prot · GG09105 · 1993-05-05 00:00:00 — Mera industrirelateradforskning och utveckling skulle kunna hjälpa inteminst vårt län och förhoppningsvis ävenskogsnäringen. I vårt län har det satsats 550miljoner på infrastruktur. Det är mycket mera änvad som har gjorts tidigare. Det har också satsatspå arbetslösheten.Sammantaget har det satsats enorma resurser. Viskall kämpa för att få mera resurser. Det måsteemellertid också finnas en balans i den härdiskussion, och man måste se till vad som ärmöjligt. Vi har gjort vad som är möjligt i det härfallet.Anf. 68 (nyd) replik:Herr talman! säger att motionen --jag utgår från att vi avser samma motion, nämligenmotion 467 -- har blivit tillgodosedd av regeringeninnan den behandlades i utskottet. Jag undrar i såfall om utskottet har behandlat ärendet på fel sätt.Om motionen är tillgodosedd, brukar man välskriva i betänkandet att motionen är tillgodoseddoch därför inte behöver behandlas.På s. 38 i betänkandet sägs att utskottet med detanförda avstyrker bl.a. motion A467, iförekommande fall i motsvarande delar. 62sägs att med åberopande i övrigt av vad som anförtsi inledningen till detta avsnitt avstyrks bl.a. motionA467, i förekommande fall i berörda delar. Jag vetinte om det är fråga om en felhantering. Jag tyckerdock att det skulle ha underlättat för ledamöterna iutskottet samt för kansliet om man hade avfärdatmotionen i början av hanteringen och sagt att denär tillgodosedd och inte behöver belysas ytterligare.Anf. 69 () replik:Herr talman! Den viktigaste begäran i motionenvar att en temporär uppflyttning i ett högrestödområde skulle ske. Det har vi begärt. En sådanåtgärd har regeringen vidtagit redan innan ärendetavhandlades i . Det innebär att motionenär tillgodosedd. Vi har fått som vi vill, och då är vinöjda med det här.Arbetsordningen i är sådan att man rentformellt avstyrker motionen. Innehållet i motionenär dock tillgodosett. Vi har fått dessa kommunertemporärt uppflyttade i högre stödområden. Vi ärnöjda med det.Även infrastrukturen finns med här. I princip allade vägar som jag räknade upp i mitt anförande finnsmed. Under alla år har jag i motioneratom just dessa vägar, som finns med i regeringensinfrastrukturproposition. Det gäller E 18 ochvägarna 45, 61, 62, 63 och 64 och järnvägen mellanStockholm och samt mellan ochGöteborg. Allt det där har jag motionerat om sedanjag kom in i . finns det med iregeringens proposition. Det visar också att dessaviktiga bitar är tillgodosedda. Arbetssättet är docksådant att man i alla fall avstyrker motionerna,eftersom det här redan är genomfört. Sådan ärarbetsordningen i riksdagen.Anf. 70 (nyd) replik:Herr talman! Jag vill bara få bekräftat att KjellEricsson har sagt att hela denna motion ärtillgodosedd. Den tillgodosågs innan den kom tillutskottet. Det faktum att man avstyrker motionenoch i stort sett inte har kommenterat den så myckethör till arbetsordningen.För mig förefaller det här mycket konstigt, men jagfår väl studera det litet senare.Anf. 71 () replik:Herr talman! Regeringen har vidtagit dessaåtgärder innan behandlade frågan.Regeringen har vidtagit dessa åtgärder. Man harmöjlighet att vidta sådana temporära åtgärder. Omdet i stället hade gällt ett beslut om att ändrastödområdet helt och hållet, skulle hafattat beslut om det. kunde regeringen göradetta, eftersom det handlade om något temporärt.Förslaget om infrastruktur finns med i olikapropositioner. Detta medför att motionen i alltväsentligt är tillgodosedd. Vi kommer säkert attåterkomma med ytterligare motioner i olikaärenden. har det viktigaste kravettillgodosetts, nämligen en temporär uppflyttning.Detta har skett.Anf. 72 ():Herr talman! kallas denna debattdag förhembygdens dag. I detta epitet ryms ett mått avraljerande. Det skall vara en debattdag försärintressen och något slags kråkvinkelperspektiv.Men kunskap om regionala problem är inte utslagav särintressen; genom att förstå regionala problemkan man också vinna allmängiltiga kunskaper.Jag talar gärna om problem.Jag gör det som