prot · GG09124 · 1993-06-08 00:00:00 — Men om inteSveriges riksdag visar att den bryr sig om att ta sittansvar för världens vackraste huvudstad, vem skallvi då begära att ta detta ansvar?Jag ber att avseende mom. 39 få yrka bifall till detav under överläggningen framställdayrkandet. (Applåder)I detta anförande instämde , och , samtliga (nyd).Anf. 161 ():Herr talman! De tre sista talarna på talarlistan --, och --har alla tagit upp frågan om det s.k. tredje spåretsdragning genom Stockholm.Symboliskt nog representerar dessa talare just detre partier som den 29 september 1992undertecknade uppgörelsen om infrastrukturensutbyggnad i , dvs. den s.k.Dennisuppgörelsen.Eftersom -- nu med instämmande avde två andra -- under debatten har yrkat attriksdagen skall uttala sig för att bygga tredje spåreti en tunnel, utan att anvisa de 2--2,5miljarder extra som en tunnel kostar, finns det skälatt erinra om vad som står i den Dennisuppgörelsesom träffades år 1992.Jag citerar: :''Ur miljö-, stadsbilds- ochkulturhistorisk synpunkt är en tunnel att föredra.Däremot är ett ytalternativ den bästa lösningen urkollektivtrafiksynpunkt. Oavsett vilket alternativsom väljes fattas beslutet av statsmakterna, ochobjektet finansieras helt med statliga medel. ''Redan i konstaterades alltså attolika intressen stod mot varandra: å ena sidan vadsom var bäst för kollektivtrafiken och ekonomin, åandra sidan vad som var bäst för stadsmiljön. Huravvägningen mellan dessa intressen skulle göras togde regionala företrädarna för ,och aldrig ställning till.Man utgick ifrån att det var ytalternativet somgällde, och man konstaterade bara att det var enfråga för staten.Efter detta har en enhällig kommunstyrelse iStockholm uppvaktat statsmakterna och begärt enförnyad prövning av statens möjligheter att ställaupp med de ytterligare miljarder som erfordras förett tunnelbygge. Regeringen har, av en lång radskäl, inte ansett sig kunna tillmötesgå dennabegäran.Man kan diskutera regeringens beslut. Det råderinget tvivel om att tredje spåret i ytläge påverkarstadsmiljön, enkannerligen vid ochvid . Ingreppen vid ärdock i sak ganska små. Man kan ta dem till intäktför att förespråka tunnelalternativet. Däremot kanman inte ta dem till intäkt för att kalla regeringensföreträdare och Dennisförhandlarna för närmastkriminella och alldeles definitivt inskränktabetongpolitiker, vilka med total nonchalans förStockholms och kulturarv vill skövla ochförstöra vår stadsmiljö. För man resonemanget pådet sättet är man enligt min uppfattning inte seriös!Herr talman! Det finns en opinion i fören tunnellösning. Det finns två alternativa sätt atttillmötesgå den opinionen.Det ena alternativet är att de regionalaföreträdarna i ändrar sig, beslutar omtunnelalternativet, och stryker någon annaningrediens i för att finansieratunneln. Det alternativet kräver ingetriksdagsbeslut. trafikutskott,regeringen och kommunikationsministern är öppnaför detta.Det andra alternativet är att staten ändrar sig, dvs.beslutar om tunnelförläggning och anvisar 2--2,5miljarder extra. Det alternativet kräverriksdagsbeslut. Märkligt nog har inte någon idagens debatt föreslagit detta.I stället har , och lanserat ett nytt alternativ som överhuvud taget inte existerar, nämligen att staten å enasidan ska bestämma sig för tunnelalternativet menå andra sidan inte ta ansvar för beslutet och anvisapengarna.Herr talman! Detta är ett förslag som i praktikenhar mycket litet att göra med tredje spåret.Förslagets innebörd är i stället att man slaktarDennisuppgörelsen.I praktiken framtvingar man med ett sådantställningstagande en omförhandling av helaDennisuppgörelsen, i full vetskap om att regionensföreträdare bara kan ena sig om tunneln men inteom vilket projekt i som manskall stryka. kommer att vilja strykasnabbspårvägen, kommer att viljastryka Västerleden, och måhändaÖsterleden.Man avger rimligen yrkandet i full vetskap om attde olika projekten inte ens är utbytbara. Tredjespåret finansieras av staten/, medan