prot · GH096 · 1993-10-13 00:00:00 — Ett sätt är att flyttaöver en del av skattetrycket från arbetskraften tillmiljöfarliga utsläpp och energi -- en s.k.skatteväxling.Att skapa ekonomisk utveckling är inte heller enfråga om att enbart vrida på några ekonomiskarattar. En väl fungerande marknadsekonomiförutsätter ett samhälle med en grundläggandeetisk samsyn. Marknadsekonomin bygger nämligenpå frivilliga, ofta informella, civilrättsliga avtalmänniskor emellan. Rättsmedvetande, hederlighetoch personligt ansvarstagande är viktigafundament, som sänker de s.k.transaktionskostnaderna i ekonomin och därmedbidrar till en bättre effektivitet.Det är mot bakgrund av detta som det är glädjandeför mig som kristdemokrat att höra attNobelstiftelsen har gett iekonomi till . North, som forskar i justspelreglerna för ekonomisk tillväxt. Prisetbekräftar hur viktigt spelregler, rättstänkande, etikoch institutioner är i en fungerande ekonomi. Vikristdemokrater har lyckats få in dessa resonemangi regeringens finansplaner -- inte för att vi tror attskrivningar i sig är tillräckliga och alltid löserproblemen utan för att vi hoppas att de icke-materiella faktorernas betydelse för denekonomiska utvecklingen skall tränga in i ochprägla den ekonomiska och politiska debatten. Såvar det med miljöperspektivet. Det var ett uddaresonemang, tyckte många ekonomer . är det allmängods i den ekonomiska debatten.Herr talman! Socialdemokraterna driver ofta tesenatt regeringen bara stramar åt i ekonomin. Regeringssidan för en politik som innebäratt vi både gasar och bromsar. Exemplen påoffensiva, stimulerande insatser är många: ROT-programmet för byggsektorn, en kraftigupprustning av vårt järnvägs- och vägnät, flerutbildningsplatser, mer resurser till forskningen, enambitiös arbetsmarknadspolitik och ett omfattandeprogram för att stärka ny- och småföretagande.Men för att klara budgetunderskott, ränta ochinflation -- och därmed jobben -- krävs attstatsfinanserna saneras. En mer expansivfinanspolitik är därför inte möjlig.Jag kan försäkra attvårnadsbidraget kommer att finansieras inom detsaneringsprogram som regeringen och riksdagenhar slagit fast. Men att tro att enbart tillväxt iekonomin skulle reda ut budgetproblemen är ochförblir att likt strutsen sticka huvudet i sanden.Som kristdemokrat tycker jag att det finns ytterststarka etiska skäl för att få ordning på statensfinanser. Att vältra över en växande skuld- ochräntebörda på kommande generationer är enligtvårt synsätt djupt oetiskt.På tal om etik måste jag få kommentera IanWachtmeisters påstående att det inte händernågonting på biståndsområdet. Om inte IanWachtmeister hade skickat sin suppleant påfinansutskottets studieresa hade han fått vara medom ett mycket intressant samtal i medSveriges folk i dessa internationella hjälporgan.Han hade då fått höra hur tufft och denordiska länderna driver just effektivitetsfrågornanär det gäller biståndspolitiken via FN-organen.Det gör vi i utan att släppa engagemangetför de människor som skall ha del av biståndet,engagemanget för människor som har det sämreställt. påstående beror antingenpå okunnighet -- och då bör det rättas till -- eller påcynism, och då är det allvarligt.Herr talman! harneddragningar gjorts i statens transfereringar tillkommuner och landsting. Utan tvivel kommer detatt ställas stora krav på kommun- ochlandstingspolitiker närprioriteringar skall göras i verksamheten. Somkristdemokrater har vi den fasta övertygelsen, attäven i ett trångt samhällsekonomiskt läge måstevården om våra gamla och sjuka värnas.Enligt prognos för denärmaste åren kommer kommunernas ekonomiskasituation att försämras ytterligare 1994 och 1995.Det är nämligen då som skatteunderlaget börjar slåigenom på kommunernas ekonomi. Det får interåda någon som helst tvekan om färdriktningen närdet gäller saneringen av de offentliga finansernaoch att även kommuner och landsting måste varamed och ta ansvar när de strukturella obalansernaskall rättas till. Däremot måste vi kunna resoneraom