prot · GH0942 · 1993-12-13 00:00:00 — Som alla vet finns starkaintressen i samtliga riksdagsbänkar i denna sal.Mycket talar för att denna region bör ihågkommas,dels av rena trafikpolitiska skäl, dels på grund avarbetsmarknadssituationen.Jag inte bara uppvaktades av landshövdingen. Jagbodde också hos honom, vilket innebar två tretimmars mycket noggrann undervisning om olikaobjekt. Vi är eniga om att mitt folk och hans folkskall fortsätta samråden på handläggarnivå.NUTEK är också inbegripet, som säger.Ingvar sade också att man skall satsa påutbildning. sker den största satsningen på åroch dag. tillkom ca 90 000utbildningsplatser. Tyvärr ser det ut som omvi inte kan fylla platserna på det tredje året pågymnasiet, som tänkt var. Det beklagar jag.Riksdagen har i arbetsmarknadsutskottetbehandlat delar av ROT-programmet. Det blirdebatt och beslut om detta i kammaren på onsdag.Anf. 9 ():Fru talman! verkar väldigt nöjdmed sina insatser. De svar jag får i fråga om minaförslag är allmänt positiva, men de är inte konkreta.Börje måste inse att situationen iFyrstadsområdet är mycket allvarlig och attregeringen inte kan smita ifrån sitt ansvar så lätt förde insatser som måste göras. Arbetslösheten ärfaktiskt högre än i landet i övrigt. Tyckerexempelvis inte att det är ytterligtskrämmande att 7 000 jobb har försvunnit bara förmetallarbetare? Eller vad säger siffrorna för varsel --4 200 i och 3 300 i ? Det ärytterligt skrämmande. Är det inte allvarligt att entredjedel -- hela 5 000 -- av Metalls medlemmar iregionen går arbetslösa? Många av dem riskerardessutom att utförsäkras. Är det inte ocksåallvarligt att neddragningarna i industrin fortsätter,t.o.m. ?Jag hoppas att arbetsmarknadsministern har lyssnatpå vad landshövdingen har att säga. Jag tyckerockså att skall lyssna mycket nogapå vad och S. ochandra kommunalpolitiker i området har att säga.Jag tycker att också skall ta till sigdet program från Metallavdelningarna som jag vetatt departementet har fått sig tillsänt.Alla de lokala aktiviteter som jag har beskrivit ståri mycket skarp kontrast till ochregeringens passivitet. Vi socialdemokrater harreserverat oss för att högskolan skulle få ytterligare11 miljoner, för att ta ett exempel. Jag ser att PerUnckel råkade komma in i salen . Då kan jagpassa på att nämna ett konkret exempel för BörjeHörnlund. Bakom de procenttal som BörjeHörnlund hänvisar till döljer sig följanderesonemang. Om vi i /får 200nya platser och får 1 000 nya platser, har vifått mera i procent räknat. Men skillnaden i storlekmellan högskolorna har faktiskt ökat med 800platser. Jag har förstått att ochandra centerpartister har låtit sig luras av PerUnckels argumentering på detta område.Vad folket i vill ha är inganådegåvor. De begär ett arbete att försörja sigsjälva på. De begär inte heller att lösa allt. Men de begär, för att tala Metallsspråk, att de skall få lika bra verktyg att arbeta medi som man har i andra regioner.Anf. 10 ():Fru talman! Jag tolkar svar påfrågan om tidigareläggning av infrastrukturprojektsom positivt. Vi får hoppas att den rubrik som stodi -- ställer upp förFyrstad -- stämmer.Min andra fråga gällde hur regeringen ställer sig tillBoverkets och AMS begäran. Jag hoppas att jag fårsvar på den i nästa inlägg. Det ärsvårt att hinna svara på alla frågor på så ,föreställer jag mig. Jag förväntar mig att BörjeHörnlund återkommer till det i sitt nästa inlägg.Jag kan inte släppa detta med byggandet. Vi är påväg mot en katastrof för branschen. Det pekar moten arbetslöshet på . Det är en branschsom ropar på hjälp. I och med att det inte finnsnågon bostadsminister finns heller ingen som haransvar för dessa frågor. När branschens företrädarevill prata med regeringen är det ingen i regeringensom lyssnar. Ställer man frågor till Bo Lundgrensvarar han samma sak som han har svarat på allafrågor . Det är meningslöst att ställa frågortill honom längre på detta område.Byggentreprenörerna säger samma sak: Ingenlyssnar, ingen förstår. Vi är för djupt nere nu