lokalt förankrad ledamot, men jaggör det också, och kanske främst, ur ett principielltperspektiv.Herr talman! Det är nog många ledamöter som intehar hunnit läsa betänkandet. Det finns troligenmånga ledamöter som tänker: Visst har ni detbesvärligt i , men det har vi också. Det ärju sant.När jag lyssnat på debatten här och när jag harläst betänkandet har jag fått en känsla av att det kanfinnas ledamöter av arbetsmarknadsutskottet sominte hunnit läsa alla motioner eller som inte harfunderat över alla principiella ställningstaganden idetta betänkande. Den känslan får jag när jag ibetänkandet kan läsa hur utskottet raskt ochschvungfullt buntar ihop motioner i paket ochknippen regionvis och ämnesvis, och närmast iförbigående avslår dem.På en och en halv A 5-sida avslår utskottet 10motioner som berör . Bohusbänkensmotion A474 återges av utskottet. Men motionensanalys och förslag kommenteras över huvud tagetinte. Utskottet föreslår egentligen avslag utanmotivering. Det är inte en nöjaktig behandling,herr talman.Personligen har jag i motion A460 tagit upp fråganom återbetalning av statligt stöd från medanledning av att man lade ned Uddevallaverken.Den motionen har utskottet uppenbarligen läst.Den kommenteras på åtta rader. Utskottet delarmin syn, att bidrag skall återkrävas när ett företaginte uppfyller sina åtaganden. Men utskottet tycksmena att det här är en förhandlingsfråga förNUTEK och . Utskottet nöjer sig med attkonstatera att driver krav på återbetalningav just 115 miljoner kronor.Herr talman! är ju inte ett ämbetsverk.Riksdagen skall vara en aktiv kraft och fatta beslutsom visar att det är valda representanter somformar politiken och inte ämbetsmän ochföretagare i förhandling.Riksdagen måste inse att svenska folket börjartröttna; tröttna på att allt görs upp i slutna rum, därföretagen ställer villkoren och staten betalar. Detmå sedan gälla bankstöd eller det mäktiga Volvo.Frågan om de är toppen påett . Det är ett berg av gigantiskasubventioner som fick för att satsa på detgoda arbetet. Man har diskuterat hur stort dettotala stödet var. Det var från bruttosummor på 12miljarder till nettosatsningar från samhället på 3--4miljarder. Det är förre statstrådet Åsling, enpartivän till arbetsmarknadsminister ,som har angett den senare siffran, 3--4 miljarder.Jag tror att Åsling har rätt.Genom att etablera sig i fick Volvosubventioner, inte bara för satsningen i ,utan man fick också möjlighet att lyftainvesteringsfonder för andra satsningar. fickdessutom köpa varvet mycket billigt och kunde somextra bonus tillgodogöra sig stora förlustavdragfrån varvet som juridisk person.De 115 miljonerna är bara en bråkdel av vad Volvoborde betala tillbaka. Det är ur skattebetalarnasperspektiv som frågan är av stor principiell vikt.Riksdagen kan, genom att stödja motion A460markera att inte accepterar att allmännamedel hanteras ovarsamt. Det gäller enprincipfråga. Det är inte bara en fråga om stöd tillarbetslösa eller stöd till Uddevallaregionen.När miste Uddevallavarvet prövade manen idé. Idén var att stödja en region indirekt genomatt subventionera en storkoncern. I stället för attdirigera pengar till samhällsorgan som länsstyrelseoch kommun, dirigerade staten sina pengar till enkoncern.Nu kunde -- eller rättare sagt, nu beslöt -- attinte uppfylla sina åtaganden. Naturligtvis skallstödet då återbetalas. 115 miljoner är ett absolutminimum. Men det sades, när pengarna avsattes,att det inte primärt gjordes för att gynna ,utan för att stärka näringslivet iUddevallaregionen.Då är det ju, herr talman, mer än rimligt -- ja det ärprincipiellt följdriktigt -- att återbetalda medel skallställas till regionens förfogande.Uddevallaregionen har mist ca 4 000industrijobb --av industrijobben.Uddevallaregionen är trots det inte någon förloradregion. Det finns gott om idéer och projekt somsnabbt kan leda till en återindustrialisering. Mendet saknas riskkapital. Från kommunens ochlänsmyndighetens sida gör man ett bra jobb. Menman kan inte ställa upp med kapital.De