prot · GG0961 · 1993-02-12 00:00:00 — Det kan inte uteslutas iframtiden. Jag menar att detta fortsätter att skapaoro under nuvarande försvarsbeslut. Därför har jaginget emot att detta behandlas sedan, i denförsvarsberedning som skall ta ställning till ett nyttförsvarsbeslut. Det är ju planerat till 1996 eller1997.Jag förde ju fram de mänskliga aspekterna. Jagtycker att det är helt rätt att det nu skapas lugn ochro. Sedan kan det finnas andra områden där mankan göra besparing. Men i nuvarande situationtycker jag inte att man skall göra på det här sättet.Anf. 65 ():Fru talman! försvar står inför en viktigomstrukturering. har fattat ett beslutsom innebär att bara så många värnpliktiga skallutbildas som behövs i krigsorganisationen.Utbildningskapaciteten är för stor och detta gör atten del anläggningar där värnpliktsutbildningbedrivits kommer att kunna läggas ner.Situationen i vår närmaste omvärld har förändratsdrastiskt sedan föll 1989. Risken föratt skall dras in i en stormaktskonflikt ärmycket liten. Detta betyder inte att kanklara sig utan beredskap mot väpnat våld.Sverige vill medverka i arbetet med att bygga en nyeuropeisk säkerhetsordning på grundval av och ESK:s principer och beslut. Vårmilitära alliansfrihet ligger fast. Detta ställer kravpå trovärdighet när det gäller det svenska försvaretskvalitet.Skåne ligger närmast det nya . I boren miljon människor. Där finns infrastruktur somär viktig för hela landet och omfattandejordbruksproduktion och livsmedelsindustri somförser stora delar av landet med viktigaförnödenheter. Där finns viktiga hamnar medsnabba förbindelser med kontinenten. SkulleSkåne slås ut av kris eller krig skulle landet slutafungera.I finnas ett välutrustat, insatsberett luftvärnsom är en viktig del av det högprioriteradeluftförsvaret. Därför kom det som en överraskningnär Överbefälhavaren föreslog attLv 4 i skall avvecklas. Detta förslag ligger tillgrund för regeringens proposition som föreslår attLv 4 bör avvecklas och dess verksamhet överförastill , dit Lv 6 i enligt tidigarefattat beslut skall flyttas, och till Norrtälje.Detta stämmer inte med ÖB:s mycket höga krav påkrigsduglighet med mycket kortamobiliseringstider hos en mycket stor andel avluftvärnets krigsförband. Genom omflyttning ochuppsplittring kommer hela luftvärnsfunktionen iSödra Militärområdet att bli försvagad under enmycket lång tid.Det är mycket förvånande att man vidsamlokalisering av två luftvärnsförband föreslår attbåda skall flyttas och detta till ett ställe där man intetidigare haft luftvärnsutbildning.Chefen för armén tillsatte enutredning med uppgift att lämna förslag på hur Lv4:s verksamhet skall spridas. Vid försvarsutskottetssammanträde rådde det full politiskenighet om att det ur besparingssynpunkt ärmotiverat att föra ihop Lv 6:s och Lv 4:sproduktionsresurser, men utskottet har ambitionenatt kunna göra en självständig bedömning avlokaliseringen inför beslutet.Därför beslöt utskottet att uppdra åt Chefen förarmén att fördjupa studierna av den aktuellaluftvärnsfrågan. Härvid skall delokaliseringsalternativ som behandlas i de avgivnamotionerna, dvs. , och ,prövas. I den framlagda utredningen har Ystadsförutsättningar redovisats mycket knapphändigtberoende på att förutsättningen varit att Lv 4 skallavvecklas.Utredningen slår fast att målflygning är enförutsättning för utbildning av luftvärnsförband ochatt begränsningar i målflygets möjligheter äravgörande för lokalisering av luftvärnsutbildning.Utredningen redovisar bara två platser, där manmed säkerhet kan säga att dessa förutsättningarfinns, och det är vid Lv 4 i och Väddöskjutfält vid Lv 3 i Norrtälje.I föreligger begränsningar. I ärdet omöjligt. Vid ärmålflygningsmöjligheterna begränsade. I Skövdehar prövning av målflygning inte genomförts. VidLv 6 i har utökningsmöjligheterna inteprövats, och vid garnison ärmiljökonsekvenserna av en eventuellt ökadmålflygsverksamhet inte klarlagda. Ändå förordasHalmstad som huvudlokaliseringsort för både Lv 6och Lv 4.Södra och