prot · GG09113 · 1993-05-19 00:00:00 — Miljön på jordenkan inte räddas om vi inte utrotar fattigdomen i u-världen. Det är där ökningen av den materiellastandarden är nödvändig för att inte slitaget på skogoch mark skall bli förödande.En hel del av den mest miljöförstörandeindustriproduktionen är nu förändrad, åtminstone ivårt land, och med ny teknik har produktionenblivit både mindre energikrävande och mindreresursförbrukande. Det är en positiv utveckling,men den räcker inte.Omställningen kan, om vi bejakar den och redan nubörjar ta konsekvenserna av vad jorden tål, förenasmed god livskvalitet och gott om arbetstillfällen.Men då måste vi våga se att det krävs förändringarpå många områden och acceptera att det ärekologin i första hand och inte bara ekonomin somsätter de yttre ramarna för vår mänskligaverksamhet.Herr talman! En så storslagen ansats som dennaproposition borde ha resulterat i en analys av vilkakretslopp som är mest angelägna att sluta. Vi är intelika övertygade som regeringen avmarknadskrafternas goda vilja. Tempot imiljöarbetet har sjunkit betänkligt under desenaste två åren, och det kommer att ta onödigtlång tid att uppnå angelägna miljömål, som vi hadeönskat tydligare formulerade.Det som förvånar oss är att så mycket energi ärnedlagd på förpackningsåtervinning och så litet pålångsiktiga strategier och ekomomiska styrmedel.Vi menar att det brådskar med att ta itu med dekonstruktioner och investeringar som får långsiktigeffekt, t.ex. byggnader, bilar, datorer ochhushållsapparater. Det hade varit naturligt att nureglera hur man skall bygga och vilka material manskall använda för att rivning av hus inteskall åstadkomma miljöskador. Det är likaangeläget att husen också under sin användningstidär miljövänliga och inte skadar människors hälsa.Det är i detta perspektiv vi vill se denkretsloppsanpassade samhällsutvecklingen. Att ,som regeringen föreslår, öka insamlingen avstålplåt -- i huvudsak kattmatsburkar -- och inte brysig så mycket om kretsloppet i jordbruket är attbörja med en detalj som skymmer sikten för ännuviktigare kretslopp.Det är också av avgörande betydelse att se till attdet finns avsättning för det insamlade materialet. Ipropositionen saknas förslag till hur t.ex. denkraftiga ökningen av insamlad stålplåt skall tas omhand. Det är angeläget att hela kretsloppskedjanfungerar för det insamlade avfallet. Allmänhetensförtroende försvinner om sorterat material ändåhamnar på tippen.Produktion och konsumtion måstekretsloppsanpassas, men det betyder inte bara attförpackningar och annat skall samlas in. Detbetyder också att de kan återföras till nyttiganvändning med rimliga insatser av energi.Framgångarna med kretsloppstänkandet får intesaboteras genom att man kör orimligt långa avståndför att samla in mycket små mängder. Självklartmåste hanteringen som helhet bli så litet energi- ochresurskrävande som möjligt.Vår reservation nr 3 gäller utvecklingen mot ettkretsloppssamhälle och områdena energi, jordbrukoch näringspolitik.Energin i ett kretsloppssamhälle kommer rimligenfrån förnybara energikällor, såsom biomassa, sol,vind och vatten. Det är angeläget att på ett bättresätt än stimulera användning av förnybaraenergikällor. Våra relativt sett låga energipriser hartyvärr motverkat detta.En ökad användning av biomassa kräver dockteknikutveckling för att man skall komma till rättamed de höga kolväteutsläppen. Här behöver vibättre pannor för vedeldning t.ex. och merforskning för att kunna framställa och användabiogas.Energihushållningsplaner i industrin, även i denicke elintensiva industrin, måste utvecklas.Energisparande ger på alla områden den allra bästavinsten. Jag återkommer senare tillenergibesparing på bostadsområdet.Vi anser också att obligatoriskaenergideklarationer behövs för elapparater ochannan elkrävande utrustning.Så kommer vi till jordbruket. Den viktigaste resursvi har i är vår matjord. Genom det jordbruksom vi bedriver håller vi på att utarma, inte baraflora och fauna, utan