prot · GH0915 · 1993-10-26 00:00:00 — Jag tror att statsrådet är väl införståddmed att lagstiftningen är så lös i kanten att det intefinns möjlighet för den myndighet som har ansvarför fördelningen av tillstånden att ingripa mot debulvaner som har agerat. Det är en brist ilagstiftningen, och det är ett ansvar som statsrådethar.Det är allvarligt att statsrådet inte åtminstone pådenna punkt ifrågasätter propositionen ochagerandet.Jag vill avslutningsvis passa på att fråga statsrådetom hon är beredd att snabbt verka för att det blirfler frekvenser på alla de orter där de storamediemonopolen i stort sett har fått fritt fram.Jag vill vidare säga till statsrådet att hon, även omhon inte agerar , skall gå hem och fundera på omdetta verkligen är bra och om detta är vad hon vill.Vi socialdemokrater har varit positiva till att brytaradiomonopolet, men vi kan inte ha en situation därpengar styr yttrandefriheten.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1993/94:58 om granskning avjournalisters bakgrund m.m.Anf. 26 Statsrådet (-):Fru talman! har frågat mig omjag avser att föreslå en lag som ger staten möjlighetatt speciellt granska mediebranschensinsideraffärer.Svaret är nej.Jag kan tillägga att för ettpar veckor sedan, i samband med att detbehandlade två motioner som rör denjournalistiska verksamheten, har uttalat att detmed hänsyn till vikten av vidast möjligayttrandefrihet i första hand bör ankomma påpressen själv att vidta åtgärder för att hållajournalistiken på en önskvärd kvalitativ nivå.Utskottet anförde att det därför inte var ''berettförorda en statlig utredning eller projektgrupp ompressetiska frågor eller ''auktorisationsinstitut''',vilket motionärerna efterlyst (bet. 1993/94:KU3 s.27). Motionerna avstyrktes av utskottet. Riksdagenbiföll utskottets förslag.I den aktuella frågan har jag samma principiellainställning som den har gett uttryck förnär det gäller statliga ingripanden mot pressen.Anf. 27 (nyd):Fru talman! Tack så hemskt mycket för svaret! Detvar ett kort och bra svar som egentligen intebehöver debatteras mer. Jag skall ändå passa på attta tillfället i akt och ge en liten eloge till pressen.Pressen har faktiskt lyckats vara litet självkritisk.I sågar man nämligen den journalistsom jag syftade på i min fråga jäms medfotknölarna. I journalisternas fackföreningstidningJournalisten nr 29/30 sägs att denne journalistsbeteende -- han skrev om ett företag trots att hanhade ett stort aktieinnehav -- skadarjournalistkårens trovärdighet.Detta är kanske vad som behövs i media för att detskall kunna bli självsanering, men jag vill ändåställa en fråga. I finns en särskild lag. förklara varför man i Förenta staternatycker att det är viktigt att ha en sådan lag ochvarför vi inte behöver ha en sådan lag här i ?Anf. 28 Statsrådet (-):Fru talman! Jag kan nämna att regeringen i börjanav september tillsatte en utredning som har iuppdrag att göra en översyn av vissa insiderfrågor.Den utredningen skall bl.a. undersöka möjlighetenatt införa särskilda lagregler mot otillbörligkurspåverkan.Jag kan också säga att det finns regler iinsiderlagen som gäller alla, inklusiveopinionsbildare och journalister. Men insiderlagentar sikte på att det är förbjudet att på grund avnågot som man har fått kännedom om handla medvärdepapper. Om jag har förstått gäller det här fallet snarare en situation då enperson offentliggör, eller i varje fall offentligenuttrycker, uppgifter om verksamheten i ett bolagdär den personen har aktier.Det finns en bestämmelse i brottsbalkensom gäller när en person just i syfte att påverkapriset på t.ex. värdepapper offentliggör ellersprider vilseledande uppgifter. För att ansvar förbrottet skall komma i fråga krävs det alltså dels attsyftet har varit att påverka priset, dels att personenhar vetat om att uppgifterna är vilseledande.Jag kan alltså konstatera att det, även i avvaktan påden utredning som regeringen har tillsatt, finnsregler att följa i det här sammanhanget.Anf. 29 (nyd):Fru talman! Än en gång tack, statsrådet! Det