prot · GG09116 · 1993-05-26 00:00:00 — Islutet av propositionen sägs det också att det inte ärmöjligt att bevara den biologiska mångfaldengenom åtgärder som planeras med utgångspunkt ibedömningar rörande ett enskilt arbetsobjekt.Därför krävs det enligt propositionen ensamordning av befintliga och pågåendenaturinventeringar. Enligt vår uppfattning talardetta, tvärtemot vad som föreslås i betänkandet,för ett bibehållande av verkningsfullaskogspolitiska medel.Det handlar om att i stället för att avvecka utvecklabeskrivnings- och planeringssystem som klarar denmer komplicerade verksamhet som kommer attfinnas . Det är viktigt att både naturvårdoch virkesproduktion kan planeras i samma system.Det gäller både skogsbruksplaner, ÖSI och andrainventeringar.Regeringens förslag till ny skogspolitik harpresenterats som en kompromiss mellanproduktion och naturvård. Det är fel.Jordbruksministern säger att skogsbruket börnaturanpassas, men han vidtar inte de åtgärder somkrävs.Vi beklagar också att ministern inte orkade att idetta sammanhang även behandla frågor ombiologisk mångfald och dithörande ersättnings- ochintrångsfrågor. Eftersom bilden av den framtidanaturvården inte är fullständig, är det ocksåviktigt att man följer upp de beslut som riksdagennu kommer att fatta. Vi föreslår därför attregeringen återkommer till riksdagenmed en rapport angående måluppfyllelse.Det nya miljömålet och näringens sektorsansvar fören rik varierad skogsmiljö ställer också krav påökade kunskaper hos skogsägarna. Enligtpropositionen skall kunskapsbyggandet varafrivilligt och bekostas av skogsägarna själva. Menhur det skall göras och vilka kunskaper som skallskaffas talar man inte om. Det är därför nödvändigtatt utvecklingen av kunskapsuppbyggandet ochrådgivnings- och informationsverksamheten nogaföljs upp, så att inte bristande resurser förkunskapsinhämtning omintetgör den framtidaskogspolitiken.Eftersom utan någon djupare analysavskaffade skogsvårdsavgiften mitt i pågåendeutredning försvann många viktiga verksamhetersom finansierades med dessa medel. Sektorn måsteäven ta ett eget ansvar för finansieringav vissa aktiviteter, t.ex. utveckling, forskning,informations- och rådgivningskampanjer ochspeciella naturvårdsinsatser. Därför föreslår visocialdemokrater en skogsbruksavgift på 2 promilleav det taxerade skogsbruksvärdet. Medlen skallföras till en fond för gemensamma insatser förskogsbrukets utveckling.Herr talman! vill jag säga att visocialdemokrater naturligtvis står bakom alla vårareservationer i betänkandet, men jag yrkar bifallendast till följande reservationer: nr 1, 2, 6, 7, 8, 9och 12.Anf. 136 (nyd):Herr talman! Även till synes fullgoda produkterkan ha skavanker. Jag tycker att regeringensproposition om en ny skogspolitik i stort sett ärmycket bra. Den är uppbyggd på mjuka medel.Många regleringar har fått ge vika för andra mersympatiska och effektiva metoder för att försökauppnå det skogspolitiska målet. En skavank som viinom Ny demokrati emellertid anser bör rättas tillär behandlingen av frågorna om våtmarker ochbiotoper förr och i fortsättningen.Miljöpolitikens mål och riktlinjer skall naturligtvisockså gälla för skogssektorn. I Skogsutredningenhar skogsmålet jämställts med miljömålet förskogsbruket. Detta innebär att bl.a. att skogsbrukgenom olika skogspolitiska medel i högre grad änhittills skall anpassas för att säkra den biologiskamångfalden.Vad bör känneteckna sådana medel? Jo, sådanapolitiska medel måste vara kostnadseffektiva vidmyndighetsutövning och leda till en aktivmedverkan från skogsägarna.Det är inte främmande för det enskilda skogsbruketatt som ett led i modern skogsskötsel göraanpassningar till fromma för den biologiskamångfalden. Tvärtom finns det stor mottaglighetför rådgivning och utbildning i ämnet, och mångaskogsägare har lång erfarenhet.I grunden måste det mesta av anpassningsarbetetför den biologiska mångfalden rymmas inom denhandlingsram som skogsvårdslagen skall utgöra.Inom den ramen skall skogsbrukaren själv