takten i den förändring som sker ikommuner och landsting.Jag vill gärna uttrycka min oro över situationeninom främst vården och äldreomsorgen. Under1994 låter vi också , som enligtkrisuppgörelsen med Socialdemokraterna skulle hagått över till statskassan, stanna kvar ikommunsektorn för att den omställningsprocesssom nu pågår skall kunna ske i en lugnare takt.Inför nästkommande år anser jag att regeringen pånytt måste överväga hur kommunernasekonomiska situation skall hanteras. Vi i kdskommer att arbeta för att sådana ekonomiskavillkor skapas att vården och äldreomsorgen kanhållas på en hög nivå.Herr talman! Den låga inhemska efterfrågan har avSocialdemokraterna och av som orsaken till den höga arbetslösheten.Vi har för litet pengar och köper därför för litet,vilket gör människor arbetslösa, heter det. Därförföreslås en momssänkning på föratt öka hushållens köpkraft.Jag hoppas att kammaren uppmärksammadeGöran anförande. Han nämnde där intemed ett ord Socialdemokraternas paradnummer nr1 -- momssänkningen på . Jagmisstänker att det var ett förbiseende. Eller vardetta något medvetet? Det kan vara intressant attfå höra svar på det.Självfallet slår en sjunkande privat konsumtionhårt mot sysselsättningen. Men en närmare studieav hushållens disponibla inkomst och den lågaefterfrågan visar att det inte finns något starktsamband mellan dessa. ökade dendisponibla inkomsten medan den privatakonsumtionen sjönk med . Människorfick alltså mer pengar . Detta berodde alltså intei första hand på att de inte hade pengar utan på attde valde att spara och sanera sina skulder. Dettatalar för att hushållens konsumtion och sparandetill stora delar styrs av annat än av hur mycketpengar de har, t.ex. osäkerheten inför framtiden.Jag skulle vilja fråga om han ärsäker på att en momssänkning skulle öka denprivata konsumtionen. Vi vet ju att det inte varbristen på pengar som ströp den privatakonsumtionen 1992. Om det är osäkerheten förframtiden som är orsaken måste för mig hur ett ökat budgetunderskott , som Socialdemokraternaföreslår, inte skulle öka människors osäkerhet förframtiden. När underskottet och räntan stiger ärdet väl troligt att hushållen tvekar inför att öka sinkonsumtion. Då finns det ju risk att vi bryter denstigande optimism hos hushållensom vi faktiskt kan se i olika undersökningar.Herr talman! som Socialdemokraternatalar om de stimulanser som man är beredd att vidtaär man betydligt mer dunkel när det gällerbesparingar. har man mest ägnat sig åt attkritisera regeringen utan att visa upp de egnakorten.Herr talman! Socialdemokraterna har en nytalesman i ekonomiska frågor. 56 () replik:Herr talman! Först vill jag också till tack för välkomsthälsningen. Jag ser framemot ett arbete i utskottet där vi konstruktivt skallförsöka att lösa frågor tillsammans. Det är väl docki ett sådant arbete på sin plats att man reder ut varman står, moraliskt och etiskt, i vissagrundläggande politiska frågor.Attefall gick snabbt förbi den differens som finnsmellan regeringens politik, som ju kds är en del avoch ansvarig för, och den valrörelse som kds drev.Valrörelsen var en hyllning till vårdens folk, till alladem som där gör sin arbetsinsats. Det var enuppställning för de svaga och gamla.I regeringsställning har och hansparti bidragit till en politik som innebär att närmare80 000 kommunalt anställda ochlandstingsanställda försvinner under den härperioden. Det besparingsprogram som StefanAttefall står bakom kommer att innebära attytterligare 60 000 anställda i kommun och landstingtas bort, i huvudsak inom vården.Jerzy , en partikamrat till vi alla har stor respekt för, har hanterat detmoraliska dilemmat med det budskap som nilevererade i valrörelsen och den politik som ni nudriver på så sätt att han inte kandiderar för omval.Inför framtida samarbete med det vara intressant att höra hur han hanterardetta moraliska dilemma.Anf. 57 () replik:Herr talman! frågade omdifferensen mellan det som vi sade i valrörelsen ochdet vi gör.I valrörelsen sade vi att