prot · GG09115 · 1993-05-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:115Tisdagen den 25 majKl. 14.001 § Meddelande om frågestunden den 1 juniAnf. 1 TREDJE VICE TALMANNEN:Med anledning av pingsthelgen skall frågor tillfrågestunden lämnas in kl. 10.00.2 § AvsägelseTredje vice talmannen meddelade att GeorgAndersson (s) avsagt sig uppdraget att varaledamot i den svenska delegationen tillParlamentariska församlingen i konferensen omsäkerhet och samarbete i (ESK).Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 18 maj.4 § Svar på fråga 1992/93:659 ombehörighetsregler för socionomer m.m.Anf. 2 Socialminister ():Herr talman! har frågat migom jag avser påbörja den översyn av behörighets-och legitimationsregler för olika yrkesgrupper somriksdagen beställt sedan.Arbetet med direktiven för den samlade översyn avlegitimationer och andra behörighetsföreskriftersom regeringen har aviserat och somsocialutskottet också har tagit upp i betänkande1992/93:SoU1 pågår inomdepartementet. Avsikten är att utredningen skallkunna tillkallas inom kort.Låt mig därtill med anledning av vad anför om kompetensen i socialt arbetesäga några ord om det.I direktiven (dir. 1991:50) till Kommittén föröversyn av socialtjänstlagen() tas frågan omsocionomutbildningen upp. ''Kommittén bör inomramen för sitt arbete förbereda en kommandeöversyn av utbildningen genom att summera dekrav och önskemål om en förändrad utbildning somfinns hos kommunerna och de fackligaorganisationerna. Kommittén bör därutöver varaoförhindrad att anlägga principiella synpunkter påden framtida socionomutbildningens innehåll ochinriktning. ''Kommittén har för sin del mot bakgrund häravbeslutat att ta upp utbildnings- ochkompetensfrågorna ur ett bredare perspektiv.Utöver grundutbildningen kommer t.ex. behovetav vidareutbildning att uppmärksammas.Diskussionerna kan också komma att vidgas tillandra yrkeskategorier inom socialtjänsten.Under tiden är det naturligtvis angeläget att påolika sätt dels kontrollera att kvaliteten i det socialaarbetet inte sänks, dels att de brister som påtalatsbl.a. av frågeställaren åtgärdas.Socialstyrelsen arbetar med flera olika projekt varssyfte är att höja kompetensen inom socialtjänsten.Bl.a. kan nämnas uppdraget om barns villkor, somSocialstyrelsen fick , samtuppdraget att ta fram ett åtgärdsprogram för atthöja kompetensen i arbetet med barn inom individ-och familjeomsorgen. har bl.a.initierat en 20-poängs vidareutbildning försocionomer vid , Lunds och Umeåuniversitet.När det gäller anställning av socialsekreterare utanadekvat kompetens är det en viktig uppgift förlänsstyrelserna i deras tillsynsarbete att följa upp,kontrollera och påtala eventuella brister inomsocialtjänsten.Anf. 3 ():Herr talman! Jag vill börja med att tackasocialministern för svaret på min fråga. Det ärmycket tillfredsställande att socialministern liksomjag anser att kompetensen i socialt arbete måstehållas mycket hög och att de som sökersocialtjänstens bistånd möter personer med godkompetens.Som jag skrev i min fråga finns det nu tyvärrkommuner som snabbutbildar socialarbetare ochsom avser att anställa socialarbetare utan adekvatutbildning. Det är naturligtvis inte allstillfredsställande. Den som söker socialtjänstensbistånd, en vuxen eller kanske ett barn som är i ensvår situation, har rätt att kräva att få mötakvalificerade socialarbetare.Jag vill därför understryka att, som socialministernsäger i sitt frågesvar, länsstyrelserna i sitttillsynsarbete måste följa upp vad som händer ute ikommunerna, så att kompetensen inte på något sätturholkas.Jag tycker också att det ur rättssäkerhetssynpunktär mycket viktigt att kompetensen hålls hög.Rättssäkerheten riskerar faktiskt att urholkas ochatt bli satt åt sidan om inte personalen har godakunskaper om den svenska lagstiftningen. Jagtycker att detta gäller särskilt beträffande barn,som inte själva kan föra sin talan på samma sätt somvuxna.Vi ser nu en nedrustning i många kommuner ävenpå skolans område, när det