själva mullkapaciteten imatjorden. Detta är vårt och hela västvärldensstora kretsloppsproblem. Genom att vi i Sverigeoch övriga västvärlden har haft en helt lineärjordbrukslinje, dvs. vi har producerat livsmedel pålandsbygden och fraktat dem till städerna, harfosfor i en jämn ström gått från land till stad.Genom våra vattentoaletter har sedan våramänskliga restprodukter, som ju i praktiken ärjordbrukarnas avfall, hamnat i våra sjöar, i ställetför på åkrarna. Detta är det verkligt storakretsloppsproblemet. Slammet från vårareningsverk borde enligt kretsloppsmodellentillbaka till åkrarna. Skall jordbrukarna taproducentansvar för sina produkter, borde dettavara en självklarhet.Bristen på kretslopp i livsmedelsproduktionen göratt mullkapaciteten utarmas och vi måste importerahandelsgödsel. Detta kostar mycket i reda pengarför samhället. Ett stort problem är också att denfosfor som man bryter alltid innehåller kadmium.Bristen på kretsloppstänkande leder alltså till att vihar fått problem med kadmium i våra livsmedel,med utarmade jordar samt med övergödda sjöaroch vattendrag. Fosforn har hamnat på fel ställe inaturen. Detta är inte hållbart längre. Fosforkommer för övrigt också att bli en bristvara iframtiden. Att skapa en kretsloppsanpassadutveckling i jordbruket och ett samspel mellan stadoch land ser vi som mycket viktiga frågor för den avregeringen föreslagna kretsloppsdelegationen.Vi är starkt kritiska till regeringens tidigare beslutatt ta bort prisregleringsavgiften på handelsgödsel.Detta stämmer dåligt med kretsloppstänkandet.1990 års jordbrukspolitiska beslut var ett steg iriktning mot ett mer miljövänligt jordbruk. Mindrekemikaliesering, mer extensivt jordbruk, balansmellan produktion och konsumtion och ettjordbruk i hela landet var mål som låg väl i linjemed kretsloppstanken.Regeringen bör återkomma till riksdagenmed ett förslag om hur jordbruket skall passa in iett kretsloppssamhälle.För att möjliggöra återförandet av slam på åkrarna,måste avloppsvatten från industrier skiljas frånavlopp från hushåll. Vi välkomnar förslaget tilländring i VA-lagen, som borde möjliggöra förkommuner att neka tillträde till VA-nätet förindustrier som släpper ut giftigt avloppsvatten. Härbehövs i stället utbyggnad av slutna kretslopp föravloppsvatten i de industrier som har starktförorenande processer.Näringspolitiken hör också hemma ikretsloppssamhället. En utveckling mot ettkretsloppssamhälle måste möjliggöra ensamverkan mellan närings- och miljöpolitik.Miljöpolitiken måste upphöjas till en strategisktviktig fråga för näringslivet. En avnäringspolitikens viktigaste uppgifter är att driva på för att göra den industriellautvecklingen godtagbar ur miljösynpunkt. Hårdamiljökrav har lett till, och kommer att leda till,fördelar för de industrier som kan ta vara påkonsumenternas efterfrågan på miljövänligaprodukter. Häri finns stora utvecklingsmöjligheter.Det är viktigt att konstatera att det går att göranågonting åt de flesta miljöproblem, och att densvenska industrin i flera fall medverkat mycketkonstruktivt. Den för miljön goda utvecklingen harstatsmakterna stimulerat genom att använda enmängd olika instrument som skatter, avgifter, lagaroch förordningar. Det är viktigt att samhället ocksåi fortsättningen tar kloka politiska beslut för attpåskynda denna utveckling.Reservation nr 4 gäller trafiken. Propositionensaknar skrivningar som uppmuntrar och stimulerarkollektivtrafiken, vilket är negativt, eftersommiljöproblemen i samband med trafiken är mycketallvarliga. I en kretsloppsanpassadsamhällsutveckling bör en utbyggnad av kollektivaoch miljövänliga färdsystem finnas med.Trafiken kan inte tillåtas förorena i nuvarandeutsträckning i ett kretsloppsanpassat samhälle.Regeringen ger inga andra förslag änmiljöklassning av fordon och introduktion avbiobränsle. Frågan är om inte vägtrafikens andel avtransportarbetet måste minska och ge utrymme förmer miljövänliga transportslag.Men även bilismen måste anpassas, och därför