varabeslutsför.Erfarenheter talar för att rådgivning och utbildningär överlägsna medel för att omsätta de nyariktlinjerna i det praktiska skogsbruket.Skogsägarna måste själva genom ettansvarstagande och med stöd av de nämnda mjukamedlen få göra sådana anpassningar i sitt brukandesom ligger i linje med det skogspolitiska målet iskogsbruket. Detaljregleringar och oförutsebaraingrepp i brukarens beslutssfär måste undvikas.Miljöadministration och lagstiftning får emellertidinte bli mer omfattande än att man på etttillfredsställande sätt skall kunna garantera viktigaanpassningar i skogsbruket och göra prioriteradeavsättningar, t.ex. naturreservat.Det är helt enkelt nödvändigt med en helhetssyn påskogsbruket -- i enlighet med de jämställda målen --och att staten fattar beslut om de skogspolitiskamedlen vid ett och samma tillfälle.När man nu tar detta stora grepp omskogspolitiken, och dessutom uttrycker attmiljömålet skall likställas med produktionsmålet,är det märkligt att så stora frågor sombiotopskyddet och våtmarkerna i skogen lämnasutanför för att hanteras i ett annat sammanhang.Det finns en uppenbar risk för överlappningarmellan biotopskyddet och andra detaljstyranderegleringar i naturvårdslagen och iskogsvårdslagens vidgade bestämmelser.Bestämmelserna måste vara rättssäkra, ochintrång, utöver den hänsyn som skall tas i enlighetmed gällande skogspolitik, måste ersättas.Av vad som framgått av det förslag somNaturvårdsverket lämnat till regeringen ombiotopskyddet och våtmarksfrågan finns mycketstarka tvivel om huruvida rättssäkerhet kommer attuppnås och huruvida ersättning kommer att utgåvid s.k. intrång.Det inventeringsarbete som genomförs inomskogsvårdsorganisationen beträffandenyckelbiotoper och viktiga sumpskogsprojekt börtillställas markägarna så att dessa kan inlemmakunskaper om sådana områden i sin skogsskötseloch i sina planer. Detta blir ett effektivare sätt attuppnå effektivitet i naturvårdsarbetet.Där myndigheten vill skapa formella garantier kanman använda sig av skogsvårdslagens hänsynsreglereller naturreservat. Med kravet på helhetslösningföljer att regeringen måste överväga allamöjligheter i skogsvårdslagen resp.naturvårdslagen för att påverka skydd och skötselav vissa skogsbiotoper. På samma sätt måstebestämmelser om våtmarksdikning fattas när denövriga skogspolitiken avgörs och inte brytas ut fören senare behandling av regering och riksdag. Manmåste ta ett helhetsgrepp.Herr talman! Jag tar tillfället i akt att åter betonaatt jag är mycket orolig för vad som i framtidenkommer att hända när det gäller våtmarkerna ochbiotopskyddet. Inom dessa känsliga områdentycker man verkligen att regeringen borde orkatmed och känt ansvar för att genomföra enhelhetsbedömning i stället för att nu kalltkonstatera: ''det hade varit en fördel omdetaljreglerna för biotopskydd lagts fast innan denskogspolitiska propositionen presenterades''. EfterSinikka inlägg borde jag i varje fall kunnaräkna med att Socialdemokraterna kommer attstödja denna vår reservation.Med detta, herr talman, känner jag mitt, mitt partisoch allas vårt ansvar och yrkar bifall till vårreservation nr 3 avseende mom.7.Anf. 137 ():Herr talman! Skogen är ofta en indikator påmiljöproblem. Den är i vissa fall en tidig indikatoroch i andra fall en sådan där man får bekräftelse pådet som redan har varit känt och som man borde hakunnat åtgärda.Vi vet alla vilka skador som är definitiva,exempelvis de i . Vi kan alla seeffekterna av skador i . I vilken utsträckningdessa skador går att åtgärda kan diskuteras. Menjag är övertygad om att vi i många fall har fåttdefinitiva och obotliga skador som vi saknarmöjlighet att åtgärda.Skogen är inte bara en indikator. I många fall utgörskogsbruket en del av problemet. Näringsläckagetfrån våra skogsmarker är ett exempel på detta. Densituation vi har betyder först och främst attskogen töms på näringsämnen. De hamnar i ställeti våra sjöar och hav där de bidrar till övergödningoch förgiftning.Det är inte bara försurande nerfall som är orsak tilldetta. Jag