prot · GH0910 · 1993-10-19 00:00:00 — Vi uppfattade frågan som att dennärmast gällde polisens hantering, och därför vardet jag som gav svaret.Jag kan förtydliga och säga att det iRikspolisstyrelsens författningssamling föreskrivsatt en omhändertagen skall läkarundersökas omhans tillstånd är sådant att behov av sjukhusvårdinte kan uteslutas. Det är en mycket stark ockkrävande regel.Jag har också inhämtat information frånLandstingsförbundet om hur det ser ut när detgäller just tillnyktringsverksamheten, som kanskeär den mest intressanta i sammanhanget. Jag harfått information om att alla landsting hartillnyktringsverksamhet. Därutöver finns denordinarie sjukvården.Jag kan naturligtvis inte besvara sjukvårdsfrågornai övrigt.Anf. 49 ():Fru talman! Jag förstår att justitieministern inte kanbesvara sjukvårdsfrågorna, och jag tackar därförför svaret.Polismän har tagit kontakt med mig och sagt att deär förtvivlade över situationen. Jag får ställa frågannågot annorlunda och rikta den till socialministern.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1993/94:55 om resurserna tillpolisväsendet i länAnf. 50 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omjag vid årets budgetbehandling är beredd att föreslåregeringen att polisväsendet i tilldelasökade resurser.Jag vill först erinra om attriksdag och regering tar ställning till polisväsendetssamlade behov av medel för det kommandebudgetåret. Det är därefter en uppgift förRikspolisstyrelsen att fördela de beslutade medlenmellan länen. Enligt regleringsbrevet för polisenskall medlen fördelas med hänsyn tillarbetsbelastning och medborgarnas behov avpolisiära insatser. Fördelningsmodellen bör därvidkunna utgöra en utgångspunkt.Enligt fördelningsmodellen tillhör de länsom skall få en större andel av polisensresurser än i dag.Anf. 51 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaretpå frågan.Anledningen till att jag ställer frågan är densnedfördelning av resurser som vi i länanser har skett när det gäller polisväsendet. Det ärinte bara en lokal uppfattning. Vi stöder oss påuppgifter från senasteårsredovisning. Anser justitieministern attpolisväsendet i län råkat ut försnedfördelning vad gäller resurser?Vi är i vårt län mycket medvetna om att det finnshårda sparkrav. Vi har verkat för att dessa kravskall uppfyllas och gjort besparingar under mångaår. Ytterligare besparingar kommer att gå ut överden operativa verksamheten. Det tycker inte vi somjobbar med polisfrågor i länet rimmar med deninriktning som gäller för brottsbekämpning.Vad anser justitieministern?Anf. 52 Justitieminister ():Fru talman! Det uppstår alltid problem när mantotalt sett inte har resurser. Det är den situationenvi befinner oss i. Egentligen har ingenpolismyndighet de resurser jag skulle önska att dehade tillgång till.Rikspolisstyrelsen har med regeringensgodkännande fastställt principer för enfördelningsmodell. Som jag sade i mitt svar innebärdenna fördelningsmodell att bl.a. län -- detär inte det enda -- är mindre gynnat. Jag påpekadeockså att därför genomomfördelning måste få en viss ökning.På grund av att det är fråga om en omfördelning ärdet planerat att den skall ske etappvis. En totalförändring enligt fördelningsmodellen skulle skapaomöjliga situationer på åtskilliga andra håll ilandet.Anf. 53 ():Fru talman! Vi är naturligtvis medvetna om att detfinns bekymmer också i andra delar av landet. Mentrots allt tycker vi att det är märkligt att C-län,län med rikets fjärde stad, skall ligga så härlågt. I min fråga angav jag resurserna i kronor ochören per individ fördelade, och där ligger Uppsalalän, som sagt, väldigt lågt.Särbehandlingen av storstadsregionerna när detgällde en miljard gick ju att genomföra. Vi tyckernog att också vi borde kunna få del av den typen avpengar.Uppsala läns närhet till och därmed densmitta av brott som förekommer borde också kunnapåverka resursfördelningen. Vi hoppas naturligtvisatt justitieministern framför våra krav tillRikspolisstyrelsen. På det viset