prot · GG09117 · 1993-05-27 00:00:00 — Jag tycker att det ärviktigt.Det finns tendenser , och det gäller inteminst föregående regering när man antog förslagetom chefsöverläkare. Moderata samlingspartiet vardå det enda parti som gick emot att man så att sägasatte läkarna på piedestalen och glömde all denviktiga vård som utförs av annan personal. Jagtycker att det är viktigt att understryka det.Det är viktigt att framhäva att vi sjuksköterskor --det är dock länge sedan jag själv jobbade i praktisksjukvård -- inte är läkarassistenter.Sjuksköterskorna har en alldeles egen yrkesroll.Beträffande beslutet om chefsöverläkarna ser vimotionärer nu med tillfredsställelse att det här intekommer att putsas upp när det gällerhusläkarförslaget. Vi har i vår motion önskat att allprimärvård skulle behandlas på samma sätt. Men vifår väl nöja oss med att avvakta den utvärderingsom skall göra på området -- enutvärdering som redan borde ha påbörjats. Manhar ännu inte tagit sig an det här problemet.Herr talman! Om vi skall klara vården i framtidennär vi får allt knappare resurser -- förhoppningsvisminskar inte resurserna, men vi har hur som helstmycket knappa resurser -- är det naturligtvis heltnödvändigt att vården ges på rätt nivå. Vi brukartala om lägsta möjliga omhändertagandenivå. Dethar också betonats av utskottet att detta är viktigt.Därför tycker jag att det är särdeles viktigt att desom arbetar inom primärvården -- sjuksköterskorm.fl. grupper -- används. Det är kanske också ärden allra billigaste vårdformen. Därför har inteminst distriktssköterskan en oerhört viktignyckelroll i vården.Herr talman! Jag tycker att socialdemokraterna isin reservation nr 8 mycket väl har beskrivit viktenav bl.a. distriktssköterskors, mödra- ochbarnhälsovårdens och sjukgymnasternas roll.Tyvärr läser jag in en liten bockfot i att man vill attallt skall förbli vid det gamla. Man vill konserveramonopolet. Därför kommer jag att avstå när detgäller den reservationen. Men jag tycker attmotiveringarna för de olika grupperna inom vårdenär mycket bra.Anf. 65 HANS () replik:Herr talman! Jag förstår att inte ärnågon tillskyndare av husläkarlagen. Det blirmycket tydligt när man läser den motion som honhänvisar till. Hon säger bl.a. att man vill framhålladet positiva med ett områdesansvar.Distriktssköterskor och distriktsbarnmorskorsamarbetar även med sjukgymnaster,arbetsterapeuter och laboratorieassistenter, för attnämna några viktiga grupper. Det är viktigt medsamverkanscentra oavsett vem som bedrivervården. Genom ett områdesansvar kan vårdgivarnabilda sig en uppfattning om invånarnaslivsbetingelser, t.ex. boende, trafik, skola,barnomsorg och sociala miljöeffekter.Jag förstår inte att med den härargumentationen över huvud taget kan ansluta sigtill systemet med husläkare. Det måste vara bättreom verkligen stod för vad honsäger, nämligen att hon ansluter sig till detsocialdemokratiska avslagsyrkandet. Då skulledistriktssköterskorna få en möjlighet att vara en deli primärvården. riskerar vi i stället att bryta uppde samverkansformer som finns.Anf. 66 () replik:Herr talman! Jag tror att hörde pålitet dåligt vad jag sade. Jag betonade just att fråndet första preliminära förslaget om husläkare tilldet betänkande vi har har väldigt mycket hänt.Det har framför allt skett genom att utskottet harframhållit de saker jag tycker är viktiga. På s. 32--34 -- torde ha varit med omutarbetandet -- sägs att det är mycket viktigt attsjukvårdshuvudmännen verkligen ser till attberörda personalgrupper kommer att ges utrymmeoch att vården utformas i enlighet med de behovoch förutsättningar som finns. Jag tror att varjevårdhuvudman -- oavsett vem det är -- kommer attleva upp till detta. Jag är också övertygad om från regeringens sida kommer att beakta dettai det kommande arbetet.Det är mycket värdefullt att flera läkare kommer ini bilden. Det är värdefullt att vi inte bara har enmonopolsjukvård utan att det blir flera specialisteroch att flera kan etablera sig i vården. Jag ser någotpositivt