sydöstra har ett luftoperativtutsatt läge. Förhållandet understryks av den öppnaterrängen. och delar av är därförlandets mest luftvärnstäta område. Avberedskapsskäl krävs mycket kortamobiliseringstider och ställs mycket höga krav påomedelbar krigsduglighet vid Lv 4:s förband.Flertalet luftvärnsförband har sinamobiliseringsplatser i och västra delen avBlekinge.Fru talman! Vi socialdemokrater föreslår i vårpartimotion en framtida ''Garnison ''. Ensådan garnison utan luftvärnsfunktion skulle varaen stympad garnison. Mycket talar för attluftvärnsutbildning skall bedrivas i , och jaghoppas att den utredning som utskottet beställtskall ge en allsidig bild av hur man kan skapa debästa förutsättningarna för luftvärnet i framtiden.Anf. 66 () replik:Fru talman! Jag begärde replik närmast för attnågot kraftigare än gjorde markeravad utskottet beslutade ,nämligen att vi skall på samma grund somberedning har skett av möjligheten att lokalisera tillHalmstad också ta reda på förutsättningarna attgöra samlokaliseringen i eller Göteborg.Utskottet har ingen förutfattad mening om varlokaliseringen skall ske, utan vi gör dennaberedning på objektiv grund. Vi gör det, somtidigare har pekats på här, därför att det tidigareinte har skett någon omfattande beredning rörandeYstad och Göteborg.På det sättet kompletterar vi beslutsunderlaget, såatt de orter som inte blir föremål för lokaliseringskall veta att det ligger en gedigen granskningbakom det beslut som vi kommer att fatta om eneller . Det tycker jag ärtillfredsställande, och jag ville med detta som sagtbara komplettera redogörelse.Övriga frågorAnf. 67 ():Fru talman! I det europeiska samarbetet betonasalltmer betydelsen av kulturen och en sådan allmänpolitik som underlättar och ger den rättaskaparmiljön för kulturen. Det gäller EG, dit visyftar att komma som medlemmar, och det gäller iän högre grad , där vi sedan längeredan är med.1990-talet har av FN utsetts till kulturens årtionde --ett beslut som vi har biträtt. Vid Nordiska rådetssenaste stora möte kom man överens om att förnyasamarbetet och då främst stärka kulturens roll.Det är på kulturen i vidaste mening som hela vårtsamhälle vilar. Det är kulturen som skiljer oss fråndjuren. Liksom vi kan de både älska, äta och sova.Men det är bara vi som kan ägna oss åt odling,kultur. Det är kulturen som ger djup och mening åtdet mänskliga livet. Ja, det är kulturen som görskillnaden mellan att bara överleva och att leva.Men kulturen, dess roll och möjligheter, är ingetsom är en gång för alla givet. Den måste ständigtförnyas och utvecklas, och därmed måste den alltiddebatteras och diskuteras. Utan en kulturell bas tersig också allt annat som diskuteras mycket merasvårgripbart, och framför allt blir de olika frågornabehandlade utan det samband som de måste ha föratt vi skall få det rätta resultatet.Därför, fru talman, är det förskräckande att noteraatt det i årets allmänpolitiska debatt inte ens finnsmed en rubrik med KULTUR. Eftersom det ärkulturen -- inte kulturpolitiken, den är bara ett avmånga verktyg i samhällsarbetet -- som är detviktiga, borde många riksdagsmän ha kunnatanmäla sig för att diskutera dessa grundläggandefrågor, men inte ens presidiet i utskottet elleransvarigt statsråd har funnit det mödan värt attsätta upp sig på talarlistan. Vad jag egentligenkänner inför detta faktum skall våra stenograferslippa att skriva. Låt mig nöja mig med attkonstatera att det är skandalöst.Jag ville sätta upp mig för anförandeunder ett debattavsnitt för idépolitik. Mottagandetjänsteman på kammarkansliet visade en förvånadmin och frågade om det gick att sätta det underekonomi. Det skulle, som jag ser det, vara som omresebyråerna hade sina broschyrer uppdelade efterpristariffer med resmålen som något underordnat.Det blev då än mera uppenbart för mig att iSveriges riksdag diskuteras inte mål, värden ochvärderingar. Här debatteras verktygen,instrumenten och prislapparna.Skulle någon av oss våga gå till ett sjukhus, om vivisste att läkarna där diskuterade