kan dennasnedfördelning rättas till.I svaret nämns begreppet ''''. Det är litettänjbart. Vad innebär det ?Anf. 54 Justitieminister ():Fru talman! Med tanke på att det för Polisen överen treårsperiod finns ett totalt besparingskrav ochpå att vi dessutom vet att ekonomi kräverytterligare saneringar, är det omöjligt att säganär fördelningsmodellen kan genomföras fullt ut.Det hänger bl.a. samman med den totalaekonomiska utvecklingen i Sverige.Anf. 55 ():Fru talman! Jag tackar för svaren som jag har fått.Polismyndigheten i län följer noga dennafråga och givetvis också denna frågedebatt.Jag skulle gärna vilja veta litet mer om vadbegreppet '''' innebär. Det står i svaret attUppsala län skall få en större andel avPolisens resurser än vad man får. Det vore braatt få reda på vad detta kan innebära.Anf. 56 Justitieminister ():Fru talman! Det är kanske också viktigt att vi görklart för oss våra roller. Varken ellerregeringen får lov att fördela Polismyndigheternasresurser. Regeringen och beslutar överramarna för den totala polisiära verksamheten.Därefter är det som har attfördela resurserna.Rikspolisstyrelsen har gjort upp en modell somskulle ge relativt sett mer. MenRikspolisstyrelsens möjligheter att fullfölja dennamodell hänger samman med den ekonomiskautvecklingen i . Så mycket vet vi att det ivart fall inte kommer attfinnas mer pengar att dela ut.Anf. 57 ():Fru talman! Jag måste dock vara litet envis. Jagframförde tidigare att jag naturligtvis är tacksamom justitieministern framför också tillRikspolisstyrelsen de krav som vi ställer.Anf. 58 Justitieminister ():Fru talman! Polisstyrelsen i ochLänsstyrelsen i län får lov att framföradessa krav. Som justitieminister får jag enligt lag --och som justitieminister skall jag följa lagen -- intelov att tala om för hur man skallfördela medlen.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1993/94:57 ompolisingripanden vid demonstrationer m.m.Anf. 59 Justitieminister ():Fru talman! My har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att åstadkomma enbättre samsyn mellan ordningsmakten och JO vadgäller preventiva ingripanden i samband meddemonstrationer.Det är riktigt att i en delbeslut framfört kritik mot hurpolisen i vissa fall agerat och använt olikatvångsmedel i samband med bl.a. demonstrationer.Enligt lagen (1986:765) med instruktion förRiksdagens ombudsmän är just en avJustitieombudsmannens viktigaste uppgifter attkontrollera att medborgarnas grundläggande fri-och rättigheter inte träds för när i den offentligaverksamheten.Bl.a. med anledning av den kritik som framförts avJustitieombudsmannen tillsatte regeringen ensärskild utredare, hovrättslagmannen , för att göra en utvärdering av denrättsliga regleringen av polisens befogenheter.Utredningen, som antog namnetPolisrättsutredningen, överlämnade ettdelbetänkande som bl.a. innehåller en genomgångav polisens befogenheter i samband med störreevenemang såsom demonstrationer. Betänkandetär ute på remiss.Det är därför nu för tidigt för mig att ta ställning tillde förslag som lagt fram. Ensjälvklar utgångspunkt är att ändringar iregelverket skall leda till klarare och bättre reglerför polisens ingripanden i nu aktuella situationer.Anf. 60 MY ():Fru talman! Först vill jag tacka för svaret. Jag harställt den här frågan utifrån en stor oro som jagkänner, en oro för att yttrande- och mötesfriheteni vårt land än mer kommer att ställas under debatt.Detta har vi kunnat se efter det som hände i för tiodagar sedan.Justitieministern hänvisar till Polisrättsutredningenoch dess betänkande. Det har jag full förståelse för.Jag vill dock ytterligare fråga om huruvida man kantänka sig att ta några informella initiativ högtuppifrån. Jag har nämligen den erfarenheten attsåväl som i stort som i smått kan samtal mellanberörda parter vara en framkomlig väg för att redaut var man står och i det här fallet hur långt mankan gå för att upprätthålla den ordning som vi allaönskar skall råda under demonstrationer.Därför vädjar jag till