gällerskolhälsovårdspersonalen. Med anledning av det ärdet särskilt viktigt att kan erbjudabarnen den kompetens som de behöver, om de är ien svår situation.Jag vill till slut fråga socialministern när han avseratt tillsätta utredningen på detta område. Han sägeratt det skall ske , men jag skulle ocksåvilja höra något om de direktiv som kommer.Anf. 4 Socialminister ():Herr talman! Jag kan inte ge något mer precistbesked. Vi arbetar med detta inom departementet,och som jag sagt räknar vi med att tillsättautredningen . Det handlar om att se övereventuella behörighetsregler för många olikayrkeskategorier, inte bara för socionomer utanockså för flera andra kategorier som är berörda.Den fråga som man kan fundera på är om man skallta ett vidare principiellt grepp över vilka gruppersom skall få legitimationer från ellerfrån andra håll. Dessa principiella frågor funderarvi nu på, och utredningen kommer, som sagt, atttillsättas inom kort.Anf. 5 ():Herr talman! Det är mycket glädjande att höra attden kommer . Jag hoppas också attsocialministern i samband med att han skriverdirektiven överväger den situation som vi nu är ioch som har förändrats sedan vi motionerade omlegitimation av socionomer, nämligen genom attvissa kommuner i besparingstider verkar varavilliga att pruta på kraven på kompetens. Dettaförhållande måste tas i beaktande när man skriverdirektiven, så att inte de som bäst behöversamhällets skydd och stöd, vuxna men ocksåsärskilt barn, hamnar i kläm när kommunernabeslutar om sina besparingar.Anf. 6 Socialminister ():Herr talman! Det finns många aspekter på dettasom jag tycker är viktiga att beakta. Legitimationär en viktig aspekt. Till det kommer utbildningenav socionomer. Det har kommit en hel del klagomålpå den både från arbetsgivarsidan och från defackliga organisationerna, och det ligger isocialtjänstkommitténs uppdrag att se överutbildningen av socionomer.Jag hade i ett skede vissa förhoppningar om attredan i årets högskoleproposition kunna föreslå enförlängning av utbildningen av socionomer, men vikom efter en del överväganden fram till att det varbättre att avvakta socialtjänstkommitténsbetänkande.Till detta kommer den fråga som jag berör i mittsvar, nämligen tillsynen av de socialsekreterare somtillsätts . Också jag har hört talas om fall därpersoner som kommer från andra områden eftersnabbutbildning har placerats på sådana härarbetsuppgifter. Det är i regel inte lämpligt, ävenom det naturligtvis kan förekomma arbetsuppgiftersom kan också av vidareutbildadeförskollärare. Men det är på denna punkt somlänsstyrelserna har en viktig tillsynsuppgift.Anf. 7 ():Herr talman! Jag vill bara till slut tillägga att ocksåjag tycker att det är viktigt attsocionomutbildningen förlängs och att det finnsvidareutbildningsmöjligheter för socionomer. Detär de som möter de människor som bäst behöversocialtjänstens kvalificerade bistånd och stöd. Änen gång tack för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1992/93:676 ominternationella adoptionerAnf. 8 Socialminister ():Herr talman! har frågat migom jag är beredd att vidta några åtgärder för attförbättra möjligheterna till internationellaadoptioner.I mitten av 1980-talet skedde ca 1 500 adoptionerper år. Därefter gick antalet adoptioner ner, för attnå ett bottenläge med drygt 800 adoptioner.Efter det har antalet adoptioner åter ökat ochförefaller nu ligga på en stabil nivå på drygt 1 100stycken per år.Den bilden tycker jag inte ger någon anledning tilloro. Det som också har hänt är attadoptionsorganisationernas köer av väntandeföräldrar har minskat så att det nui vissa fall inte finns några väntetider alls.Orsakerna till att färre föräldrar ställer sig i kö föratt få adoptera är dåligt kända. En orsak kangivetvis vara den osäkerhet den ekonomiska krisenger. En annan kan vara de snabbt förbättrademetoderna att medicinskt hjälpa ofrivilligt barnlösaatt få barn.Riksdagen har beslutat om storleken på detbidrag som utgår till föräldrar som adopterar barnutomlands. Jag ser