i att vi har ett flexibelt vårdbehov. Jagtvekar inte inför detta.Det är oerhört viktigt att den preventiva vårdenverkligen betonas och beaktas i fortsättningen ochatt de grupper som jag har räknat upp får ennyckelroll även i fortsättningen.Anf. 67 HANS () replik:Herr talman! säger att hon underresans gång har fått sådana förändringar till ståndatt hon nu kan stödja det här. Jag kan inte riktigt sevilka förändringar som har inträffat i texterna ochsom skulle betyda att de ambitioner som GullanLindblad ger uttryck för i sin motion, skulle ha fåttgenomslag. Det är nog så att GullanLindblad har tvingats acceptera det här för att hållaihop regeringen och få igenom ärendet här ikammaren.I debatten här har det från och till talats om att visocialdemokrater är emot valfrihet, husläkare ochemot att människor skall kunna välja fritt, ha enegen läkare osv. Jag vill här passa på att peka på vadjag sade redan tidigare. Vi socialdemokraterunderstryker vikten av att relationen mellanpatienten och hälso- och sjukvården har enkontinuitet. Vi verkar för det genom att föreslå denhär förändringen i hälso- och sjukvårdslagen.Sjukvårdshuvudmännen skall åläggas att planeraverksamheten, så att de människor som vill välja enläkare kan göra detta.Vi vill ta vara på det som fungerar bra ochnaturligtvis rätta till det som inte fungerar bra idagens sjukvård. Men vi vill göra det medutgångspunkt ifrån den nuvarandeprimärvårdsorganisationen. Vi är övertygade omatt det är den bästa och snabbaste vägen för att nåframgång. Vi vill se till att det finns en personligverksamhet och att det finns förutsättningar för enförebyggande hälsovård på arbetet, i skolan och isamhället där vi bor. Vi vill se till att man har kvarrätten att välja läkare. En sådan rätt finns . En del har påstått att en sådan möjlighetkommer att ges genom husläkarlagen, men detfinns redan en möjlighet att välja läkare. Vi vill setill att sjukvårdsresurserna är så fördelade att allamänniskor har möjlighet att komma i åtnjutande avdem när de behöver. Det är behoven som skallstyra -- inte vad vi har för driftform, organisationeller administration.Anf. 68 () replik:Herr talman! känner mig mycketdåligt när han säger att jag har tvingats acceptera.Mig tvingar ingen. När jag hade konstaterat attväldigt många av de krav som jag har ställt för attfå en flexiblare organisation och för att fler läkarekan komma in i bilden som husläkare hartillgodosetts och att inte minst skrivningarna närdet gäller den förebyggande vården var bra m.m.,accepterade jag förslaget.Jag sade tidigare att om det bara gäller texten isocialdemokraternas reservation tycker jag att manmycket väl har motiverat vilken roll husläkarna,distriktssköterskorna, mödra- ochbarnhälsovården m.fl. skall ha. När jag sedanlyssnade till debatten blev jag helt förskräckt. Dåförde man verkligen fram synpunkter om ett evigtkonserverande av ett landstingsmonopol där maninte kan tänka sig andra flexibla lösningar. Det sägsvisserligen i vissa fagra ord, men debatten har medall tydlighet visat vad ni vill åstadkomma.Sedan blir man litet full i skratt när man hör attbåde socialdemokrater och vänsterpartister i dagtalar sig varma för valfrihet. Den åsikten han noginte utmärkt de partierna allra mest genom åren.Tvärtom har man velat ha stora system som skullepassa alla. Vi vet också vad det har blivit för resultatav det.Anf. 69 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill kommentera ett par av desaker som har kommit upp sedan jag sist hadeförmånen att ha ordet för att sedan närma mignågot som kanske kan vara en avslutning på den härinnehållsrika debatten.Ewa Hedkvist tog upp frågan omskolläkarna. Jag tror att hon var den första i dagsom tog upp den aspekten. Hon använde i detsammanhanget ett ord som jag tror att allasocialdemokrater har använt i diskussionen avhusläkarförslaget, nämligen att förslaget kommeratt rasera allt möjligt.Regeringsförslaget innebär att antaletallmänläkare, husläkare, kommer att öka med . Omkring4 500 husläkare kommer