prot · GH098 · 1993-10-15 00:00:00 — har upprepatatt man måste ha tålamod, att man måste tro attförnuftet skall segra. Men varken tålamod ellerförnuft satte stopp för våldsvälde. Ettfolkmord kan aldrig göras ogjort -- inte ens omslaktarna ställs inför krigsförbrytardomstol.Rättvisa skipades måhända i , men enmånghundraårig judisk civilisation i mittvar ändå utplånad -- för alltid.Det är därför omvärlden genom FN nu måste ta detoundvikliga beslutet att ingripa med all erforderligmilitär kraft för att få slut på dödandet och sättastopp för fortsatt våld.Fru talman! I debatten om svenska FN-soldater till Bosnien presenterade utrikesutskotteten ynklig kompromiss mellan stridande ,främst inom socialdemokratin. Flera talare, medMaj Britt i spetsen, varnade för följdernaav att ens skulle sända fredsbevarandetrupper till Bosnien. Fredsfundamentalisterna stårnakna i sin principtrohet.Eftersom jag själv har ägnat en stor del av minpolitiska gärning åt freds- och solidaritetsarbete,erkänner jag gärna att det för mig varit ett mycketstort steg, under mycken vånda, att förordaett militärt ingripande. Ett nederlag -- ja, kanskedet. Men är inte det som skett och tillåtits ske iBosnien ett fruktansvärt nederlag för alla somkämpar för fred, frihet, demokrati och mänskligarättigheter? Så svag får inte demokratin vara.En solidaritet med de våldtagna och skändadekvinnorna i Bosnien som inte går längre än tillprotestmöten i huvudstäder är ingensolidaritet. Solidaritet är inte detsamma sommedlidande. Solidaritet är handling som kan kostanågot.Fru talman! Som kanske den ende av Europasstatsmän har president tagit klarställning för ett resolut ingripande i kriget. I ett tali våras i om förintelsen frågade den kunde ske. ''Hur kunde nittonhundrataletsmänniskor -- -- -- ha utfört vidrigheter såfasansfulla -- -- -- ? ''Svaret blev: ''Demokratins misslyckande. Det vareftergifternas politik -- det som i mitt land brukarkallas Münchenandan -- -- -- . ''''Tjeckerna minns väl det yttrande som endemokratisk statsman fällde hanundertecknade -- -- -- .'' Han var,sade han bestört över att hans landsmän grävdeskyttegravar och provade ut gasmasker ''på grundav ett gräl i något avlägset land mellan folk som viinte vet ett dugg om''.Havel slutade: ''Och så utvalde historien detutvalda folket att bära vår samlade skuld. Dessohyggliga offer lär oss hur farligt det är att förhållaoss likgiltiga till saker som vi idiotiskt nog tror inteangår oss. I dagens värld angår allting alla.''Anf. 172 ():Fru talman! Biståndet är en av våra viktigasteuppgifter. Tyvärr har Ny demokrati med singenerella negativitet lagt hämsko på en balanseraddebatt i frågan om innehållet i biståndet.Svenskt bistånd gav länge stöd till enplanekonomisk utveckling i tredje världen.Socialistiska enpartistater stöddes, och förtryck ochen skadlig ekonomisk politik kunde överleva alltförlänge.Det viktigaste stöd som vi kan ge de fattigaländerna är att öppna våra marknader genomfrihandeln. Handeln är för deras del tio gånger meromfattande än biståndet. Här finns mycket attgöra.Men vi har också ett ansvar för att stödja och hjälpautvecklingen i de fattiga länderna. kanvara fattiga av två skäl. De kan ha kommit i gångsent, eller också har statsmakten hämmatutvecklingen.Enprocentsmålet har lett resonemangen fel. ären vettig nivå för biståndet, men som främsta målleder det tanken till att bra resultat nåtts närpengarna spenderats. Vi talar om hur sjukvårdenskall utformas, inte om ett tioprocentsmål, om hurförsvaret skall utformas, inte om ettfyraprocentsmål. Man talar om vad skall uppnås.Jag menar att vi behöver mål där resultaten för defattiga länderna kan mätas och värderas.Biståndsbehoven är mångfasetterade. Av de 1 000miljoner fattiga i världsbefolkningen bor iStillahavsasien, och här är tillväxten redan ganskagod. bor i , och här domineradestagnationen . svarar för6 %. Här finns ofta oljeresurser, men ändå ärbiståndet stort. svarar för 14 %.Det är här som vi gör våra huvudsakliga satsningar,dels av