varintressant information.Dagens industri tycker jag är en himla bra tidning.Jag använder mig faktiskt ofta av den innan jagställer frågor här. I kan jag läsa omJohan , som tydligen är utsedd att leda denhär utredningen. Han säger: ''Insiderutredningenkommer inte att föreslå att registret över insidersska utökas och omfatta exempelvis politiker ochjournalister. ''Det måste betyda att massmedierna skall granskasig själva och att massmedierna i sin tur skallgranska oss politiker. Förstår jag ?Anf. 30 Statsrådet (-):Fru talman! Det är ganska givet att jag inte kan ståhär och kommentera vad utredaren så småningomkommer fram till, men jag vill gärna säga att jagtycker att pressens självsanerande verksamhetfungerar väl. har just lämnat ettpar exempel på det.Det har naturligtvis förekommit, och kommer äveni fortsättningen att förekomma, enstaka övertramp.Men kolleger till den som gör ett sådant övertrampuppmärksammar det och bringar dettill allmänhetens kännedom. Dessutom finnspressens pressetiska organ, som uppmärksammarsådana här saker.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1993/94:13 omöversvämningarna i NorrlandAnf. 31 Statsrådet ():Fru talman! har frågat om orsakerna tillårets översvämningar samt om nödvändigaåtgärder vidtas i anledning av dessaöversvämningar.Översvämning av vattendrag till följd av storanaturliga flöden kan förekomma både i regleradeoch i oreglerade vattendrag. En översvämning i ettvattendrag kan också förorsakas av stora flöden pågrund av dammbrott eller annan olyckshändelse.En reglering av ett vattendrag jämnar ut flödenagenerellt men eliminerar inte risken föröversvämningar. Kraftiga regn närvattenmagasinen är fyllda kan således medföraöversvämningar även i reglerade vattendrag.Tillräcklig hänsyn har inte alltid tagits till detta.Det finns på många håll i landet permanent- ochfritidsbebyggelse i områden där risken föröversvämningar är betydande. gjordes enändring i i syfte att tydliggöraatt kommunen i planarbetet måste ta hänsyn tillbåde grundoch ytvattenförhållandena. Markenslämplighet för bebyggelse skall bedömas medhänsyn bl.a. till risken för översvämningar av denbebyggelse som avses komma till stånd.Bestämmelsen gäller översvämningsrisken både förreglerade och för oreglerade sjöar och vattendrag.Det ankommer även på att hanteradessa frågor vid samråd och vid utövande av denstatliga kontrollen enligt PBL.För att kunna använda en regleringsdamm somdämpare av stora flöden behöver dammägareninformation om förväntade sådana så attdammarna i lämplig omfattning kan avtappas iförväg. Som framgår av sensommarensöversvämningar är det angeläget att den nuvarandeprognos- och varningstjänsten för stora flöden -- förvilken meteorologiska och hydrologiskainstitut () ansvarar -- förbättras.Frågan bereds f.n. inom regeringskansliet.För att undvika dammbrott skall dammar byggas såatt vattenöverskottet kan passera vid stora flöden.Avbördningsförmågan för dammar samt andradammsäkerhetsfrågor prövas av isamband med domstolens prövning av ettvattenföretag. Dammägarna är ansvariga fördammsäkerheten, och tillsynen av dammar sköts iförsta hand av dammägarna själva. Länsstyrelsenär tillsynsmyndighet enligt vattenlagen.Dammsäkerhetsnämnden biträder länsstyrelseroch dammägare med rådgivning idammsäkerhetsfrågor. Inom regeringskanslietövervägs en särskild granskning avkraftföretagens rutiner för hantering avdammsäkerhetsfrågorna.Länsvisa damminventeringar har skett ochinventeringarna har granskats avDammsäkerhetsnämnden. Länsstyrelserna har påuppdrag av regeringen ställt samman uppgifter omöversvämningskänsliga områden. Inträffar enöversvämning, skall det allmänna genomräddningstjänsten svara för att skador påmänniskor eller egendom eller i miljön hindras ellerbegränsas. Varje kommun skall ha enräddningstjänstplan. Vid olyckshändelser somkräver omfattande räddningsinsatser, t.ex. vidomfattande översvämningar, skall taöver ansvaret för räddningstjänsten. Länsstyrelsenskall upprätta en plan för räddningstjänsten