prot · GH0924 · 1993-11-16 00:00:00 — 185 Miljöminister ():Herr talman! Jag skall besvara frågorna i ordning.Först till . Jag delar naturligtvisuppfattningen om spännvidden. Det är därför detkrävs konfliktlösning i en sådan här fråga.Jag hör inte till dem som i första hand jagar upp sig.Jag konstaterar bara att parterna måste nåvarandra, även om de har litet olikautgångspunkter -- miljöorganisationerna å den enasidan och skogsägarna å den andra. Jag har därförutsett en utredningsperson som skall förhandlaangående anskaffande av mark för att kunnaåstadkomma markbyte.Det är den konkreta åtgärden. Detta skall skesnarast möjligt. Det sker inte på en enda gång.Sedan kommer nästa steg. Det är att kommaöverens med de markägare som är intresserade attta del i detta. Markbyte kommer givetvis inte i frågaför sådan areal som har avverkats.Detta är de allmänna förutsättningar som viförsöker skapa. Bakgrunden till att vi måste agerapå detta sätt är att det ligger på Naturvårdsverketatt hantera dessa frågor. Jag har ingenting emot omriksdagen ändrar på detta så att jag i Miljö- ochnaturresursdepartementet har pengar tillgängligaoch befogenheter. Klassningen ligger hosNaturvårdsverket, och pengarna finns där. Jagägnar mig inte åt ministerstyre. Jag frågar om detfinns möjlighet att omprioritera resurser inomNaturvårdsverket för att klara denna konflikt.Jag har besökt området och invigt Marsfjälletsnaturreservat, som ligger i närheten. Jag vet hurstämningen är. Jag uppskattade mycket de samtalsom jag hade med ledande personer i Vilhelminakommun. Jag vill försöka lösa konflikten så långtdet är möjligt. Det är inte att klampa in, JohnAndersson.Det vore mycket enklare för mig att lämna detta åtsidan och inte bry mig om det. Jag tycker inte attregeringen skall inta den passiva hållningen. Vi harnaturligtvis vissa resurser till vårt förfogande, ävenom de inte är outtömliga, för att försöka lösa dettaproblem.Jag har aldrig sagt att skogsägarna har betett sig påett felaktigt sätt. Rättsäkerheten skall respekteras.Detta handlar om frivillighet. Det är därför viktigtatt vi i denna debatt medverkar till att sänkatonläget så att vi inte försvårar för parterna att nåvarandra.Anf. 186 ():Herr talman! Jag tycker att miljöministern har visatett konstruktivt handlag. Vi får se vad dethandlaget ger för praktiskt resultat. Att enutredningsperson är tillsatt och arbetar snabbtbetyder inte att det råder moratorium, utanavverkningar kan komma att äga rum.Till en del förstår jag att regeringen möjligen intehar befogenheter eller av andra skäl inte kanutnyttja sina möjligheter. Jag konstaterar att detfinns risk för skador, vilket kanske skulle haundvikits om detta initiativ hade kommit tidigare.Men det skall vi inte träta om.Miljöministern har i detta fall agerat utifrånMiljödepartementets intressen och också utifrån demål som uttrycks i propositionen om biologiskmångfald. Vad gäller pengar får vi återkomma tillden saken.Anf. 187 ():Herr talman! Jag skall inte föra någon debatt medJohn . Det är inte därför jag är här.Också jag har besökt detta område, och jag förstårmarkägarnas problem i denna fråga. Det är mycketviktigt att man tar hänsyn till dem så långt det ärmöjligt.Det jag har kritiserat den nuvarande och även dentidigare regeringen för är att man inte har någonframförhållning i dessa frågor. När det dyker uppett ärende är man mer eller mindre ställd. Jag delarmiljöministerns uppfattning. Kunde vi två här komma överens om att omprioritera pengar såtycker jag att vi skulle göra det.Detta är en viktig fråga, och den måste lösas, somJan Jennehag säger, innan man åsamkar dettaområde allför stor skada. måstemarkägarna snabbt få ett besked. De har brukatdenna mark . Det är viktigt att de får enrimlig utkomst.Jag hoppas att utredaren tar kontakt, om han interedan har gjort det, så att man åtminstone kan mötade markägare som är positiva till någon form avlösning. Vi får se hur långt vi kommer.Anf. 188 (-):Herr talman! Jag efterlyser sans och måtta. Lyssnanu på siffrorna. Det är skog som skallavverkas av en skog som är likadan utefterfjällkedjan. I närheten ligger reservatom varav produktivskogsmark, samma som det här handlar om. Tilldetta kommer naturreservat med33 , varav utgör produktivskogsmark.Av allmänningens har man frivilligtavsatt produktiv skogsmark utan enkronas kostnad för samhället. jagas dessamänniskor som brottslingar för att de utövar sinlagliga rätt att avverka ! Är det någongång man skall uppmana till att veta hut är det vidett sådant tillfälle!Här utlovar man belöningar på föratt få folk att upplysa var virket går för att knäckade företag som köper virket! Nog måste det ändåfinnas någon rim och reson!Anf. 189 ():Herr talman! När det gäller den beredskap vi börha för framtiden måste målsättningen vara attskapa goda möjligheter att bevara och visatillräcklig naturvårdshänsyn så att våra fyra storarovdjur ges möjlighet att överleva: björn, varg, looch järv.Den fjällnära skogen i är den värdefullasteoch mest orörda av taiga-ekosystemen i Europa.Man får gå till oländiga, okända områden i Canadaoch f.d. för att hitta något liknande.Det behövs pengar. Jag vill här lämna ett tips. Detvore inte orimligt att tala med de storaskogsbolagen, inklusive de statliga, om de inteskulle kunna tänka sig att vara med och skjuta tillnågra för att klara dessamarkbyten.Anf. 190 Miljöminister ():Herr talman! Jag vill starkt understryka attSkogsvårdsstyrelsen och aktuell sameby har getttillstånd till avverkning under de förutsättningarsom gäller, med vissa undantag i de områden sombl.a. har nämnt.Jag är orolig för den här typen av bojkottaktioner.De har en viss förmåga att sprida sig ocksåinternationellt. är internationellt mycketobserverat när det gäller hur vi brukar vår skog. Dekrafter som vill komma åt avkonkurrensskäl anklagar oss för monokulturer ochatt vi inte avsätter tillräckligt mycket i vår eget landför bevarande. Det är situationen. Detta utnyttjastyvärr av en del organisationer.Det är viktigt att man även av detta skäl sansar sigi diskussionen och försöker att hjälpa till att lösadessa konflikter. Det innebär inte att man ensidigttillgodoser någons intresse. Det kommer inte attvara möjligt. Däremot är det viktigt att manrespekterar människors rätt att ha sin försörjning idetta område. Sanningen är att staten avarbetsmarknadsskäl har bidragit till en del av dessaarbetstillfällen. Det har sagts mig att detsammanlagt handlar om . Det ärsituationen.När det gäller att återkomma till pengarna, talar jagmer om beredskapen att snabbt kunna agera. Denberedskapen uppfattar jag att jag inte har frånbörjan, utan att det då gäller att arbeta med andrainstrument. Det är problemet.Anf. 191 (-)Herr talman! Rent upplysningsvis vill jag säga att50 % av den fjällnära skogen är lagligen skyddad. pågår praktiskt taget ingen verksamhet, så manskulle kunna säga att av den fjällnära skogenär skyddad.Här kan man tala om framförhållning. År 1984började naturvårdsenhet,, allmänningen, samerna, m.flatt planlägga. Man beräknar att det har kostatallmänningen att den härfrågan utretts . Det har gjorts stora finakartor, där allt är medtaget. Fullständignaturvårdshänsyn har tagits, och man har kommitfram till att låta avverka dessa . Därefterkommer detta!Frågan skall ju inte bara hanteras varsamt. Jag varmed när beslutet fattades . Hur mycket skall människorna iNorrlands inland tåla. När man fått ,vill man ha nästa fjäll. Så har linjen varit.Anf. 192 ():Herr talman! Miljöministern har alldeles rätt närhan säger att är observerat vad gällernaturvården. Det är klart att om vi har ambitioneroch synpunkter på stora delar av världen i övrigt,får vi finna oss i att vi också själva blir granskade.Om vår omsorg begränsar sig till regnskogarna ärdet inte mycket värt med vårt engagemang. Heltklart är skogsbruket av en sådan karaktär att denbiologiska mångfalden nu hotas. Vi måste alltsåavsätta mark för att låta skogen vara som den är.Vi får inte använda den i produktionen. Det är heltrimligt att ribban höjs.Självfallet kostar detta pengar, och vi befinner osspå olika ståndpunkter. I Vänsterpartietsekonomiska politik finns det utrymme för den härtypen av åtgärder. Jag förstår att miljöministerninte disponerar ett slags checkräkning in föratt från dag till annan skriva ut checkar. Nej, härär det fråga om långsiktighet. Miljöministerns svari det här stycket har i huvudsak varittillfredsställande.Anf. 193 ():Herr talman! Jag är beredd att verka för attmiljöministern skall få tillgång till pengar snabbt,för att rycka in och klara av sådana här problem.Men min fråga handlar egentligen mer om huruvidamiljöministern är beredd att verka för attregeringen får en större framförhållning i dessafrågor, så att de områden som av flera skäl behöveravsättas kan avsättas.Jag delar uppfattningen att det redan är mångaområden i som är avsatta. Men vi harstora delar i övriga landet som också bör bidra tilldet nationella målet. Är miljöministern beredd attverka för det, för att slippa denna konfrontation?Det är naturligtvis den enskilda markägaren,skogsägaren, som skall leva på detta, som kommeri kläm. Det är egentligen otillständigt. Om vi kanha en bättre framförhållning, kanske vi slippersådana här situationer. Vi kanske slippersituationer där man diskuterar mot varandra ochdär man till slut, kanske med enkel majoritet i ettförsök att överbrygga klyftan, fattar ett beslut somi stora delar i landet inte kan accepteras.Anf. 194 Miljöminister ():Herr talman! När det finns motstående intresseninom ett sådant här hyggligt avgränsat område,tycker jag att man skall försöka använda sig avmarkbyte i större utsträckning. Det handlar ju omatt försöka överbrygga intresseklyftan mellanförsörjningstillfällen och de miljökrav som ställs.Det är ett av instrumenten.Det kan ske genom att man naturligtvis anvisar nyapengar. Jag är inte primärt ute efter det, eftersomjag tror att det i första hand går att omprioriterainom de ramar som har. Mendessa pengar är inte disponibla för departementetmed omedelbar verkan. Jag har inte heller någonåstundan att fungera som ett slagsbrandkårsutryckning. Det skall egentligen vara pådet sätt som säger, nämligen att manhar bättre framförhållning. Hur skapas då ensådan? Den kan skapas genom fler tydliga signalerfrån exempelvis länsstyrelserna, som hanterar dehär frågorna och där man känner de regionalaförhållandena.Jag måste erkänna att jag blev litet överraskad överden förberedelse för avverkning som finns påNjakafjället, trots att jag varit området. Ingenberättade det för mig. Den uppmärksamhet somriktat mot det här området internationellt komockså ganska plötsligt. Det är viktigt att vi ärmedvetna om att också är ett områdesom är värt att bevara. Regeringen försöker i dettasammanhang att lösa även det problemet. Men detkommer naturligtvis att ta några månader ianspråk.Anf. 195 (-):Herr talman! Vi beslöt ju att ytterligareavsättning av mark skulle ske i mellersta och södraSverige. Norrlänningen har ju mer än väl avsatt sinmark.För att ta inlandet som exempel har man iNorrbotten avsatt fjällnära skog,dvs. I har man avsatt 108 000hektar, , och i Z- och V-län har man avsatt102 , . Det är alltså ,dvs. , som avsatts. Av fjällbarrskogen är403 avsatt. Man har alltså mer än vältagit sitt ansvar. Men skall ytterligare områdentas i anspråk.Vilken mark, , skall de här 900delägarna få sig tillbytt? Såvitt jag vet, pågår detverksamhet på den mark som det inte är strid om.Byter man med sådan mark, för att ge dessa 900delägare mark, förloras det ju arbetstillfällen där.Oavsett hur miljöministern gör, mister viarbetstillfällen.Anf. 196 ():Herr talman! Avslutningsvis vill jag säga att det ärbra att miljöministern delar min uppfattning att detskall ordnas med markbyten. Jag har tidigare förten debatt med regeringens företrädare om att destatliga bolagen, bl.a. , skulle kunnaavsätta mark för sådana här framtida byten, förframtida miljösatsningar. Jag har inte