t.ex.snabbspårvägen huvudsakligen betalas avLandstinget. Det är en ganska bisarr tanke attStockholms läns landsting skulle slopasnabbspårvägen för att därefter skänka bort sinapengar till . Inte heller Österleden ochVästerleden är mot tunneln utbytbara projekt,eftersom de huvudsakligen är tänkta att finansierasmed vägavgifter.Herr talman! Jag hör till dem som vid ett antaltillfällen från denna talarstol har artikulerat minuppfattning att under en följdav år har brandskattats av en i mitt tyckestorstadsfientlig statsmakt. Investeringarna iStockholmsregionens infrastruktur har enligt minuppfattning konsekvent eftersatts under en följd avår. Jag är den förste att beklaga att staten inte ärberedd att reparera de försyndelserna genom att taett större finansieringsansvar för helaDennisuppgörelsen, inkl. tunnelalternativet.Herr talman! Men inte ens den besvikelsen kan fåmig att förfalla till ren demonstrationspolitik -- isynnerhet om den demonstrationspolitiken ipraktiken hotar helt nödvändigainfrastrukturinvesteringar i denna region om . Det kan jag inte ens ursäkta medatt jag tillhör kammarens yngre ledamöter.Herr talman! Mot denna bakrund ber jag att få yrkaavslag på det av m.fl. underöverläggningen framställda yrkandet.Anf. 162 () replik:Herr talman! Jag blir litet upprörd när MikaelOdenberg kallar detta för demonstrationspolitik.För mig är det något som är mycket viktigare än så.Det handlar om vårt gemensamma kulturarv ochhur vi tar vara på den miljö som vi har fått tillskänks av våra förfäder, och som vi förhoppningsvisockså skall kunna lämna vidare till dem somkommer efter oss. Jag skulle inte ha ägnat mig åtdenna verksamhet om det bara var fråga om attdemonstrera.Det är litet märkligt att sånonchalant säger att vårt alternativ inte är ett reelltalternativ. Utskottet säger i sitt betänkande att detär möjligt att göra denna omfördelning inomDennisavtalets ram. Det är inte bara jag, UlfKristersson och som tror på detta,utan det gör även trafikutskottet.Detta är en så viktig fråga att vi som är politiker måste göra vårt absolut bästa för att få en annanlösning till stånd än den lösning som kommer att aveftervärlden dömas som felaktig och som en politiksom ledde till att omistliga kulturvärden förstördes.Anf. 163 ()replik:Herr talman! Jag har i debatten reagerat mot tvåsaker. Det ena är det sätt på vilket man har förtdiskussion. Man försöker att framställa dem sominte intar den egna positionen sombetongpolitiker -- gärna äldre, inskränkta,omtöcknade och fortfarande berusade efter 1950-och 1960-talens skövlingar av stadsmiljön iStockholm.Min andra invändning är att yrkandet innebärdemonstrationspolitik, av det enkla skälet attStockholms miljö- och kulturarv aldrig kan skyddasoch bevaras av vackra ord i denna kammare. Vilever nu trots allt i en så cynisk verklighet attkulturarvet bara kan räddas med pengar, i detta fall2--2,5 miljarder kronor.Man kan föra en diskussion om det är motiverat attsatsa 2--2,på entunnelförläggning. Jag vill gärna tillmötesgåopinionen i och förorda entunnelförläggning. Men jag inser att jag inte kanmedverka till att ett sådant beslut fattas här i dennakammare om jag inte anvisar pengarna.Fattar jag beslut om tunnelförläggning utan attanvisa pengar spräcker jag hela Dennisuppgörelsenoch sätter investeringar på 36 000 miljoner i dennaregion i fara.Detta gäller intill dess att , och kan komma tillbakatill kammaren och inte bara vara överens om att entunnel är bra, utan också vara överens om vad detär som skall strykas i för attdenna tunnel skall kunna finansieras. Det kan, herrtalman, dessa tre ledamöter inte komma överensom.Anf. 164 () replik:Herr talman! Jag är helt övertygad om att vi treskulle kunna komma överens om det var på oss dethängde i denna fråga. Det handlar också om attvilja och att tycka att dessa miljöer är så viktiga är beredd att på nytt sätta sig ner vidförhandlingsbordet och försöka att göra någontingåt det.Anser man att detta är oviktigt kan man givetvisinte komma