tänker här närmast på tungmetaller ochannat som löses ut i marken. Också utdikningar,torrläggningar, felaktiga skogsvårdsmetoder ochstora kalhyggen har bidragit till det ökade läckaget.Trots förbättringar är situationen långt ifråntillfredsställande.Propositionen och utskottets betänkande ger ingenledning om hur vi skall förfara framöver på dettaområde. Regeringen bör alltså återkomma medförslag om hur näringsläckaget från skogsmarkernaskall minska.Den biologiska mångfalden tar sig ibland någotunderliga uttryck. Vi har ökat den biologiskamångfalden i skogsbruket genom att införaexempelvis contortatall. Den åtgärden hardiskuterats både i denna kammareoch på andra ställen.När det gäller läget för contortatallen menar jag attdet är fullkomligt självklart att ytterligareplantering av contortatall bör stoppas. Den arealsom finns, ungeför , räcker mer änväl för att konstatera att detta var en felaktigsatsning. Planteringarna infördes för att man skullefå bättre tillväxt i svårföryngrade lägen. Menallteftersom tiden har gått, och vi har kunnat iakttavilken effekt de har haft, har vi sett att det var enfelsatsning. Det finns ingen anledning att fortsättamed denna.I den del av utskottets betänkande som behandlarförslag förs i långa stycken ett resonemang somleder i rätt riktning. Men det jag saknar är enutvärdering och en effektbedömning av förslag ochåtgärder. Utskottsbetänkandet utgör i stort sett ominte en direkt hyllning till jordbruksministernsförslag så i varje fall en mycket nära anslutning tilldet.Jag menar att vi i många fall minskar våramöjligheter att göra utvärderingar.Skogsbruksplanen nämndes här tidigare av SinikkaBohlin. Det är alldeles uppenbart att det behövsplaner som det går att i efterhand se resultatet av.Samtidigt hamnar vi i den situationen att vi meddetta erkännande nu står i ett läge där de intebehöver redovisas. Det är en paradox.Jag tror att vi också kommer att få se ett skogsbrukdär vi får allt färre små skogsägare. Det är personersom inte direkt lever av sin skog. Kunskap går däralltmer förlorad.Det är fråga om kunskap och information. Återigenhar vi här ett exempel på att vi saknar utvärderingoch mål vilka gör det möjligt att se effekterna iverkligheten. Naturvårdshänsyn kan i och för sigvara förbilligande för skogsbruket. Men det är intehelt säkert att det förhåller sig så.Ett exempel är om vi minskar antalet arealer somutsätts för kalhyggen. Vi får då en ny maskinpark.Det är inte alls säkert att de mindre maskiner somi dag har fått en ökad användning, exempelvis vidröjning, är önskvärda . Vi får en ökadpåverkan in i minsta skrymsle avmaskinverksamhet, och markerna utsätts förmaskinpåverkan i hög utsträckning.Den effekt vi kommer att få av detta förslag är attpåverkan på skogsnäringen ur naturvårdshänsyn äratt betrakta som icke märkbar.En följd av det här blir naturligtvis ökade krav påavsättningar som skall skyddas. Det har diskuteratsprocentsiffror. Är en minimisiffra? Ja,förmodligen. Förmodligen måste vi öka till 10--av den produktiva skogsmarken, som resultatav att vi inte kan få ett skogsbruk som tar denaturvårdshänsyn som behövs på sikt.Ett förslag som hade i det härsammanhanget gäller en naturvårdsavgift. För attfinansiera en ökad reservatsbildning fordras intebara att man kan lösa det här via statsbudgeten utanockså att man låter branschen stå för de kostnadersom uppstår i det här sammanhanget. Det tyckerjag ligger i linje med regeringens krav på ettkretsloppssamhälle. Varje bransch skall stå för sinamiljöskador och kostnader för restaurering ochbevarande. Miljöministern och jordbruksministerntillhör samma parti. Jag undrar om man då inteborde ha samma syn på en sådan grundläggandefråga.Jag konstaterar också att utskottets betänkandeegentligen inte innehåller någon vettig kommentarom förslaget om att införa en naturvårdsavgift. Ensådan kan konstrueras på olika sätt. Jag är ute efteratt få en diskussion utifrån det synsättet. Avgiftenbör tas ut i förädlingsprocessennär en producent har att välja mellan råvara ochnaturmaterial. Jag menar att en sådan konstruktionskulle bidra till kretsloppssamhället, eftersomreturmaterial kommer att bli lönsammare.Herr talman! Jag står givetvis bakomVänsterpartiets uppfattningar såsom de uttrycks ivåra motioner. De socialdemokratiskareservationerna stämmer också i allt väsentligt medmin uppfattning. Men jag nöjer mig nu med attyrka bifall till min meningsyttring när det gällermom. 