vi skulle kämpa för en godvård och omsorg, inte minst för de allt fler äldresom vi kommer att få . Bl.a. därförhar vi fått till stånd utredningen 2000. Dentittar just på hur man långsiktigt skall lösa demycket besvärliga och bekymmersammaproblemen med allt fler äldre och allt färre iarbetsför ålder.Vi kan gärna erkänna att vi inte bedömde att densvenska ekonomin var så dålig som den har visat sigvara. Det är ett bekymmersamt läge. Vi brottassjälvfallet med frågorna. Men vi vet också att detalltid kommer att vara de som har det sämst somdrabbas hårdast om vi inte sanerar de offentligafinanserna.När vi har inflationsekonomi,spekulationsekonomi och när det är dåligaekonomiska tider finns det alltid människor somkan sko sig och som gynnas. Det såg vi under 80-talet.Vi försöker prioritera vården och äldreomsorgenäven i det här trånga ekonomiska läget. Därförlåter vi de 4,2 miljarderna vara kvar ikommunsektorn. Därför håller vi ögonen på detta.Kds jobbar också aktivt i kommun och landsting föratt prioritera äldreomsorgen. I träffadesexempelvis en uppgörelse som innebar att justäldreomsorgen garanteras att inte drabbas avytterligare besparingar . Det är ettexempel på konstruktivt agerande från kds sida ikommuner och landsting.Jag frågade hur han förklarar atthan glömde paradnumret om momssänkningen isitt anförande och hur han förklarar att enmomssänkning verkligen skulle ge en ökad privatkonsumtion, med hänsyn till erfarenheterna från1992. Dessa frågor sprang han förbi. Jag hoppas atthan återkommer till dem i sin replik. Jag tycker attdetta är ett mycket intressant resonemang. Därfinns ju faktiskt en av de stora skillnaderna mellanregeringens och Socialdemokraternas politik. Ärdet rätt metod att stimulera ekonomin med den typav momssänkningar som ökar underskottet, eller ärdet fel metod? Det är en mycket intressantdiskussion att föra. Jag skulle vara glad om GöranPersson kunde utveckla sina tankegångar på detområdet.Anf. 58 () replik:Herr talman! Jag skall gärna utveckla dentankegången. Jag skall inte bli svaret skyldig.Den situation som vi har haft när det gällerprivat konsumtion är unik. Den har inneburit enmassarbetslöshet. Det varnade vi för föregåendehöst. Det var en för stark åtstramning. Attefall ochhans kolleger i kammaren höjde momsen,bensinskatten, andra skatter och stramade åtekonomin. Vi sade: Man kan inte göra detsamtidigt som man låter kronan flyta fritt. Vi går ini en situation då vi går från lågkonjunktur tilldepression. Sluta med detta!Detta var vårt råd.Ett av våra förslag var att man skulle ha en generellmomssänkning, inte för att få konsumtionen att ökautan för att få den privata konsumtionen att intefalla fullt så mycket. Detta avvisade ni, ocharbetslösheten kom som ett brev på posten.Hundratusentals arbetslösa är resultatet av deninhemskt ordnade lågkonjunkturen. För detta bärStefan Attefall och hans kds-kamrater en stor delav ansvaret.Jag skall nu återkomma till vårdfrågan. Jag frågadehur hanterade den moraliska ochetiska frågan när det gällde valrörelsens tvärsäkrabudskap om vårdpersonalen och regeringens hårdaattacker på samma personalgrupp. att man har tillsatt en utredning somlångsiktigt skall titta på frågan. Men det är ju nusom 90 000 sparkas i landets kommuner. Sedansäger : Vi har inte råd. Vi måstesanera finanserna.Stefan Attefall hörde väl vad jag läste upp frånDagens Industri. Det handlade omskattesänkningar på flera hundratals miljonerkronor för vart och ett av de svenska storföretagsom har aktieägare. Detta har rådmed, men inte att se till att det finns personal somvänder gamla och sjuka på våralångvårdsavdelningar. Det är ju den här skriandeobalansen mellan ert tal om moral, etik och rättvisfördelning och ert praktiska handlande som har fåttJerzy att gå åt sidan.Jag frågade hur han hanterade dettamoraliska dilemma. Det blev han mig svaret skyldigpå. Han kan rimligen inte hänvisa till statligautredningar och allmänt ekonomiskt, politiskt tal.Det är gärningarna som skall dömasför.Vi är