inte några skäl att nu föreslåändringar av bidragsnivån, men jag kommergivetvis att även fortsättningsvis följa utvecklingenmed uppmärksamhet.Anf. 9 ():Herr talman! Jag ber inledningsvis att få tackasocialministern för svaret på min fråga. Man kan havilken synpunkt man vill i frågan om internationellaadoptioner. Jag tycker emellertid personligen attdet är positivt att vi ger ett ekonomiskt bidrag somgör det möjligt eller, rättare sagt, inte såbetungande att klara av de dryga kostnader som detinnebär att genomföra en internationell adoption.Som jag skrev i min fråga var bidraget då detinfördes knutet till en uppskattad kostnad. Det varinledningsvis , vilket skulle motsvarahälften av de beräknade utgifterna. Somsocialministern nämnde höjdes beloppet ganskanyligen, 1991, till . Men efter kronans falloch i och med det faktum att allt fler länder vill habetalt i dollar, blir det allt besvärligare för dem somönskar bli föräldrar att klara av en internationelladoption.Jag är inte ute efter att skapa en kö av väntandeföräldrar. Man kan tycka vad man vill om detfaktum att kön minskar. Jag tror att ett skäl är attmånga tycker att kostnaderna blir alltför höga. Jagvill vädja till socialministern att sända en tanke tilldem som önskar bli föräldrar och som inte tyckeratt medicinska metoder att hjälpa ofrivilligtbarnlösa är någonting som skulle hjälpa dem.Anf. 10 Socialminister ():Herr talman! Det är självklart att jag ofta skänkerdem en tanke. Vi får följa utvecklingen. Just nufinns inga symtom på någon kraftig nedgång.Självfallet kommer beloppsgränsen, , attjusteras igen . har nyligenfattat beslut om att den skall ligga fast för detkommande budgetåret. Det blir inte aktuellt attgöra någon justering förrän nästnästa budgetår.Anf. 11 ():Herr talman! Jag tycker att det är bra omsocialministern vill återkomma i denna fråga. Dethandlar inte om några mängder av föräldrar. Jagtror inte att en höjning av detta bidrag, som ändå ärganska litet, skulle innebära att man skapar köeroch därmed digra kostnader. Jag hoppas att detfaktum att socialministern vill följa frågan ocksåbetyder att man tar en fundering över skälet till attså få ansöker om internationell adoption.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1992/93:694 om principernaför lokalisering av nya myndigheterAnf. 12 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig ivilken utsträckning jag har följt och i vilkenutsträckning jag kommer att följa riksdagensuttalade principer för lokalisering av nyamyndigheter.Riksdagen beslutade att ansvaretför vård enligt 12 § lagen (1990:52) med särskildabestämmelser om vård av unga (LVU) och lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall(LVM) skulle övergå till staten fr.o.m. den 1 juli1993. skall inrättas meduppgift att svara för planering och drift av deaktuella hemmen.Verksamheten vid Statens institutionsstyrelsekommer att vara starkt decentraliserad till mer än70 institutioner lokaliserade över hela landet medsammanlagt närmare 3 000 anställda varav endastett fyrtiotal är anställda i den centrala delen.Organisationskommittén för ändrathuvudmannaskap för vissa institutioner hade enligtsina direktiv bl.a. att föreslå lokaliseringsort förden centrala delen av Statens institutionsstyrelse.För kommittén har regeringens direktiv om attredovisa verksamhetens regionalpolitiskakonsekvenser gällt. I dessa direktiv anges attkommittéer och särskilda utredare bör belysaregionalpolitiska konsekvenser av sina förslag ochdärvid särskilt beakta bl.a. hur förslagen påverkarsysselsättningen och den offentliga servicen i olikadelar av landet. Kommittén har också haft i uppdragatt redovisa överväganden om decentralisering ochlokalisering utanför Stockholmsregionen.Kommittén beslutade vid sammanträde den 9 mars1993 att föreslå som lokaliseringsort förden centrala enheten. Beslutet var enhälligt.Underlag för beslutet var en omfattande utredningbaserad på de direktiv som kommittén hade för sittarbete.Organisationskommittén