1 och 48.Anf. 138 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tilljordbruksutskottets hemställan.Det här är en ganska viktig fråga som in kommer att styra viktigastenäringsgren. Skogsbruket är mycket långsiktigt.Som jordbruksministern säger kan man medomloppstiden som bakgrund se hur pass viktigt detär med kontinuitet i skogspolitiken. Man kan t.ex.titta på skogsbruksplanerna. stiftades enlag om att man skulle ha skogsbruksplaner. Deplaner som därefter togs fram gäller fortfarande.Sedan dess har det skett ganska stora förändringari politiken, i första hand rent känslomässigt menäven när det gäller miljölagstiftningen. Det ärmycket viktigt att den här lagstiftningen inte blir förryckig.Trots att vi i svensk historiajämställer miljöintresset med produktionen finnsdet personer från SNF som demonstrerar mot denhär nya lagstiftningen. Det tycker jag är litetunderligt, eftersom man har fått så pass mycket tillgodo. Det förekommer även kritik från andrahållet, från skogsägarna. Eftersom vi får kritik frånbåda hållen, kan vi nog ta det till intäkt för att vikanske nått en hygglig svensk kompromiss som kange oss en bra skogspolitik inför framtiden.Det är mycket viktigt att vi betonar skogsnäringensstora betydelse för ekonomi.Skogsnäringen i lever på egna meriter ochknappast på några budgetmedel. Den fick betala nästan allt av detsom delades ut. har vi tagit bort den avgiftenoch i princip de bidrag som har funnits.Detta skall ställas i relation till hur man i andraländer sköter sin skogspolitik. Vi kan ta Canadasom exempel, där skogen till ägs av samhället.Där köper man avverkningsrätter för enspottstyver. Samhället bygger skogsvägar åt densom skall avverka. har man inte ensbehövt återplantera. Och det skall vara något somsvensk skogsindustri och skogsnäring skallkonkurrera med. Det är likadant med , staternapå östsidan. Där har skogsmarken inte värderats tillnågonting, och där har inte arbetskraften hellervärderats. Sedan finns det andra länder i Europa,t.ex. , där man har mycket stora bidrag tillskogsnäringen.Vår skogsnäring har således inte några anslag.Ändå bidrar vår skogsnäring till mellan 50 och 60miljarder i bytesbalanstillskott för . Det ärmer än dubbelt så mycket som verkstadsindustrinoch bilindustrin tillsammans. Det gersysselsättning, ofta i glesbygd. Därför måste vi varamycket aktsamma när vi hanterar den här näringen.Vi får inte genom oförsiktighet skapa en nykrisnäring. Vi har sett nog med kriser. En näringsom inte behöver gå till akuten skall vi varatacksamma för.Det ställs en hel del krav från olika håll, och det kanvara litet svårt att sammanfatta dem. Men om manbörjar dra i alla tråder rör det sig om fantastiskamängder pengar som det ställs krav på att näringenskall bidra med.Socialdemokraterna har här kommit med ettförslag om att man skall lägga per årtill en fond, som man inte riktigt vet hur man skallhantera. I utredningen står det att i princip skullehela skogskapitalet avverkas . Två promilleskulle bli . Det blir då faktiskt såmycket som av avverkningsvärdet somSocialdemokraterna vill pungslå skogsägarna på,utan att det ens har fått några inkomster.Det finns en annan myndighet som har stuckit uthakan, nämligen . Man säger attskogsägarna måste betala 5--perkubikmeter för att de själva skall kunna finansieraköpet av mark till naturreservat. Det här stämmerinte alls med de intentioner vi har i denskogspolitiska kommitténs betänkande och i denhär propositionen. kan man fråga sig om vihar ett rakt igenom demokratiskt valt styre, ellerom det finns små öar av byråkrati där demokratininte