att finnas, ochde kommer att innebära en resurs som vi förutaldrig har haft på den nivån. I utskottsbetänkandetsägs att detta sannolikt kommer att påverka antaletskolläkare. Det är väl en rimlig bedömning attförstärkningar inom vården som når människorpåverkar beslut som fattas exempelvis ute ikommunerna. Jag har inte velat hemlighålla att såkan vara fallet.Ewa Hedkvist undrade om inte dettakommer att leda till att svaga och utsatta grupperdrabbas. Jag tror inte det. Om vi förstärkerresurserna där människorna finns och ser till att allamänniskor, även de som inte är de mest framfusigai samhället eller de som har lättast att komma fram,har en fast kontakt, bör det i första hand innebäraen förstärkning för dessa grupper. Det har juegentligen aldrig varit så att de som är starka ochmäktiga har saknat tillgång till sin tids resurser,utan det är de svaga som av olika skäl har haft svårtatt komma fram till resurserna.Det är alltså inte på något sätt ettmotsatsförhållande för oss i att bådeverka för att förstärka handikapplagstiftningen,vilket skedde i och med att den störstahandikappreformen någonsin lades fram förSveriges riksdag, och att som lägga framförslaget om husläkare.Sylvia var, liksom många andrasocialdemokratiska talare, inne på tanken att dethär förslaget inte är allvarligt menat från oss somlägger fram det, utan att det är prestigeskäl somligger bakom. Jag har sett detdär argumentet här och var i pressen i sambandmed att frågan diskuterats, och jag har varje gångblivit lika förvånad över att man vill nedlåta sig tillden typen av argument.Vad är det som ligger i argumentet om att det ärprestigeskäl som ligger bakom? Det måste betydaatt folkpartisterna, som lade fram det här förslagetnågon gång och då drev det hårt,sedan har kommit fram till att förslaget inte var såbra men att man fortsätter att driva det ändå. Ellervad innebär talet om prestigeskäl annars? Antingenanvänder man ordet utan att tänka sig för, eller såär det en aklagelse av den typen, och i så fall tyckerjag, även om jag talar i egen sak, att det är entarvlighet.Sylvia och andra socialdemokrater har talat sig varma för valfrihet och kontinuitet, ochdet glädjer mig. Det har varit en sann fröjd att fåhöra, speciellt från det hållet. Skall sanningen framså har den utveckling mot en allt större grad avvalfrihet som ägt rum inom svensk sjukvård underde senaste fyra fem åren drivits fram från borgerligthåll, bl.a. av mitt eget parti. Vi som har varitverksamma ute i landstingen eller iLandstingsförbundet vet att man i nästan varjebeslut längs resans gång har fått släpaSocialdemokraterna med sig. Det är inte uteslutetatt de , efter det beslut som jag hoppasatt fattar , kommer attåberopa det här som en utmärkt reform och ettframsteg för en ökad valfrihet, men ärdet vi från borgerligt håll som får ta på oss ansvaretför att se till att förändringarna sker, vad gällersåväl valfrihet som kontinuitet.Det har av flera talare anförts att husläkarförslaget,möjligheten att välja en egen läkare, skulle drabbade som är svaga i samhället. Jag har, som jagantydde , alltid haft litet svårt att förstå tyngdeni det argumentet.Häromveckan, herr talman, var det i Aktuellt infördagens debatt ett inslag om husläkarna.Påannonseringen var riktigt käck. Det var en bildav en äldre man, som verkade ha det svårt, och detgick ut på att mannen inte var lönsam förhusläkarna. Jag hade förmånen att själv vara med idet inslaget tillsammans med en socialdemokratisklandstingspolitiker, som var negativt inställd tillhusläkare. När inslaget väl sändes kunde jagkonstatera att den gamle mannen som inte varlönsam -- på vilket sätt nu gamla och sjuka någonsinär lönsamma i den meningen -- hade valt en privathusläkare i . Reporten frågade honom:Vad säger du om att ha en husläkare? Då svarademannen: Det är det bästa jag kan tänka mig. Manhar att göra med samma läkare , och manbehöver inte berätta en hel roman. I reportagetdiskuterades sedan de olika ersättningsbelopp somläkarna får, och läkaren sade då