många som känner hemortsrätt i de värdensom den står för. För migsammanfattas det bäst i uttrycket: bären varandrasbördor. Jag vill verkligen på djupaste allvar ochmed stor smärta säga att det vi nu upplever i Sverigeär rakt motsatt utveckling. De starkaste slipperbära bördorna, och de svaga får bära dubbelt såmycket. Det var inte meningen, är detta moraliska dilemma som skyldighet att redovisa hur han förhåller sig till.Anf. 59 () replik:Herr talman! Jag skall gärna reda ut de moraliskaaspekterna på detta. De moraliska aspekterna äratt vi kristdemokrater jobbar på alla områden föratt undvika att den ekonomiska situationen blirvärre än den var när vi fick ta överregeringsmakten. Det pågår ett långsiktigt arbeteför att sanera svensk ekonomi. De problem som harbyggts upp måste åtgärdas för att viskall få resurser över till våra gamla och sjuka.Om det finns någon kommun där man inte harresurser att vända de gamla och sjuka, skulle jaggärna vilja prata med de kommunpolitikerna omhur de prioriterar den verksamheten jämfört medfritid, kultur och andra verksamheter i kommunen.Jag menar att så inte är fallet. Men jag är ocksåorolig över situationen, därför flaggar jag också föratt de här frågorna måste följas mycket noggrant.Men jag konstaterar också att socialdemokraternainte har så mycket mera pengar än vad regeringenhar. Socialdemokraterna pratar mycket om densmärtsamma men nödvändiga neddragningen för1993 på 7,5 miljarder. Inte hellerSocialdemokraterna har haft pengar att återföradetta till kommunsektorn i sina budgetförslag. FrånSocialdemokraternas sida är man tyst, och manväljer att bara kritisera utan att komma med egnaförslag. säger själv, och det sadekongressen också, att det krävs besparingar iframtiden. Vi har dock fortfarande inte sett någrabesparingsförslag från socialdemokratins sida.Jag noterade också, vilket är intressant, att närGöran här tog upp diskussionen ommomssänkning så sade han att det var ett förslag omen generell momssänkning. Är det inget förslaglängre? Det är en mycket intressant fråga. Han nämnde det inteens i sitt eget tal. Kan vi då konstatera attsocialdemokraterna har släppt den frågan ochdärmed erkänt att det inte är en framkomlig vägframöver? Vi vet att det inte var brist på pengarsom ökade hushållens konsumtion . Därför vetvi att det inte finns så tydliga samband mellanstimulans av det slaget och ökad privat konsumtion.Sambanden är svårare än så och beror mera på denlångsiktiga tilltron till den ekonomiskautvecklingen. Jag menar att vi är på rätt väg.Enkäter bland hushållen visar att optimismenbörjar öka och att man faktiskt börjar se ljus itunneln. Och det är kanske inte ett mötande tåg,som man möjligen har trott tidigare.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 60 (nyd)replik:Herr talman! Debatten har tydligen nått sinreligiösa del -- bären varandras bördor och andragoda råd. Jag vill bara säga till atthan inte behöver bära mina bördor. Det räcker nogmed dem han har själv.Göran mästrar och instruerar alla här, ochhan tror visst redan att han har börjat bära svenskafolkets bördor från kanslihuset. Men vi är inte därän.Herr talman! Räntan på statsskulden, ,är . , envanlig svensk, tjänar . 1,8miljoner människor skulle behöva arbeta för att fåihop till räntan på den skuld som svenska politikerhar dragit på landet. Det arbetas redan. Det räckerinte, skulden finns där. Vi behöver 1,8 miljoner nyajobb. All inkomstskatt som de jobben ger behövervi för att betala. Då förstår man hur mycket det rörsig om.Kds och alla möjliga andra höll på att svimma tillhöger och vänster, religiösa eller inte, när vi i Nydemokrati -- som råkar komma från verkligheten --sade att vi måste skära i statsfinanserna med 196miljarder. Det ansågs vara ett så förfärligt förslag.Nu kan vi se att det var i allra högsta grad behövligt.Sedan har vi realismen. och att det var så bra att man hadegjort satsningar. Den s.k. villa-ROT som innebäratt folk får reparera sina villor och göra vissa avdragär faktiskt ganska