överens. Men om alla tycker att det ärlika viktigt kan man självfallet komma överens. Dethandlar faktiskt om vuxna människor. Jag tror inteatt man kommer att rasera genom atten gång till försöka komma överens om någontingsom väldigt många faktiskt är överens om.Anf. 165 ()replik:Herr talman! är på denna punktmindre trovärdig av det enkla skälet att hon inte harkunnat komma överens med ochKent om ens den allra lättaste utvägen.Den utvägen är den helt logiska som en konsekvensav det ursprungliga ställningstagandet, nämligen attstaten, vars pengar hon dessutom har ansvar förtillsammans med oss andra, betalar dessa 2--2,5miljarder kronor.Man lägger ett yrkande här i kammaren om attriksdagen i praktiken skall omöjliggöra enytförläggning. Sedan säger man att regionensföreträdare får klara ut hur detta skall finansierasregionalt. Jag menar att detta ärdemonstrationspolitik. Jag har följtDennisförhandlingarna tillräckligt nära för attkunna ha en rätt väldokumenterad uppfattning. Jagsäger att detta i praktiken skjuter helaDennisuppgörelsen i sank. Då sätter maninvesteringar i regionen på ifara. Det vill jag inte vara med om.Anf. 166 () replik:Herr talman! Det är väl ändå alldeles uppenbart attbetongpolitiken är en realitet. Det räcker med attta en promenad hem till härifrånför att inse att detta har skett. Jag tycker att det ärdirekt oseriöst att bagatellisera det.Däremot är det alldeles uppenbart -- och där harMikael rätt -- att ingen människa harfattat dessa beslut av illvilja. Inte ens ett beslut omdet mest makabra monument över den härperioden är fattat av illvilja. Det är alldelesuppenbart. Men ibland blir det inte som man hadetänkt sig. förändras uppfattningen om vadsom är bra och vad som är dåligt. Då är det värreom man fattar beslut som är irreparabla än om manfattar beslut som är fullt möjliga att gottgöra.Jag kan inte begripa att man kan undvika att draparalleller. I stället för att säga att vi skall stoppaoch att vår uppgift är att förbättra, göra vackrareoch försköna, säger man cyniskt att det ser såfruktansvärt ut i alla fall att en liten sak till intespelar någon roll. Det är ju innebörden iresonemanget. Jag tycker att är oseriös när han gör bisak till huvudsak.Riksdagen anger premisserna. i stället göra frågan om till enhuggsexa för stadens och länets intressenter. Jagkan inte förstå hur man kan acceptera den tanken.Utskottet tycker liksom vi att uppgörelsen måstegöras inom gällande ramar. Jag tycker att det är ettrimligt krav. Men varför skall avsvära sigmöjligheten och skyldigheten att säga på vilkapremisser detta skall ske.Utskottet lämnar allt helt öppet. Det låter vackert,men är på gränsen till ansvarslöst. Vi vill ange påvilka premisser denna överenskommelse får fattas.Det kommer dessutom att förenkla enöverenskommelse därför att all gammal prestigesom ligger nergrävd i kommerplötsligt att vara meningslös eftersom harsagt sitt. Dennispaket är bra, men inte heligt. Ismått är ingen bättre än att han kan förändras närdet måste ske.Anf. 167 ()replik:Herr talman! Jag bagatelliserar ingalunda den s.k.betongpolitiken. Till skillnad från jag varit stockholmare så pass länge att jag harett och annat diffust barndomsminne av hur det sågut. Det är inte det frågan gäller. Jag har ingenannan uppfattning än att det vore önskvärt med entunnelförläggning av det tredje spåret. Jag har inteargumenterat och sagt att vår stadsmiljö är såförstörd att det inte gör något om vi bygger litet till.Det har inte varit tal om det.Jag har hävdat att det bara är statsmakterna somkan finansiera den här tunnelutbyggnaden därföratt det är en statlig angelägenhet. Jag hade haftrespekt för ställningstagande omhan här i kammaren hade föreslagit att staten skulletillskjuta dessa medel. Men om han inte föreslår detoch ändå vill bestämma om en tunnelförläggning,innebär det i praktiken att han skjuterDennisuppgörelsen i sank. Det tycker jag äransvarslöst om man vill värna Stockholmsregionensmiljö.Anf. 168 () replik:Herr talman! missförstår