tradition, dels därför att språksvårigheternaär minst i länder i detta område. finns iLatinamerika, och där är tillväxtförutsättningarnaganska goda.Det är viktigt att se till innehållet i biståndet.Marknadsekonomisk utveckling behövs.Demokrati och respekt för mänskliga rättighetermåste utvecklas. Korruption och maktmissbrukskall motverkas med kraft.Det innebär att utveckling av rättsväsen ochmarknadsekonomins institutioner behöver vårtstöd, liksom även den demokratiska traditionenoch den fria pressen.Det humanitära stödet, det stöd som når direkt tillinvånarna, inte till regeringarna, har flera positivaaspekter. Katastrofhjälp blir allt viktigare ochvanligare, men den får inte blir så långvarig att denegna jordbruksproduktionen slås ut.Utbildning och kunskapsöverföring, anpassad efterbehoven, samt basal sjukvård, exempelvisvaccinationsprogram, är viktiga. Jordreformerbehöver ofta genomföras i dessa länder. En stärktställning för kvinnorna hjälper också till att lösabefolkningsfrågan, som är ett av de största hoten . Småföretagsamheten behöver stödjas.Alltmer av detta kan övertas avfrivilligorganisationer, de s.k. NGO:s, och denlokala befolkningen måste engageras mer i arbetet.Jag tror att det rena biståndet till ekonomisk tillväxtsköts bäst och framgångsrikast av Världsbankenoch IMF, om vi inte i stället skall utvecklabiståndsberoende i mottagarländerna. Det behövsockså krav, inte bara medel.Våra statliga biståndsorgan kan då successivtminskas och delar av verksamheten övertas av UD,som har ambassaderna som övervaknings- ochuppföljningsorgan.Biståndet är i själva verket oljan i motorn -- intebensinen i tanken. Vi bör bistå med medel, mensträva efter att mottagarländerna själva genomföråtgärderna. är ett stort biståndsland iprocent av BNI, men relativt litet vad gällerpenningsummor. Det finns därför anledning för ossatt koncentrera våra insatser, om vi skall nå optimaleffekt för människorna i de fattiga länderna.Fru talman! Det har visat sig att det går att ,en generation, omvandla ett land från absolutfattigdom till ett relativt välstånd.Marknadsekonomi, frihandel och fri företagsamhetär nyckeln till detta.Anf. 173 (nyd):Fru talman! Det var ju rätt kul att togupp rättsväsendet. Men hur vore det om vi städadei först?Det är rätt intressant egentligen att här har vi tredagars allmänpolitisk debatt, men man har inteberört det viktigaste i detta land, . Den bryr man sig över huvud taget inte i,och jag tycker att det är ganska beklämmande attdet är på det sättet.Nu försvann , men jag kan ju ta uppdet i alla fall, att här pratar vi om att skänka bortpengar till tredje världen, men ingen tar upp vartvåra ATP-pengar har tagit vägen, t.ex. Det fattastvå till tre tusen miljarder -- miljarder säger jag.Det är alltså statsskulden. Ingen tar uppdet.Det blir ganska kul att se hur vi i riksdagskall kunna förklara för svenska folket att nu skallvi betala ATP en gång till. Hur skall vi reda ut dethär? Den som lever får se.Nåväl, jag skrev en motion som handlade om . Den började så här: ''Imånga avseenden har officiella representanter förSverige velat framstå som föredömen för världen.Så reser t.ex. svenska poliser till för attkartlägga prostitutionen och pedofilverksamhetendär, för att undervisa thailändarna hur de skall lösaproblemen. ''Man åker dit, när vi har problemen här hemma. Jagblir bekymrad, när jag upptäcker att det fall somjag tog upp och begärde att man skulle utreda barasopades bort. I , senaste numret, ärden familjen på bild.Jag vet att 97 stycken av dem som finns upptagna iriksdagens ledamotsförteckning /93 vet omdenna affär, även fru talmannen. Men man har integjort någonting åt den. Jag tycker att det är ganskabekymmersamt. Hur skall vi reda ut problemen itredje världen, när vi inte reder ut dem i vårt egetland? Jag får aldrig något svar.Jag försöker på än det ena än det andra sättet att fåupp debatten om att städa först här i . Jagblir ganska irriterad när man undersöker ochundersöker och jag ser att här i står detinte rätt