justitieministern att hon --utan att ägna sig åt ministerstyre, eftersom det inteär tillåtet -- på något sätt initierar någon form avsamtal mellan de berörda parterna i avvaktan påutredningens resultat med tanke på det datum somnu ligger framför oss, , som är ettytterligare exempel på en demonstration då det kanbli bekymmer. Facit efter den demonstrationenriskerar att bli än mycket värre än stor materiellskadegörelse och fyra lindrigt sårade polismän, somvar resultatet av det fall som jag hänvisar till. Dåkommer i så fall ordningsmaktens möjligheter ochvilja att preventivt ingripa givetvis att ifrågasättas.Jag önskar att det från högre ort kan initieras ettsådant konstruktivt samtal.Anf. 61 Justitieminister ():Fru talman! Ett sådant samtal har initierats, och detär ett mycket öppet samtal. Det finns hos Polisenen väldigt stor oro varje gång JO yttrar sig. Detkanske inte alltid är så enkelt att -- i vart fall inte iden speciella situation som man hastigt hamnar i --kunna omsätta JO:s yttrande i ett konkrethandlande. Bl.a. av detta skäl tog jag initiativ till engenomgång av JO-beslut som har rört Polisen. Jagär övertygad om att denna genomgång i sig har varitav betydelse, bl.a. som grund för den utbildningsom sker vid Polismyndigheterna, då man tar uppJO:s yttranden och klargör vilka gränser dessayttranden sätter för handlandet och vad som enligtlag därmed också är möjligt att göra.Anf. 62 MY ():Fru talman! Också jag är övertygad om att när manskall till att handla, hinner man inte gå igenom vadJO kan tänkas säga om det som man tänker göra.När man som i -- vilket är det fall som jaghänvisar till -- samlar gatsten och maskerar sig kandet ifrågasättas varför inte Polisen inte vågaringripa. Det beror kanske på att samspelet mellanJO och ordningsmakten saknas.Jag vill ställa en annan fråga som kanske kan vararelevant i sammanhanget. KommerEuropalagstiftningen, som vi nu håller på attsamordna oss med, att inverka på något sätt när detgäller den nuvarande lagstiftning som är aktuell fördet ärende som vi nu diskuterar, och i så fall i vilkenriktning? Eller har vi redan anpassat vår svenskalagstiftning i det här fallet?Anf. 63 Justitieminister ():Fru talman! Jag skall ärligt säga att jag inte medsäkerhet kan säga vad som gäller i varje detalj.Rent generellt innebär den europeiska traditionenatt man värnar om rättssäkerheten.Begränsningarna kan alltså vara mera omfattande iåtskilliga andra länder än vad de är här.Det viktiga i sammanhanget är att vi gör klart föross vad JO:s yttranden innebär. I den mån vi anseratt lagen sätter för starka gränser måste vi ocksåöppet diskutera var gränserna skall sättas och varaberedda att göra lagändringar. Det är så vi måstearbeta.Anf. 64 MY ():Fru talman! Förhoppningsvis kommer det inte atthända några stora incidenter innan den aviseradeutredningen har kommit och vi har kunnat anpassaoss till vad som sägs där. När kommer den aviseradeutredningen, och när kan eventuella ändringar ilagtexter äga rum om sådana skulle behöva göras?Anf. 65 Justitieminister ():Fru talman! Remisstiden går ut . Ettfåtal remissvar har kommit in, och det är för tidigtatt säga vilka reaktionerna är. Av det vi har setthittills tyder mycket på att vi på oss för viss överarbetning. påpekanden om en del oklarheter, och det ärsådant som vi helst skall undvika.Eftersom få remissvar har kommit in, är det alltsåomöjligt för mig att säga vad det samlade intrycketblir. Det är det som är avgörande för hur mycketytterligare arbete departementet måste lägga ned.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1993/94:61 om tillsynen överbevakningsföretagAnf. 66 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att vidta några direkta åtgärder i anledning avpåtalade oegentligheter i ett väktarföretag.Sylvia har ställt sin fråga till mig motbakgrund av uppgifter om att var sjätte anställd i ettvisst bevakningsföretag visat sig vara kriminelltbelastad. I anledning av det ifrågasätter SylviaLindgren om det inte skulle vara befogat med enöversyn av de rutiner som råder för den aktuellabranschen.Inledningsvis vill jag säga att jag självfallet heltdelar uppfattningen att det är av största vikt attallmänheten känner trygghet och tillit såväl förpolisen som för bevakningsföretag.Bestämmelser om bevakningsföretag finns i lagenom bevakningsföretag och en till lagen hörandeförordning. I lagen föreskrivs bl.a. attbevakningsföretag inte får bedriva verksamhet utanauktorisation av . Vidare föreskrivs attauktorisation får beviljas endast om det kan antasatt verksamheten blir bedriven på ett sakkunnigtoch omdömesgillt sätt och i övrigt iöverensstämmelse med god sed inom branschen.Jag vill också framhålla att all personal hos ettauktoriserat bevakningsföretag skall vara godkändvid en prövning med avseende på laglydnad,medborgerlig pålitlighet samt lämplighet i övrigtför anställning i sådant företag. Samma krav gällerför verksamhetens föreståndare och ledamöter ibevakningsföretags styrelser. Prövningen avbevakningsföretagets personal görs avlänsstyrelsen. har också tillsynenöver auktoriserade bevakningsföretag.Enligt min mening finns det redan ett gott verktygför att förhindra att en sådan situation som SylviaLindgren tagit upp i sin fråga inträffar. Omkontrollen av bevakningsföretagets personal skötspå rätt sätt bör riskerna för att företagen anställerpersonal som ägnar sig åt olagligheter kunnaminimeras.Som jag inledningsvis nämnde, är det enligt minuppfattning av största vikt att allmänheten kännertrygghet inför dem som har till uppgift att skyddaoch bevaka personer och deras egendom, bl.a.bevakningsföretag. Jag har därför i direktiven tillTrygghetsutredningen -- vilka regeringen beslutadeom -- tagit upp frågan om enöversyn av bl.a. lagstiftningen ombevakningsföretag. Jag ser med stort intresse framemot vad utredningen kommer fram till. Jag kanförsäkra att jag kommer att vidtade åtgärder som är påkallade för att bl.a. förhindrasådana oegentligheter som tagits upp i frågan.Anf. 67 ():Fru talman! Tack för svaret, justitieministern!Det är självklart att man reagerar när man kan läsai tidningarna att var sjätte anställd på ettbevakningsföretag är kriminellt belastad, och det iföretag som arbetar inom en bransch med högakrav på säkerhet och trovärdighet.Brottsbelastningen rör sig heller inte om någrasmåsaker; det är inte bara trafikförseelser, utansexualbrott, häleri, grova vålds- och ekobrott.Utvecklingen inom bevakningsbranschen har ocksåde varit mycket expansiv. Grovtkan man dela upp branschens arbetsuppgifter iordningshållande och övervakande uppgifter.Samhället har ansvaret för att rättsstaten skallfungera -- det får vi aldrig tumma på.Därför blir jag något förvånad när jag i svaret kankonstatera att tycker att vi har ett gottverktyg för att förhindra att sådana här situationeruppstår och att kontrollen av bevakningsföretagenär tillräcklig. Min uppfattning är att det inte finnsnågon sådan, eftersom detta inträffar.Med anledning av det nu aktualiserade fallet och försöker väga de olika problem somförekommer inom bevakningsbranschen motvarandra, kan det snabbt slås fast att en av de storabristerna är just tillsynskaraktären. Är det så atttillsynsmyndigheten, i detta fall , haralltför knappa resurser? Ämnar justitieministernvidta några åtgärder här?Anf. 68 Justitieminister ():Fru talman! Jag tror inte att vi behöver tvista omatt de lagliga redskapen finns, eftersom lagen gerlänsstyrelsen rätt och skyldighet att kontrollera. Jagsade att man, om man på rätt sätt utnyttjarmöjligheterna, rimligen bör klara de flestasituationer av det här slaget. Men jag sade också attjag i direktiven till , som vibeslutade om -- dvs. långt innandetta inträffade -- tog upp frågan om en översyn avlagstiftningen om bevakningsföretag, bl.a.beroende på att bevakningsföretagen har fått ochfår en allt större betydelse i Sverige.När vi ser på hur prövningen sker, skall vi integlömma de direktiv som gavs när lagen ombevakningsföretag en gång antogs. Denna lagantogs 1974, och departementschefen -- som var ensocialdemokrat -- angav då följande uttalande: Detkan enligt min mening inte råda någon tvekan omatt det i princip måste vara företagets egenangelägenhet att se till att dess personal är lämpadför sina arbetsuppgifter.Det är mycket troligt att detta var rätt då, men detär annorlunda . Därför tog jag initiativtill en översyn.Anf. 69 ():Fru talman! Jag tror att vi kan vara överens om tvåsaker. Det ena är att det är oerhört viktigt attsamhällsinvånarna känner trygghet, både för polisoch för de väktarbolag som skall ha hand omordningen.Det andra vi skall vara överens om är attväktarbranschen har vuxit, mycket snabbt. Det gårinte bara att säga att det beror på att otrygghet ochkriminalitet har ökat -- det kanske är en för enkelförklaring. Den tekniska utvecklingen inom allaområden i samhället är ett av de viktigaste skälentill att det har skapats en marknad för företag somkan göra tillfälliga och snabba insatser av olika slag.I ett alltmer automatiserat och datoriserat samhällefinns ett växande behov av övervakande insatser.Behovet av att kombinera övervakning medkompetenta ingripanden kan tillgodoses avvälutbildade väktare från seriösabevakningsföretag.Jag vill på intet sätt negligera väktarbolagensintresse -- det är nödvändigt att de finns -- men detär också viktigt att deras trovärdighet finns kvar.Anf. 70 Justitieminister ():Fru talman! Jag uppfattar att vi är helt överens. Jagkan väl då berömma mig och Justitiedepartementetför att vi, innan det blev känt att det fanns problem,tog initiativet och insåg vikten av framtidaförändringar.Anf. 71 ():Fru talman! Jag tycker nog att man ligger stegetefter. Jag tycker t.ex. att det är oerhört viktigt definierar ordningshållande arbetsuppgifterkontra övervakande arbetsuppgifter. Det är viktigtatt se över vad en väktare respektive en polis gör.Handlar det exempelvis om tant katt, tycker jag att det är något somväktarna bör kunna ta hand om i stället förvälutbildade poliser. Därmed menar jag attväkteribranschen måste ges möjlighet att växa.Antalet vaktbolag har också ökat i en mycket snabbtakt, och här har onekligen intetillsynsmyndigheten hunnit med. Man kan också seöver om någon form av etableringskontroll kanskebehövs. Är det för enkelt att starta vaktbolag ?Anf. 72 Justitieminister ():Fru talman! Jag föreslår att läserdirektiven till Trygghet i lokalsamhället. Jag tror attde flesta svaren finns där.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1993/94:3 om väderstationenpå HanöAnf. 73 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta om SMHIautomatiserar väderstationen på har påbörjat en omstrukturering av detmeteorologiska observationssystemet. Projektet,OBS 2000, syftar till att med bibehållen kvalitetbringa ner kostnaderna för observationssystemet.Det har föreslagits att 51 bemannade och 166automatiska stationer skall ingå i systemet. Hanö äri dag en bemannad station som föreslås ersättas aven automatstation. är tre personer anställdapå Hanö-stationen.SMHI har beslutat att genomföra OBS 2000 i tvåsteg. Det första steget innebär bl.a. upprättande av15 automatstationer som skall drivas parallellt mednuvarande observationssystem. Syftet äratt testa tekniken. Om det går enligt planerna tasbeslut om ett genomförande av OBS 2000 i januari1995, varvid observatörer kommer att sägas upp.I vilken ordning stationer kommer attavvecklas beslutar om i början av år 1995.Förändringen skall vara genomförd den 1 juli 1996.Som framgår av mitt svar är detta inte en fråga förregeringen utan det åvilar att besluta i dessafrågor.Anf. 74 ():Fru talman! Jag vill tackakommunikationsministern för svaret på min fråga.Frågan är föranledd av den oro som finns blandbefolkningen ute i skärgården , att man frånregeringens eller statliga myndigheters sida vidtaråtgärder som minskar möjligheterna till bl.a.kombinationssysselsättning i Skärgården.I och för sig kan det nog i det enskilda fallet vararätt att använda tekniken att automatisera vissafunktioner. Men vad man glömmer, herrkommunikationsminister, ärkombinationsmöjligheten. Det gäller att kunna fåfolk att leva och bo kvar i skärgården.Kommunikationsministerns egen regering hartillsatt en särskild skärgårdsutredare. Men vore detinte skäl, även om det inte formellt är möjligt, attta initiativ till att avvakta -- åtminstone tillsSkärgårdsutredningen är klar -- med de negativaindragningarna i skärgården?Vidare har jag läst i tidningarnaatt , som också ligger underkommunikationsministerns domäner, har beslutatatt stänga av mistluren. kan förstås intekommunikationsministern svara på den här fråganså här direkt, men för sjömännen ute längs vårakuster är detta ett ytterligare inslag av försämringsom jag tycker är beklagansvärd.Anf. 75 Kommunikationsminister ():Fru talman! Det är alldeles riktigt, som ChristerSkoog säger, att det är viktigt att stärkamöjligheterna för sysselsättning också ute i våraskärgårdsområden.I det här fallet har personalavdelningen vid SMHIvarit i kontakt med . ,och brukar kontaktas närarbetsförhållandena vid den här typen avarbetsplatser, dvs. fyrar, skall förändras. I vissa fallhar man kunnat bidra med finansiering så att dessafyrar har kunnat behållas med bemanning.När det gäller just Hanö har varken Sjöfartsverketeller Försvaret haft några synpunkter på deförändringar som har aviserat i denna plansom går under beteckningen OBS 2000. Detta ärdet svar jag kan ge. Jag kan bara konstatera att detär myndigheten själv som har att fatta den härtypen av beslut. I riksdag och i regeringenskulle situationen bli fullständigt orimlig om manskulle ta ställning till vilka mistlurar som skall fåtuta och vilka personer som skall finnas vid olikaarbetsplatser. Detta är någonting som vi måsteöverlåta åt våra kompetenta myndigheter, så attorganisationen blir den mest effektiva. Att mansedan skall skapa en politik i det här landet som gördet möjligt att driva och utveckla verksamheter påett decentraliserat sätt är något som jag är helt överens om.Anf. 76 ():Fru talman! Vi är överens om så mycket som att vihar kompetenta myndigheter. Det har jag aldrighaft någon annan uppfattning om. Men vi sompolitiker får enligt min mening aldrig glömma vilkavi företräder, nämligen de människor som finns utei den verklighet som vi här i har attföreträda. Då tycker jag inte att vi kan gömma ossbakom det rent lagliga, sätta upp hinder och sägaatt vi inte kan göra något -- det är de och de sombestämmer.Kommunikationsministern har såväl som jag attföreträda befolkningen. Människorna i skärgårdenär alltså oroliga för att det ena efter det andra görssom är negativt och förhindrar deras möjligheter attverka, leva och bo ute i skärgården.Kommunikationsministern, kan vi ändå inte varaöverens om att vi skall avvakta med allt dettanegativa tills vi kan ta ett helhetsgrepp på hela denhär frågan? Det tycker jag att människorna iskärgården är värda.Anf. 77 Kommunikationsminister ():Fru talman! Det är viktigt att se till att det blir godamöjligheter att arbeta och leva också iskärgårdarna. Jag har inhämtat att det är ca 30bofasta personer på Hanö. Väderstationen där harbemannats av ett antal personer. Huruvida dekommer att få någon meningsfull sysselsättning iregionen eller inte kan jag inte bedöma. Det äralldeles orimligt att politiker skall sitta i Stockholmoch lägga fast detaljerade ramar för verksamhetersom myndigheterna är satta att sköta.Anf. 78 ():Fru talman! Vi är överens om ytterligare en sak, attdet inte är politiker i som alltid har deriktiga lösningarna. Därmed kanske man skullekunna lyssna på de politiker som i det här falletföreträder människorna på den här orten. Jag harförsökt att tolka den oro som människorna därutekänner, vilket för mig är en väldigt viktig uppgift imin profession som politiker.Herr kommunikationsminister, med all respekt förautomatisering och allt vad apparater heter, mendet mänskliga örat och det mänskliga ögatupptäcker faktiskt saker och ting som både kanrädda liv och annat.