mig.Jag tror inte att det är avsiktligt. Vi säger exaktsamma sak som utskottet. Men i stället för att sägaatt om man vill så får man skapa förutsättningar fören tunnellösning, säger vi att en premiss är att detinte dras ett ytspår.Vi inser likaväl som utskottet att det inte är läge attnu kräva ytterligare flera miljarder som skallanvändas för infrastrukturinvesteringar iStockholm, även om det principiellt mycket välskulle gå att argumentera för att detta är en statligangelägenhet. Vi inser att det finns en möjlighet attomfördela pengar inom som alla skullekunna bli nöjda med.I stället för att ge tomma ord och tomma öppningarom att det är möjligt, när alla vet att läget är ganskalåst, kan ta ansvar genom att förenklaoch ange premisserna. Då vet alla exakt på vilkaförutsättningar man kommer att drivaförhandlingarna vidare, nämligen inget ytspår överRiddarholmen.Anf. 169 ()replik:Herr talman! Förhandlingarna är avslutade, UlfKristersson. Regionen har redan möjligheten attomfördela inom Dennispaketets ram. Det framgårav kommunikationsministerns uttalande och avtrafikutskottets betänkande.Då säger att det inte är riktigt braoch att det inte är läge att föreslå mer pengar. Jagkan försäkra att tunneln inte kanbyggas av luft allena. Då säger han att man fåromfördela inom ram och attdet är att förenkla och klargörapremisserna. Nej, det är att skjutaDennisuppgörelsen i sank av det enkla skälet attDennisuppgörelsen är träffad på den ekonomiskapremissen att staten skall ta hela ansvaret för dettredje spåret.Som jag har påvisat är det i praktikenomöjligt att förena treavtalsslutande parter om mer än att prioriteratunnelprojektet. Man kan inte ena dessa tre parterom vilket projekt som skall stryka på foten. Då ärdet oseriöst om i praktiken förbjuder enytförläggning.Återigen, jag hade haft respekt för yrkandet om dethade åtföljts av 2--2,. Det gör detinte. Då är ett avslagsyrkande motiverat, herrtalman.Anf. 170 ():Herr talman! Ärade åhörare i kammaren! Jagtänker inte tala om det tredje spåret. Jag vill gå fråndet tredje spåret till och från dendebatt som har rört gamla kulturvärden tillsatsningar och en ny kultur förNorrland.Behovet av investeringar i transportinfrastrukturhar ökat , både när det gäller vägaroch järnvägar. Den investeringsinriktning somregeringen nu anger är därför både nödvändig ochriktig, inte minst ur miljösynpunkt när det gällerjärnvägen. Det är en rejäl satsning. 88 miljarderkronor kommer att investeras under perioden1994--2003 förutom redan avsatta 10 miljarder. Detblir en framtidssatsning och upprustning av bådeväg- och järnvägsnätet -- ett under decennierförsummat kommunikationsnät.Jag anser att det är riktigt att mobilisera samhälletsresurser för insatser som man vet kommer attförbättra hela samhällets funktion. Väl fungerandetransporter är inte ett självändamål, utan ennödvändig förutsättning för att samhället skallutvecklas.Vi är därför många som anser att byggandet avBotniabanan kommer att bli av största betydelse.Den kommer att bli strategiskt viktig, inte minst fördet regionala samspelet längs Norrlandskusten.Den kommer dessutom att bli minst likabetydelsefull för en ökad integrering mot Europaoch Nordkalottområdet. Ingen kan förneka att detfinns ett klart samband mellan ekonomisk struktur,ekonomisk integration och transportbehovensomfattning.Herr talman! Behovet av en Botniabana, enkustbana, har egentligen funnits alltsedanstambanans tillkomst . Nyttan ochbehovet har successivt växt sig allt starkare. Detnuvarande järnvägssystemet planerades ochbyggdes med utgångspunkt i de krav som rådde på1800-talet. Särskilt lokaliseringen av norrastambanan en bit inne i landet och ej vid kustenpräglas av den tidens försvarssystem. Den betjänarinte de folktäta kustområdena och inte industrinlängs kusten på det sätt en Botniabana kommer attgöra.Nu ser vi fram emot . Vi sermöjligheterna för vårt näringsliv och industrin inorr att leva upp till de krav som finns om snabbatransporter för både varor och tjänster blandavnämarna. Den totala mängden godstransporterfrån området norr om och uppåtmotsvarar enligt gjorda beräkningar ett årligtexportvärde av . Botniabanankommer att spela en viktig roll för transporter inomexportindustrin som dagens kapacitet ochbanstandard på stambanan inte klarar av.Botniabanan kommer att komplettera norraSveriges järnvägsnät och bli en väsentlig länk förbåde gods- och persontrafik. Inte minst kommerarbetsmarknaden att på lång sikt förstärkas genomett närmande av universitetsstaden ochindustriområdet i och på ännu längresikt Skellefteåområdet och längre norrut. Därförblir en utbyggnad av järnvägsnätet --en angelägen uppgift. Husumfabriken är enav största massafabriker.Både och egna prognoser visar attBotniabanan/Ostkuststråket blir det tredje störstapersontrafikstråket i Sverige.Utskottet konstaterar i betänkandet att enligtBanverkets underlag kan få storbetydelse, och utskottet delar även regeringensuppfattning om att projektet bör ha hög prioritet.Det finns olika uppfattningar om etappindelningeni projektet. Regeringens förslag är att starta byggetmed till . Borgerligaledamöter från och Västernorrlandhar lagt förslag om sträckan --Husum.Jag instämmer i utskottets bedömning att regeringoch riksdag skall fastställa de övergripande målen,men med berörda intressenter --kommuner m.fl. -- får avgöra hur olika etapperskall tillkomma. Det viktiga för oss i Västerbottenoch är att projektet nu finns med iplaneringen. Därmed bör regeringen med detsnaraste tillsätta en särskild utredningsman somskall utreda den vidare utbyggnaden. Jaginstämmer även i utskottets bedömning attvillkoren för medverkan från regionala intressenterinte skall komma att skilja sig från vad somtillämpas i övrigt för utbyggnaden av järnvägsnäteti vårt land.Det finns många skäl för att bygga Botniabanan.Jag tror att det viktigaste skälet är att Botniabananskall finnas för att bidra till en regional balans i vårtland. Med detta yrkar jag bifall till propositionen.Anf. 171 () replik:Herr talman! Efter att ha lyssnat på har jag en rekommendation att gehenne. bör stödja desocialdemokratiska reservationerna 4 och 13. Detär fel av och utskottsmajoriteten attställa sträckan --motutbyggnaden av sträckan upp mot . Vimenar i vår reservation att det skall gå att klarabåde -- och. Därför tycker jag att skallstödja vår reservation.Anf. 172 () replik:Herr talman! Det är klart att det finns mångaåsikter om hur skall planeras och vilkaetapper som skall byggas ut. Jag tycker attutskottets majoritet har kommit fram till den rättamodellen. Utbyggnaden får planeras med hjälp avdenna särskilda utredningsman som skall tittanärmare på detaljerna.Jag är väldigt glad för att det harkommit ett förslag i en proposition från regeringen,och i betänkandet, om en Botniabana. Jag harmånga gånger talat för detta i talarstolen här iriksdagen. Men det har inte funnits något gehörfrån socialdemokratiskt håll i denna fråga.Anf. 173 () replik:Herr talman! Det är bra att har förtkampen för i . Men denrätta modellen är faktiskt att ställa upp på attBotniabanan skall byggas i snabbare takt än vadutskottsmajoritetens förslag innebär. Vi menar attsträckan --har visat sig i flerautredningar vara mycket lönsam. Vi har frånBanverket, SJ och Botniabanegruppen fått klart föross att det är en samhällsekonomiskt riktiginvestering att satsa på i dess helhet.Man skall inte vänta med en riktig och viktiginvestering, utan man skall sätta full fart. Därförvidhåller jag, , att ett bra sätt att klaradetta är att stödja den socialdemokratiskareservationen nr 13.Anf. 174 () replik:Herr talman! Det är ju alltid roligt att det går attändra sig. Socialdemokraterna tog påsig att komma till insikt om Botniabanansbetydelse. gällde det inte att snabba upputan mest att bromsa. Den här regeringen ochutskottsmajoriteten har lagt ned ett betydandearbete på att föra fram till ett projektsom kan genomföras och som kommer att vara tillstor gagn för folket som bor