då fått någrapositiva besked, men jag tolkar miljöministernssvar så att miljöministern och jag är överens om attförsöka lösa frågan genom att gå en sådan väg. Jagkänner mig därför nöjd för dagen och hoppas attärendet får ett positivt slut.Anf. 197 Miljöminister ():Herr talman! Jag skall inte peka ut någon mark,eller komma med några pekpinnar till denförhandlingsperson som jag själv utsett och gettuppdraget till. Avsikten är dock att försöka räddaarbetstillfällen, inte att förstöra sådanamöjligheter.Det är staten själv, med sitt ägande, som kan göraen insats. Jag har haft kontakt medDomänbolagen -- som det heter numera -- för atthöra efter vilka möjligheter som finns, innan jagutsåg viss förhandlingsperson; detta för att förvissamig om att vederbörande skulle ha möjlighet attfullgöra ett arbete. Jag vill inte först utse personeroch det sedan visar sig att de inte har en chans attutföra något arbete, därför tog jag ett sådant stegförst, därefter utsåg jag förhandlingsperson.Låt oss hoppas att denna debatt kan lugnas nednågot och att vi inte bekämpar varandra utanmöjlighet till konkreta och konstruktiva lösningarpå detta problem.Jag håller med om att det inte ärnågot som helst tvivel om att man i våra norra delarav landet har gjort betydligt mer i detta avseendeän i de södra delarna. Det beror på att mycket avdet som är värt att bevara finns i norr, och det är isig en konflikt. Vi har haft denna konflikt också iriksdagen. Men låt oss inte göra detta problem tillåtervändsgränder, där vi bara står och bekämparvarandra. Jag har försökt att ge ett konstruktivtbidrag, och jag hoppas att vi skall lyckas lösaproblemet.Överläggningen var härmed avslutad.35 § Svar på fråga 1993/94:91 om utsläpp avmiljöfarliga ämnen från fartyg m.m.Anf. 198 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen är beredd att lägga förslag om att minstsamma begränsningar skall kunna fastställas förutsläpp av fosfor från fartyg eller vrak som frånexempelvis reningsverk.Enligt min uppfattning kan inte olika slags utsläppjämföras på det sätt gjort. Enolyckshändelse genom ett fartygshaveri sommedför utsläpp kan inte direkt jämföras med ettreningsverk som ger utsläpp kontinuerligt och påett och samma ställe.Vid denna olycka gjorde Naturvårdsverketbedömningen att alla rimliga åtgärder borde vidtasför att förhindra att lasten skulle komma ut iÖstersjön. måste emellertid enbedömning av rimligheten göras, dvs. kostnadernai förhållande till effekterna på miljön. På sammasätt gör enrimlighetsavvägning när den prövar vilkautsläppskrav som skall gälla för enskildaanläggningar, däribland reningsverk.Jag ser allvarligt på det inträffade, och Sverigemåste vidta åtgärder för att motverka ettupprepande. Det är angeläget att så fort sommöjligt nå en internationell överenskommelse omhanteringen av sådana utsläpp till sominte är reglerade i , mensom ändå bedöms skada miljön. Jag har därför tillHELCOM föreslagit att man med förtur tar uppfrågan om konkreta åtgärder.Anf. 199 ():Herr talman! Jag vill gärna tacka för svaret på denhär frågan, som jag ställde för i alla fall drygt treveckor sedan. Det är ungefär en månad sedangrundstötningen inträffade. Jag frågade dels omvraket, dels om lasten, och jag fick faktiskt svar påbåda dessa frågor av kommunikationsministern,vilket jag tycker var synd. Inte för att jag har någotemot att tala med kommunikationsministern, utandärför att jag anser att det jag tagit upp i första handär miljöfrågor.Eftersom det har varit känt i massmedia, trodde jagatt jag skulle veta vad som står i svaret. Sedanupptäckte jag att det ändå inte riktigt är det som jaghade väntat mig. Det är möjligt att min fråga intevar så kolossalt välformulerad. Kanske borde jaginte ha använt ordet begränsningar. Jag anser inteheller att man skall få lov att släppa ut skadligaämnen, men när statsrådet säger att han inte tyckeratt man kan jämföra utsläpp på det sätt som jag gör,är han faktiskt ganska ensam.Den gotländska allmänheten tycker att det här ärmärkligt. Jag var på en folkhögskola , därflera av eleverna tog upp just den här frågan. Dengotländska har använt ord somgenant. Man menar att när man därifrån ställerkrav på jordbrukare och andra att inte göra sådanahär utsläpp, så är det litet märkligt att fartyg kanskicka ut väldigt mycket mer. Det handlar här omett lika stort utsläpp som gotländska reningsverkgör på ungefär 100 år.Landshövdingen, , har skrivittill regeringen i den här frågan och framhållit atthanteringen av arbete med att minskafosforbelastningen på . Tycker verkligeninte miljöministern också att här ändå finns ettsammanhang?Anf. 200 Miljöminister ():Herr talman! Jag skall inte förneka att det finnsopinionspåverkande moment i det här, och det ärdetta som nu tar upp. Men det jaghar svarat på och som jag tolkade in ifrågeställningen var den tekniska jämförelsen ochvad som då blir ekonomiskt rimligt. Man kan inteha exakt samma bestämmelser för icke vid varjetidpunkt förväntade händelser och ett pågåendekontinuerligt utsläpp från en fast anläggning påland. Det är den skillnaden som jag vill markera.Då gäller det i stället att försöka angripa problemetutifrån den här utgångspunkten: Hur skall mangardera sig mot sådana händelser i fortsättningen?Vi hade folk vid vraket , och detviktiga är att man har möjlighet att snabbt varaframme -- om man kan göra någonting.Jag skall inte gå in på händelseutvecklingendärefter, men det som hände var ju att båtenbörjade läcka. Lasten var av en sort som ärvattenlöslig och som då slammades upp ochdessutom försvann ut i havet. Det tog litet tid.Dessutom försökte man bogsera loss båten medanden fortfarande flöt någorlunda, och det lyckadesman inte med. Man vidtog alltså en rad åtgärder.Samtidigt utgjordes lasten av ett ämne som intefaller under , som jag harnämnt, därför att det inte anses vara tillräckligtfarligt. Det gäller att se till att , som är ettmycket mycket känsligt innanhav, särbehandlas iden konventionen, att alla länder runt Östersjönoch de som trafikerar med den härsortens last får ett speciellt ansvar i detsammanhanget, så att man kan ingripa ,om man har chansen.Anf. 201 ():Herr talman! Det är alldeles riktigt, sommiljöministern säger, att är känslig.Det var intressant att få höra när bedömningengjordes. Det är litet av min poäng att man inte skallbehöva göra bedömningen efter det att någontingsådant här har skett. Det var ju det som var vitsenmed att ha bestämmelser på det här området. Nukommer det naturligtvis att uppstå sådana härsituationer igen.Om vi skall gå in på det som statsrådet svarar, blirjag litet tveksam, för kommunikationsministernsade till mig att man skulle försöka få upp kväve ochframför allt fosfor på listan under . Det stämmer inte riktigt medmiljöministerns svar, för här säger han att man skallförsöka hantera sådana utsläpp till sominte är reglerade i mensom ändå bedöms skada miljön.Nu undrar jag: Vilket är det som gäller? Kommerregeringen att försöka få med fosfor på listan ellerkommer man att försöka hitta regler för ämnenutanför listan?Anf. 202 Miljöminister ():Herr talman! Vi skall inte ägna oss åt hårklyverierhär. Formuleringen i mitt svar är naturligtvis meragenerell, dvs. det finns ämnen som på grund avÖstersjöns känslighet är så allvarliga när de släppsut att de bör införas i listan under MARPOL-konventionen.Det är inte enbart fosfor som det handlar om, utandet kan också gälla andra saker. Jag tycker alltså attdet är viktigt att också pröva möjligheten att fåÖstersjön klassad på ett särskilt sätt underMARPOL-konventionen. Det finns en sådanklassning i det systemet.Frågeställningen är vidgad till detta, och dessutomhar jag skrivit till HELCOM om att få upp fråganmed alla kuststater, för att vi tillsammans skallförsöka hantera den här sortens problem. Såproblemet är vidare än bara de ämnen som varaktuella vid det haveri som frågaavser. Vi måste gå igenom det här. Jag måste sägaatt jag är litet förvånad över att det inte har gjortstidigare.Anf. 