prot · GG0959 · 1993-02-10 00:00:00 — Jag delar , nämligen att riskkapitalbolagen harmycket goda förutsättningar att bli en bra lösning.Men jag tycker att det negativa utfallet är någotbeklämmande. Det kommer ju innan man enshunnit börja arbeta. Det som man nu gör är vadman måste göra -- vara någon form av ''the marketmakes it'' när det gäller det stora säljtryck somkonstruktionen enligt riksdagsbeslutet gav upphovtill. Jag tror att man kommer att fullfölja detta påett ansvarsfullt sätt.Vidare har vi själva haft en icke oväsentlig dialogmed företrädare för Svenska uppfinnarföreningen.Till delar av det som berör återkommer vi iforskningspropositionen. Det gäller en del åtgärderdär som kommer att ha bäring gentemotuppfinnarna.När det gäller de direkta anslagen till framgår det, som BengtDalström påpekat, att pengarna kommer frånNUTEK. Det är där som besluten fattas. Jag kandock inte gå in och säga att skall användapengarna på ett visst sätt utan att därmed begåministerstyre.Däremot kan självfallet, omnäringsutskottets ledamöter så önskar, göra sådanaformuleringar beträffande budget attönskemålen tillgodoses.Anf. 88 (nyd) replik:Herr talman! Jag tackar för den hjälpen.Anf. 89 ():Herr talman! ser vi de tragiska följderna avatt det svenska näringslivet har halkat efter, medanvåra konkurrenter har klarat sig bättre.Sedan 1989 har vår industriproduktion sjunkitdramatiskt. Men inom EG harindustriproduktionen fortsatt att öka.Under 80-talet hade industrin goda förutsättningartill följd av delvalveringarna. Men effekterna åtsupp av ekonomiskt lättsinne. Inflation,löneökningar, skattehöjningar och ökade offentligaåtaganden urholkade svensk ekonomi ochförsvagade näringslivet i stället för tvärtom.Dagens situation liknar i mångt och mycket densom rådde 1982. Dock är situationen i dagegentligen betydligt svårare jämfört med hur detvar genom att ekonomin nu är isämre skick än den var då. ankommer det på ossi denna kammare, och på regeringen, att förhindraatt misstag som gjordes upprepas, tyinflationsrisken är återigen mycket stor.Nu när den svenska kronan fallit i värde innebär detbl.a. att importen blir dyrare. När importen blirdyrare, ökar priserna -- först på dessa produkter,och snart följer andra produkter med i fråga omprisökningarna, och inflationen är då ett faktum.Kronans fall betyder också att exportföretagensvinster ökar. Dessa vinstökningssiffror glimmarsnart begärligt i löneförhandlingarna och driverupp lönerna. Då är den onda karusellen i full gångigen.Låt oss hjälpas åt med att förhindra att vi får sammautveckling som den vi hade . Brända somvi svenskar är av besparingar och nedskärningar,efter att ha levt över våra tillgångar, kanske vi ärmogna för att våga ifrågasätta vissa traditioner. Ettexempel på en sådan tradition är den svenskalöneavtalsmodellen.Personligen tror jag att tiden är mogen attförutsättningslöst diskutera om den s.k. svenskamodellen är användbar när det gällermöjligheterna för ekonomin att bli sund igen. Viåstadkommer löneavtal, som vi i efterhand skallförsöka täcka in genom effektiviseringar ellerprishöjningar, utan att veta om det lyckas.Den svenska modellen passade in under denexpansiva tiden, särskilt under 50- och 60-talen.Under 70-talet fick vi dock en del mycket besvärligalöneavtal, och tillsattesRehnbergkommissionen för att lägga band påavtalsförhandlingarna.Nu -- i en situation med en arbetslöshetsom känns helt oacceptabel, med en kraftigutslagning av företag genom konkurser och medinte bara nolltillväxt utan också t.o.m. ensjunkande BNP -- borde det vara dags att lagvägense till att löneutvecklingen inte överstiger denekonomiska utvecklingen.Vi måste sluta förhandla om pengar som skalltjänas in och övergå till att förhandla om pengarsom har intjänats. Den fria förhandlingsrätten medolika prioriteringar skall alltså bestå, men inom enram som anges av den ekonomiska utvecklingen.Detta är, som sagt, mina egna tankar som jagframför i en motion till . Jag tror nämligenatt läget