främst kanylernaspris och skalpellernas utformning och intebehandlingsresultatet -- målet för vården?När jag av kommunalpolitiskt arbetekom till , var det flera i min omgivningsom gratulerade mig och sade att nu skulle jag somidé- och kulturpolitiskt intresserad få en chans attvara med och utforma principer och lyfta blickenfrån skolboksanslag, överklagade stadsplaner,vårdhemsbyggande och trafikförsörjning, alladessa nog så nödvändiga och jordnära detaljer somfyllt min tillvaro i kommunfullmäktige,kommunstyrelse och olika nämnder. Jag visste attde hade fel, men inte hur fel de hade. Riksdagenpåminner i alltför hög grad om en lokalfullmäktigeförsamling. Det är bara prislapparnasnollor som är flera på den här nivån.Fru talman! Som årets debatt ser ut, har vi intesamlat kunnat ventilera frågor om kulturen ochskolan, kulturen och vården, kulturen och fritiden,relationen mellan amatörer och proffs inomkulturlivet. Det har inte ens blivit möjligt attdebattera kulturpolitiken i dess ekonomiska del.Här borde ha diskuterats kulturen sominfrastrukturell faktor, kulturens och turismensömsesidiga beroende och, sist men inte minst, hurvi skall ta vårt nationella ansvar för kulturanslagentill hela landet. Det är ju ett område där manutifrån lokala utgångspunkter i motioner och påannat sätt annars brukar slå vakt om sitt.En sammanställning som jag fick överde statliga kulturanslagen, där man delat upp efterlinjerna ''Stockholmsanslag'' -- ''anslag utomStockholm'', ger vid handen att mera än hälften avde för riket gemensamma anslagen nu enligtförslaget till budget /94 kommer att hamnai huvudstaden. Vem kan försvara det? Jag utgårfrån att kulturutskottet och sedan kammaren visarsitt nationella ansvar, när frågan skall behandlas.Fru talman! Jag deltog i går i ett ca fem timmarlångt seminarium om ''Humanismens roll i det nyaEuropa'', som arrangerats gemensamt avMedborgarskolan och Moderata samlingspartiet.Jag är glad att jag fick den chansen och villsamtidigt beklaga att inte hela var med.Det skulle behövts.Det har just skapats ett forum, PAKS --Parlamentariker och kulturskapare -- därriksdagens ledamöter och aktiva kulturskapare kanmötas kring kulturens -- inte kulturpolitikens --frågor. Ledamöterna får snart en inbjudan till detförsta programmet med teater och diskussion här ihuset. kommer bl.a. möjligheter tillspecialvisning av den nya stora utställningen om''Den svenska historien'' på . Detär min förhoppning att sådana aktiviteter kan skapaen sådan medvetenhet och ett sådant intresse hosledamöterna att vi kan hålla rejäla bådekultur- och idédebatter i . Med en braidébas blir det också bättre beslut rörande praktiskafrågor.Anf. 68 ():Fru talman! Jag känner förvåning och undran överatt de jordbrukspolitiska frågorna inte lockat talarei denna allmänpolitiska debatt, så att vi kunnat fåen särskild debattrunda om dem. Det är ocksåbeklagligt, med hänsyn till att svenskt jordbruk ärinne i en ekonomisk kris som är den svåraste sedan1930-talet.Tidigare framgångsrika lantbruksföretag går ikonkurs, och många andra är inne i utförsbacken.Det är t.o.m. så att jordbruk i landets allra främstajordbruksområden skakar i sina grundvalar. Oronoch osäkerheten är stor bland landets bönder.Tragedier inträffar.Vad är det som har hänt och vad måste nu ske föratt problemen skall kunna överbryggas och för attframtidstron skall kunna återvända? Då vi här iSveriges riksdag fattade ettbeslut om ny livsmedelspolitik, fanns det en radgoda skäl bakom. Det gällde att minska bondensoch statens förluster av en överproduktion som fickavsättas på en dumpad världsmarknad, att skapabättre balans mellan produktion och konsumtion ilandet. Marknadsanpassning och avreglering var enviktig del som också syftade till att stärka Sverigeslantbruk och livsmedelsindustri inför denkommande ökande konkurrensen utifrån.Den dåvarande jordbruksprisregleringenbestående av ett gränsskydd och en intern regleringupphörde . Därefter skulle prisernapå de jordbruksprisreglerade produkterna endastskyddas med hjälp av ett rörligt gränsskydd. Vissaregleringar avvecklades stegvis medan andraförenklades men behålldes i avvaktan på resultatetav internationella förhandlingar. Den framtidanivån på gränsskyddet gjordes avhängigt resultatetav de då pågående GATT-förhandlingarna, liksomexportstödet som avvecklades med hänvisning tillatt dessa förhandlingar förväntades vara avslutadeföre /91.Noteras kan att någon ensidig neddragning av detsvenska gränsskyddet inte skulle ske.