isvackan i byggbranschen. Jag anser därför attregeringen måste agera. Det sker ingetindustribyggande på grund av att det är för lågefterfrågan inom industrin. Regeringen bidrar ejtill att skapa denna efterfrågan. Det sker ingetnybyggande på grund av den nyabostadsfinansiering som regeringen har genomfört.Ombyggnader av bostäder sker heller inte på grundav den ovilja regeringen har visat. IGöteborg, som är rikets andra stad, har hittills i årstartats byggande av tio lägenheter -- det är alltsådet totala antalet i , sedan det nyabostadsfinansieringssystemet införts.Det är ingenting annat än en katastrof förbyggbranschen. Regeringens experter tror att detskall bli full fart på bostadsbyggandet med den nyafinansieringen. Den är förmånligare än 1992 årsfinansiering, säger man. Men fakta talar för sigsjälva. Här har endast startats byggande av tiolägenheter. Jag undrar hur regeringen passivt kanåse detta. Hur kan som ärarbetsmarknadsminister passivt åse dennautveckling?Jag såg i en artikel i attäven folkpartisten har tröttnat påarbetsmarknadsministerns passivitet. BörjeHörnlund kan tala med branschens företrädare ochbyggentreprenörerna. Det har jag gjort. Bådeordföranden i och ordföranden i Göteborgtalar om byggbranschens uppgång och fall. Jagtror att den uppkomna skadan blir svår attreparera. De är mycket irriterade över att det intefinns någon i regeringen som lyssnar och bryr sigom branschens problem. Här kan göra en insats.Anf. 11 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Det är alltid mycket viktigt medrättvisa mellan olika regioner. I detta fall harFyrstadsregionen, från att ha tillhört de verkligtöverhettade regionerna, nu råkat klart illa ut. Demedel som finns att fördela skall naturligtvisfördelas med hänsyn till den situation regionenbefinner sig i.Allmänt om industrin kan man också säga att dettyvärr fortfarande förekommer vissapermitteringar och avskedanden iFyrstadsregionen. Men om man ser i stort harsiffran för lediga platser i industrin och näringslivetdenna höst legat högre än 1991. De senasteveckorna har siffran t.o.m. legat nivåoch något högre.Man ser också på det stora övertidsuttaget att detnu är dags att börja nyanställa. Jag har lagt nermycket tid för att övertyga de stora i näringslivetoch småföretagen om att byta ut övertiden motnyanställningar. Jag anser mig ha fått storförståelse. Jag hoppas den processen går i gångordentligt.Vad gäller det sätt på vilket vi arbetar vill jag sägaatt respektive länsstyrelser har tilldelats ett antalmiljoner kronor för att besluten skall kommaunderifrån, och jag tror att det är rätt väg. Beslutuppifrån blir inte alla gånger riktigt lyckade. Ettproblem för regionen är ju att Saabfabriken iMalmö gick i och Volvofabrikeni endast , till mycket storakostnader. Efterklokt kan man säga att det hadevarit bra om det i stället hade gjorts en bredsatsning på mindre och medelstora företag. Ocksåföretagen som sådana skadades av det sominträffade, men detta var inte lätt att bedöma vid deaktuella tillfällena. Båda företagsledningarnatrodde tydligtvis på en annan utveckling.Till det positiva hör att de svenska företagen underlågkonjunkturen nästan hundraprocentigt harlyckats genomföra just-in-time-systemet. Det göratt det nu i motsats till vad som varit fallet undertidigare lågkonjunkturer just inte finns några lager.Detta kommer också att synas när efterfrågankommer. Det gör att flera av de tongivandenäringslivsmännen säger att det nu är dags att börjainvestera.Ett institut -- jag kommer inte ihåg dess namn --som har tillfrågat en stor mängd företag bedömeratt investeringsutvecklingen inom byggbranscheninte blir så dålig som en del andra har prognoserat.Det är naturligtvis också min förhoppning attutvecklingen kommer i gång på industrisidan.Tyvärr förekommer inte längre investeringar ikontor, hotell och liknande typer av anläggningar,som byggdes i mycket stor stil under senare delenav 80-talet.Till det positiva när det gäller byggandet måsteockså räknas att