går fram.Det finns ett överskott på skogsråvara , vilketkanske har bekymrat den skogspolitiska kommitténen del. Jordbruksministern och jordbruksutskottethar dock en litet mer optimistisk syn. Vi har entillväxt på per år.Vi tar bara ut 60. Överskottet på råvaran är enutmaning till näringen. När det nu börjar gå bättreigen är det viktigt att skogsindustrin användervinsterna till forskning och utveckling. Det ärviktigt att skogsnäringen med sin forskning ochutveckling tar sikte på att utveckla användandet avträ och att utveckla nya produkter och nyamarknader.Herr talman! I propositionen tycker jag att mansuger litet för mycket på tesen att skogsbruket intehar levt upp till miljömålet. Skogsbruket harfaktiskt gjort en hel del.Man följde skogvårdslag och till viss del denya regler som gällde . Där fanns det enväldigt stark inriktning på produktion. 1982 antogsen lag med vilken man kunde tvinga skogsägarnaatt avverka även om det inte var lönsamt. Nubehövde man inte tvinga dem, eftersom priserna påskogsråvara gick upp. Man kunde alltså få ut råvaraändå. Men sådan var atmosfären i lagstiftningenoch i samhället . Man kan säga attmiljösidan fick stå tillbaka. Detta formadeskogspolitiken under 1980-talet.Omkring 1985 kom nya miljövindar in isamhällsdebatten. Det kom ny lagstiftning,visserligen inte på skogsvårdsområdet, menskogsbruket och skogsmyndigheten tog ändå till sigdetta. Man började med dag har 80 000 skogsägare i princip gått kursenRikare skog, som är miljöinriktad. Här harskogsägarna gått före lagstiftarna. Redan innanpropositionen antas har 80 000 gått dennakurs.Jag tror det är på samma sätt som med kravpå produktion. Om skogsägarna får de rättasignalerna i form av rådgivning, utbildning ochsamråd från myndigheterna, kommer de att vilja tavara på den egna skogens miljövärden, precis somde velat ta till vara produktionsvärdet. Jag tror intedetta är något problem.Regeringen tror alltså på skogsägarnas goda viljaoch att deras miljöintresse kommer att slå igenomnär det gäller vårdandet av den biologiskamångfalden. Jag tror inte vi skall behöva blibesvikna.Jag noterar med tillfredsställelse att utskottet iprincip är enigt om målen i den svenskaskogspolitiken. Däremot råder oenighet om hur viskall nå målen och vilka medel som skall användas.Vi från regeringspartierna vill arbeta på ett sådantsätt att vi har skogsägarna med oss i stället för motoss. Jag tycker mig se att Socialdemokraterna inte isamma utsträckning vill bygga på skogsägarnasgoda vilja. De vill ha mer detaljstyrning och merabyråkrati.Skogsägarna vill om de vet och kan. Därför är detväldigt viktigt med utbildning. Det måste ske enordentlig satsning på utbildning, inte bara avskogsägarna, utan även av entreprenörer ochprocessförare. Det finns med i propositionen.Jag såg i senaste numret av att -- ochnoterar med tacksamhet -- tagitinitiativ till att utbilda sin personal iskogsmiljöfrågor. Det är där det måste börja omden nya skogspolitiken skall bli framgångsrik. Ominte myndigheterna kan ge klara signaler -- och jagtror man kan säga att det har brustit tidigare på dethär området -- så kommer det alltid att brista ute påfältet. Skyll sedan inte på skogsägarna för att deinte lever upp till myndigheternas önskemål.Jag vill poängtera: Vi gör det inte lättare förskogsägarna med den nya politiken, tvärtom. Detblir svårare, men blir det i skogsägarnas egetintresse att klara en högre målsättning än tidigare.Det gäller även miljöfrågor. Skogsägarnamyndigförklaras.I en del artiklar har det kommit fram ettifrågasättande av återbeskogningsplikten. För attdet inte skall råda någon missuppfattning vill jagsäga att kravet på återbeskogning, som infördes iden första skogsvårdslagstiftningen och somvar den viktigaste delen av denna, fortfarande ärgrundläggande i skogspolitiken.Det är en väldigt fin norm som finns inplanterad isvenska skogsägares bakhuvuden. Vi borde kunnaexportera den till andra länder där man inte alls harsamma känsla för återbeskogning, utan skövlar sinskog.Jag