till den gamlemannen att denne inte behövde bry sig om att hanså att säga inte går med vinst. Mannen svarade då:Nej, jag har inte brytt mig om vad de har skrivit itidningarna heller. Jag menar att det tyder på attden gamle mannen har en avsevärt mycket bättreförmåga att bedöma de här sakerna än desocialdemokratiska talare som jag har lyssnattill i debatten.Det har från socialdemokratiskt håll riktats enkanonad mot det här förslaget. Det finns nästaninte något ont på jorden som inte husläkare ochmöjligheten att välja en egen husläkare skulleåstadkomma. Det är -- för att använda enformulering som jag har använt en gång -- fråga om den obotfärdiges förhinder. Avnågon anledning är man helt och hållet emotförslaget. Jag har för min del gissat att det har attgöra med vaktslåendet om landstingens vetorätt videtableringar. Det är den ömmaste av punkterna.Det är en misstanke som också varinne på när han försökte komma fram till vad somär bakgrunden till den oerhörda upphetsningeninför en så enkel tanke som att vi svenskar skulle fåmöjlighet att välja en egen läkare.Förslaget är enkelt. Jag kan, herr talman,sammanfatta det i några ord. Utskottsbetänkandetoch regeringsförslaget innebär att alla svenskarskall få rätt att välja en egen husläkare, att det förde läkare som uppfyller kvalitetskraven skall finnasen etableringsfrihet, att det skall rådakonkurrensneutralitet emellan dem och att detäven i fortsättningen lokalt skall finnas utrymme föratt utforma systemet som det passar.Konstigare än så är inte förslaget, och det är väl värtatt vinna bifall av inom några minuter.Anf. 70 ()replik:Herr talman! påstår att jag har sagt attdet här förslaget ''raserar'' den situation vi har nu.Det ordet har jag aldrig använt. Däremot kännerjag en väldigt stark oro när jag ser att konsekvensenav husläkarförslaget är att också skolläkarnaförsvinner, med den kompetens de har ochmed den möjlighet att göra ett arbete i skolan somde har . Det är faktiskt en konsekvens avhusläkarförslaget, och när man läser propositionenser man att regeringen faktiskt också är medvetenom det. Jag menar att regeringen inte tar deföljderna av beslutet på tillräckligt stort allvar.Den kompetens som finns hos skolläkarna -- ochnaturligtvis också hos skolsköterskorna, som utförett mycket stort och viktigt arbete ochförhoppningsvis kommer att fortsätta med det -- ärovärderlig när det gäller att se hurdan situationenär för barnen i skolan, se deras arbetsmiljö ochvilka villkor de lever med och medverka till attbarnen och ungdomarna inte hamnar i svårasituationer, medverka till att de inte hamnar isituationer där de blir utsatta och till att de inte fåren dålig skol- och arbetsmiljö. Den kompetensenoch den kunskapen behöver vi faktiskt i densvenska skolan, och jag tycker att det är fel atthusläkarförslaget skall innebära att denkompetensen försvinner. Det blir ju faktiskt följdenom förslaget genomförs.Ulla Orring sade under debatten att man framöverfår rätta till felaktigheter som kan uppstå. Jag villdärför fråga : Kommer man att rätta tillde konsekvenser som det här beslutet får?Anf. 71 Statsrådet ():Herr talman! Jag utgår från att fråga var seriöst menad. Det är jusjälvfallet så att nästan ingenting av det vimänniskor bygger är perfekt. Möjligen är det somde stora konstnärerna skapar perfekt, men av detsom vi andra håller på med är ingenting perfekt.Det är också självklart att saker som inte ärperfekta måste rättas till i en strävan att få dembättre -- vi kommer däremot aldrig lyckas med attfå dem perfekta.Av det sade om skolläkarnalåter det som husläkarlagen på något vis skulleförbjuda skolläkare, men så är det självfallet inte.Vad det handlar om är en bedömning som vi hargjort. Vi menar att verksamheten kommer att få enannan utformning, kanske med färre skolläkare,om hela svenska folket har en fast läkarkontakt viahusläkarsystemet.Om det är så att och andrasocialdemokrater tänker rösta emotsocialutskottets förslag därför att man tror attskolläkare och annat skall förbjudas i