Ömsesidigheten med andra länder i sammanhangetbetonades. Vi kan nu konstatera attförutsättningarna som låg till grund för detlivsmedelspolitiska beslutet kraftigt harförändrats. Sålunda pågår GATT-förhandlingarna, ansökan om svenskt medlemskapi EG har inlämnats och förhandlingarna med EGom ett medlemskap har inletts. Regeringen harockså slagit fast att ett av de viktigaste målen undervalperioden är att föra in i EG somfullvärdig medlem. I regeringsförklaringen har manockså slagit fast att svensk livsmedelsproduktionskall vara konkurrenskraftig vid inträdet i deneuropeiska gemenskapen. Därför arbetar bl.a. med frågan om huranpassning och infasning av livsmedelspolitikenskall kunna ske i EG-systemet. En del förslag harframlagts.För oss moderater är det självklart attutvärderingar av omställningspolitiken ochinfasning i EG:s jordbrukspolitik måste leda tillbetydande förändringar av politiken. Vi lever nu ien ny verklighet, och vi har alla ett ansvar att se tillatt jordbruk och livsmedelsindustri gesrättvisa förutsättningar och en möjlighet tillkonkurrens på lika villkor jämfört med omvärlden.Den dumpning av livsmedel som för närvarandesker på den svenska marknaden finansieras avandra länders skattebetalare, däribland EG:s, ochhotar att fullständigt slå sönder balanssträvandenaoch lönsamheten i den svenskalivsmedelsproduktionen.Detta är en av huvudorsakerna till att denutslagning av jordbruk som pågår. En annanorsak är förra årets stora skördebortfall ochförluster som uppkom i normalt starkajordbruksområden. Lantbrukets situation fram tillEG-inträdet inger stora bekymmer. Men trots vårtlands ekonomiska problem måste infasningen i EG-politiken fullföljas. Det är nödvändigt omkonkurrenskraften och de goda möjligheterna införframtiden som föreligger också skall kunna tas tillvara i vad gäller den svenskalivsmedelsproduktionen.Fru talman! Det är beklagligt att densocialdemokratiska oppositionen säger nej tillinfasning. Man vill vänta tills EG-förhandlingarnaär klara och folkomröstningen avgjord. Tyvärrinser man inte att ett sådant ställningstagande ärkatastrofalt för jordbruket, landsbygden ochlivsmedelsindustrin.Fru talman! Det står helt klart att ett medlemskap iEG är nödvändigt om svensk livsmedelsproduktionskall få rättvisa villkor och goda förutsättningarinför framtiden. Vi moderater kommer att med allkraft och förmåga arbeta vidare för att detta skallbli verklighet.Anf. 69 ():Fru talman! I mitt inlägg i debatten vill jag belysajordbrukets förhållande i skogs- ochmellanbygder inför en EG-anslutning.Det är speciellt viktigt att bevara jordbruket i dessabygder. Det svarar för sysselsättning, natur ochkulturvärden och ett mångfasetterat landkap medosedvanliga naturupplevelser. utgör åkeroch betesmark av landarealen i dessa bygder.Med nuvarande låga intäkter för jordbruket i dessabygder kommer den öppna arealen att minskasnabbt. Olika undersökningar visar att södraSveriges skogs- och mellanbygder harkostnadsnackdelar som det är svårt att kompenseraproduktionsmässigt. Skördenivån i området tillhörden lägsta i landet. Delar av de områden somomfattas av Norrlandsstödet har ennormalskördenivå som motsvarar avgenomsnittet för riket. Vissa delar av södraSveriges skogs- och mellanbygder har skördenivåerpå av riksgenomsnittet.Fastighetsstrukturen är också av stor betydelse.Många skiften och de långa avstånden mellan dessager större arbetsförbrukning och högremaskinkostnader per skördat kilo. Små fältminskar också möjligheterna att använda lika storamaskiner som i slättbygderna.Inom den europeiska gemenskapen EG tillämpasomfattande regionalpolitiska stöd till bl.a.jordbruket.