två riskkapitalbolagen , som manstartade med buller och bång, tar ju inga risker.Från dem råder tystnad. Då behövs en alternativresurs. Då fordras att i varje fall några av de medelsom en gång anslogs för ocksåfår brukas för sitt ursprungliga ändamål.Om nu en riksdagsmajoritet anser att det är rätt attsänka ersättningen till arbetslösa kan då sammariksdag säga att det inte angår hur statligastödpengar till företag hanteras? måstemarkera att sparsamhet med allmänna medel ävengäller företagsstöd och att anvisade medel skallanvändas till avsedda ändamål.Statsrådet har i kammaren sagt -- ilikhet med utskottet -- att frågan ligger påNUTEK:s bord. Det är bara delvis sant. Fråganligger just på bord. kanfrågan ligga på regeringens bord. Det blir fallet omVolvo vidhåller att man skall överklaga ett beslutom återbetalning av 115 miljoner kronor.Volvo går inte ens med på att betala 115 miljoner.Volvo vill inte ens betala hälften. Företaget kanmöjligen tänka sig knappt 50 miljoner. Det är ettbud som nästan inte är värt att kommentera. Volvohar råd och skyldighet att betala minst 115 miljoner.Det skall erkännas att det visserligen motsvararnästan 10 årslöner för koncernensstyrelseordförande, men det är blygsamt jämförtmed de miljarder koncernen de facto fått avskattebetalarnas pengar.Arbetsmarknadsminister har antytt,genom att hänvisa till att besvär omåterbetalning avslogs, att regeringen avser attstödja min och uppfattning, dvs. att enöverklagan från kommer att avslås.Men statsrådet antydde å andra sidanockså att det finns skilda förutsättningar i de bådafallen, t.ex. att var i drift kortare tid.Det är ingen som vet hur det går i den här frågan.Därför är det viktigt att gör etttillkännagivande som visar att politikerna återväntfrån 1980-talets frivilliga exil; den tid närkravkoncernerna fick bestämma. Det kan hända,herr talman, att de riksdagsledamöter som i dagskall rösta inte hunnit sätta sig in i frågan och därförinte kommer att stödja motionen. Det är en möjligtolkning, om det går så illa att den avslås.Det är då viktigt att fortsätta att driva frågan i andraformer och upprätthålla ett politisktmedborgartryck på såväl som regeringen.Det här gäller mer än en utsatt region. Det gälleren fråga om att hävda principer, principer om enansvarsfull ekonomisk förvaltning och respekt föringångna avtal.Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag under mom.53 bifall till motion A460.Anf. 73 ()replik:Herr talman! Jag vill gärna bemöta LarsBäckströms kritik när det gäller återbetalningenfrån av pengarna de fått förUddevallasatsningen. Man kan tycka att det ärberättigat, och jag kan i långa stycken hålla medLars om att det är riktigt. Man kan varaförgrymmad på för att de gör som de gör.Men faktum kvarstår: Det var ensocialdemokratisk regering som förhandlade medVolvo om det här stödet.Ärendet ligger på regeringens bord, inte påriksdagens bord. Ärendet ligger , som vi ocksåhar skrivit i betänkandet, hos eftersomregeringen har givit i uppdrag attförhandla med om återbetalning.När jag besökte sade man attdet är ett känsligt läge. Både och fåralltså gå den formella vägen till regeringen meddetta. Det är icke ärende ännu.Anf. 74 () replik:Herr talman! Ja, det här är kanske inte ännu ettärende för . Men om är detså. Vi skall ju strax votera i denna fråga.I en motion i detta sammanhang sägs det attriksdagen skall våga agera. skall intesitta tyst och fungera ungefär som den gjorde förrahösten. Jag skulle vilja säga: I herredagsmän, resericke så fort! Vad göras skall är allaredan gjort.Inte heller får man ha samma inställning somkristdemokraten har. Han sägerju: Det här är inte mitt bord.Så sade man på snobbiga restauranger en gång itiden. Men här är det verkligen fråga om vårt bord,. Vi är politiker, dvs. valda för taansvar för rikets finanser. Det är främstauppgift. kan inte acceptera att det slösasmed allmänna medel. Därför skall vi ordentligtmarkera här. Statsrådet gjorde en lättmarkering och sade att vi kanske kangå samma väg som