till.John har skrivit en liten bok, Några ord tillintelligenta politiker -- om vi hade några. Är det såilla som det står på s. 29 i boken, andra upplagan?Orden är , finlandssvenskförfattare, som levde --1961. Han säger så här:''Den som icke känner lukten av detta samhällesstinkande ruttenhet har ruttenheten redan i sinegen näsa. ''Är det så illa att det är på detta sätt, att vi inte villlyfta fram problem vi har? Jag har suttit och lyssnati till debatten om de problem vi har, ochdet märkliga är att ingen har gjort misstag. Manskyller på varandra. Att ingen i denna kammare görmisstag, är för mig obegripligt.Nåväl, hur skall vi då komma till rätta med detta?Jag skrev en annan motion: en kristidskommissionkanske vore det rätta botemedlet? Den sopade manbort . Den ville man inte höra talas om,för att bifalla den vore ju att ge bakläxa åt oss.Jag har tittat i grundlagarna. Kan det vara så attfolket måste sätta sig över grundlagen? Får folketbesluta i folkomröstning att en kristidskommission,som består av ekonomer, personer från näringslivetkanske, dvs. personer med omvittnat sunt förnuft,skall ta över och styra landet ? Är detså främmande?I en situation när det politiska systemet inte klararav att hantera de stora ekonomiska och socialaproblemen, inte minst den moraliska kris vibefinner oss i, får folket då sätta sig överdemokratin, den s.k. demokratin? Vi har ingendemokrati. Vi har en politisk diktatur. Får folketsätta sig över riksdag och regering ? Ja,varför inte?Sanningen är den att det politiska systemet harställt till det och är oförmöget att lösa problemen.Det finns ingen annan väg ur problemen än attfolket, folkviljan alltså, beslutar att enkristidskommission skall ta över för och ställatill rätta vad det politiska systemet har misslyckatsmed.Under tiden skall en ny demokratisk konstitutionutarbetas som förhindrar att misstagen upprepas.Konstitutionen skall föreläggas folket för beslut.Därefter hålls val enligt den nya konstitutionen.Problemen är faktiskt nu så stora att folket snarastmåste få säga sin mening i en folkomröstning. Omfolket menar att en kristidskommission skalltillsättas med extraordinära befogenheter, skallregering och riksdag finna sig i detta, följa folketsråd och vidta nödvändiga åtgärder. Kan det varanågonting, månntro?Nu är min tid ute, men jag undrar: Kan det varanågonting kanske? Det är en öppen fråga tillsamtliga av er -- det är ju inte så många här. Vad äratt göra?Det är kul att stå här. Det visar att vårarbetsordning i riksdag nog behöverreformeras.Den allmänpolitiska debatten var härmed avslutad.7 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1993/94:68 Lagändringar på djurhälsoområdetKonstitutionsutskottets betänkanden1993/94:KU1 våldsskildring m.m.1993/94:KU2 Vissa yttrandefrihetsfrågor1993/94:KU3 Massmediefrågor m.m.1993/94:KU4 OrdensväsendetJustitieutskottets betänkande1993/94:JuU1 Ordningslag m.m.8 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 14 oktober1993/94:21 av () till statsrådetBo Lundgren om Åtgärder för att minska antaletvräkningar:Antalet vräkningar har visat enoroande ökning. Enligt undersökningar gjorda avKonsumentverket, ochKronofogdemyndigheten har de vräkta sämreekonomi, de är oftare än andra inlagda på sjukhusoch bara hälften av dem har arbetsinkomster.Två typer av hushåll är överrepresenterade blandde vräkta: de ensamma männen i åldern 25--54 åroch barnhushållen. hade mindre än 20 000 kri skuld. vräktes över 6 000, vilket är1 000 fler än föregående år.Under årets första nio månader anmäldes 16 123fall till kronofogdemyndigheterna. Det är enökning från 9 146 eller jämfört med 1992.Drygt ett år efter vräkningen saknar tre fjärdedelareget kontrakt. De bor i andra hand, är inneboende,har s.k. socialt kontrakt, bor hos partner, bekanta,föräldrar och på institution eller liknande.Ökningen av antalet vräkta beror inte bara på attfler är arbetslösa utan på att det har blivit mycketdyrare att bo.Vilka åtgärder avser skatteministern att vidta för deredan vräkta?Vilka förändringar i bostadspolitiken planerarskatteministern för att förhindra ytterligarevräkningar?1993/94:22 av () tillarbetsmarknadsministern om Avvecklingen avarbetslivsfonderna:Arbetslivsfonderna tillkom genom ett samarbetemellan Socialdemokraterna och iriksdagen. Finansieringen genomarbetsgivaravgifter skapade ett utrymme på drygt15 miljarder kronor som används för att skapabättre arbetsmiljöer i hela landet, i alla branscheroch med en helhetssyn på arbete, individ ochsamhälle. Det är ett viktigt inslag i vår strävan attskapa ''det goda arbetet''.Tyvärr har fondkapitalet naggats i kanten genomolika krispaket. Fondernas livslängd begränsasdärmed. Huvuddelen av medlen kommer att varabeviljade . skall vara avvecklad vidhalvårsskiftet 1995.Det är enligt min mening en felsyn att searbetslivsfondernas verksamhet primärt som enbidragsförmedling. Det är i stället i hög grad frågaom en kunskapsuppbyggnad och enkompetensspridning. Genom de många olikaarbetsplatsprogram som framtagits och beviljatsbidrag genomförs nu över hela landet en radnyskapande projekt. Det är viktigt enligt minmening att dessa dokumenteras och erfarenheternasprids. De goda exemplen måste avsätta ringar påvattnet. Arbetslivsfondernas kanslier har här enviktig uppgift genom uppföljning ochkunskapsspridning, ett arbete som ingen annan kanöverta.Mot denna korta bakgrund är det för mig mycketangeläget att arbetslivsfonderna får möjlighet attarbeta för full kapacitet ända fram tillavvecklingen. Detta vill och planerar ocksåfonderna för. Det enda hindret är att det finnscentrala beslut om att fondernas kanslier skall''avvecklas successivt''. För mitt hemläns fondinnebär det att styrelsen mot sin vilja tvingas varslaen av två handläggare om uppsägning redan ifebruari 1994. Detta äventyrar på ett allvarligt sättfondens möjligheter att på ett bra sätt följa upp ochsprida vidare de erfarenheter som vinns av demånga bra projekten i län. Jag förmodaratt situationen är densamma i andra län.Jag frågar därför chefen förArbetsmarknadsdepartementet:Är statsrådet beredd att låta fondernas styrelsersjälvständigt handlägga frågan om kansliernasavveckling?1993/94:23 av () tillstatsrådet om Ytterligare regleringav snöskoteråkning:I finns 150 000 snöskotrar varav ca 45 000 ivåra nordligaste län. Enbart i finns 48snöskoterklubbar.Snöskotern är det fordon som ger mångamänniskor möjligheter att komma ut i naturen,även . Det gäller såväl handikappade ochäldre som barnfamiljer, dvs. grupper som inte kaneller orkar att skida i vinterterrängen.Det organiserade skoterfolket bygger särkildaskoterleder, drar upp spår i markerna som användsav skidåkare, draghundsekipage m.fl. Skoterlederbetraktas som allemansleder.Begränsningar av skoterkörning förekommer inomvissa områden, där kommuner av bullerskäl ochandra skäl har förbjudit skotertrafik.Det finns nu en allmän oro bland skoterfolket överdet arbete som pågår i för attytterligare begränsa snöskoterkörningen. Detgäller bl.a. uppgifter i massmedia om det pågåenderemissarbetet kring den utredning som beställts avMiljödepartementet.Några av förslagen skulle, om de genomförs, enbartskapa en byråkrati som i verkligheten vore omöjligav leva upp till och framför allt kontrollera avberörda myndigheter. Det gäller t.ex. förslaget tillhastighetsbegräsning /timför snöskotrar.I debatten om hastighetsbegränsningar efter våraallmänna vägar finns numera en stor förståelsebland alla aktörer på trafiksäkerhetsområdet attdet gäller att sätta hastighetsgränser som har stödbland trafikanterna, eftersom det endast ibegränsad omfattning går att kontrollerahastigheterna. Hur man effektivt skall kunnakontrollera att hastighetsgränserna efterlevs på ettterrängfordon är en gåta, i synnerhet medde begränsade resurser som t.ex. trafikpolisen har.Dessutom är det anmärkningsvärt att så mångaremissinstanser valts från platser i landet som undermånga vintrar saknat snö och erfarenhet avsnöskotrar och skoterkörning.Med hänvisning till det anförda vill jag tillstatsrådet ställa följande frågor:Är regeringen beredd att ompröva sin negativainställning till snöskoter som fordon ochskoteråkandet?Avser regeringen att lägga fram förslag tillhastighetsbegränsning för snöskotrar?Avser statsrådet verka för att antaletremissinstanser utökas så att underlaget för ettförslag till blir mer representativt?1993/94:24 av () tillkommunikationsministern om Åtgärder för attförbättra flyg- och tågförbindelserna mellanMalmfälten och Luleå:Näringslivet i de båda malmfältskommunernaKiruna och i har tidigarestarkt varit beroende av så gott som en enda näring,nämligen gruvindustrin. Alltsedan den kris somgruvindustrin genomled för närmare ,har en omstrukturering skett av de tvåkommunernas näringsliv.Näringslivet i dessa båda kommuner är starktberoende av både nationella och internationellapersonkontakter och leveranser. Flygetsavreglering har fått till följd en milt uttrycktavrustning av flygkommunikationerna med ett fåtalturer mellan residensstaden och de bådamalmfältsorterna och därtill med priser i enoacceptabelt hög nivå.Eftersom flyget ''kapsejsat'' så finner SJ det inteheller längre motiverat att konkurrera med det s.k.snabbtåget mellan och utan haråterinsatt ett vanligt lok med två vagnar av äldredatum. Detta görs därtill då denkostsamma upprustningen av banan mellan orternaär klar. Med ett bibehållande av det tidigaresnabbtåget skulle restiderna mellan kusten ochmalmfältskommunerna varit ännu kortare.Mot den bakgrunden vill jag ställa följande fråga tillkommunikationsministern:Är kommunikationsministern beredd att vidtanågra som helst åtgärder i syfte att åtminstoneuppnå samma nivå, både standard- ochkostnadsmässigt i såväl flyg- som tågtrafiken mellanMalmfälten och , som det var vid tidpunktenföre flygets avreglering?1993/94:25 av () tillutrikesministern om Den svenska FN-styrkan iBosnien:Den svenska FN-styrkan om 850 personer somsänts till Tuzla-området i Bosnien ger upphov tillallvarliga och principiellt mycket väsentliga frågorangående svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Avbehandlingen av hela denna fråga att döma tycksregeringen dock inte inse detta. Frågan har frånförsta början behandlats på ett mycketotillfredsställande sätt som vi inom Vänsterpartaiettidigare påpekat.Den första invändningen från sidagällde hur beslutet om att sända en FN-styrka tillBosnien kom till. Vi framförde i vår motion i majatt beslutet gick utöver tidigare bemyndigande frånriksdagen till regeringen och var av sådan vikt attriksdagen borde ha inkallats till urtima riksmöte.Nu delegerades beslutet i stället till regeringen ochundgick därmed nödvändig debatt och behandling.Vår uppfattning fick stöd från bl.a.konfliktforskaren vid FOA som,precis som , menar att beslutethastades fram utan att svenska folket fick säga sinmening. Försvarsledningen och regeringen verkarhelt enkelt av rädsla för allmänhetens reaktioner havelat tysta ned frågan.Tystnaden från regeringshåll har fortsatt även efterdet att det slutliga beslutet togs. Vad som intediskuteras öppet är vad som händer med densvenska FN-styrkan i händelse av en störretruppinsats från NATO:s och därmed sida.Den redan pågående luftövervakningen överBosnien liksom flottblockaden motRestjugoslavien genomförs av NATO. Myckettalar för att som villkor för ettingripande av marktrupp anger att även dessa skallstå under NATO-befäl, om än med FN-emblen påfordon och kläder. Detta skulle ställa den svenskaFN-styrkan under helt nya förutsättningar. Dennordiska bataljonen, i vilken den svenska styrkaningår, måste i en sådan situation rimligtvissamordnas med den mycket större NATO-styrkan.I praktiken innebär detta att svenska soldaterkommer att lyda direkt under NATO.Som alla vet är , efter beslut i , enmilitärt alliansfri stat, även om delar av regeringengärna skulle se att det förhöll sig på annat sätt. Ettsvenskt deltagande i militära operationer som ipraktiken leds av NATO är således totalt oförenligtmed den av fastställda utrikes- ochsäkerhetspolitiken.Mot denna bakgrund vill jag frågautrikesministern:1. Varför fick inte fatta det slutligabeslutet om att sända en FN-styrka till Tuzla-området när beslutet har sådana allvarligakonsekvenser för svensk utrikes- ochsäkerhetspolitik?2. Vilken ställning skall den svenska styrkan ha omUSA beslutar om en större truppinsats och ställersom villkor att trupperna står under NATO-befäl?1993/94:26 av () tillsocialministern om Åtgärder för att förhindravräkningar:Antalet vräkningar ökar i snabb takt. Under 1991och 1992 verkställdes drygt 6 000 vräkningarrespektive år, vilket skall jämföras med 5 000vräkningar 1990. Allt tyder nu på att antaletvräkningar innevarande år kommer att passera8 000.I en nyligen presenterad forskningsrapport ''Vräkti laga ordning'' av och Sten-ÅkeStenberg från harvräkningarnas orsaker och konsekvenserundersökts. Projektet har initierats avSocialdepartementet och Konsumentverket.I rapporten beskrivs bl.a. vissa av de förändringarav hyreslagen som genomfördes ochsom inriktades just på att minska antalet vräkningarsom haft sin orsak i bristande hyresbetalningar.Forskarna konstaterar att den förändringenkommer att ha mycket liten betydelse på antaletvräkningar. Förändringarna av förverkande-respektive återvinningsfristen ger hyreslagen ettmänskligare ansikte, men någon återhållandeeffekt på vräkningsfrekvensen kommer deknappast att ha.I stället är det de ekonomiska faktorerna som harbetydelse för antalet vräkningar. I takt med attekonomin försämrats har antalet vräkningar skjutiti höjden. Den allra viktigaste förklaringen återfinnssannolikt i de stora hyreshöjningarna. Den störstahöjningen genomfördes då effekten avskattereformen slog igenom. Detta skullekompenseras med en utökning av bostadsbidragen.Men få av de vräkta har utnyttjat sin rätt tillbostadsbidrag, ofta har de inte ens sökt. Dettatyder på att informationen om rätten till dennakompensation inte nått fram till den grupp somvarit i störst behov av den.Socialtjänsten måste ta ett större ansvar för attinformera om rätten till bidrag för att förebygga attenskilda hushåll hamnar i situationer när vräkninginte kan undivkas. De bestämmelser som finns ihyreslagen, om att alltid måsteunderrättas om förestående vräkningar för attkunna bistå den enskilde, tycks inte ha haft avseddeffekt. Många hushåll vräks i onödan på grund avatt man inte fått hjälp att reda ut de ekonomiskabekymren.Med anledning av ovanstående vill jag tillsocialminister ställa följandefrågor:1. Vad vill socialministern göra för att förhindravräkningar av hushåll som råkat ut för tillfälligaekonomiska svårigheter?2. Ämnar statsrådet ta något initiativ för att förmåsocialtjänsten att fungera bättre när det gäller attbistå den enskilde med råd och stöd för attförhindra att vräkningar fullföljs, ofta i onödan?1993/94:27 av () till finansministernom Finansieringen av ett vårdnadsbidrag:Av den offentliga debatten och uttalanden avenskilda statsråd har man fått intrycket att det ärdrygt som återstår att finansieraav de som regeringen beräknatatt vårdnadsbidraget skall kosta. Detta är i sigutomordentligt allvarligt mot bakgrund av det storabudgetunderskottet och den ekonomiska krislandet befinner sig i.Men det rör sig i själva verket om minst 5,4miljarder kronor i ökat budgetunderskott förstaten. Det framgår av beräkningar som den avregeringen tillsatta arbetsgruppen omvårdnadsbidraget redovisar i sin rapport. De 3,4miljarder kronor som beräknas tas ut genom höjdaskatter och barnomsorgsavgifter tillfaller i sinhelhet kommunerna och bidrar inte till att täckastatens kostnader.Socialminister har uttalat attvårdnadsbidraget inte skall finansieras genomförsämringar av barnomsorgen ochföräldraförsäkringen.Mot bakgrund av detta vill jag fråga finansministerAnne Wibble:1. Kan finansministern bekräfta att kostnaden förstaten för vårdnadsbidraget blir minst 5,4 miljarderkronor?2. Kan finansministern bekräfta att kostnadernaför vårdnadsbidraget inte skall finansieras genomförsämringar av föräldraförsäkringen ellerbarnomsorgen?3.