kvadratmeterkostnaden, somunder den överexpansiva perioden både i småhusoch i stora hus uppgick till , nu ärnere på ca . Precis som när man diskuterarväg- och järnvägsinvesteringar kan man därför närdet gäller reparationer m.m. säga att det nu ärlämpligt att passa på att göra sådana. Mycket talarför att det inte blir billigare än det är , och dåär det rätt tid att agera. När det gäller den skrivelsesom ligger från AMS avvaktar man i , ochberedning pågår inom regeringen.Anf. 12 ():Fru talman! Jag kan inte riktigt hålla med Hörnlundnär han säger att fördelningen över landet har variträttvis. Jag tycker att det har varit en njugghet närdet gäller att ge besked om en rad satsningar i vårregion som jag hoppas ändå skallkunna komma till stånd.Jag vill helt hålla med när hansäger att det jättestora övertidsuttaget måsteersättas av ett ökat antal anställda.Börje var också inne på frågan omindustrins framtid. För att bilden inte skall blialltför mörk vill jag säga att jag inte tillhör dem somtror att antalet industrijobb totalt sett kommer attminska så kraftigt i vårt land genomrationaliseringar och annat. Men från den industrisom vi skall ha kvar i bör man satsa påFyrstadsregionen. Inom denna region finns mycketstarka industritraditioner, yrkeskunskap ochutvecklad teknologi på en mycket hög nivå, som detgår att bygga vidare på. kommersjälvfallet att vara ett av starkaindustricentra även i framtiden.Samtidigt är det viktigt att arbeta för att få ett meraallsidigt näringsliv i området. Det är ju just därförsom vi nu måste satsa på en lång rad åtgärder somjag har tagit upp i interpellationen. Jag menar attregeringen har ett stort ansvar, både direkt och närdet gäller de signaler som ges till de statligamyndigheterna. Regeringen har hitintills inte tagitdet ansvaret, utan det har i stället lagts påhögskolan, som inte återkom till.Om vi skall utveckla denna region till enframträdande industriregion, är det orimligt att haen högskola som är bara hälften så stor som andra.Om vi får mindre resurser på ett sådant område, ärdet inte att se som en utebliven gåva frånregeringen utan som att något tas ifrån oss. Jaghoppas därför att nu är beredd positiv dialog med representanter för regionen.Jag kan inte heller låta bli att säga till BörjeHörnlund att jag tycker att det behövs litet bättretag. När man lyssnar på honom undrar manvart vår karske arbetsmarknadsminister tog vägen,han som skulle klara jobben eller avgå. Det kankanske med en lätt travestering beskrivas påföljande sätt: Så gick beslutsamhetens friska hy ieftertankens kranka blekhet över.Anf. 13 ():Fru talman! Jag skulle vilja säga ytterligare någraord om och Boverketsbegäran. sade att frågan bereds,och även jag förstår att en skrivelse som skickas intill bereds. Men kan BörjeHörnlund säga när någon form av besked kanförväntas komma? Avsikten var ju att det helaskulle starta . Det skulle vara ett brabeslut för byggandet, som skulle ge en omedelbaroch snabb effekt. Det skulle vara intressant att fåreda på om själv är positiv tilldetta.Jag håller med om att byggandetnu har blivit mycket billigare. Det finns då allanledning att vara aktiv när det gäller att få i gångprojekt. Det finns mycket stora behov. Dearbetslösa väntar på någon form av positiva nyhetermen får inga sådana från regeringen. I stället är detfråga om ökande arbetslöshet och mindre avkommunala jobb. En stor del av arbetslösheteninom byggbranschen är onödig, eftersom det finnsså stora behov, men regeringen är ovillig när detgäller att tillgodose dessa behov.När det gäller kommunala uppsägningar är detlikadant. Också de uppsägningar som kommunernanu måste göra är enligt min uppfattning onödiga.Samtidigt möts människor av besked om försämradarbetslöshetsförsäkring samt om försämringar imedbestämmandelagen och i lagen omanställningsskydd. Jag hoppas att sitt sista inlägg kan ge mera av besked än det somgäller AMS och Boverket.Anf. 14 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag är mycket övertygad om attFyrstadsregionen kommer att fortsätta att vara ettav starkaste industriområden. Där finns såmycket av kunnande och annat att bygga på.När det sedan gäller mindre högskolor vill jag sägaatt många har hört mig uttala min starka tro påvikten av att dessa breddas och utvecklas, gärnatillsammans med ett lokalt verksamt näringsliv. Detär en process som ger tillväxt.Vad beträffar det litet mera sedvanliga talet vill jagför min del säga att ingen annanarbetsmarknadsminister har fått leva med ett såtungt arv från inflations-, spekulations- ochfallskärmsekonomin. har vi haft eninternationell lågkonjunktur. Inte heller har någonannan arbetsmarknadsminister inom sittansvarsområde med olika tillfälliga åtgärder fåttupp volymerna så mycket som jag ochmedarbetarna inom och påandra ställen har kunnat göra.Jag måste dock tyvärr också säga att både vårt landoch inte minst jag själv har för litet inflytande för attkunna påverka den internationella ekonomin, ävenom jag skulle önska att vi kunde det. Vi har inteheller någon särskilt stor rörelsefrihet i vårt landnär budgetunderskottet, underskottet iArbetsmarknadsfonden m.m. ser ut som de gör.Jag tror att vi alla i denna sal är mycket medvetnaom detta.Jag och finansministern träffade under förra veckansamtliga partiers representanter iKommunförbundets och Landstingsförbundetsledningar och diskuterade att viakompetensutveckling få till stånd vikariat och annatsom gör att anställda inom kommuner och landstinginte i större omfattning skall drabbas avarbetslöshet. Detta möttes av mycket storförståelse.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1993/94:59 omarbetsmarknadssituationen i VästmanlandAnf. 15 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har i sininterpellation ställt ett antal konkreta frågor somrör insatser för län.För det första har frågat mig omjag är beredd att medverka till att lindra effekternaav uppsägningar inom sjukvården i länet,exempelvis genom ekonomiska resurser försenareläggningar.Det är väsentligt för svensk ekonomi attförändringsarbetet i den kommunala sektornfortsätter. Även kommuner och landsting måstedelta i ansträngningarna för att förbättra deoffentliga finanserna. Det är också viktigt för demånga människor som är beroende av denoffentliga sektorns tjänster att nya kunskaper ochny teknik omsätts i en utvecklad och effektivorganisation. Inom den kommunala sektorn råderen bred enighet om betydelsen av effektiviseringarför att bättre kunna tillgodose väsentliga behov avt.ex. barnomsorg, skola, äldreomsorg och hälso-och sjukvård.Någon förstärkning av den kommunala ekonomingenom en ökning av statliga anslag är inte möjlig.En sådan lösning skulle ytterligare öka det statligabudgetunderskottet liksom lånebehovet.Jag anser att det finns förutsättningar förkommunerna att kombinera kraven på besparingarmed kraven på att hänsyn tas tillarbetsmarknadssituationen, dvs. uppnåomstruktureringar i acceptabla former. Detta börvara möjligt mot bakgrund av nu aktuellabedömningar av den kommunala ekonomin ochgenom samverkan med länsarbetsnämnderna.Många offentliga arbetsgivare satsar nu på bl.a.utbildning och olika omplaceringsåtgärder. Genomutbildning anpassas kompetensen till förändradearbetsuppgifter. förbättrasförutsättningarna för att bedrivaverksamhet med högre kvalitet och på ett effektivtsätt. I samverkan med länsarbetsnämnden kanmöjligheterna till utbildningsvikariat och bidrag tillföretagsutbildning utnyttjas.Kommunernas arbete med kompetensutvecklingoch effektivisering kommer att leda till delsytterligare kvalitetsförbättringar, dels ett lägretidsbehov för given volym arbetsuppgifter. Medtanke på den stora ökningen av bl.a. antalet äldreoch av övriga tunga kommunala uppgifter är dettaen nödvändig utveckling.Frågan om stöd till utbildning bör lösas genomlokala förhandlingar mellan länsarbetsnämnderoch arbetsförmedlingar på samma sätt och enligt deregler som gäller för övriga arbetsmarknaden.Jag har i överläggningar med AMS understrukitbetydelsen av att aktivtarbetar för att i samverkan med kommuner ochlandsting uppnå sådana lösningar att personal istörsta möjliga utsträckning på ett meningsfullt sättkan bli kvar hos kommunerna med olika uppgifter.Kompetensutveckling är grunden.För det andra har frågat mig omjag är beredd att överväga att placera kommunernaKungsör, och i stödområde.Jag kan inte kommentera behovet av attinplacera en viss kommun i stödområde. Det görsemellertid fortlöpande en analys av situationen iutsatta kommuner och regioner för att avgörafrågan om inplacering skall ske.För det tredje har frågat mig omregeringen planerar nya statliga investeringar ellersysselsättningsskapande beställningar iVästmanland. I fråga om infrastrukturellasatsningar har i enlighet med regeringensproposition /93:176 om investeringar itrafikens infrastruktur m.m. beslutat om storasatsningar som kommer Västmaland till del. Jagtänker då t.ex. på utbyggnaden av somingår som en del av grundsatsning förperioden --2003. Även i fråga om vägar görsoch kommer satsningar att göras under sammaperiod i form av t.ex. utbyggnad av tillmotorvägsstandard.Utöver de infrastrukturella satsningarna har länetäven tilldelats för ROT-byggnationer.Huruvuda det blir några ytterligare investeringarutöver vad jag redogjort för handläggs avKommunikationsdepartementet.Slutligen har frågat mig om jagär beredd att tillföra länsarbetsnämnden iVästmlands län resurser av en sådan omfattning attsamma andel av de arbetslösa kan omfattas avåtgärder 1993 som 1991.Vad gäller de arbetsmarknadspolitiska medlenråder en decentraliserad beslutsordning. För attuppnå de bästa resultaten bör också besluten fattasså nära den lokala arbetsmarknaden som möjligt.Detta innebär att regering och riksdag fastställer enövergripande ram och anger mål och riktlinjer förhur dessa medel skall användas. Sedan fördelasmedlen mellan länen av AMS, varvid hänsyn tas tillsituationen på arbetsmarknaden inom respektivelän. avgör slutligen hurmedlen skall användas inom länet.För innevarande budgetår harArbetsmarknadsverket det väl ställt vad gälleranslag av medel. hartilldelats så mycket resurser att antalet personersom anvisas arbetsmarknadspolitiska åtgärder nåttde högsta nivåerna någonsin . Ändock tyder en del på att verketkommer att ha pengar över vid detta budgetårsutgång.Anf. 16 ():Fru talman! som jag tackar statsrådet försvaret kan jag inte dölja att jag är besviken överinnehållet. Det manifesterar regeringensinställning att det som är gjort för attmotverka arbetslösheten är det som kan göras --ytterligare insatser är inte aktuella.Svaret kan sammanfattas i att kommunerna,inklusive landstingen, har sådan ekonomi att dekan klara av problemen, att ytterligareinvesteringar i är en fråga förkommunikationsministern, attstödområdesplacering för kommuner inte kankommenteras nu och slutligen att beslutsfattandetinom arbetsmarknadsmyndigheterna ärdecentraliserat och att de har pengar så det räckeroch kanske t.o.m. blir över.Sedan jag framställde interpellationen har dentotala arbetslösheten i riket sjunkit med ett partiondelar, enligt statistiken. I harantalet arbetslösa däremot ökat. Fler och flermänniskor känner uppgivenhet, ja, besvikelse överatt inte behövas på arbetsplatsen.Börje besökte västra för envecka sedan. På i möttestatsrådet många arbetslösa. Om alla arbetslösa ikommunen hade kommit dit hade det varit ungefär2 500 personer på torget. Vi brukar ofta ha politiskamöten på i , och det är välegentligen bara och somhar kunnat samla bortåt 3 000 människor på torget.Men de mötena präglades inte av uppgivenhet ochbesvikelse, utan av förtröstan och framtidstro.Det mer informella möte som hadegav ett bra intryck av hur människor uppleversin situation. fick ta del av ilskanöver orättvisa a-kasseregler och besvikelsen överregeringens passiva inställning till de arbetslösa.Samma måndag var det ett möte i , därborgerliga riksdagsledamöter från länet hade ettsvettigt sammanträffande med demonstrerandearbetslösa tjänstemän. Mötet blev så pass jobbigtatt en av riksdagsmännen fick tillgripa argumentetatt hans personliga uppfattning om a-kasseförslagetinte stämde med regeringens.Därmed återgår jag mera direkt till svaret och minafrågor. säger nu att han inte harnågra pengar till kommunerna. Nej, han haregentligen bara pekpinnar. Den tidigareuppmaningen , att offentlig sektor skulle slutaavskeda folk, åtföljdes inte av några pengar. Densenaste överläggningen med de bådakommunförbunden resulterade i ett nytt uttalande,om att det nu är rätt tid att höja kompetensen, dvs.utbildning för att skapa vikariat. ochHörnlund talar enstämmigt om att det inte finnsnågra nya pengar till kommunerna.I interpellationssvaret slår vakt omomvandlingstrycket i kommuner och landsting,dvs. att bristen på pengar skall leda tillrationaliseringar. Sedan säger statsrådet så här:''Jag anser att det finns förutsättningar förkommunerna att kombinera kraven på besparingarmed kraven på att hänsyn tas tillarbetsmarknadssituationen. ''Det är ett uppseendeväckande uttalande, inteminst i relation till den utredning om dekommunalekonomiska effekterna somHallstahammars kommun har gjort av a-kasseförslaget, som skall beslutas här i riksdagenom någon dag. Utredningen visar på storakommande kommunala kostnader, som ytterligareförsvårar möjligheten att behålla verksamhet ikommunerna och därmed personal.Hallstahammarsutredningen är andra sidan av detsom TCO och LO har studerat när det gällereffekterna av a-kassepropositionen, dvs. kraftigthöjda socialbidragskostnader i Hallstahammarskommun, från budgeterade 13--14 miljoner tillbortåt , dvs. ungefär åttagånger så mycket.Jag har tagit upp kommunikationsinvesteringar,och i länet finns stora sådana behov. Jag vill pekapå den s.k. Bergslagspendeln, ----, som var ett resultat av stålkrisen . Där har man nu gjort investeringar, och manhar fått extra pengar. Men det återstår så passmycket investeringar att Bergslagspendeln bara iVästmanlands län tar av det tillgängliga s.k.LTE-anslaget, dvs. kommunikationsanläggningarsom beslutas och prioriteras av länsstyrelsen.Det betyder att det måste tas fram mera pengar föratt man skall kunna göra också andra viktigainvesteringar i vägar, järnvägar ochkommunikationsanläggningar. Bl.a. kommermindre vägar och glesbygdsområden att få ståtillbaka, om en så stor del av pengarna måste satsasför att fullfölja Bergslagspendeln. Det är ju viktigtfrån många andra synpunkter, inte minst attBergslagspendeln får gå ända upp till . Därfordras det samverkan över länsgränsen.Anf. 17 ():Fru talman! Bergslagen var industrialismens vagga,och bruken och de stora företagen i dessa bygdervar en välsignelse för orterna -- de är detfortfarande, där företagande av det formatet finnskvar. Men det var en olycka för bygderna.Entreprenörerna togs nämligen ganska ensidigt omhand av bruken, i stället för att folk blev egnaföretagare, som på vissa andra platser i landet, därmänniskor växte upp i fattigdom och inte hadeannat än stenbrytning att ta till. När kriserna komhamnade man på defensiven; man lade ner i ställetför att utveckla företagsamheten.Det skedde då en politisk låsning, som stämdeganska väl överens med bruksandan. Man flyttadeöver kravet på trygga arbeten från bruksledningentill politikerna. Tråkigt nog har vissa politiker tagitpå sig den uppgiften i alltför stor utsträckning. Dethär är en olycka.Det är inte politikernas roll att ordna jobb, utanderas roll är att lägga till rätta, så att vanligamänniskor, entreprenörer, kan skapa sysselsättningoch bli arbetsgivare och producenter. Där råder en stor brist i hela det svenska samhället.Jag kommer från , och jag villtillföra den trakten resurser, så att vi kan klaraframtiden på ett hyggligt sätt för människorna där.Det sker en hård utslagning. en beskrivning som är helt korrekt. Detfinns mängder med arbetslösa. Situationen i t.ex.Köping, och är mer skrämmandeän den är i . Det har inte funnits någonmöjlighet att flytta fram positionerna och göradessa områden till stödområden.