203 ():Herr talman! Anledningen till att jag ägnar mig åthårklyverier i den här frågan är just att liknandehändelser kan inträffa med andra ämnen, som vi inte riktigt kan överblicka. Vi måste rimligenhitta något slags hanteringssätt.Därför är jag mera nöjd med svaret frånmiljöministern än med svaret frånkommunikationsministern, även om de inte är heltkongruenta. Jag tycker att det är viktigare att ha enberedskap också för andra ämnen och att man inteskall behöva fundera på sådana saker när olyckanväl händer.Sedan måste jag passa på att fråga miljöministern,även om det ligger aningen vid sidan, hur han serpå att man kan lämna ett vrak på det sätt som skett.Jag tycker faktiskt att det också är en miljöfråga.Nu talar jag alltså inte om lasten utan om självafartyget. Delar miljöministern den uppfattning somkommunikationsministern gav uttryck för, att detinte finns anledning att se över den lagstiftningen?Anf. 204 Miljöminister ():Herr talman! Jag har intekommunikationsministerns svar med mig här, så attjag kan kolla av det; jag läste det när det gavs. Menjag utgår ifrån att inte menar att detförhållandet att besättningen tvingades lämnafartyget var ett felaktigt handlande. Det byggde påen bedömning av människors liv och säkerhet.Man har konstaterat vad man kunde göra. Manförde över olja och den del av den farliga lasten somfanns i tankarna till en annan båt. Man försöktebogsera vraket av grundet, enligt de uppgifter jaghar fått. Man lyckades inte med detta. Efter någradagar försämrades vädret, och det gjorde att mantvingades lämna båten.Det är bakgrunden till att jag i varje fall inte i daghar någon synpunkt på besättningens handlande.Alla vill naturligtvis rädda livet.Anf. 205 ():Herr talman! Det var inte alls besättningensagerande som jag på något sätt menade attkritisera. Jag menade att man som ägare till ett vrakkan lämna det så som man förr kunde lämna ettbilvrak i naturen, utan att behöva ta något ansvarför det.I det sammanhanget sadekommunikationsministern så här, jag citerar urriksdagsprotokollet: ''Jag är inte beredd att geett konkret svar på frågan om detta är tillräckliganledning att nu se över reglerna. ''Delar miljöministern den uppfattningen?Anf. 206 Miljöminister ():Herr talman! I den delen har jag inte yttrat mig omsjälva fartyget. Men hanteringen inom HELCOMoch under syftar till attägaren skall ta ett vidgat ansvar för den last somfinns ombord. Det är själva poängen i det som jaghar framfört.Om vraket går att bärga är det helt klart ägarensskyldighet att göra det. Det anser jag på moraliskagrunder. Jag behöver inte ta ställning på någotannat sätt. Man försökte alltså att bärga vraketgenom att bogsera det därifrån, men man lyckadesinte. Det är den upplysning jag har fått. Då har mansvårigheter att gå vidare, i synnerhet om vädretförvärras på ett sådant sätt att man inte kan fullföljasina avsikter.Överläggningen var härmed avslutad.36 § Svar på fråga 1993/94:120 om blyhagelAnf. 207 Miljöminister ():Herr talman! har frågat migvad jag ämnar att vidta för åtgärder för attproblemen med blykontaminering till följd avanvändning av blyhagel skall kunna lösas.Riksdagen har beslutat (prop. 1990/91:JoU30, rskr.338) att användningen av bly bör avvecklas.Avvecklingen genomförs i huvudsak genomöverenskommelser om frivilliga åtgärder.Kemikalieinspektionen och Statens naturvårdsverkhar på regeringens uppdrag i en rapport redovisathur avvecklingen av blyanvändningen, dvs. såvälblyhagel som annan blyanvändning, fortgår. Enligtvad som bl.a. redovisas i rapporten harjägarorganisationerna tagit ställning för en snabbövergång till användning av alternativa hagel vid allvåtmarksjakt och övnings- och tävlingsskytte.Sportskyttarna har, med hänsyn till internationellatävlingsreglementen, inte samma möjlighet tillsnabb avveckling. Svenska sportskytteförbundethar emellertid bl.a. åtagit sig att verkainternationellt för en förändring avtävlingsreglementen samt medverka i översyn avlandets skjutbanor.