kräver nya modeller som ger enbättre reallöneutveckling.Herr talman! Regeringen har sett det som en av deallra viktigaste uppgifterna att förbättra villkorenför företagen, så att dessa förstärks. Näringslivetmåste öka både i omfång och i styrka för att orkabära de offentliga utgifterna och för att kunnaåstadkomma nya jobb.Att göra tvärtom, som Socialdemokraterna föreslåri sin motion -- dvs. öka skatterna och åter höjakostnadsläget för företagen -- får direkt motsatteffekt. Företagen har en så svår situation att varjeny skatt, arbetsgivaravgift eller annan pålagaförsätter ytterligare ett antal människor iarbetslöshet. Det är alltså dåliga förslag från ettparti som självt anser sig vara sysselsättningensfanbärare.Det är industrin som är ryggrad. Och detär främst de små och medelstora företagen somskall stimuleras, för det är där de nya jobben kanskapas. Men deras ekonomiska situation ärutomordentligt svår . De har stora svårigheteratt få låna pengar i bankerna, och jag vet attirritationen ute bland företagarna är stor överbristen på riskkapital.Riksdagens beslut omriskkapitalbolag, nyföretagarlån -- som hardiskuterats här -- och andra stödformer är bra. Menjag anser att det ankommer på oss att också följaupp detta och se till att stödgivningen fungerar. Detär avgörande för många klämda företag att stödsnabbt finns tillgängligt. Det utspelas tragedierbland företagare som ser sitt livsverk gå omkull ochanställda bli utan arbete.Vi från regeringspartiernas sida måste vara lyhördaför signaler som visar på en dålig effekt av fattadebeslut eller som rent av visar att direktiv ochregelverk ute hos stödgivande myndigheter intefungerar så som det var tänkt.Mycket tyder på att lågkonjunkturen ändå börjartappa greppet. Jag tror att vi börjar närma oss denpunkten nu.Låt oss tänka som den skolklass som jaghäromdagen frågade varför man trodde att enlågkonjunktur uppstår. Svaret blev: För att detskall kunna bli högkonjunktur.Anf. 90 ():Herr talman! Vi har haft enbesvärande situation i vårt näringsliv, och det avmånga olika orsaker. Dels upplever vi eninternationell lågkonjunktur, dels lider vi avsviterna spekulations- ochinflationsekonomi.Vi producerade och konsumerade utan en tanke påvad som skulle komma att behövas . Visamlade inte i ladorna under de sju goda åren föratt spara till de sju magra åren. Vi investerade alltsåinte tillräckligt i framtidsinriktade verksamheter.Det var mer lönsamt att spekulera i fastigheter ochkortsiktiga verksamheter än att investera i enframtidsinriktad produktion. Därigenom har vi fåtten del av dagens problem med en stagnerandeekonomi och utslagning av ca 200 000industriarbetstillfällen sedan 1989.Den borgerliga regeringen har lagt ner ett stortarbete på att skapa bättre förutsättningar för vårtnäringsliv. Bl.a. har regeringen sett till:--att tillväxthämmande skatter tagits bort och attavgifter sänkts eller tagits bort -- t.ex.energiskatter, skogsvårdsavgift ocharbetsgivaravgifter,--att nya riskkapitalbolag har bildats,--att industri- och nyföretagarlån har införts,--att stora satsningar på infrastrukturen gjorts,--att det blir satsningar på forskning och utvecklingoch--att villkoren för småföretagen blir bättre och attt.ex. olika regler ses över.När det gäller riskkapitalbolagen, som ocksådiskuterats här, måste jag säga att jag blevbekymrad , då lade bud påtre av bolagen. Det skulle ha varit djupt olyckligtom man hade lyckats komma över bolagen på ettsådant sätt. Det har varit mycket av spekulationerunder det gångna decenniet. Vi har också sett vilketelände dessa spekulationer har medfört. måstedetta få ett slut. måste det bli merprioriterat och intressant att investera iproducerande företag i stället för att syssla medspekulation.Riskkapitalbolagen är nu under igångsättning ochdet är viktigt att dessa verkligen kan gå in och geriskkapital till små och medelstora företag. Det ärockså viktigt att dessa bolag inte bara till namnethar med riskfinansieringen att göra, utan attbolagen verkligen