i Saabfallet. Men han sade ocksåatt det finns skilda förutsättningar.Således bör markera att den har börjattröttna på företagare och banker som inte sköter sigoch klarar av sina åtaganden. En riksdagsmajoritetkan alltså göra en markering om att pengarna skallåterbetalas. De 115 miljonerna är för övrigt bara enbråkdel av vad det företag rätteligen borde betalasom har råd att hålla sig med en styrelseordförandesom är värd 10 miljoner per år.Anf. 75 ()replik:Herr talman! bord talas detom. Men vi måste, , hantera sakeroch ting i rätt ordning. Det är en markering införregeringen att detta är upptaget i en motion sombehandlats. Däremot skall vi inte gå in iförhandlingar och agera.Det har sagts tidigare, men det kansägas en gång till, att det är nödvändigt medförhandlingar i botten. Sedan kan man ge sig på dethela.Anf. 76 () replik:Herr talman! Frågan är förhandlad i den meningenatt har framställt ett krav på 115 miljoner.Volvo avser dock att överklaga. Möjligtvis kan mantänka sig knappt 50 miljoner.Nu har vi i möjlighet att agera. Vi kaninte längre, som vi gjorde , väntapå att man förhandlat färdigt. Den inställningen tillpolitiken -- alltså att man skall låta det vara en frågaför tjänstemän och företagsledare -- har redan fåttförödande konsekvenser. Det är politikerna somskall tillse att skattebetalarnas pengar hanterasvarsamt och omsorgsfullt.Harald talar om möjligheter att gå in engång till, om korten på bordet osv. Men vad fickVolvo i form av förlustavdrag vid köpet av varvet?Den frågan kunde kanske utredas.Regeringen behöver en markering från riksdagenssida, och regeringen får ta sitt ansvar och hanterafrågan med fasthet gentemot företaget. I detavseendet har vi inte fått några tydliga signaler.Harald borde markera sininställning och säga att han delar min uppfattning --dvs. att de 115 miljonerna skall återbetalas och attde skall ställas till länsmyndigheternas förfogandenär det gäller . Det vorebefriande att få höra något sådant sägas.Om jag fick höra att grundsynen är densamma ochatt man av formella skäl undvek att rösta på ettbättre sätt kan jag förstå resonemanget. Men inteens det har sagts. Det har alltså inte framkommit attgrundsynen är densamma och att de 115 miljonernaskall återbetalas och ställas till Uddevallaregionensförfogande. När det inte kommer några sådanaindikationer blir det nödvändigt att hårt drivafrågan i riksdagen.Anf. 77 ():Herr talman! Arbetsmarknadsläget i Kristianstadslän, liksom i landet i övrigt, är mycket besvärligt.I april i år var totalt mer än 26 000 personerinskrivna vid länets arbetsförmedlingar. Av dessapersoner var 11 000 öppet arbetslösa. Det har sketten mycket kraftig ökning sedan vi i i fjoldebatterade regionalpolitiska insatser. Det rör sigom en ökning hela 40 %.Den mycket kraftiga nedgången påarbetsmarknaden inger naturligtvis mycket stororo. Detta borde ge den politiska ledningen ochden politiska majoriteten en och annantankeställare.Ett av de allvarligaste inslagen i det rådandekonjunkturläget är den höga arbetslösheten blandungdomar. På vissa orter i län ärungdomsarbetslösheten mycket hög, uppemot 15--. Risken är naturligtvis mycket stor att mångaav de här ungdomarna tappar fotfästet i tillvaron.Till följd av privatisering och indragningar avresurser inom den offentliga sektorn drivs ettväldigt stort antal människor, framför allt kvinnor,ut på en mycket oviss arbetsmarknad.Anledningen till det svåra läget är mycket välkänd.Regeringens politik leder till en mycket kraftigfördjupning av den lågkonjunktur som drabbarenskilda människor. Åtstramningen fortsätter,vilket gör att ytterligare arbetstillfällen framöverslås ut. Någon ljusning kan för dagen inte skönjas.Tvärtom förvärras läget ytterligare till följd av fördalåt-gå-politik.Situationen är, som jag ser det hela, utomordentligtdyster i hela landet. Men det finns regioner som hardet extremt svårt och där det vad gällerframtidsutsikterna ser oerhört mörkt ut. Det gällerutan tvivel län, speciellt de östradelarna.Vi menar att läget