börbensinen miljöklassas. Med nuvarandetillverkningsmetoder är motoralkoholertveksamma ur energisynpunkt. Däremot tror vi atten utveckling av biogas och gasdrivna fordon kanvar en bra utvecklingsmöjlighet.Det är ingen hemlighet att de av oss i riksdagenbeslutade målen på trafikområdet strider mot de avoss i samma riksdag beslutade miljöpolitiskamålen, t.ex. om begränsning av utsläpp av kol- ochkväveoxider. Här behövs en analys och förslag tillhur denna konflikt skall lösas. Vi anser attgenomgripande förändringar av hela vårttransportsystem är nödvändigt. Regeringen böråterkomma till med förslag.Reservation nr 6 slutligen gäller bostäder ochenergibesparing. Den positiva trenden medenergibesparing inom bostadssektorn, dåenergianvändningen för uppvärmningsändamålminskade kraftigt, har brutits. Man kan t.o.m.se en liten ökning i vissa fall. Orsakerna kan varade sänkta oljepriserna och att statens stöd tillenergisparande avvecklades.Till detta skall man lägga den kraftiga ökning avanvändningen av elenergi som används till drift avventilationsanläggningar, pumpar, hissar,tvättstugor, motorvärmare, belysning, m.m. Vidval av utrustning vid renoveringar tas mycket litenhänsyn till framtida elförbrukning. Dennautveckling måste stoppas.Särskilda medel för informations- ochutvecklingsinsatser bör därför enligt vår meningavsättas för att stimulera bostadsföretag,fastighetsägare och bostadsrättsföreningar attgenomföra olika projekt som kan förbättraenergihushållningen inom bostadsbeståndet. Stödtill marknadsintroduktion av ny teknik som kanbidra till minskad energianvändning bör ocksåövervägas.Herr talman! Jag yrkar med detta bifall till vårareservationer nr 1, 3, 4 och 6.Anf. 92 (nyd):Herr talman! Propositionen om riktlinjer för enkretslopsanpassad samhällsutveckling innehållerinte bara förslag till riktlinjer för enkretsloppsanpassad samhällsutveckling, utan deninnehåller också en rad förslag till åtgärder.Sammantaget innebär förslagen i propositionen ettsytemskifte inom miljöpolitiken. Det är ettsytemskifte som kan medföra många positivaförändringar, men som kan drabba intebara enskilda företag och medborgare, utan ocksåsjälva marknadsekonomins funktionssätt.Om propositionen okritiskt läggs till grund församhällets fortsatta åtgärder inom miljöpolitikenkan den leda till en hel del oönskade effekter.Förändringen kan i sin förlängning medföra att detskapas ett slags planekologiskt system som riskeraratt sätta marknadsekonomin ur funktion. Jag anseratt konsekvenserna av en sådan genomgripandeförändring skulle ha analyserats och ingått som enväsentlig del i en sådan här proposition. Kravet pågod miljö får aldrig bli ett självändamål.Mot bakgrund av detta hade det varit önskvärt omman särskilt hade ägnat uppmärksamhet åt attanalysera de konsekvenser som förslagen får var försig och tillsammans. Jag tänker då på den privataäganderätten, näringsfriheten och den friakonkurrensen samt på vilka kostnader förslagen iövrigt kan leda till för samhället, medborgarna ochde enskilda företagen.Herr talman! Trots de här bristerna anser vi i Nydemokrati att propositionens huvudsakliga innehållär i grunden positivt. Konsekvenserna av förslagenmåste dock från de berörda synpunkterna gessärskild uppmärksamhet under de närmastkommande åren, så att det blir möjligt att snabbtupptäcka oönskade effekter och genomföranödvändiga förändringar.Nu ser jag med viss tillfredsställelse i betänkandetatt formuleringarna har öppnat för den här sortenssamtal längre fram. Det står t.ex. så här: Defastställda ambitionerna som gäller förmiljöpolitiken skall stegvis gå vidare med konkretamål och tidsramar. Näringslivet skall även ifortsättningen ha en frihet att själv utarbeta ochvälja metod för att nå detta mål inom angivnatidsramar.Detta är i och för sig bra. Men det är inte bra att inte gjorde en sådan konsekvensanalys innanman presenterade propositionen. Om man iefterhand upptäcker att någonting är fundamentaltfel i tanken är det så dags att