har, i linje med riksdagensallmänna principer för omlokalisering m.m.,ingående prövat förutsättningarna att välja annanlokaliseringsort än . överväganden framkomtydligt att de sammanlagda krav som kan ställas påden nya myndigheten knappast kan uppfyllas vid enplacering av den centrala enheten utanförStockholm.Regeringen beslutade , motbakgrund av skrivelse,att Statens institutionsstyrelses centrala del skallförläggas till Stockholm.Mot bakgrund av vad jag här framfört anser jag attregeringen inför sitt beslut att lokalisera Statensinstitutionsstyrelses centrala del till harföljt de av uttalade principerna.Regeringen har naturligtvis för avsikt att även iframtiden följa dessa.Anf. 13 ():Herr talman! Jag ber att få tacka socialministern försvaret. Anledningen till min fråga är att riksdagenvid upprepade tillfällen har lagt fast principerna förlokalisering av statlig verksamhet.Jag har gått tillbaka och studerat vad som har sagtsunder olika riksmöten. Vid /88uttalade arbetsmarknadsutskottet: ''När det gällerinrättandet av nya myndigheter är det angeläget ingående prövar förutsättningarna att väljaannan lokaliseringsort än /. Detbör sålunda föreligga särskilda skäl om sådanaverksamheter inte skall förläggas till annan del avlandet. ''har uttalat sig för dessaallmänna principer. Jag citerar urarbetsmarknadutskottets betänkande 1991/92:''Utskottet har också när det gäller lokalisering avnya myndigheter uttalat att det ärviktigt att välja annan lokaliseringsort änStockholm. ''Eftersom jag utgår från att socialministern välkänner till uttalande vill jag ställafrågan: Kommer socialministern att fortsätta attvisa bristande respekt för och inte bry sigom uttalanden?Anf. 14 Socialminister ():Herr talman! Jag menar nog att har missuppfattat uttalande. Detsäger inte att man inte får lokalisera enheter tillStockholm, utan att det skall finnas särskilda skälför att göra det. Finns inga sådana särskilda skäl börenheterna lokaliseras utanför . Dennaprövning har också ochnaturligtvis regeringen gjort. Vi har dock tyckt attde skäl som finns är tillräckligt starka för att dennaenhet skulle lokaliseras till Stockholm.Det finns flera olika skäl, bl.a. kontakten medandra myndigheter, som är ett sådant särskilt skälsom har framhållit i sina uttalanden.Ytterligare ett skäl i detta fall är att det handlar omen starkt decentraliserad verksamhet med, som jagsade, institutioner på över 70 orter i . Det ärviktigt att man från den centrala enheten snabbtkan nå ut till de olika enheterna i landet.Kommunikationsmässigt är överlägsetandra lokaliseringsalternativ.Den noggranna prövning som begär attregeringen skall göra har gjorts. Slutsatsen efterdenna prövning blev att det var bäst att lokaliseradenna enhet till Stockholm.Anf. 15 ():Herr talman! Jag har tagit del avOrganisationskommitténs utredning när det gällerStatens institutionsstyrelse. Det var länge sedan jagläste en utredning med så många krystadeargument för och mot alla kommunersom har anmält intresse. Det var 20--30 kommunersom anmälde intresse, bl.a. , ,, , , ,och . Man kan fråga sig vadsocialministern har emot dessa kommuner.Jag vill citera utredningen, som utarbetades av sjuledamöter, samtliga från och en del frånsocialministerns eget departement. Jag tar citatetur avsnittet Överväganden. ''Bostadsmarknadenvisar överskott även i Stockholmsområdetvilket bl.a. påverkar rekryteringsmöjligheterna.Stockholm torde också som lokaliseringsort förStatens institutionsstyrelse ha goda möjligheter attdra till sig arbetskraft från andra delar av landet. ''Jag vill fråga socialministern om detta är en slutsatssom medverkar till att skapa regional balans.Anf. 16 Socialminister ():Herr talman! Dess värre kan en liten centralinstitutionsstyrelse med 30--40 anställda aldrigbidra till att skapa regional balans. Däremot kanden totala verksamheten, med över 70 institutioner,möjligen bidra till att skapa en viss regional balans.Att någon eller några enheter skall finnas iStockholmsregionen tar jag för givet, också omman skulle önska att fler arbetsställen hamnarutanför Stockholm.I ett av de uttalanden som arbetsmarknadsutskottethar gjort, och som instämt i, säger manatt det förutom de regionalpolitiska aspekterna ärviktigt att bl.a. beakta behovet av kontakter medandra myndigheter. Det är ett av de skäl som harvägts in från ochregeringens sida, till stöd för det beslut somregeringen har fattat. Till det kommer, som jagsade, att kommunikationsmässigt ärcentrum i . Därifrån är det lättast att nå uttill de olika enheterna genom korta resor. Detkravet klarar inte och andralokaliseringsalternativ.Anf. 17 ():Herr talman! Jag har en lista över vilka centralamyndigheter och andra centrala verksamheter somsocialministern har placerat eller kommer attplacera i , men jag har inte lyckats finnanågot exempel på att socialministern har placeratnågon central myndighet eller central verksamhetutanför . Kanske kan jag få hjälp med ettexempel?Anf. 18 Socialminister ():Herr talman! Socialministern placerar ingamyndigheter någonstans. Socialministern kan ibästa fall föreslå regeringen att fatta beslut. Sedanbeslutar regeringen var lokaliseringen skall ske.I detta fall har beslut fattats av regeringen heltenhälligt, liksom i övriga fall när vi fattat beslut omlokalisering av myndigheter.Som jag sade handlar det vi nu diskuterar om enverksamhet med över 3 000 anställda, varav enmycket liten del kommer att ligga i denna region.Huvuddelen kommer att ligga i andra regioner. Jagtycker inte att man kan kalla det för encentralisering. Det är en starkt decentraliseradverksamhet.Anf. 19 ():Herr talman! Jag har inte alls uttalat mig om devårdhem som ligger på olika håll ute i landet. Delåg där innan blev socialminister.Eftersom vi tydligen är ganska oense i denna frågavill jag här framhålla att det är viktigt attorganisationskommittéer får en allsidigsammansättning även med hänsyn till bostadsort.Jag kan även peka på , där samtliga ledamöter i denursprungliga kommittén som kom från platserutanför rekommenderade en annanplacering, medan alla som kom från Stockholmansåg att man skulle lägga iStockholm.Jag vill avsluta med ett konstaterande som jaghoppas vi är eniga om. När göruttalanden skall, som jag ser det i alla fall, alltid enregering bemöda sig om att följa de riktlinjer somriksdagen dragit upp.Anf. 20 Socialminister ():Herr talman! Till att börja med är det inte sant attalla de som satt i kom från , eller attde som kom från andra orter än intetyckte att det skulle ligga i . Också denkommittén var enhällig i sina rekommendationer.Jag kommer inte ihåg på rak arm vilka som satti för institutionsstyrelsen,men jag vill minnas att det fanns representanter därockså från orter utanför Stockholm.Till sist vill jag gärna instämma i det BirgerAndersson säger. Regeringen skall självklart lyssnapå vad säger och följa riksdagensuttalanden. Dock kan man inte läsa riksdagensuttalande på denna punkt så att all lokalisering skallske utanför . Finns det särskilda skäl --och det finns det i det här fallet -- skall lokaliseringske till Stockholm.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på frågorna 1992/93:664 och 679 ommindre bensinstationer på landsbygdenAnf. 21 Miljöminister ():Herr talman! har frågatkommunikationsministern vad statsrådet avser attgöra för att inte ett stort antal bensinstationer pålandsbygden skall läggas ned vilket ytterligareskulle leda till försämrad service.Birger har frågat näringsministern vilkaåtgärder regeringen har vidtagit och avser att vidtaför att i ovan nämnda avseende upprätthållaservicenivån på landsbygden.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall besvara frågorna. Jag väljer att besvaradem i ett sammanhang.Inledningsvis vill jag nämna att jag för ett och etthalvt år sedan besvarade ungefär samma fråga iriksdagen. Då erinrade jag om att sammaår, dvs. 1991, fastslagit att utsläppen av flyktigaorganiska ämnen skall minska mellan år1988 och . Bensinhantering är en avutsläppskällorna.Syftet med återföringssystem för bensinångor vidtankning är att minska de totala utsläppen avflyktiga organiska ämnen och att minska risken förnegativ hälsopåverkan för dem som vistas ibensinstationens närhet.På landsbygden är bilden inte riktigt densammasom i tätorterna. har också i sinaföreskrifter om återvinningssystem vid tankninggivit utrymme för undantag. Ägaren till bensinenhar således möjlighet att söka dispens hos verketför återvinningssystem om t.ex.försäljningsvolymen är liten och bensinstationenligger på landsbygden. Enligt vad jag erfarit harverket fått in över hundra ansökningar om dispenssom gäller mindre försäljningsställen. Ungefärhälften av ärendena har avgjorts. Ingen harfått avslag. Det betyder således att dispens beviljatsi alla avgjorda ärenden.Dessutom finns möjlighet att söka glesbygdsstödför investering i återföringssystem med upp till50 % av investeringskostnaden i de delar av länensom länsstyrelserna prioriterat för stöd tillkommersiell service.Med de möjligheter som trots allt finns för attbehålla tankställen på landsbygden ser jag förnärvarande inget behov av åtgärder frånregeringens sida. Jag avser dock att fortsatt följautvecklingen när det gäller hur miljöhänsyn ochregionalpolitiska hänsyn samordnas vidbensinhantering.Anf. 22 ():Herr talman! Jag vill tacka miljöministern försvaret.De bensinstationer som säljer och därunderfår enligt uppgift dispens. Men de som säljer över200 m3 synes inte få någon dispens. Jag vill påstå attdetta hämmar landsbygden.Det kan ju, miljöministern, inte vara bättre att jagtvingas köra 5 mil för att få tag på bensin till min bili stället för kanske . På det sättet tycker jag attjag fördärvar miljön mycket mer än om manutsträcker dispenserna till dem som säljer över 200m3.Jag är också medveten om att miljöministern harblivit uppvaktad i dessa frågor av bl.a.folkrörelserådet Hela skall leva. Jag delarfolkrörelserådets uppfattning i den fråga rådetuppvaktat miljöministern om.En utvidgad dispens skulle också ge möjligheter förlanthandlare och mindre verkstäder att leva kvarute på landsbygden. Vi behöver varje människasom kan erbjuda en behändig service för övrigamänniskor som lever kvar på landsbygden.Anf. 23 ():Herr talman! Jag ber också att få tackamiljöministern för svaret.Det är riktigt som miljöministern säger i sitt svar attdenna fråga ställdes för ungefär ett och halvt årsedan. Det var jag som ställde frågan. Jag uppreparden i och med att jag tycker att frågan inte fått denfullständiga lösning jag hade hoppats på vid dettillfället.Det är mycket starka reaktioner på många håll närdet gäller möjligheter att finna lösningar.Jag vill börja med att säga att miljöministern ochjag är helt överens om att det är bra för miljön atttankställen för motorfordon är försedda medgodkända tankmuffar. Men beslutet leder i mångafall till kraftiga försämringar av servicen ute pålandsbygden. Därför är det viktigt attnäringsministern, som jag ställde frågan till, ochkommunikationsministern, som frågan till, och även andra ministrar iregeringen blir uppmärksamma på detta problem.Det är alltså enligt min uppfattning inte enbart enmiljöfråga, utan en fråga för hela regeringen.Redan i maj 1990 -- alltså under den tidigaresocialdemokratiska regeringen --uppmärksammade dåvarandeIndustridepartementet på att kommande krav påbensinhandeln att utrusta anläggningar medåterföringsutrustning för bensingaser skullemedföra svårigheter för bensin- ochdagligvaruhandeln i glesbygd.Konsumentverket uppmärksammade dennuvarande regeringen på problemet i skrivelsesenhösten 1991.Som jag ser det är det helt klart att vidtagnaåtgärder inte är tillräckliga.Jag skulle vilja fråga miljöministern: har regeringen haft medpetroleumhandeln för att kunna lösa det härproblemet?Anf. 24 Miljöminister talman! Det är bra att vi är överens om degrundläggande värderingarna i detta fall.Å ena sidan har vi det miljöpolitiska kravet, som ärbåde internationellt och nationellt, och somhandlar om utsläpp av flyktiga ämnen.