där till följd av vissa faktoreringer mycket stora bekymmer och att situationenmåste följas upp, för annars är risken stor att manfastnar i en förödande arbetslöshet och nedgång.Sammantaget gör detta att framtidsutsikternabedöms vara särskilt dåliga i hela länet. Jag skallpeka på några faktorer som är av betydelse.Trävaru- och livsmedelsföretagen är starktdominerande i vår region, och inom dessa företagsker nu mycket stora förändringar. Inom dessanäringar har vi fler anställda än som gäller på andrahåll i riket.Vidare är länets träindustri näst störst i landet.Denna industri drabbas nu mycket hårt avåtstramningen inom byggsektorn. Risken ärbetydande att flertalet av dessa företag slås ut ominte en förändring sker.Också slakteribranschen utsätts för en omfattandestrukturförändring. Främst drabbas ochKristianstad.Till detta med dagens situation kommer framöverförändringen inom den militära verksamheten tillföljd av beslut . Två regementen iKristianstad försvinner alltså. Det gör att 1 500arbetstillfällen bortfaller. Regementena har varit,och är fortfarande, socialt, ekonomiskt ocharbetsmarknadsmässigt mycket viktiga för helaregionen. Självfallet kommer en nedläggning avregementena att sätta mycket djupa spår iregionen.I vår regionalpolitiska motion, som lades fram ijanuari, redovisas läget totalt sett. Vi lägger ocksåfram en lång rad förslag som skulle, om deförverkligades, bidra till en förbättrad situation.Vi konstaterar nu att läget ytterligare har förvärratssedan januari. Därför är det än mer nödvändigtmed insatser. I samband med riksdagsbeslutet omen indragning av regementena utlovades statlighjälp med att skapa nya arbetstillfällen. Men vi harännu inte sett särskilt mycket av den hjälpen. Detär viktigt att åtgärder plockas fram, eftersom denhär frågan är oerhört angelägen just nu.Vidare finner vi att den sydöstra delen av landethelt har förbigåtts av regeringen när det gällersatsningar på infrastruktur. Detta är beklagligt.Vi föreslår att väg E 22 på sträckan --byggs ut till motorväg. Det skullebetyda oerhört mycket för utvecklingen i helaregionen.Samtliga 12 kommuner i området har ocksåuppvaktat om detta. Förslaget finnsdessutom med i den socialdemokratiskautskottsmotionen. Vi finner denna satsning mycketangelägen.Trävaruindustrin befinner sig i en alldeles speciellsituation. Vi menar att det krävs ett särskiltprogram att sättas in för trävaruindustrin. I annatfall är risken mycket stor att hela denna näring slåsut, vilket naturligtvis vore ett mycket stort problemför framtiden.Vi vill också peka på att satsningar på högskolankan betyda mycket för en positiv utveckling avlänet.Herr talman! Med detta vill jag riktastatsmakternas uppmärksamhet på de särskildasvårigheter som vi står inför i länet, och som absolutmåste föranleda ingripanden på ett eller annat sätt.Speciellt måste man leva upp till löftet, givet isamband med försvarsbeslutet, om stöd för attersätta de arbetstillfällen som därmed förlorades.Nedläggningen av regementen sker mycket snabbt,och vi anser att det är bråttom med insatser för attöverbrygga läget på det området.Sammanfattningsvis är län hårt utsatttill följd av en mycket djup lågkonjunktur, avindragningar i den offentliga verksamheten och aven mycket stark strukturförändring inom vissanäringar. Det behövs alltså politiska insatser ochstimulanser för att vända utvecklingen. På så sättsäkras framtidstron och tillförsikten ifortsättningen.Anf. 78 ():Herr talman! Hela behöver tillväxt. Vi harhalkat efter rejält under det senaste decenniet.Hela landet, alla delar av , behöver en aktivregionalpolitik. Vårt perifera läge i bidrarnaturligtvis till den här situationen.T.o.m. i axeln ----, somvi alla har mjölkat, börjar man fåproblem. Om vi framöver skall ha enregionalpolitik att tala om, behöver vi sträva efterriktigt starka tillväxtregioner, ju fler desto bättre.Tillväxtfaktorer för regioner är enligt bedömingar,gjorda både i och i , tre väsentligasådana. Den första viktiga tillväxtfaktorn är har stora rejäla universitet för forskning,utbildning och kreativitet.Kompetens borde vara vår främsta råvara, men denär urholkad. I har vi exempelvis barahälften så många välutbildade som i , ochgenerellt sett är siffrorna på det här området,jämfört med våra konkurrentländer, lägre. Vi harockså en industri som bygger på uppfinningar somgjordes vid . Det här medkompetensen är otroligt viktigt.Den andra tillväxtfaktorn som är viktig är brainfrastruktur, framför allt när det gäller flyget.Kreativitet uppstår nämligen vid människorsmöten.Den tredje tillväxtfaktorn är bra livsmiljö i form avett bra kulturutbud, bra skolor, brafritidsmöjligheter och bra bostäder.Skall man få tillräckligt antal studerande vid ettuniversitet, visar alla studier att det fordras ettuppland på ungefär en miljon invånare, vilketinnebär att kan rymma ungefär åttaframgångsrika regioner.Vi har en tillväxtregion som är värd att tala om,nämligen Stockholm-Arlanda-Uppsala. Vi har tvåregioner med potentiella möjligheter att i dagsnabbt komma i gång, nämligenGöteborgsregionen och , för delgärna i samverkan med Sjaelland.De här tre regionerna, , ochSkåne, har resurser att kunna höra tillde 20--30 starkaste K-regionerna ochstorstadsproduktionsområdena i . Men dethandlar då inte om, som utskottet med en av sinadubbla tungor säger, att försöka hejda en alltförsnabb expansion.I dag är sysselsättningsläget, dvs. tillgången påjobb, lika besvärligt i dessa områden som i detraditionella stödområdena. Om vi skall kunna få igång tillväxten här i landet, är det orimligt attförsöka bromsa just de regioner som kan komma igång först. I dessa regioner kan man ju sedan dra igång motsvarande regionalutvecklingsdiskussionerkring exempelvis , , ,och Umeå.Vad och behöver för attutvecklas är att få vara friregioner och att själva fåpåverka och styra sin fysiska planering, sin trafik,sin miljö och sitt kulturliv. Man behöver en bättreinfrastruktur. För del skulle det främstutgöras av bron över , därigenom klarasfrågan om flygplatstillgången och även frågan omtrafikmöjligheterna till EG för de båda regionerna,vilken är vår viktigaste handelsparter.De här två regionerna har bara fåtthälften av de väganslag som både trafikarbetet ochfordonsparken skulle ha motiverat. Det kan intefortsätta på det viset hur länge som helst.Det här seklet har varit nationalstaternas sekel iEuropa, nästa sekel blir regionernas. Det ser mantydligt på exempelvis den berömda bananen frånSydengland, , Mellantyskland nertill . Det finns andra exempel. Den härutvecklingen går snabbt, och får inte missadet här tåget. En stark regional samverkan i detgamla Hansaområdet kan bli en motvikt mot de härsnabbt växande centrumen i , Tysklandoch Italien.För dem som bor i stödområdena kan detnaturligtvis kännas bra och rättvist att det går illaför storstäderna, men den lyckan blir aldriglångvarig. Målet för regionalpolitiken skall intevara allmän medelmåtta utan gemensam framgång.Det fordras då att vi ger storstadsregionerna denfrihet som de behöver för att kunna utvecklas. Detär bra för hela landet.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 2.I detta anförande instämde ().Anf. 79 HANS ():Herr talman! I en väl fungerande regionalpolitik ärkommunikationerna oerhört viktiga. Skall vi få enutveckling över hela landet, krävs det att vi har bravägar, järnvägar, flygförbindelser ochtelekommunikationer. Det krävs också att vi har enfungerande postgång över hela landet.I detta hänseende har de statliga verken en centralroll. Det kändes därför mycket bra att få höra TagePåhlsson gå upp i debatten och tala mycket väl omde statliga verkens betydelse för en regionalutveckling. Man får då förutsätta att andra centerpartister röstar för densocialdemokratiska reservationen nr 1 som handlarom de statliga verken.För utvecklingen i mitt eget hemlän,, är det -- förutom det jag tidigarenämnde om kommunikationerna -- oerhörtvärdefullt att få en fortsatt utveckling avMitthögskolan och att få knyta fastaforskningsresurser till den högskolan.