dum. Det är för låga belopp, ochprocentsatserna är felaktiga. Det lönar sigfortfarande att jobba svart. Regeringspartiernaskulle kunna få råd ifrån väldigt många människor.Det finns fullt av rådgivare i . De håller justnu på att reparera sina villor svart, kan jag tala om.När man vidtar åtgärder för att rätta till någontingmåste man vara realist, och man måste ofta tasteget fullt ut. Ni hamnar ofta i sådana härhalvmessyrer som tyvärr inte hjälper er någonstans.Herr talman! Sedan kom in på etiken.Han sade något om att jag skulle ha sagt att det intehänder något på biståndssidan. Jo då, nieffektiviserar biståndet. Jag fick då välja mellanokunnighet och cynism. I mitt fall väljer jag enseriös analys. Ni effektiviserar fel sak. Det är intebättre att man är fruktansvärt effektiv när man gören dumhet. Jag säger att ni måste ändrainriktningen på biståndet så att det avspeglarSverige och världen . Den biståndspolitik vihar, förlåt herr talman, är faktiskt utformad avPierre , och det gör väl ingen människaglad -- inte ens kds.Anf. 61 () replik:Herr talman! påstår att vi harkommit till den religiösa delen av debatten. Jag ärglad om jag kan bidra till att debatten hamnar påen något högre nivå än vad den har varit hittills.Vi talar om att effektivisera biståndet, och IanWachtmeister säger att vi effektiviserar fel saker.Nej, vi effektiviserar rätt sak. Vi effektiviseraranvändningen av de biståndsmedel som vi försökerhjälpa människor i andra länder med. Det handlarinte om att överge ambitionen. Det handlardäremot om att alltid försöka söka vägar för attpengarna skall användas så effektivt som möjligt.Självklart sker det också misstag inombiståndspolitiken, liksom inom alla andra områden,t.o.m. inom Ny demokrati. Men det handlar omvad man har för ambitioner. är tydligen att så fort det sker någotmisstag inom biståndspolitiken så är det en ursäktför att dra ner på biståndet.Vi har besvärliga ekonomiska problem i Sverige.Men vi har också ett ansvar för vad som händerutanför landets gränser, både för vår egen skull vadgäller framtida konfliktbilder i världen, framtidahotbilder, miljöproblem m.m. och för att vi har ettmoraliskt ansvar för våra medmänniskor i andraländer. Detta gör att det faktiskt är rimligt attSverige, som är ett av de rikareländerna i världen, satsar närmare en procent avvåra tillgångar till u-landsbistånd. Vi skall dockgöra det så effektivt som möjligt.I det avseendet kan jag väl påstå att vi har förändratbiståndspolitiken ganska rejält jämfört med PierreSchoris dagar. har det nu kommittydliga politiska signaler till vårt folk som jobbarmed bistånd om att man skall använda pengarnaeffektivare. Man skall följa upp mycket bättre. Designalerna har tidigare inte nått ut till personalen påambassader och i olika internationella hjälporgan.Ian saknar tyvärr den härinlevelseförmågan, tycker jag. Den finns i mångastycken när det gäller vad som händer i Sverige.Men jag tycker att han brister på det här området.Det hoppas jag att han kan rätta till. Kanske ävenIan kan lära sig någonting under sinaår i . Det vore tacksamt om det här voreett sådant lärospån.Anf. 62 (nyd)replik:Herr talman! Det är inget fel på mininlevelseförmåga, det kan jag garantera. Det är inteheller något fel på min fantasi. Det är inte hellernågot fel på mitt förstånd. Jag hör vad Attefallsäger, och jag vet vilka problem ni har.Vad jag talar om är att biståndet måste ändras närdet gäller inriktningen och omfattningen.Omfattningen handlar om pengar, och det ärekonomidebatt . Biståndet måste också ändrasbeträffande anknytningen till verkligheten. För attvara ännu tydligare än vad jag var kan jag säga attdet inte hjälper om vi blir effektivare på att köraöver pengar till hemliga konton för korrumperadediktatorer så att det går fortare . Det ärdet jag säger. Om man gör fel, blir det inte bättreav att man gör fel effektivt.Vi skall ändra alltihop. Världen ser annorlunda ut,och vi bör prioritera det på ett annat sätt. StefanAttefall vet mycket väl vad jag