lag, kan dealltså nu låta bli att rösta emot och i stället rösta för,eftersom något sådant inte blir följden av förslaget.Ewa Hedkvist sade också att hon intehade använt ordet ''rasera''. Jag antecknade det i allhast. Är det fel, ber jag om ursäkt och konstateraratt hon i så fall var en av de få socialdemokratiskatalare som inte har använt ordet ''rasera''.Anf. 72 ()replik:Herr talman! Jag tycker att det är bra att regeringenär beredd att rätta till de dåliga konsekvenser avbeslutet som vi kanske kommer att se i framtiden.Det noterar jag.Sedan vill jag säga till att det jag ärorolig för är att den kunskap om barns ochungdomars livsvillkor som grupp i samhället och iskolan och om deras arbetsmiljö som faktisktskolläkarna har Det är deras specialistkompetens,som man bara kan få om man arbetar aktivt i enskola och dess miljö. Det är en mycket viktigkunskap, och jag tycker att en biträdandesocialminister och sjukvårdsminister urfolkhälsoperspektiv skulle vara orolig för att denkompetensen försvinner.Av naturliga skäl, som jag sade tidigare, kan maninte kräva att husläkaren har denna kunskap omhan eller hon inte jobbar i skolan mera än vad enhusläkare kommer att kunna göra med alla depatienter av olika schatteringar den har.Det är den oro jag känner. Jag hoppas att dettabeslut kommer att följas upp ordentligt och att virättar till det som blir fel.Anf. 73 HANS () replik:Herr talman! I senaste anförandetalade han som om man inte skulle hamöjlighet att välja läkare. Det är naturligtvis fel.Möjligheten att välja läkare är inte någoninnovation som kommer med husläkarlagen. Denhar funnits tidigare.Ett antal borgerliga talare har raljerat över att visocialdemokrater talar om valfrihet, precis som omdet skulle vara något nytt. Men det är skillnad påvår valfrihet och den valfrihet som de borgerligatalarna syftar på.Vår valfrihet handlar om valfrihet för alla och intebara för några, medan husläkarlagen kan leda framtill att det blir valfrihet endast för några.Statsrådet berömmer sig av att haavskaffat köerna, men det var ju densocialdemokratiska regeringen som såg till att manbörjade kapa dem.Anf. 74 Statsrådet ():Herr talman! Om jag förstod inläggrätt handlade det om att Socialdemokraterna skullevara för valfrihet åt alla i stället för åt några. Detlåter alldeles utmärkt -- vem är inte hellre förvalfrihet åt alla i stället för åt några? Men vad dethade att göra med de förslag som står emotvarandra i den kommande omröstningen har jaginte kunnat utröna ännu.Det är väl mera sannolikt att man får valfrihet åtalla i ett system som byggs ut kraftigt och somtillförs pengar än i ett system där man vill ha enallmänt opreciserad skrivning i lagen och inte villtillföra några resurser.Till sist något om Socialdemokraternas insatser förvårdgarantin. Jag kanske får påminna om att detväcktes en motion från moderathåll i den här frågan, och väckteFolkpartiet med, tror jag, somförsta namn förslag om en vårdgaranti. Detförslaget nappade sedan Socialdemokraterna på.Det var bra att de gjorde det, men den egnainsatsen var inte speciellt imponerande.Anf. 75 HANS () replik:Herr talman! Valfrihet för alla, vad har det medhusläkarlagen att göra, frågar statsrådet av husläkarlagen kan faktiskt bli att detinte är valfrihet för alla längre, och det är vad jagsyftade på i min förra replik.Anf. 76 ():Herr talman! Jag blev litet förvånad över att BoKönberg så starkt angrep att jag tyckte att dettamed husläkare och rätten till egen läkare nu harhamnat i en prestigedebatt. Men det senasteinlägget från belyser ändå enprestigedebatt: Vem står egentligen förvårdgarantin?Sanningen är väl den, , att det är tvåfrågor som framför allt har profileratinom sjukvården, och det är husläkare och rättentill eget rum. Jag tycker att det är bra att man harjobbat på det viset.När det gäller rätten att ha en egen läkare har viockså sagt att vi definitivt inte är emot det. Vitycker att det mycket väl kan inbegripas i denorganisation som vi har . Vi har möjlighetenatt fritt välja läkare. Vi