engagerar sig i företagensfinansieringsfrågor.Det nya industri- och nyföretagarlånet, somriksdagen beslutade om , kommer nuockså att inleda sin verksamhet. Detta lån kan blien bra tillgång, inte bara för nyföretagande, utanockså för befintliga små och medelstora företag.Det gäller både för projekt och förmarknadssatsningar.Trots att det har gjorts mycket när det gällerfinansieringsfrågorna finns det fortfarande -- ochspeciellt i dagens läge -- ett vakuum där någon formav mjuka lån behövs. På grund av den förnärvarande extrema lågkonjunkturen slås ävenmånga bra företag med bra produkter ut. Detta ärallvarligt och får inte negligeras.Utslagningen av företag kostar statskassan enormasummor. För att förhindra onödiga utslagningar avföretag borde man i förebyggande syfte, kanskemed arbetsmarknadsmedel, kunna sätta in åtgärderföre konkurs och friställning.I stället för utslagning av företag med bra produkteroch goda utvecklingsmöjligheter skulle statenkunna ge någon form av överlevnads- ellerkonstruktionslån och på så sätt hjälpa till så attaktuella företag fick nödvändig finansiering.Många arbetstillfällen skulle kunna räddas på ettsådant sätt.Dessa lån skall självfallet ha typen av villkorslånoch de skall återbetalas när företaget har återfåttnormal betalningsförmåga. I exempelvis våragrannländer , och har maninfört liknande lån.En annan fråga som också har diskuterats ganskamycket här i kammaren ärutvecklingsfondernas finansieringsmöjligheter. Jaghar tidigare hävdat och jag gör det fortfarande, attså länge vi inte har fått något som är bättre så skallutvecklingsfonderna ha kvar möjligheten attmedverka vid finansiering i företag. Förvisso pågårnu en utredning om fonderna, vilket är bra. Det gårsäkert att se över och förbättra både organisationoch annat. Men det är viktigt att se till att vi ävenframdeles har ett regionalt organ som företagenkan vända sig till.Herr talman! Det behövs mycket i en aktivnäringspolitik. Jag har nämnt några områden därdet behövs fler insatser. Men jag vill också än engång understryka vikten av att småföretagen fårrimligare villkor både vad det gäller de socialatrygghetssystemen och när det gällerskatteområdet.De minsta företagen har en helt orimligöverbeskattning på över två miljarder. Det är braom regeringen lägger fram förslag somsänker skatter och avgifter för de minsta företagentill en nivå som övriga företag har.Vi hade en uppvaktning inäringsutskottet från byggindustrin. Det finnsmycket att säga om den verksamheten. Men ett sättatt stimulera byggverksamheten vore att införaavdrag för reparationer av bostadshus. Detta skullege en snabb stimulans, som också väl skullefinansiera sig genom ökade momsintäkter,arbetsgivaravgifter och minskadearbetslöshetsersättningar. Därför vore det bra omregeringen även här så fort som möjligt kom medett förslag.Bengt Dalström var inne på frågan om flerinnovatörer. Jag tycker att det är viktigt att vi harinnovatörer som kan fungera och som kan ta framnya uppfinningar samt också har mer finansiärerfrån uppfinningen till dess att man kan få enkommersiell tillverkning. Näringsministernsuppdrag är att se över fördelningen av pengar. Detskall vi väl begrunda i det kommande arbetet.Herr talman! Det har varit en svår period och detfinns också många problem kvar att lösa, men manser trots allt ljuset i tunneln. Produktiviteten harökat och konkurrenskraften har också genom olikaåtgärder ökat ganska kraftigt. Det gör att Sverigehar en möjlighet att också hävda sig somen ledande industrination.Anf.91 () replik:Herr talman! sade att han såg ljuset itunneln. Det finns ett gammalt skämt om detta somsäger att det ju kan vara tåget som kommer. Förden verksamheten svarar ju . Mot denbakgrunden är det nog ingen större risk att det gårsom på räls. Vi får då hoppas att det finns någontingsom ger oss litet bättre tider.Jag vill fråga om hans merprincipiella syn på riskkapitalförsörjningen,eftersom han i sitt anförande uppehåller sig viddessa frågor. Det tycker jag är bra, därför attriskkapitalfrågorna är stora.Både och jag har kommit i kontaktmed åtskilliga små företag som skulle kunnautvecklas, utvidgas och kunna ge mersysselsättning, men som ändå inte gör det, därföratt de inte har någon kapitalförsörjning. En delknäcks dessutom av bankssystemets krav och det ärockså friska företag som går under. Ser KjellEricsson någon samhällelig medverkan iriskkapitalförsörjningen ? Har stateneller landstingen någon roll i sammanhanget? Dettaär en viktig fråga, därför att det har förekommitresonemang om att utvecklingsfonderna ocksåskulle gå en utveckling mot privatisering till mötes.Var står i den frågan? Även omfrågan utreds, misstänker jag att ni ändå har enprincipiell uppfattning. Det skulle vara intressantatt få höra den.Anf. 92 () replik:Herr talman! Jag uppehåller mig mycket vidriskkapitalfrågorna, därför att frågorna ärbesvärliga, vilket ingen heller förnekar. Jag hardagligen kontakt med företag som har problemmed detta.Bankerna har problem av orsaker som vi väl kännertill, så dessa behöver jag inte gå in på här. Jag villinte generellt säga att bankerna missbrukar det härpå något vis. Många banker ställer upp så långt detöver huvud taget går och gör också stora insatser.Det finns , som jag sade, ett vakuum innan denya verksamheterna kommer i gång.Nyföretagarlånet har inte startat upp ochriskkapitalbolagen har heller knappt kommit igång, vilket gör att det finns ett stort tomrum påden här marknaden. Därför hävdar jag att statensmedverkan under ett övergångsskede behövs. Detär därför viktigt att utvecklingsfonderna harmöjlighet att medverka med sina kapital.Jag har sett tre företag,som jag själv har varit engagerad i, rekonstruerasmed utvecklingsfondens pengar. Jag tror att det iframtiden -- åtminstone --kommer att finnas behov av mer sådana medel. Detvar därför jag tog upp förslaget med någon form avöverlevnadslån, mjuka lån, som kan hjälpa företagöver den här svåra svackan.Vi vet att antalet konkurser var 22 000. En heldel av konkurserna gjordes av bra företag med braprodukter. Det är sådana företag som skullebehöva få hjälp med någon form av mjuka lånunder den svåra period som vi nu har framför oss.Anf. 93 () replik:Herr talman! Jag tackar för synpunkterna. Men degav kanske inte riktigt svar på den fråga jag ställde.Jag efterlyste och syn på utvecklingsfonderna ochlandstingens roll i det sammanhanget samt statensroll för riskkapitalförsörjningen.Både och jag är egentligen personersom har en huvudsaklig erfarenhet från kommunaltarbete och arbete med små och medelstora företag.Där har man ofta sett vilken oerhört positiv rollsom utvecklingsfonderna har kunnat spela.Det upplevs från deras sida sida så, att derasverkamhet är satt i fråga, vilket man alltid kandiskutera. Men det vore nog bra för dem somjobbar i den verksamheten att tillSocialdemokraternas uppfattning även kunna läggaCenterpartiets definitiva ställningstagande förutvecklingfonderna och för den typ av engagemangsom samhället har i dessa.Eftersom lade så stor tyngdpunkt vidriskkapitalfrågorna trodde jag att tänkt igenom frågan och att Centerpartietskulle ha en principiell uppfattning i den. Det varden jag efterlyste.Anf. 94 () replik:Herr talman! Jag har här i kammaren många gångertalat om vad jag tycker om utvecklingsfonderna.Min uppfattning stämmer också medCenterpartiets principiella syn påutvecklingsfonderna. Vi behöver ett regionaltorgan, som en folkbank, dit små och medelstoraföretag kan vända sig för att få hjälp med olikasaker. De har gjort stor nytta ochgör det även i dag.Att man skall ha en översyn av fonderna har vi varitöverens om, därför att ingenting är statiskt. Alltinggår att göra bättre, vilket vi skall försöka göra nuockså genom att kanske försöka få fler parterinblandade.Frågan om landstingen skall vara med eller inte ären diskussion som vi får ta under utredningensgång. Den vill jag inte gå in på . Men det ärviktigt att vi har kvar ett regionalt organ i länet somföretagen och även kommunerna kan vända sig till.Jag, liksom , har själv varitkommunalråd. Jag hade då, liksom fortfarande,många kontakter med fonderna. Man gör där ettgott arbete. Hur fonderna exakt skall se ut tyckerjag skall utredas, men min principiella syn är attutvecklingsfonderna behövs om man där gör ett braarbete och att vi skall ha dem i framtiden.Anf. 95 ():Herr talman! Den svenska krisen hör naturligtvissamman med den lågkonjunktur som har påverkathela världen. Men vi vet alla mycket väl att vårsvenska kris är betydligt djupare än så. Vi liderockså av de hemmagjorda underliggandestrukturella problemen i den svenska ekonomin,problem som faktiskt har sopatsunder mattan och likt en tidsinställd bombexploderar. uppriktigabeskrivning av rosornas krig och valrörelserna ärett tidsdokument att hämta viktiga lärdomar ur.Den ena stenen lades på den andra och ökadebördan av det strukturella underskottet.Det är beklämmande att de socialdemokratiskaledamöterna nu berömmer sig av enuppfinningsrikedom, som är så stor att de har i stortsett alla lösningar som behövs för att klara den krissom de själva har huvudansvaret för.Magnus apostroferade frånvarande här förett par timmar sedan och talade om att Värmlandblöder. Ja, det är många som hyser samma oro förVärmland. Men låt oss inte glömma attinkubationstiden för den blödarsjuka som hardrabbat och även är betydligtlängre än de 16 månader som har passerat sedanSocialdemokraterna fick lämna ifrån sigregeringsmakten, för att inte nämna de knappa sjumånader som fyrpartiregeringens första budget harvarit i kraft. Själva bakterien bakom denna sjukafanns gömd i det socialdemokratiska valfläsket.Nu har vi den här situationen. Den drevs fram tillsin kulmen trots vissa varningar. Att vi måsteeffektivisera och vitalisera den offentliga sektorntorde det inte råda någon oenighet om. Men därtillmåste vi också skapa klimat och förutsättningar fören expansion av industri- och tjänstesektorn, självamotorn i ekonomin.Att främja uppkomsten av många fler småföretagär utan tvivel en av de viktigaste bitarna i denrekonstruktion av näringslivet som måste ske. Härräcker det inte med vackra ord om hur viktigt det äratt satsa på småföretagen och på nya företag. Härbehövs en klar och målmedveten strategi meduthållighet och långsiktighet.Regeringen har gjort en hel del för att förbättrasituationen, inte minst på skatteområdet. Mycketåterstår trots detta fortfarande att göra. företagarmiljön, kapitalförsörjningen ocharbetsrättslagstiftningen. Ett positivtföretagarklimat med betoning på småföretagen ären vinst för hela samhället.Den verkligt stora vinsten för samhället är engynnsam småföretagarmiljö med etiska förtecken.Här finns fördelar med genomslag i ekonomin, somvi kanske inte ens anar vidden av och som är svåraatt beräkna. Det kan ge effekter som mycket välkan kallas dynamiska effekter. Jag kommer straxtill konkreta förslag, som kan bidra till en sådanmiljö.Jag har en övertygelse om att etik och moral stårhögt i kurs hos de flesta småföretagare. Etik ochmoral är för många framför allt en fråga omlångsiktighet, ansvarstagande och gammaldagshederlighet. Den förtroendekris som har drabbatbank- och finansväsendet har i viss mån drabbatäven andra parter.De brottsliga inslagen i bankkrisen kastar enobehaglig skugga även över de många hederliga,ansvarskännande och hårt arbetande företagarna.Det är viktigt att visa att vi tror på företagandet ochatt ingen möda lämnas ospard för att utredabrottsliga inslag. Men detta får inte hindra oss attaktivt och målmedvetet skapa bra villkor förtillväxtföretag. Det är att bejaka ett för allavälbehövligt lyft av den etiska dimensionen i denekonomiska verksamheten.Den som driver ett företag måste ta hänsyn tillmånga faktorer. Framför allt är han beroende avsina kunders och leverantörers förtroende. Ettsådant förtroende byggs upp ochbevaras genom ett seriöst och ansvarsfulltagerande.En tragisk omständighet för många företagare i dagär att just uthålligheten och den goda affärsmoralenblir deras fall. Ambitionen att inte bryta långvarigaaffärsrelationer trots kärva tider leder inte sällanfram till tråkiga, meningslösa och för alla parterförlustbringande följdkonkurser.Jag vill litet otåligt peka på ett konkret förslag, somjag vet att det arbetas på och som behöver kommafram möjligt, nämligen en ändring avprioriteringsordningen vid konkurser. En sådanändring måste genomföras. Staten kan integå in och ta pengar före oskyldigaunderleverantörer. Jag tror att vi måste ta ett störreansvar för att se till att onödiga följdkonkurserundviks.Det är viktigt att stimulera ny- ochsmåföretagandet. Jag vill också peka på ytterligareett initiativ, nämligen tillsättandet av ensmåföretagarminister. I nuvarande läge anser jagdet befogat. Småföretagens ställning måste stärkasytterligare, trots att en hel del redan har gjorts i detavseendet.Frågor som berör små och medelstora företagbehandlas i flera olika departement. Precissom på bostadsområdet anser jag att det finnsbehov av en ansvarig samordnare av dessa frågor.Det borde vara lämpligt att ge denne ansvarige ochsamordnande person för små och medelstoraföretag ministers ställning. Detta framför jag såsomett konstruktivt förslag i offensiv anda och intesåsom en kritik av näringsministern.Jag vill också peka på att det finns behov av atttillsätta en kreditmarknadsnämnd, som skullekunna ge styrka åt småföretagen i deras kontaktermed bankerna, en nämnd som skulle kunna ha tilluppgift att bevaka och pröva bankernas agerande iolika situationer.Anf. 96 () replik:Herr talman! Först en stilla reflexion. Förslaget omen småföretagarminister måste naturligtvis, ävenom motsatsen hävdas, rimligen uppfattas som enom inte förstucken så ändå rätt tydlig kritik avnuvarande politik. Jag tror att gör enriktig bedömning. Det finns behov av enuppryckning för att de småföretag som äroerhört trängda av den allmänna ekonomiskautvecklingen, regeringens åtstramningspolitik ochbankernas problem tillsammans med de skyhögaräntorna får ett samlat stöd. Det borde rimligenvara näringsministerns bord. Men jag torde vara överens om att han inte räckerriktigt till. Han når inte ända fram.Bortsett från detta vore det intressant att höra enutläggning från , eftersom han tar uppde etiska frågorna, och en betraktelse från kdsutifrån ett etiskt perspektiv på vad vi har upplevtunder omkring riskkapitalbolagetAtle. Vari finns det etiska i den hanteringen? Varifinns det etiska när man nu handlar med depensionspengar som man satte av föratt långsiktigt säkra ålderdomens försörjning? Manhandlar nu med dem på marknaden, där varjekrona plötsligt är värd bara . Hur ser RolandLében från sitt etiska perspektiv på den typen avriskkapitalförsörjning?Anf. 97 () replik:Herr talman! Först detta med ensmåföretagarminister. Jag sade ärligt och uppriktigtatt det var ett offensivt menat förslag. Jag kännerstor respekt för det som har gjorts.Socialdemokraterna lämnade ett stort träsk eftersig att ta itu med. Därför är det ett offensivt förslagoch inte någon kritik.Vari ligger det etiska perspektivet? Ja, jag frågarmig vari etiken ligger i att den socialdemokratiskaledamoten står här och vill föregripa allakvalificerade utredningar av eller inblickar i ettvisst ärende, som vi bara har fragmentariskkunskap om . Det tänker jag inte nedlåta migtill att göra.Anf. 98 () replik:Herr talman! Jag har inte bett attuttala sig om någon juridisk granskning. Det kanFinansinspektionen göra eller den som äger tillgångtill handlingarna. Det kan styrelseledamöternasjälva kasta ljus över. Vad jag begärde var att kds,som i alla sammanhang ger sig ut för att företrädaetik och moral, skulle ha någon uppfattning om detfaktum att man nu handlar med pensionspengar,där pensionskronan plötsligt devalveras till 70 öre.Finns det ingenting stötande i detta? Är det enverklighet som kds vill förbigå med tystnad? Har niingen uppfattning om den saken? Det var detta jagefterlyste.Beträffande en småföretagarminister, vill jag sägaföljande.