Över hälften av och det fornaVästtysklands jordbruk omfattas av sådana stöd.För del är av arealen berättigadtill regionalpolitiskt stöd. I får detnorrländska jordbruket, omfattande avSveriges åkerareal, regionalpolitiskt stöd. Det ärnumera helt knutet till produktionen.I EG finns förutom produktionsstöd en lång radandra åtgärder för att stödja jordbruketsinkomster, levnadsstandard eller utvecklingen avjordbruket. Alla sådana åtgärder är ännu intekartlagda och värderade. Det är dock klarlagt attde uppgår till betydande belopp, som länderna tillstörsta delen står för själva.I är av arealen uppodlad.Motsvarande siffra för länderna inom EG är oftakring 50--. Det finns därför all anledning attbevara odlingslandskapet och det aktiva jordbruketi . Det är naturligtvis ett oavvisligt krav attdet svenska jordbruket skall ges likartademöjligheter som jordbruken inom EG. Arbetetmed att kartlägga och värdera de regionalpolitiskaprogrammen måste ges högsta prioritet. Vidaremåste beräkningar och analyser görasså att regionala stöd kan bahandlas i de kommandeEG-förhandlingarna.Fru talman! Stora kulturella värden står på spel idessa skogs- ochmellanbygder samt på ochGotland. Det är min förhoppning att påsamma sätt som man har gjort inom EG, skall värnaom ett öppet landskap och en levande landsbygd isvaga områden.På ett eller annat sätt måste lantbrukarna i dessabygder ges möjligheten att kunna bevaraodlingslandskapet . Här görs ettidogt arbet. Detta kan man inte minst se på destengärdsgårdar som kringgärdar åkrarna i skogs-och mellanbygderna.Talmannen konstaterade att 146 talare hadedeltagit i den allmänpolitiska debatten ochförklarade debatten avslutad.5 § BordläggningAnmäldes och bordladesUtrikesutskottets betänkanden1992/93:UU8 Verksamheten inom Europarådet1992/93:UU9 Nordiskt samarbete1992/93:UU12 Ändringar i massförstörelselagenm.m.1992/93:UU17 Tilläggsbudget I till statsbudgetenför /93, bil. 31992/93:UU18 Godkännande av avtal mellanEFTA-staterna och m.m.Socialutskottets betänkande1992/93:SoU18 Viss ändring i lagen (1947:529) omallmänna barnbidrag6 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 11 februari1992/93:78 av () tillutrikesministern om de nya militära insatserna motKuba:Upprepade rapporter har under det senaste åretkommit om de kraftigt försämradelevnadsförhållandena på Kuba.Den ekonomiska krisen har krävt drastiskanedskärningar och lett till massavskedanden.I april 1992 infördes elransonering i , ochen mängd basvaror är redan tidigare ransonerade.För att motverka den ekonomiska krisen har denkubanska ledningen initierat ett ''krispaket'', sombl.a. omfattar liberalisering av det ekonomiskalivet med ökat ''privat ägande'' samt förbättradeförhållanden för utländska investeringar inom bl.a.turism och textilindustrin.I januari 1992 avrättades regimkritikern dömd för ''terrorism ochsabotage''. Ytterligare två regimkritiker fick sinadödsstraff omvandlade till fängelse.I februari 1992 dömdes och till döden. dömdes sju andramän till fängelse i mellan 4 och 30 år.Amnesty International påpekar att en rad olikabrott mot staten leder till dödsstraff.I februari 1992 lade FN:s kommission för mänskligarättigheter fram en rapport om situationen påKuba. Enligt denna har förföljelsen av dissidenterökat i form av trakasserier, hot ochrättegångar utan ordentliga försvarsmöjligheter.Yttrande- och föreningsfriheten är det som främstbegränsas. Därtill finns uppgifter om olaga''psykiatrisk'' behandling av förmodadebrottslingar.Den 8 oktober 1992 riktade EG-kommissionenstark kritik mot Torricelliförslaget. Man sade bl.a.att en utvidgning av handelssanktionerna mot Kubaallvarligt kan skada de transatlantiska relationerna.Den 16 september uppmanade en rad experter frånhela den amerikanska kontinenten att häva deekonomiska sanktionerna mot Kuba.Organisationen , somleds av den förre amerikanske försvars- ochjustitieministern , hävdar attUSA:s sanktionspolitik är ''otidsenlig, onödig,skadlig och kanske farlig'' och att man i ställetborde ''aktivt främja det fria flödet avinformationer och idéer till det kubanska folket''.Den 14 november 1991 beslutade regeringen att''utvecklingsarbetet med skall upphöra i taktmed att ingångna åtaganden avslutas''. Detta gällerBITS och SAREC. Dessutom skall ''ingaytterligare kursinbjudningar tillställas Kubaavseende BITS internationella kurser ellerstipendieprogrammet som -- -- -- organiseras avSvenska institutet''.I årets budgetproposition finns inga förslag somgäller , inte ens beträffande samarbete i frågaom kultur och vetenskap.Med hänvisning till det anförda får jag frågautrikesminister . Avser regeringen att lämna katastrofbistånd tillKuba?2. Bör tidigare samarbete inom kulturoch vetenskap återupptas med ?3. Kommer regeringen att verka för att mot upphör?4. Kommer för egen del att direkt ellerindirekt medverka i sanktioner mot ?5. På vilket sätt vill regeringen verka för att Kubarespekterar de mänskliga rättigheterna samtsnarast avskaffar dödsstraffet?7 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 12 februari1992/93:367 av () tillförsvarsministern om de värnpliktigas rättigheter:Under det gångna året har tidningen ett flertal fall av pennalism och förtryck avvärnpliktiga. Detta är naturligtvis upprörande ochkränkande av individens grundlägganderättigheter.Senast uppmärksammades ett fall vid Ka 1 därextrainkallad personal uttryckte rasistiskasynpunkter, genomförde kollektiv bestraffningsamt tvingade enskilda värnpliktiga till handlingarsom de absolut inte ville utföra och hade fobieremot. När sedan en av dessa värnpliktiga avvikerfrån sin ''tjänstgöring'' bestraffas han, medanansvarigt befäl till synes går helt fri. Detta stridermot allt vad som kan uppfattas som en korrekträttsuppfattning.I dagsläget finns en, i stort, tillfredsställandelagstiftning vad gäller värnpliktigas rättigheter.Däremot tycks det vara sämre ställt medefterlevanden och sanktionsmöjligheterna i de falldär reglerna inte följs.Med anledning av ovanstående vill jag frågaförsvarsministern vilka åtgärder regeringen avservidta för att hävda de värnpliktigas rättigheter.1992/93:368 av () tillnäringsministern om riskkapital för småföretagen:Med anledning av ränteläget och finansmarknadensjust nu ganska restriktiva inställning till utlåninghar tillgången till riskkapital kommit i centrum fördebatten om svenska företags möjligheter tillnyinvesteringar.Under 1992 fattade också beslut om atten del av de resurser som skulle frigöras i och medlöntagarfondernas avvecklande skulle placeras ispeciella riskkapitalbolag,med uttryckligt syfte attjust förse investeringsvilliga företag mednödvändigt kapital.Nu visar det sig dock att flera småföretag stöter påproblem i kontakten med riskkapitalbolag. Dels ärdessa belagda med vinstkrav,varför intressetuppenbarligen mestadels vänt sig mot störreföretags investeringar. Dels tillförs det riskvilligakapitalet helst i form av ägartillskott, något somofta är direkt opassande för småföretag medensamägare. I kontakt med ''Såföretagarfonden''avvisades också småföretagen med hänvisning tillatt denna främst vänder sig till nybildade företag.Då flera bolag slår sig samman om en nyinvestering, i form av ett nytt bolag, avvisas ävendetta trots att samarbete kring långsiktigainvesteringar borde premieras. I Uvecklingsfondenfinns några nämnvärda resurser kvar.Sålunda är de små företagens tillgång till riskkapitalfortfarande begränsad.Jag vill med anledning av detta fråganäringsministern vad han avser vidta för åtgärderför att ytterligare förstärka de icke nystartadesmåföretagens tillgång på riskkapital.1992/93:369 av () tillarbetsmarknadsministern omdagligvaruförsörjningen i glesbygd:Om hela skall få leva så krävs attglesbygden kan behålla en viss basservice. I dennaservice ingår dagligvaruförsörjning.Tyvärr seglar nu nya mörka moln upp. Vissadagligvaruleverantörer slutar att leverera tillglesbygdsbutiker.