ändra på det. Manborde tänka efter före.Jag är vidare tveksam till den föreslagnaförändringen i , vilken går ut påatt det av lagen klart skall framgå att lagensbestämmelser syftar till att främja en god ochlångsiktigt hållbar livsmiljö.Skälen till tveksamheten är i allt väsentligtdesamma som jag redan har anfört, dvs. frågan omvilka konsekvenser ändringen får för den privataäganderätten, näringsfriheten och den friakonkurrensen. Genom ändringen iportalparagrafen får hela lagkomplexet ett nyttinnehåll. Innebörden av lagen kommer att ändras,tillämpningen blir en annan. Rättssäkerheten kanuppenbarligen komma i fara.Regeringen har tillkallat en utredare med uppgiftatt se över PBL. Utredningen skall bl.a. övervägabehovet av närmare bestämmelser för ökadmiljöhänsyn i den fysiska planeringen. I detsammanhanget kommer tillämpningen avkretsloppsprincipen att särskilt uppmärksammas.Resultatet av utredningen skall redovisas i etapper,med slutredovisning i april nästa år.Herr talman! Jag tycker att detta är en rättegendomlig situation. Jag har iutskottet blivit avfärdad när jag har yrkat bifall tillmina motioner med motiveringen att en utredningär på gång och att den snart kommer att redovisasitt resultat. Vi kan inte föregripa detta. Det har jagfått nöja mig med, antingen jag velat eller ej.I det här fallet är det precis tvärtom. Här finns deten utredning. Utredaren har fått i särskild uppgiftatt titta på just de här problemen. Man skall läggafram ett delbetänkande ochslutredovisningen inom mindre än . Varförväntar man då inte med att fatta genomgripandebeslut om ändring i lag? Jag tycker att det äregendomligt. Det är därför jag har reserverat migmot detta.Avslutningsvis vill jag än en gång säga att ihuvudsak står vi bakom själva kretsloppstankenoch principerna bakom propositionen. Men vi harde här två allvarliga invändningarna. Jag yrkardärför bifall till Ny demokratis två reservationer tillbetänkandet.Anf. 93 ():Herr talman! Själva ordet ekologi har blivit ettmodeord. Ekologi, läran om samspelet i naturen.Ordet används i de mest skilda sammanhang. Enpositiv tolkning är naturligtvis att medvetenhetenhar ökat och att det gör att det är positivt attanvända begrepp som på något vis antyder att densom säger ordet bär denna medvetenhet.En överföring till det politiska språket och tillregeringens vilja att markera medvetenhet varnaturligtvis kretsloppspropositionen. Kretsloppetär en princip som i hög grad är ekologisk. När detgäller samspelet i naturen är kretsloppet en av deviktigaste delarna.Att samhället måste bruka naturresurser ochanvända förnybara energikällor utan att skapaavfall och andra negativa miljöeffekter är ensjälvklarhet. Frågan är bara hur vi skapar sådanasystem som gör att detta blir fallet, och hur skaparvi ekonomiska resurser i de fallen, vilka inte är såfå? Det står i konflikt med vårt sätt att produceravaror och tjänster.Sverige som ett litet och högt utvecklat industriochtjänstesamhälle grundar en stor del av sin ekonomipå handel och förbindelser av allehanda slag medomvärlden. Detta skapar både möjligheter ochbegränsningar för hur vi skall agera inom snart sagtalla områden.Sveriges ansvar för att driva på miljöutvecklingenär stort. är ledande inom ett antal tekniskaområden.Tekniker som kan ingå i ett kretsloppssamhällekommer att vara den enda grunden förvärldens produktion och naturligtvis också försvenskt näringsliv. Det är alltså viktigt att ett landsom går längst när det gäller miljökravenoch att vi markerar vår plats som en högt utveckladindustrination genom att skapa exempel på hurman kan producera så att hanteringen ingår i ettkretslopp.Vilka riktlinjer skall man då ha? Det finnsnaturligtvis en mängd olika sätt att angripaproblemen på. Men samhället som beställare avvaror och tjänster måste ställa långsiktiga krav. Deman köper och beställer av skall ge möjlighet till ettkretsloppsbeteende. Alla slag av styrmedel, frånrena förbud till avgifter, skall användas. Ommiljöavgifter råder