har också möjligheten attfritt välja vårdcentral och även sjukhus. Men vi serockså detta som en helhet, med ett team somjobbar på en vårdcentral med områdesansvar. Därfinns inte bara en husläkare. Det finnsdistriktssköterskor, undersköterskor, terapeuter,kuratorer, sjukgymnaster m.fl. Det är inte alltid såatt man behöver ha kontakt med just husläkaren.Det är detta helhetsbegrepp som för osssocialdemokrater är så viktigt.Det är också viktigt att man har en hög kvalitet, godtillgänglighet och ett förtroende plus helhetssynen.Med det nu föreliggande förslaget lägger man påtok för stor vikt vid just läkarnas roll och tapparbort många andra personalgrupper. Här hardiskuterats inte minst distriktssköterskornas roll.När man bestämmer sig för att ha flera läkareinnebär det i många fall konverteringar av tjänster.Det gör man ute i våra landsting utan att mandessförinnan tittar på vem som skall göra vad i detnya systemet.Skall husläkarna ta emot patienterna för att titta påbensåren och först linda upp lindan på gamla tantAgda innan hon blir undersökt osv.? Då innebärdet i många fall att man utnyttjar husläkarna tillmånga andra uppgifter än det som de är duktiga på.På så vis kan det komma att bli en väldigt dyr ochfelaktig reform.Anf. 77 Statsrådet ():Herr talman! På en punkt skall jag ge SylviaLindgren rätt. När och jagdiskuterar vem som först lade fram förslaget omvårdgaranti liknar det förstås en strid om prestigeeller, om man så vill, att göra reklam för det egnapartiets insatser. Jag är fullt beredd att överlåtabedömningen av Socialdemokraternas ochFolkpartiets insatser till andra och dra mig tillbakafrån den striden just nu.Det som väckte min upprördhet i inlägg var att hon försökte hävda, som jaguppfattade det, att liberalerna, jag,regeringen och andra lade fram ett stort och viktigtförslag om en förändring i svensk sjukvård avprestigeskäl -- underförstått att vi själva tycktenågot annat i sakfrågan.Jag tycker att den politiska debatten skulle må braav att man i stället för att leta varandras motiv togpå allvar de motiv som anförs. Det finns säkert dåoch då dolda motiv här i världen, men de är oerhörtmycket färre än vad politiska meningsmotståndaretror om varandra.Den typen av debatt har jag tidigare inte mött såofta hos , och det var kanskeorsaken till min förvåning.Sedan vill jag bara, herr talman, erkänna migskyldig till den anklagelse som mot : Vi har profilerat oss påhusläkare och eget rum.Anf. 78 ():Herr talman! Återigen: vi har rätten attvälja läkare. Det är därför hela den här reformenter sig väldigt märklig.Jag skall ge ett exempel från min egen vårdcentral,där man nu har infört husläkarsystemet, alltså iStockholm. Där har läkarna bestämt sig för att varaett team -- men det är läkarna som har kommitöverens om detta.Jag ringde för att jag ville ha ettrecept. Man frågade mig: Hos vilken läkare är dulistad? Ingen aning, sade jag, för jag visste inte tillvilken läkare jag skulle anmäla mig. Jag hade inteden kännedomen när lappen ramlade ner i minbrevlåda. Då gick den som hade svarat i telefon ochletade upp mitt namn och sade: Du är listad hosdoktor , men tyvärr har han telefontid mellan kl. 8 och 10, så var så god ochåterkom då. Jag sade att jag inte kunde återkommadå, och jag fick till svar att det var endast då sommin husläkare hade telefontid.Detta sköts alltså på ett annat sätt än vad jag harvarit van vid när jag har vänt mig till minvårdcentral.Vi har inte använt ordet ''rasera'', som samtligasocialdemokrater anklagades för. Däremot har jagsagt att införandet av husläkarsystemet innebärstora förändringar, som kan få förödandekonsekvenser för dagens framgångsrika system.Det påståendet står jag helt och fullt för, BoKönberg.Anf. 79 Statsrådet ():Herr talman! Om det skulle behövas några flerargument för husläkare -- jag tror knappast det --tycker jag att den episod som , om hur det ser ut innan husläkarlageninförs, kan vara ett gott argument för att rösta förden.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom.