prot · GH0929 · 1993-11-24 00:00:00 — Det finnsett parti som över huvud taget inte har bekymrat sigom att anmäla någon deltagare till denna debatt.Men det kan ju bero på andra saker,förhoppningsvis.Inte desto mindre tror jag att det är ofrånkomligtatt konstatera att frågor om mänskliga rättigheterändå är något av modefrågor, åtminstone i deninternationella politiken. Jag erinrar mig deförhånande tillmälen som mötte presidentCarter, när han försökte göra mänskliga rättighetertill ledstjärnan för amerikansk utrikespolitik ochför västvärldens uppträdande över huvud taget.Det var ingen hejd på de sura kommentarer somfälldes. Alternativet skulle vara kall realpolitik ochatt göra affärer med diktaturstater. Det sadesuttryckligen av vid någottillfälle. Mänskliga rättigheter skulle inte ha någonsärskild plats på dagordningen.Tyvärr tror jag att detta är en fråga där intresset gåri vågor, beroende på internationella konjunkturer.Många av oss, i länder som , försöker docksyssla med frågor om mänskliga rättigheter oavsettkonjunkturer. Det finns ändå något av enhändelsernas inneboende logik, som gör attintresset, åtminstone internationellt, varierarmycket mellan olika perioder.Man kan konstatera att vi har haft när dethar varit lätt och naturligt för många att tala ommänskliga rättigheter i samband medkommunistiska regimer och de diktaturernaskollaps. Det gäller även många som aldrig hördesav förut i dessa debatter. På samma sätt kan mankonstatera att det är något färre som talar likastarkt om mänskliga rättigheter när det gäller denya hot mot dessa rättigheter som den extremanationalismen, nyfascismen eller vad man vill kalladet för, på olika håll innebär.Det har också varit ett meningsutbyte här vad gällerförhållandet mellan mänskliga rättigheter ochandra mål för det svenska u-landssamarbetet,biståndet, som jag över huvud taget inte förstodmig på. Under en ganska i svenskpolitisk historia har mänskliga rättigheterframställts som något man skulle kunna byta bortmot löften om ekonomisk eller social utveckling.Föreställningen har på sina håll varit mycket vanlig,att man kan företa någon form av byteshandel ochatt mänskliga rättigheter ofta skulle vara ett hotmot andra angelägna mål. All erfarenhet talar föratt det verkliga förhållandet i ett långsiktigtperspektiv är att mänskliga rättigheter har ettoupplösligt samband med de andra mål som vi villuppnå med vårt bistånd. Den demokratiska,ekonomiska och sociala utvecklingen är svagast i deländer där de mänskliga rättigheterna respekterasminst. Det tror jag att man kan hävda generellt.Om man har den verklighetsbilden, som jag tror detfinns fog för, blir den diskussion vi hörde svåratt förstå sig på, åtminstone för mig.Jag begärde egentligen ordet för att någotkommentera den reservation som har lagts fram avkds i abortfrågan. Jag menar att man i utskottetsmajoritetsskrivning tar det helhetsgrepp på dessafrågor som är nödvändigt. Där talas om farornamed illegala abortmetoder, vikten avpreventivmedelsrådgivning osv. Det som på ytanskiljer kds-reservationen frånmajoritetsskrivningen vad gäller formulering omaborter är uttrycket ''i sista hand''. Uttrycket ''i sistahand'' är en truism. Det betyder egentligeningenting som är partiskiljande eller ideologisktskiljande, av det enkla skälet att aborternaturligtvis aldrig kan vara en utväg som man tartill i första hand. Det är något man ser sig tvingadtill, när alla andra utvägar är stängda och manbefinner sig i en alldeles omöjlig situation. Om manbefinner sig i en sådan situation kan naturligtvisbara den berörda kvinnan avgöra. Alternativet äratt myndigheter lägger sig i saken.Om kds-reservationen skulle vinna bifall, kommerdet att uppfattas som att majoritet harändrat sin principiella inställning i denna fråga, motbakgrund av det som har sagts här i kammaren ochskrivits i andra sammanhang, t.ex. i motioner. Jagkan inte uppfatta det på annat sätt. Jag tror dockinte att det finns en majoritet för en sådanförändring. Om vi vill hålla fast vid den inställningsom nästan hela kammaren omfattar, bör kds-reservationen avvisas.Jag vill också konstatera att det finns en glidning iMargareta argumentering. I sittinledningsanförande använde hon en formuleringom att man genom att uttrycka sig som majoritetenprackar på andra våra europeiska ellervästerländska värderingar och synsätt. Men kdsaccepterar faktiskt också abort, i sista hand, somdet formuleras. I så fall gör kds sig skyldigt tillprecis samma förseelse. Jag tycker inte att detta ärett bärande argument mot majoritetens skrivning.Det är en glidning, som är litet tråkig och ytterstbetingas av att kds sannolikt vill åstadkomma någotannat än den relativt milda, mjuka formuleringman har i reservationen. Man tycker egentligennågot annat men vill inte skriva det rent ut, och såblir det glidningar av denna typ.Herr talman! några ord om kurdfrågan. Detfinns ett särskilt yttrande från . Jagkänner i och för sig sympati för målet med den. Jagkänner även sympati för syftet med kds-reservationen i ett avseende, nämligen att aborternaturligtvis bör motarbetas så långt möjligt, genomatt andra alternativ erbjuds och att det finnssexualundervisning, preventivmedelsrådgivningosv.När det gäller kurdfrågan har jag i olikasammanhang haft en del kontakter för att försökastödja det kurdiska självstyret i norra . Men attSverige skulle börja driva frågan om att dettasjälvstyrande område skulle förvandlas till ensjälvständig stat, tror jag inte är välbetänkt i ettskede då hela situationen är så oklar. Det kanskekan bli ett resultat på lång sikt. Men det som stårpå dagordningen i detta kurdiska område är attöverleva över huvud taget som ett självstyrandeområde. Frågan om självständighet nu har, vad jagvet, inte förts fram alls därifrån. Det är något somkanske kan komma , som ett led ilösningen på den kurdiska frågan, som måstelösas.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 68 ():Herr talman! Flyktingfrågor diskuteras ofta isamhället. Det diskuteras hur vi skall ta hand omflyktingar, var detta skall ske -- om det skall ske inärheten av hemländerna eller i andra, främmandeländer. Det talas om hur många flyktingarna är. Detfinns siffror på att antalet är uppe i 20 miljonerutanför landets gränser och ytterligare ett antalmiljoner som flyr inom sitt lands gränser. Men mindre ofta talar manom orsakerna till att människor flyr.Det finns åtskilliga orsaker till att folk tvingas fly.De vanligaste är krig, hunger, svält,miljöförstöring.Men ett annat viktigt skäl som berörs i betänkandetär just bristen på respekt för mänskliga rättigheteroch avsaknad av demokrati. Det är också skälet tillvarför det är oerhört viktigt att få till ståndförbättringar vad gäller situationen med mänskligarättigheter i olika länder. Det är på så sätt vi främstminskar flyktingskarorna i världen. Ett antalmotioner har väckts just i syfte att få till ståndpåtryckningar på olika länder som brister irespekten för mänskliga rättigheter.Herr talman! Jag tänker särskilt belysa situationenför kurderna i världen. De utgör ca 20 miljonermänniskor i huvudsak boende i men ocksåi , , och Syrien.I en centermotion, och i andra motioner, framhållsjust att situationen är mycket svår för kurderna.Särskilt betonas situationen i norra , som ocksåhar berörts här av andra talare. Det finns behov avmat, medicin och olja. Behovet av dessa varor ärextra stort eftersom det finns FN-sanktioner motIrak. gäller inte dessa sanktioner mat ochmediciner, då har rätt att sälja olja för att köpadessa varor. Men är inte särskilt intresseratav att sälja dessa varor, dessutom är specielltintresserat av att göra livet svårt för kurderna inorra . Förutom den allmänt besvärligasituationen för den irakiska befolkningen, är denextra besvärlig för kurderna i norra . Därför ärbehovet stort av hjälp till att distribuera varor, attbygga upp byar och att förbättra de jordar som harförstörts under kriget. Där finns ett akut behov avhumanitär hjälp utifrån.Sverige har bidragit med medel. Dessutom har Sverigegett ekonomiska bidrag via olikahjälporganisationer. Jag vill betona hur viktigt detär att stödet fortsätter att utgå. Det är ocksåoerhört viktigt att fortsätta med demokratistödettill området även i fortsättningen.Jag skall nu gå över till situationen för kurderna iTurkiet. Det är inte bara kurderna som har det svårti . Det gäller alla oppositionella, t.ex.aktivister som arbetar för mänskliga rättigheter.Men speciellt kurderna har det svårt. Det har idagarna kommit nya alarmerande uppgifter. Jagskall läsa upp ett informationsblad som jag har fåttalldeles från MR-arbetare i östra . Detär skrämmande uppgifter. ''Läget inom är mycket spänt. Den kurdiskafrågan är fortfarande olöst. Etniska och religiösakonflikter utnyttjas för att splittra det civilasamhället. Staten förespråkar alltmer militäralösningar som enda utvägen. Det är karakteristiskadrag av ett samhälle på väg in i ett krigsliknandetillstånd. ''Det här är uppgifter som verkligen oroar. ''Respekten för mänskliga rättigheter får alltmindre utrymme. Upptrappningen av våldetfortsätter. Koalitionsregeringen tycks ha förloratkontrollen över händelsernas utveckling. ''Det här är särskilt märkbart i bl.a. östra ochsydöstra , och där har man hamnat i enåtervändsgränd. ''Talet om militära lösningar har fått allt störreutrymme. Vid den partikongress som ägde rumnyligen band premiärminister upp sig tillkortsiktiga militära lösningar för att söka behärskakonflikterna i sydöstra . Komplexet ''denkurdiska frågan' med dess sociopolitiska,ekonomiska och kulturella implikationerreducerades till en enkel fråga och karakteriserasenbart som PKK-terrorism. ''Tortyren fortsätter och leder också till dödsfall. ''Under premiärminister styre har 8personer dött i polis- eller gendarmhäkte av tortyr.Rapporterna om fängslade journalister,konfiskerade publikationer, bl.a. brev ommänskliga rättigheter, är många. Amnestyrapporterar om extra-judikala avrättningar, om''försvinnanden', om urskillningslösa beskjutningarmot civila demonstranter från säkerhetsstyrkorna.Från olika håll ställs nu krav att åtgärder skallvidtas som suspenderar demokratiska ochmänskliga rättigheter. I parlamentet krävs attdödsdomar skall verkställas. ''Herr talman! I det turkiska parlamentet ligger nuvidare förslag om en ny antiterroristlag. Om denantas innebär det att mänskliga rättigheterallvarligt inskränks. Pressens frihet inskränks, ochförenings- och organisationsfriheten inskränks. Detär en antiterroristlag som dessutom i sina delarinnehåller inslag som till sin karaktär är ett förebudom kommande stridigheter. Skadade soldater,säkerhetspersonal och deras anhöriga får speciellaprivilegier och högre lön, bl.a. med hjälp avskattelättnader. ''Rättigheter till advokathjälp begränsas. Förhör avmisstänkta kan hemligstämplas. Tidningar ochpublikationer som verkar för illegala organisationereller deras åsikter skall beläggas med storabötesbelopp och fängelse upp till skallutdömas. Utgivningsförbud upp till en månad kanmeddelas. Fängelse upp till kan utdömas fördem som stödjer förbjudna organisationer ellerdeltar i protestaktioner till stöd för dessaorganisationer. Om finansiellt stöd utgår tillförbjudna organisationer från politiska partier, frånfackföreningar m.m. skall dessa läggas ned och allderas egendom konfiskeras. Som en följd avoförmågan att lösa den kurdiska frågan ökar intebara etniska motsättningar utan ocksåpolariseringen mellan olika folkgrupper -- ävenmotsättningarna mellan olika religiösagrupperingar.Frågan är om det finns möjlighet, innan det är försent, att förhindra en utveckling likt den vi redanhar sett hända i . Det är synnerligen angeläget att Sverigetydligt markerar sin oro över utvecklingen. Varjestat har förvisso sin rätt och skyldighet att bekämpaterrorhandlingar, men detta skall göras inom ramenför demokratiska värderingar och med respekt förde mänskliga rättigheterna. Den turkiska staten gåri dag utanför denna ram. ''Herr talman! Det är därför bra att det ibetänkandet slås fast att måste följa dekonventioner landet har skrivit under, bl.a. när detgäller mänskliga rättigheter men ocksåkonventioner mot tortyr. Vi måste på olika sätt ökatrycket på den turkiska regeringen så att de följerde ratificerade konventionerna. Det är ocksåviktigt att vi uttrycker en beredskap att ställa uppsom medlare mellan parterna i om detkommer en sådan framställning.Herr talman! några ord om behovet av attstärka kvinnans ställning i världen. I encenterkvinnomotion till -- även den finnsmed i betänkandet -- framförs behovet av attkvinnor i betydligt högre utsträckning blirrepresenterade inom samhällets alla nivåer -- ocksåi internationella fora. Vi framför i motionen attkvinnorepresentationen inom FN-systemets allaorgan måste öka. Målet måste självfallet vara en 50-procentig representation. Vi framför vidare attkvinnor måste delta i alla konferenser, särskiltfreds- och konfliktslösningskonferenser. Kvinnormåste delta för att kunna påverka frågor som ärangelägna i ett kvinnoperspektiv, men också pågrund av de erfarenheter vi har som kvinnor. Vimåste få nödvändiga resurser för att kunnainvolveras i arbetet. Särskilt viktigt är detta införkvinnokonferensen i . Det framgår ibetänkandet att lägger stor vikt vid att olikakonferenser tar upp frågor som rör behovet av attstärka kvinnans ställning. arbetar också föratt öka andelen kvinnor i beslutande församlingar.Sverige driver frågan om kvinnors representation iFN-sekretariatet hårt. Bl.a. är Sverigemedförslagsställare på en resolution igeneralförsamlingen angående förbättrandet avkvinnans ställning inom FN -- speciellt måsteandelen kvinnor från utvecklingsländer öka.Herr talman! Vi har emellertid ännu långt kvar tillmålet i världen, nämligen att uppnå hälften var förkvinnorna.Anf. 69 HANS ():tHerr talman! I detta inlägg vill jag ägna mig åt enenda fråga, som enligt min mening har storbetydelse då det gäller att söka vända denolycksaliga utvecklingen i fråga omrespekten för mänskliga rättigheter. Det gäller detomfattande bruket av dödsstraff.En majoritet av FN-anslutna länder har fortfarandekvar dödsstraffet. I finns också ett stortantal länder som har det.I en socialdemokratisk motion U628 som behandlasi detta utskottsbetänkande framhålls den storabetydelsen av att arbetet för att avskaffadödsstraffet intensifieras. I motionen krävs att manskall söka få till stånd en bindande konvention motdödsstraffet.I utskottsutlåtandet kan man inte säga annat än attmotionen är förhållandevis välvilligt behandlad.Men i alla de utlåtanden som skrivs över motionerav det här slaget, liksom på det internationellaplanet, märker man en viss trötthet i skrivningarna.Det rör sig kanske om brist på engagemang och omatt man tycker att frågan nästan är hopplös. En vissform av passivitet utvecklas kanske därför.Under senare tid har det även i förekommitlitet oroväckande uttryck för tilltron tilldödsstraffet i -- kanske mindre seriösa --opinionsundersökningar. Det förekommer även atten och annan ledamot här i uttrycker sinsympati för dödsstraffet. Eftersom in i debatten, kan det därför vara avintresse att få höra hur de olika ledamöterna i ställer sig till dödsstraffets avskaffande.Peeter Luksep, som är väl insatt i förhållanden i debaltiska staterna, skall också tala här i kammareni dag. Det vore av vikt att också han redovisar sininställning till frågan om dödsstraffet i de baltiskaländerna.Det är nödvändigt att skärpa argumenteringen motdödsstraffet. Dödsstraffet är inte bara ett brutaltstraff utan ett barbariskt straff. Det är ett straff somtjänar vedergällning. Vedergällningsskälenmaskeras ofta med att det handlar om enrättviseprincip som värnas. Straffet äroåterkalleligt.Vad som ur samhällets synvinkel är särskilt viktigtär att dödsstraffet brutaliserar samhällsklimatet,när staten tar sig rätten över liv och död.För terroristen är dödsstraffet inte någontingsärskilt allvarligt. De värsta terroristerna tyckernärmast att det är en heroisk gärning att kunna gåså långt, dvs. att kunna bli offer. Det fascinerar demi stället att gärningen kan leda till ett dödsstraff.Fascisternas krigsrop känner förhoppningsvis allatill: Leve döden! Det är ytterligheten, när mandriver sin kamp på det sättet.Mänskliga rättigheter, och frågan om dödsstraffetsom gäller den grundläggande mänskligarättigheten, gäller rätten till liv. Mänskligarättigheter kan aldrig få bli beroende avfolkopinionen. Hur skulle det då bli? Hur skulle detbli om folk vill ha tortyr, dödsstraff och andra typerav kränkningar? Dessa principer kan inte bliföremål för olika uppfattningar om varfolkopinionen står.Det är därför viktigt att få till stånd en ny europeiskkonvention om dödsstraffets avskaffande. Jag harsjälv uppdrag från att försökautarbeta ett nytt förslag. Det protokoll som finns pådet här området gäller bara ett avskaffande avdödsstraff i fredsstid, när det gäller . Itilläggsprotokollet som FN däremot har antagitgäller ett avskaffande både i krigs- och i fredstid.Det är nödvändigt att ta nya steg, att skärpa kravenoch att bedriva ett mycket mer aktivt arbete för attfå förändringar till stånd. Det räcker inte att mantar upp de här frågorna på det bilaterala planet,vilket i och för sig är viktigt, utan nu är det fråga omatt bedriva en mycket kraftfullare offensiv på dettaområde.Anf. 70 ():Herr talman! inledde sittanförande med att mänskliga rättighetsfrågor varkonjunkturberoende. Dessa frågor verkar varakonjunkturberoende här i vårt parlament också.Jag har deltagit i de här debatterna ända sedan jagkom in i 1988, och vi har aldrig haft en såkort talarlista och en så dålig representation ikammaren. Det beklagar jag verkligen.I inledningen till dagens betänkande sägs attomsorgen om och försvaret av de mänskligarättigheterna är en integrerad del av den svenskautrikespolitiken. Att främja respekten förmänskliga rättigheter och för internationell rättöver huvud taget är centrala inslag i vårutrikespolitik. förhoppning är att viäven fortsättningsvis här i riksdag skallkunna besluta om vad vi anser vara viktigt ochcentralt i vår utrikespolitik, nämligen att vi har enegen utrikespolitik och inte är underordnade enEuropaunions utrikespolitik.Varje tidsepok har sina optimala möjligheter. BertilMåbrink tog upp det faktum att när numaktblocken inte finns längre, finns det en optimalmöjlighet att göra någonting.Om man ser på FN ur ett rättsstatsperspektiv inservi nog litet till mans att det finns mycket att göra.Att just stärka FN:s roll är mycket viktigt. Vadåterstår om FN försvagas ytterligare? Blir det ettgatans parlament i världsnivå, där våldet ärförhärskande, där våldet lönar sig?Andra europeiska fora där skyddet av mänskligarättigheter och folkrätten är centralt ärEuroparådet och den europeiskasäkerhetskonferensen, ESK. För att en stat skall blimedlem i krävs bl.a. att landetundertecknar, respekterar och följer gemensammakrav och konventioner, däribland konventionen ommänskliga rättigheter och tortyrkonventionen.Den här frågan har varit uppe till belysning isamband med att nya stater från det fornaÖsteuropa begärt inträde i . Men detborde naturligtvis vara lika angeläget att se till attde gamla medlemmarna uppfyller de här kraven.Hur är det egentligen med ? IngbrittIrhammar tog upp ganska mycket om hursituationen ser ut där , och jag tänker inteupprepa det.Jag vill bara fråga: Hur är det möjligt att ,som är medlem i både och ,grövre och grövre kan bryta mot konventioner somman har undertecknat, utan att reaktionen mot ochtrycket på blir större från de andramedlemsländerna, däribland ? Kan detfortfarande hävdas att är en demokrati ochen värdig medlem i och ?Under de år som jag har varit här i harrespekten för och efterlevnaden av mänskligarättigheter i försämrats. För de sydöstra regionerna,som till bebos av kurder, har utvecklingenvarit katastrofal. Där pågår ett inbördeskrig --det dör fler människor i de regionerna äni exempelvis Sarajevo.I betänkandet sägs att situationen för assyrier ochkurder har försvårats av kampen mot PKK. Det ärdelvis sant. Men PKK:s väpnade kamp inleddes1984, och den kurdiska frågan är väsentligt äldre änså -- den kan man följa tillbaka till 20-talet.Hur kunde få bli medlem i ochfortsätta att vara medlem där, med de lagar somlandet har? Hur har man kunnat behållaundantagslagarna i de sydöstra regionerna,alltsedan den senaste statskuppen, dvs. under hela80-talet?De här två sakerna gör att det inte är möjligt förolika krafter, grupper, organisationer och politiskapartier i landet att arbeta för en annan utveckling.Det är inte möjligt att följa konventionen ommänskliga rättigheter, om att alla individer har ensjälvklar rätt till sin identitet, sitt språk, sin kulturoch sin religion, med de lagar som har.Nu är ministern inte här , men den fråga jagvill ställa är om verkligen i bilaterala samtaloch i andra sammanhang på något sätt har lagt framtankar om hur dagens situation skall kunna lösas,annat än genom kraftigt militärt våld.Vänsterpartiets meningsyttring till det härbetänkandet gäller irakiska . Medresolution 688 gjorde FN ett avsteg frånfolkrättslagarna och den FN-stadga som säger inte skall blanda sig i en stats inreangelägenheter. Med det avsteget gjorde man detmöjligt att skydda kurderna och stoppa detfolkmord som hadehållit på med gentemot kurder.Mot pågår också en internationell blockad,som stöds av de irakiska kurderna -- även om den,tillsammans med den blockad som Saddamregimenutsätter dem för, drabbar dem väldigt hårt. Det äruthärdligt , men den härstrypningen av ekonomin, av försörjningen och avlivsmöjligheterna kan inte få pågå , utan ser något slut på den.Det borde vara möjligt att göra avsteg även när detgäller hur blockaden genomförs. Att straffa offrenmed samma medicin som man straffar bödeln medär i sig ologiskt.Saddamregimen utför sabotage. De harhelt stoppat införsel av mat, medicin, bränsle,drivmedel och andra förnödenheter. De har heltdragit bort sin administration. De har sedan femmånader stängt av elektriciteten till hela D'hok-området, där det finns två stora städer. dogmånga människor på sjukhusen där av värmeslaginnan man hann få i gång aggregat.De här sakerna tillsammans borde vara tillräckligamotiv för att avgränsa blockaden mot ochundanta Kurdistan.Jag vill också påpeka att enligt denirakiska konstitutionen är en autonom region, medett eget parlament. Inga krav har ställts frånKurdistan, dess folkvalda lokala administration ochparlament, om att bli en egen stat.Den rädsla och försiktighet som iblandframskymtar -- också i detta betänkande -- när mantar upp frågan om att det skulle kunna innebära etterkännande av som en egen stat, synesmig vara överdrivna och saknar reell grund.Om man skall fortsätta att enbart gekatastrofhjälp dyker med tiden andra faror ochsvårigheter upp. Kurdernas satsning på ett folkvaltparlament, på att åstadkomma en egenadministration efter det att drog tillbaka sinadministration, på att följa internationellakonventioner, på att över huvud taget bygga upp endemokrati, riskerar att omintetgöras och störtas ioch med att man med tiden inte kan tillgodosemänniskors behov, inte kan upprätthålla den typ avdemokrati som man vill ha. Därtill kommer alltsåomvärldens rädsla för att stödja deras strävandenmot demokrati.Vid min senaste resa i för några veckorsedan kunde jag konstatera att shiamuslimskaorganisationer från hade gått in och börjatsatsa stort i området, med moskébyggen, medåteruppbyggnad av byar och med humanitär hjälp.Det här är en utveckling som starkt oroaradministrationen, och det är definitivt inte enutveckling som man vill ha. Men det är enutveckling som man inte heller kanstoppa. Man kan inte neka människor att ta emotden hjälp som kommer in med nu.Utskottet besvarar motionsyrkandet om att verkaför att blir en demilitariserad zon med attskyddet mot luftangrepp skulle motsvara det. Detsom sägs i resolution 688 innebär bara att skyddamot luftangrepp. Om det skall vara möjligt attstödja den här spirande demokratin, om det skallvara möjligt att lyfta sanktionerna, är det underFN:s mandat det skall ske.