isådana situationer.Det direkta ansvaret för hanteringen avöversvämningsfrågor ligger alltså på dammägareoch de här nämnda myndigheterna. Regeringen haren övervakande roll och följer självfallet frågornanoggrant.Anf. 32 ():Fru talman! Jag tackar för svaret, som förvisso gersignaler till och inte minst tillkraftföretagen, vilka nu tillgodogör sig vinsterna avvattenkraften. Vi som bor i efterälvdalarna, där vattenkraften är till största delenreglerad fick, uppleva extremavattenflöden, som orsakade många enskildaboende intill älvarna stora skador.Frågan är då: Vem bär ansvaret? Tyvärr väckererfarenheterna från översvämningar många frågor.De har ställts och var aktuellaäven efter detta extrema vattenflöde. Varförsläppte inte vattenkraftsbolagen ut mer vattentidigare för att undvika översvämningarna?Snösmältningen kom senare än beräknat ochsammanföll därigenom med höstregnen, men detkunde också kraftföretagen förutse. Varför missadeSMHI i sina väderleksprognoser, och varför finnsdet inte något sammanhållande organ, som tar tillsig erfarenheterna från översvämningar?Jag är glad över att statsrådet nu säger attregeringen har den övervakande rollen. Men vi harhört detta från kraftföretagen. Dehar vid tidigare översvämningar lovat att ta till sigde erfarenheter som då fanns för att kunna undvikaframtida olägenheter. Så har dock inte skett.Många enskilda människor får bära storakostnader, och detta bekymrar mig.Anf. 33 Statsrådet ():Fru talman! ställer viktiga frågor. Manmåste ha stor förståelse för att människor bliroroliga, om det åtminstone framstår som om detråder osäkerhet både när det gäller ansvaret ochnär det gäller att få fram information så att man kanfatta rätt beslut.Jag kan inte svara för vad som har skett undertidigare regeringar. har regeringen tagit ettinitiativ för att klara ut dessa saker och se vad vi kangöra. Vi skall naturligtvis också ta upp endiskussion med berörda parter. Det är ju i regel såman kommer till rätta även medsamordningsansvaret.Anf. 34 ():Fru talman! Det är bra att man inomregeringskansliet tar itu med denna fråga och dåsärskilt granskar kraftföretagens rutiner. Jaghoppas att detta skall inte bara övervägas utanockså ge ett resultat. När alla våra älvar reglerades,trodde man att det skulle vara slut påöversvämningarna. Så är dock inte fallet. Historisktsett har vi haft översvämningar. Deälvar som inte är reglerade sköter sig själva och gårnågorlunda bra.Jag vill ställa en fråga: Varför kan man inte hjälpadessa människor genom att ta i anspråkbygdemedel från vattenkraftsregleringen? Dessamedel var ju avsedda att eliminera de skador sommänniskorna utsattes för.Anf. 35 Statsrådet ():Fru talman! Den senaste frågan kan jag inte svaradirekt på. Jag antar att även lokala företrädre ärinblandade när det gäller att besluta om dessamedel. Men det är riktigt som säger på något sätt ändå måste klara ut vad somgäller. En sak är viktig att komma ihåg, nämligenatt en reglering av älvarna aldrig kan utesluta attöversvämningar kommer att ske . Harman detta klart för sig, måste också de som harhand om samhällsplaneringen förstå att de måste tahänsyn till detta och i sin planering visa på att detfinns områden som inte är lämpliga, åtminstoneinte för ny bebyggelse. Där har jag såsom mark-och planminister naturligtvis ett ansvar att ta uppen diskussion. Inte många har på samma sätt somjag har gjort diskuterat länsstyrelsernas roll när detgäller sådana här viktiga samhälls- ochansvarsfrågor. Det kommer jag att fortsätta med.Anf. 36 ():Fru talman! Jag tar fasta på detta löfte frånstatsrådet. Regeringen har ett övergripande ansvar,och självklart måste de olika länsstyrelserna följaupp detta. Jag tror att man blev tagen påsängen, inte bara länsstyrelserna utan ävenkraftbolagen och räddningstjänsten. De enskildafastighetsägare som drabbades av skadorna fårlägga ut stora pengar för självrisker och sådant. Huromfattande erosionsskadorna är vet man inte i dag.Det visar sig först . Dessa människor måstepå något sätt hållas