ingen diskussion. De kommeratt användas, och de har visat sig vara någorlundaeffektiva i förhållande till andra styrmedel.Våra beslut i måste alltid ställas i relationtill omvärlden. På kort sikt finns det naturligtvis,liksom vi tvingas göra ranordningar inom landet,möjligheter för oss att fundera över vad vi bör göra iSverige och vilka satsningar vi behöver göra utanförlandet i form av hjälp eller teknikspridning på annatvis.Vi måste också använda vårt inflytande till attminska klyftan mellan i- och , delsnaturligtvis för att uppnå det kretsloppsbeteendesom är önskvärt för världen som helhet, men ocksåför att undvika väpnade konflikter som naturligtvisi dessa sammanhang är ett av de mer allvarligaexemplen på mänskligt beteende som icke ärkretsloppsanpassat. Det betyder att vår livsstilmåste förändras. Vår materiella konsumtion perindivid måste ändras och minskas.Varuproducenterna måste kunna ta ansvar för sinaprodukter och se till att de ingår i ett fullständigtkretslopp. Kraven som vi ställer på produktionenskall självfallet kunna förändras, men de skallendast kunna förändras i miljövänlig riktning. Ettexempel på motsatsen är sänkningen av skatten påfossila bränslen.Det är ofta effektivt om varje bransch eller sektorsjälv får tala om hur man vill att dess produktionskall ingå i ett kretsloppssamhälle.Myndighetsdirektiv eller andra samhällsbeslut ärinte alltid effektivast, utan det kan vara: Här har nien uppgift. Lös den på det sätt ni finner lämpligt,bara det blir gjort!Häri måste naturligtvis också kunna ingå attsamhället förbjuder vissa typer av varor ochproduktionssätt. Om en verksamhet inte kanredovisa hur en omställning skall gå till, måstenaturligtvis samhället ha möjligheter att förbjudaden. Nya verksamheter måste ifrågasättas om deinte kan ingå i ett kretsloppssamhälle.Med exempel av den typ som jag nu har talat omvill jag ge syn på propositionen,vilken har visat en god vilja och som haraktualiserat debatten. Men propositionen ärknappast möjlig att hantera för att förändra vårvardag . Det finns ett antal utredningsdirektivoch lägesbeskrivningar som egentligen inte kankallas för förslag från en regering på hur man vill attproduktion skall bedrivas i Sverige.Vi tycker därför att regeringen skall få i uppdrag attåterkomma med ett nytt förslag. Regeringen bör fåen tidsgräns. Det skall finnas en press. Den1 januari kan vara ett lämpligt datum.Energisektorn måste naturligtvis liksom övrigasektorer baseras på förnybara energislag. FörSveriges del skall vi öka användningen avbiobränslen. Även här tycker jag att vi måste sättapress på regeringen att sätta datum och att sätta uppmål som skall nås. Regeringen får själv tala om hurman skall åstadkomma detta.Hur landets energiförsörjning till större del skallkunna baseras på biobränslen är ett exempel på ettsådant mål som kan anta och geregeringen i uppdrag att återkomma med förslagtill.Drivmedel är en annan viktig fråga.Sammansättningen av produkten är viktig,eftersom stora mängder hanteras och förbrukas. Viär överens om att bly i bensin skall bort.Vänsterpartiet tycker att en mycket snar gräns kansättas. Det finns inga tekniska och ekonomiska skälför att inte övergå till blyfri bensin. Detlager som finns i landet måste naturligtvisanvändas, men former för detta är möjliga att finnaom man är klar över att blyad bensin icke skallproduceras från ett visst datum. Det finns i dettasammanhang detaljfrågor som kanske fordrarytterligare belysning, exempelvis hur man skall lösaproblemet med de motorer som kräver blyadbensin. Jag är övertygad om att marknaden i detfallet är effektiv med att förse sina kunder medprodukter som gör att man kan använda exempelvisveteranbilar. Det är i detta fall inga stora mängdersom det är fråga om.En omfattande handel med kemikalier gör att viinte kan se enbart till nationsgränserna.Regeringen måste därför drivakretsloppstänkandet internationellt. Även härtycker jag att man kan sätta datumgränser och målpå ett annat sätt än vad som görs i propositionen.Man bör markera att man ser allvarligt på dessafrågor. Hur skall vi effektivare utnyttja exempelvissubstitutionsprincipen för kemikalier?Tvätt- och rengöringsmedel används i stor mängdoch i princip av alla människor. Dessa bidrar tillövergödning av våra sjöar och hav. Det finnsmiljövänligare alternativ. Vilka styrmedel användsför att snabbare än nu komma ifrån problemet medövergödning från tvätt- och rengöringsmedel?Regeringens förslag när det gäller förpackningarfinns det i och för sig inte mycket att säga om. Återigen, varför inte ha entidsgräns? Varför inte tala om att ett målexempelvis skall vara uppnått , den1 . Problemet medförpackningsmaterial är mycket stort och för denenskilde konsumenten omöjligt att överblicka. Ettproducentansvar får naturligtvis också praktiskaproblem. Men om konsumenten själv skall ta handom ett tiotal olika slag av förpackningar plus ettantal andra uttjänta varor, som man skallkällsortera och hantera på olika vis, blir detnaturligtvis praktiskt ogörligt. Återigen, varför intesätta en tidsgräns från regeringens sida? Kom medförslag före om hur antaletförpackningsmaterial och retursystem skallminskas!Elektriska och elektroniska produkter skall kunnaåterbrukas. I finns ett förslag på dettaområde som kan tjäna som förebild. Även här finnsmöjligheter att återkomma med exaktaformuleringar om mål som är möjliga att förhållasig till och att ta ställning till. Propositioneninnehåller få av den typen av mål, vilket jag tyckerjag är den största bristen.Herr talman! Jag yrkar bifall till min meningsyttringi momenten 2, 6, 20, 22 och 56.Anf. 94 ():Herr talman! Jag vill först yrka bifall till utskottetshemställan i sin helhet.För det andra vill jag säga att jag tycker att det ärtråkigt att miljöministern på grund av ett tidigarebokat och fastlagt internationelltengagemang inte kan delta i debatten här i dag.Det förslag som regeringen har lagt om enkretsloppsanpassad samhällsutveckling är ettbanbrytande förslag, som innebär ett regelrättspårbyte i miljöarbetet. Genom att föra inbegreppet kretsloppstänkande och begreppetproducentansvar som delar av huvudpunkterna idetta, förändras förutsättningarna för mångaaktörer på miljöområdet att ta sitt ansvar och attvisa sitt miljöengagemang. Det må gällaförtroendevalda i olika sammanhang -- ikommuner, i företag och inte minst vi enskildamedborgare.Det är glädjande att utskottet med glädje och stortengagemang har behandlat regeringens olikaförslag, vilket naturligt nog också har resulterat i har ställt sig bakom regeringens inriktning.När jag talar om utskottet menar jag inte barautskottsmajoriteten, utan också reservanterna påolika punkter i utskottshanteringen. Det äruppenbart att alla reservanter står bakom degrundläggande attityderna i regeringens förslag ochdärmed också i utskottets betänkande. Manförsöker att göra några, som man tydligen uppfattardet, korrigeringar på olika punkter.Korrigeringarna visar egentligen med vilkenvilsenhet man från en del partiers sida haruppfattat miljöfrågorna.Grundbegreppen här är kretsloppsresonemangetoch producentansvaret. När det gällerkretsloppsarbetet pekar regeringen mycket tydligtpå att här hör en mängd samhällssektorer samman,vilka måste in i kretsloppsarbetet. Dit hörenergifrågorna, trafikfrågorna, industrin, skogs-och jordbruket, forskningen och utbildningen.Lena Klevenås berörde i sitt inlägg flera av dessasektorer. Det är riktigt att dessa sektorer hörhemma i kretsloppsarbetet. Poängen är attregeringen talar om detta. Man säger att nästa stegi arbetet blir att inlemma dessa samhällssektorer iarbetet. Vi har, säger regeringen, nu koncentreratoss på det kretslopp som man ibland kallar förteknosfären, dvs. hantering av material och varor iett kretslopp som människan mycket starkt kanpåverka.När det gäller kretsloppet slår regeringen tydligtfast vilka prioriteringar som skall gälla. Manklargör tydligt synen på naturresurser och material.Man säger: Resurser skall användas.