kanske skall vända mig till jordbruksministern.Skogspolitiska kommittén har inte föreslagit någonsanktion i form av fängelsestraff, men det har sedankommit till i propositionen. Jag är inte särskiltpositiv till detta, men jag kanske kan få enkommentar från jordbruksministern om detta.På s. 64 och 66 finns reservationer frånSocialdemokraterna och Ny demokrati. Det gälleratt biotopskyddet borde ha ingått i skogspolitiskakommitténs betänkande, så att vi nu skulle hakunnat ta ställning till hela skogspolitiken. Så ärinte fallet.Det oroar skogsägarna och det är intetillfredsställande för oss politiker heller, det kan jagnog säga. Men får vi besluta om det som finns,och sedan får vi nagelfara propositionen ombiotopskydd och våtmarksdikning när de ärendenakommer till behandling.På s. 67 tar Socialdemokraterna upp skyldighetenatt röja och gallra och reserverar sig där. De räknarmed att skogsägarna inte kan vara riktigtsjälvständiga egna företagare.Vi har inte på något sätt ifrågasatt vikten av att manvårdar ungskog. Men systempartiet lyser igenom iförmynderi. Vi vill hävda att man kan vårdaungskog på olika sätt. Det finns inte bara en regelför det.Det är likadant med skogsbruksplanerna. De är tillför ägarna och inte för myndigheterna vilketsomliga kanske tror. Så har det alltid varit. Därförförutsätter i varje fall jag att de allra flestaskogsägare kommer att hålla sig med enskogsbruksplan. Jag tycker inte man behövertvinga fram en sådan positiv lösning.Socialdemokraterna har också yrkat bifall till ettförslag om anmälningsskyldighet när det gäller attutnyttja helträd. Det är, tycker jag, att överdrivalitet. Av varor som skullekunna tas ut tar man ut 0,5. Det tas alltså inte utmycket. Det är inte så lönsamt att det är någon idéatt hålla på så.Efter varje avreglering följer en reglering, fick vihöra här från . Men är detfaktiskt tvärtom. Men vi ärganska måttliga. Jag tror inte att detta kommer atterbjuda några större problem.Anf. 139 () replik:Herr talman! tog upp frågan omskogsbruksplaner som vi socialdemokrater harföreslagit, och han funderar över om vi själva vetvad vi skall använda dem till. Det går bra, CarlOlov , att läsa i den socialdemokratiskamotionen och reservationen. Där står väldigt klartatt vi tänker använda dem till utveckling, forskning,skogliga inventeringar, informations- ochrådgivningskampanjer och speciellanaturvårdsinsatser.Han nämnde också nya förslagvad gäller eventuella naturvårdsfonder. Kanskekan dessa tankar samköras den dag vi får förslagetpå bord.Vi har ju också sagt att det är olyckligt att vi intei samband med skogspolitiken också får behandlafrågan om biologisk mångfald. Vi hade kunnatklara av den problematiken på en gång och intebehövt ha flera slitande debatter.Det finns också en motsägelsefullhet i vad CarlOlov säger. Han förstår inte vårt förslagmed till fonden. Men sedan säger han attskogsnäringens framtida vinster skall användas tillutveckling och forskning.Jag vet inte vad menar medskogsnäringen. Är det bara näringen, eller ocksåskogsbruket? I så fall är det samma sak: I stället föratt ta vinsterna kan var och en lägga litet pengar idenna fond och klara de gemensamma åtagandensom vi har.Carl sade också att viSocialdemokrater vill byråkratisera. Det är kanskedär skiljelinjen går mellan Socialdemokraterna ochregeringspartierna. Ni betonar i betänkandet ochpropositionen ägande, ägarens ansvar och ägandetsförträfflighet. Vad vi tror på ärskogsvårdslagstiftningen som är ett av de medelsom vi har använt för att styra en bra skogspolitik idet här landet. Vi tycker att den är väl avvägd. Denär internationellt känd och efterföljd. Den harockså varit normgivande bland skogsägare.Jag förstår att det, för dem av er som är skogsägare,vore enklast att man inte över huvud taget hadenågra lagar. Men vi som ser det mer allmänt serskogspolitiken som en ryggrad i välståndet. Detgäller då att politiken kan styra. Det är inte detenskilda ägandet som är det viktiga, utansamhällsintressena.Anf. 140 ()replik:Herr talman!