menar. Minambition är att hushålla med folks pengar. Komihåg, herr talman och alla andra, att vi faktiskt ärsatta här för att hushålla med folks pengar. Folk ärinte anställda av oss. Vi är anställda av dem för atthushålla med deras pengar. Då gäller det att kritisktgranska vad som görs, inte bara låta det hela rinnapå och säga att vi är så tjusiga, vackra, trevliga,gulliga och ger bistånd hit och dit. Jag påstår att det går att ge dubbelt såmycket bistånd för hälften av pengarna. Så är detmed allting som inte har granskats förut.Herr talman! Vidare en ny fråga till StefanAttefall -- om vårdnadsbidragen. De ärju, minst sagt, er baby. skall de fram. Jag hartidigare frågat hur de skall finansieras. Ni får intenågon finansiering från sida. Hanmenar att om det blir en finansiering kommer hanatt sitta och sura i ett annat hörn och få igenomnågot annat. Då får svenska folket betala en gångtill för världens mest generösa familjepolitik.Vi i Ny demokrati har sagt att idéen medvårdnadsbidraget är all right. Menvårdnadsbidraget skall givetvis finnas i stället förnågot annat. Det går inte att lappa på med denockså. Ni har inte råd med det. Hur har ni det ibrottningsmatchen med de andra partierna?Anf. 63 () replik:Herr talman! Först gäller det frågan om bistånd.Jag ställer upp på att diskutera innehållet ibiståndspolitiken, etc. Men vi skiljer oss åt iuppfattningen om omfattningen. Det kan vi barakonstatera. Jag kommer ihåg en debatt som IanWachtmeister hade med i Sundsvallför . Då ställde enkonkret fråga till och undradevad han menade. rapade upp detena exemplet efter det andra som inte gällde.Förmågan att veta vad som är problem inombiståndet är inte så väl utvecklat hos Ny demokrati.För att visa på att jag inte bara ogillar Nydemokratis uppfattningar, kan jag säga att jag skallgärna lyssna på de förslag som när det gäller ungdomspolitiken ochungdomsfrågorna. Jag kan höra vad det finns föridéer som jag kan ta till mig i det utredningsarbetesom jag jobbar med just när det gäller ungdomarsinträde i arbetslivet och på bostadsmarknaden.Slutligen har vi frågan om vårdnadsbidraget. Detpågår en process i omfinansieringen av vårdnadsbidraget. Den kommeratt sluta lyckligt, precis som alla andra processerhar gjort. Det finns självfallet olika uppfattningarom finansieringen. Men jag kan försäkra attfinansieringen kommer att rymmas inomsaneringsprogrammet. Personligen delar jag litetgrand uppfattningen i den kritik som IanWachtmeister har mot att plötsligt fredaföräldraförsäkringen i dessa frågor. Men, som IanWachtmeister vet, skall man samarbeta får man geoch ta. Det är med det mottot som problemen iregeringskansliet löses, som man klararav ett långsiktigt saneringsprogram för de offentligafinanserna.Jag tycker att och andra skullekunna vara litet mera imponerade över detta, istället för att klaga över att en kompromiss iblandinte blir helt perfekt. Det viktiga är attfärdriktningen går åt rätt håll. Detuppmärksammas mer och mer. Vi har tagit på ossett stort beting i fråga om besparingar ochfinansiering av reformer. Vi gör nämligen inte somt.ex. socialdemokraterna gjorde i 1985 årsvalrörelse. De pratade om att en framtida tillväxtskulle finansiera saker och ting. Vi tar det helakrona för krona i budgetarbetet. Det kommer IanWachtmeister att få se resultatet av snart. Då fårhan ta ställning till det.Anf. 64 ():Herr talman! Det här har varit en ganska intressantdebatt, alldeles speciellt det som hände i slutet.Stefan Attefall talade då om att han har sammaåsikter som i motsats till BengtWesterberg vad gäller finansieringen avvårdnadsbidraget. Vi får se var det slutar.Debatten har givetvis handlat om ekonomi påmakronivå. Det har handlat om statsskulden,budgetunderskottet, räntorna och arbetslösheten.Det har varit mycket intressant. Debatten har visatpå skiljelinjerna, nämligen att alla katter inte ärgrå. Det finns vita katter och svarta katter. Rödaoch blå finns det väl inte. Det finns olikauppfattningar.Det är bra att skiljelinjerna visas.