skadeslösa.Anf. 37 Statsrådet ():Fru talman! kom in på ytterligareett intressant område, nämligen geografiskinformation om geologiska förhållanden. När manplanerar att använda marken gäller det att ta framett beslutsunderlag som visar om vissa områden ärrasbenägna. Då pratar jag allmänt omerosionsrisker, för sådana finns också i södra kontakten med havet. Detta är något som jag troratt vi har all anledning att jobba med i ,alltså att lära oss att använda den geografiskainformationen så att vi undviker att enskildamänniskor råkar ut för skador som de själva måstebetala.Anf. 38 ():Fru talman! Jag tackar för detta svar.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1993/94:77 om omprövning avpåföljd som utdömts av domstol i . 39 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att vidta någon åtgärd för att ,som avtjänar ett fängelsestraff i för mord,skall få straffet omprövat.Annika dömdes av en domstol iKalifornien för delaktighet i två mord. Straffetbestämdes till fängelse från till livstid. AnnikaÖstberg har framfört önskemål om att få avtjänastraffet i Sverige.Överförande av straffverkställighet från ettutomnordiskt land till regleras i deninternationella verkställighetslagen som grundas på1983 års konvention om överförande avfrihetsberövade personer, den s.k.överförandekonventionen. Konventionen, sombåde och har tillträtt, syftar till attunderlätta överförandet av utländska intagna tillhemlandet. En huvudprincip i konventionen är attnågon ny prövning av den ursprungliga domen intefår ske av annan stat än domslandet.Överförandekonventionen -- liksom annatinternationellt samarbete -- bygger på ömsesidighetoch respekt. Jag vill därför understryka att Sverigeför att ta till vara sina egna medborgares intressenmåste respektera de andra konventionsstaternasrättsordningar. Detta gäller också i AnnikaÖstbergs ärende. För att ett överförande skallkomma till stånd krävs att både domslandet ochverkställighetslandet samtycker till ettöverförande. Konventionen innebär med andra ordingen skyldighet för en stat att bifalla enframställning.Redan 1985, dvs. somöverförandekonventionen trädde i kraft, gjordes enformell framställning från om att AnnikaÖstberg skulle överföras hit. Eftersom det inte varfråga om ett tidsbestämt straff gick de kaliforniskamyndigheterna inte med på ett överförande.Annika straff har ännu inte tidsbestämts.Enligt uppgift kan detta ske tidigast 1997.Om verkställigheten överförs till kanantingen fortsatt verkställighet ellerpåföljdsomvandling komma i fråga. Detsistnämnda förfarandet blir aktuellt om påföljdeninte har någon motsvarighet i svensk lagstiftning.Oavsett vilket förfarande som väljs skall dockskuldfrågan, som jag sagt, inte omprövas.Alltsedan dömdes har vid mångaolika tillfällen kontakter tagits med de amerikanskamyndigheterna för att få hennes straffverkställighetöverförd till . Så sent som i september i årtogs ärendet upp med justitieministeriet iWashington. Dessutom tog jag själv upp frågan vidmitt besök i . Någottillfälle för att diskutera ärendet erbjöds tyvärr inte.Låt mig slutligen upplysa om att regeringen även ifortsättningen kommer att driva frågorna med kraft som rimligen krävs. Det är däremot inteaktuellt att hos de amerikanska myndigheternakräva en omprövning av den amerikanska domen.Då , som framställt frågan, anmält atthan var förhindrad att närvara vid sammanträdet,medgav talmannen att i ställetfick delta i överläggningen.Anf. 40 (nyd):Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaret.I frånvaro skall jag ta tillfället i aktatt utvidga frågan.Det finns, som justitieministern redogjorde för,möjlighet att via en överförandekonvention prövaärenden. Justitieministern nämnde också att honpersonligen försökte få till stånd en diskussion, menatt det inte gavs tid till en sådan.Tänker justitieministern vidta ytterligare åtgärderför att få i gång en diskussion? Det var juambitionen när justitieministern besökteWashington.Anf. 41 Justitieminister ():Fru talman! Jag var på besök i , därAnnika sitter fängslad. Det är också iKalifornien som man formellt fattar beslutet.Jag nämnde i mitt svar att UD senast i septemberhade kontakter med justitieministeriet iWashington. Det förekommer fortlöpandekontakter i detta ärende.Anf. 42 (nyd):Fru talman! Fallet har uppmärksammats i pressen --senast i . En bredallmänhet vill hjälpa till. Jag tror att vi måste varabetydligt tuffare.En dansk medborgare har kunnat komma hem ochavtjäna straffet i . Det ärendet togs upp ituffa förhandlingar. Man engagerade en advokat iUSA, , som skötteförhandlingarna.Jag tror att vi måste vara tuffare. Vi måste medkraft visa vad vi anser på ministernivå, så att vi fåruppmärksamhet. Om danskarna kan klara en sådansak på ministernivå, borde vi också kunna göra det.Anf. 43 Justitieminister ():Fru talman! Vi skall komma ihåg att man inte kanjämföra det ena fallet med det andra. AnnikaÖstberg är dömd för delaktighet i polismord --något som betraktas som mycket allvarligt i USA.Vi skall inte heller glömma bort att åtskilliga andrasvenskar sitter i fängelse i . Jag kan baragarantera att vi från regeringens sida harfortlöpande kontakter på alla nivåer, men vi måsteockså inse att besluten fattas i USA.Anf. 44 (nyd):Fru talman! Det justitieministern säger är alldelesriktigt. Men det som upprörde många svenskar äratt enligt svensk lag inte gjort sigskyldig till något brott. Hon befann sig påbrottsplatsen som ett vittne.Samma sak gäller de tre svenskar som dömdes fängelse för att de överträdde gränsen tillIrak. Som vi ser det har vederbörande fått orimligastraff, men vi kan inte ändra på ett lands lagar.Jag tror att många delar uppfattningen att man skallgöra allt som rimligtvis går för att få till stånd ettöverförande av straffet så att kanavtjäna det i . Såvitt jag kan se är det ettorimligt straff, men vi skall, som justitieministernhar sagt, inte lägga oss i straffpåföljderna utan medkraft försöka diskutera överförandekonventionen.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1993/94:78 om m.m.Anf. 45 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen är beredd att tillsätta en parlamentariskberedning med uppgift att göra en översyn avPolisväsendets organisation och verksamhet.Efter ett tioårigt utredningsarbete och en nästanlika lång förändringsprocess har den svenskaPolisen nu fått sin decentraliserade organisationmed ett starkt och lokalt förankratmedborgarinflytande. Det finns därför i dagmycket goda förutsättningar för Polisen att lösa sinalika svåra som viktiga uppgifter, även i ettsamhällsekonomiskt ansträngt klimat.Jag har emellertid med oro ochförvåning noterat att det nu åter höjs röster för attcentralisera uppgifter och ansvar från lokal ochregional nivå till den centrala nivån i Polisväsendet,nämligen . När nu Lars-ErikLövdén dessutom frågar mig om jag är beredd attmedverka till en ny stor utredning av Polisen ärsvaret givet.Jag tänker inte ta initiativ till en utredning somskulle föra utvecklingen bakåt till en centraliseradpolisorganisation och som skulle störa det mycketfina och kraftfulla utvecklingsarbete inom Polisensom pågår vid de lokala och regionalamyndigheterna i hela landet. I detta arbeteutnyttjar nu myndigheterna allade instrument som de har fått genom enbeslutsordning som präglas av demokrati ochdecentralisering.Den Winbergska utredningen kommer attbehandlas på sedvanligt sätt. Först kommer den attbehandlas tillsammans med Rikspolisstyrelsensegen utredning vid en hearing. Därefter kanställning tas till den fortsatta beredningen, somkommer att innefatta en remissbehandling av delarav materialet.Anf. 46 ():Fru talman! Jag är mycket förvånad över svaret. Jaghar inte på något sätt, varken i min fråga eller iuttalanden, gått emot tankarna på att vi skallbibehålla en decentraliserad organisation ellerförespråkat en centralisering av uppgifter frånregional och lokal nivå till Rikspolisstyrelsen.Det jag har ifrågasatt och varit kritisk mot ärdepartementets handläggning av översynen av dencentrala organisationen. Jag tycker attJustitiedepartementet har handlagt en fråga av storbetydelse med ett ganska stort mått av arrogans.Jag menar att det krävs en långtgående politiskenighet bakom förändringar av den centralaorganisationen.När det gäller den centrala polisorganisationen,Säkerhetspolisens ställning och liknande har detvarit en lång tradition i att man har vinnlagtsig om att finna lösningar som samtliga eller i vartfall de största politiska partierna har kunnat ställasig bakom. Detta präglade Polisberedningen, detpräglade arbete och det harpräglat mycket av förändringsarbetet i övrigt inompolisväsendet.Den moderata justitieministern frångår , genomdet sätt som utredningsarbetet om den centralaorganisationen har handlagts, denna viktigaprincip.Frågorna om Polisens organisation ochinriktningen av polisverksamheten i övrigt är ingaexklusivt moderata frågor. Jag är inte ensam omden uppfattningen. Regeringens handläggning avden här frågan har utsatts för mycket stark kritik avandra partier och t.o.m. av företrädare förjustitieministerns eget parti.Jag vill än en gång upprepa min frågeställning -- detfinns en antydan till svar i slutet av frågesvaret i allafall. Är regeringen beredd att låta den fortsattaberedningen av den Winbergska utredningen ske iparlamentariskt godtagbara former?Anf. 47 Justitieminister ():Fru talman! Först vill jag bara påpeka att detkanske vore bra om den avsedda frågan ställdesfrån början. fråga är först enbeskrivning av alla förändringar som är på gång iden totala polisorganisationen och därefter en frågaom jag är beredd att tillsätta en parlamentariskberedning. Jag kan i vart fall inte från den fråganutläsa att bara vill ha enparlamentarisk beredning när det gällerRikspolisstyrelsens framtida organisation.När det sedan gäller den senare frågan -- jag ärberedd att svara även på den -- har det helt riktigtriktats kritik. Men denna kritik är, enligt mitt sättatt se, missriktad. Den bygger på utfall frånpersoner som antingen inte har läst utredningen,eftersom kritiken framfördes redan dagen innanutredningen presenterades, eller från personer somhelt enkelt vill misskreditera det arbete sombedrivs.Påståendet att det här skulle vara en utredning somvi har drivit på egen hand faller redan från början.Socialdemokraterna har mig veterligt varit mycketpositiva till beslut om en decentraliseradpolisorganisation som följdriktigt måste resultera iförändringar även av den centrala organisationen,vilka inte fanns med i det tidigare beslutet.När vi beslutade om en sådan förändring skedde detefter samverkan med , där sitter med. Om intevar informerad är det i vart fall inteJustitiedepartementets fel. Men direktiven tillutredningen hade godkänts av Rikspolisstyrelsensom har följt utredningsarbetet.Anf. 48 ():Fru talman! har inte i egenskapav lekmannastyrelse på något sätt följtutredningsarbetet. Jag har inte heller blivitkontaktad av utredaren på området. Det ärnaturligtvis möjligt att tjänstemän påRikspolisstyrelsen har blivit kontaktade avutredningen, men harinte på något sätt varit delaktig eller fått möjlighettill insyn i utredningsarbetet.Om man gör så stora förändringar som det nu ärfråga om -- jag menar att det är stora principiellaförändringar -- skall dessa självfallet föregås av ettparlamentariskt beredningsarbete. Det kan väl intevara främmande för justitieministern att min frågatillkom just av det skälet att har lagt framsin utredning.I min fråga tog jag emellertid upp även andrafrågeställningar som har anknytning till det arbetesom pågår ute i de olika länen med att förändrapolisorganisationen. Det är klart att den lokalapolisorganisationen och den centralapolisorganisationen har med varandra att göra. Görman förändringar på det ena området kan det fååterverkningar på det andra området. Därförmenar jag att vi bör titta på Polisens organisationoch verksamhet i dess helhet. Detta är också ettförslag -- i vart fall när det gäller den lokalaorganisationen -- som revisorer har lagtfram.Anf. 49 Justitieminister ():Fru talman!