utefterNorrlandskusten och för industrin. Det tycker jagär allra viktigast i förslaget.Man måste också vara realist. Jag undrar varSocialdemokraterna har de extra pengar sombehövs för att finansiera det förslag som ElvySöderström för fram?Andre vice talmannen anmälde att ElvySöderström anhållit att till protokollet få antecknatatt hon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 175 ():Herr talman! Väl utbyggd infrastruktur är något avnyckeln för ett lands och en regions utveckling. Välfungerande kommunikationer kan frigöra demöjligheter och resurser som finns i en region. Åandra sidan kan dåliga kommunikationer kvävaspirande kreativitet och utvecklingskraft.Framtidens arbetsmarknad kommer att vara ännumer än beroende av snabba och säkrakommunikationer, oavsett om vi pratar om tele-och datakommunikation, järnvägar, vägar, flygeller båt. Detta gäller i synnerhet i glest befolkaderegioner, eftersom det i dessa områden krävs någonform av arbetsfördelning mellan olika orter. Detkan vara högre utbildning på ett ställe, tyngreindustri på ett annat ställe osv. Men godakommunikationer bidrar också till ökad livskvaliteti form av bättre kontakter människor emellan.Norrland, och för min del särskilt Västerbottenslän, behöver kanske mera än mer tätbefolkadeområden goda kommunikationer.Kommunikationsministern brukar säga att Sverigehar ett avståndshandikapp på gentemotövriga -- och det stämmer. Men Norrlandhar i genomsnitt det dubbla. Att undanröja dettahandikapp är kanske den viktigasteregionalpolitiska insatsen som kan göras -- kanskeviktigare än många andra åtgärder som skall vidtas.Herr talman! Jag vill beröra ett järnvägsprojektsom färdigutbyggt kommer att bli en viktigkatalysator för att främja utveckling.Det gäller , som också harberört, och snabbtågsbanan mellan ochUmeå. Det intressanta med detta projekt är att detenligt de kalkyler som finns uppvisar en högsamhällsekonomisk lönsamhet. Lönsamheten skallvara högre än för både Götalandsbanan ochNordlänken, vilket många kanske har svårt attförstå. Men det är faktiskt sant. Det här är alltså ettprojekt som både uppfyller de krav somstatsmakterna har på ett projekts lönsamhet ochdessutom har stor betydelse för en regionsutveckling. Jag skulle vilja gå så långt att jag jämförbetydelsen av denna investering med lokaliseringenav till . Jag tror nämligen att detkan bli likadana positiva följdeffekter.Jag skall inte ta upp alla de fördelar jag kan se meden Botniabana. Men jag konstaterar att det ärotroligt värdefullt att regeringen, och ävenutskottet, ger principiellt klartecken förBotniabanan i det beslut vi skall fatta . Det ärett viktigt besked. Det är också bra att det finnsungefär reserverade inom de 32miljarder kronor som avsätts tilljärnvägsinvesteringar. Jag är också glad över attledamöterna i trafikutskottet kraftigt tillskyndar avbanan. De tycker att banan bör ha hög prioritet. Avbetänkandet framgår det att inte minst motbakgrund av det aktuella sysselsättningsläget är detenligt utskottets mening viktigt med ett snabbtigångsättande. Det önskar utskottet skall gesregeringen till känna.Denna skrivning innebär bara en sak. Banverketoch regeringen måste ge arbetet med projekteringoch igångsättande av banan högsta prioritet. Somjag ser det bör förprojekteringen därför komma igång redan under den kommande vintern. Jag kaninte tolka propositionen och utskottets skrivning,och det beslut vi skall fatta , på något annatsätt.Jag noterar också med glädje att motion T69, somjag har väckt tillsammans med mina borgerligakolleger på Västerbottensbänken, har blivit mycketpositivt behandlad. Det gäller farhågorna om attnågra särskilda villkor för finansieringen skulleåläggas regionen jämfört med andra projekt. debattörer har hävdat att så skall bli fallet.Utskottet betonar nu att så kommer inte att blifallet. Det gäller också den låsning i propositionensom fanns till att den första etappen skulle vara enupprustning av , vilket vi motionärerville låta vara en mer öppen fråga.