prot · GH0929 · 1993-11-24 00:00:00 — Han efterlyste också en nyhetsrapportering sominte bara handlar om problem och tråkigheter iBrasilien.Här har vi ett nytt exempel på makthavareslikgiltighet inför och försök till bagatellisering avgrova övergrepp på mänskliga rättigheter. Dennachargé-d'affaires uttalande är enligt min uppfattningockså ett bevis på att regimen i ärinblandad i övergreppen mot gatubarnen. Det ärockså nödvändigt att påpeka att barnamördarnastaktik till viss del har ändrats. tar man allt oftarespädbarn från hemlösa mödrar och mördar ellersäljer dessa spädbarn.Nu är det inte bara som mördar ochtorterar barn. Det är många länder runtom ivärlden som begår dessa förbrytelser. Dessa ländersstatschefer, presidenter och premiärministrar harnaturligtvis skrivit under . Mende fortsätter att grovt bryta mot denna konvention.Det är inte mycket som hänt sedan konventionenstillkomst. Vad som egentligen skett är attomfattningen av förbrytelserna och olika former avförbrytelser kommit fram . Det ärnaturligtvis bra. Men det krävs åtgärder motförbrytarna. Det finns länder som i mycket storomfattning tillåter att barn tvingas till hårt arbete i10. När dessa barn kommer uppi tonåren har de en utsliten kropp, dvs. Nog borde väl de länder som utför dessaolika brott mot barnen utsättas för alla de medelsom ändå finns att använda internationellt?Herr talman! Som vi alla känner till härjar ett stortantal krigsförbrytare runtom i världen. Vi harsådana herrar inte så långt ifrån oss i i detforna . De finns i Bosnien, ,Kosova och i . Där sitter de och ger dagligaorder om att döda, tortera och våldta. Det är braatt en krigsförbrytartribunal nu skall börja utredaoch förhoppningsvis döma dessa 1990-talets storakrigsförbrytare.Herr talman! FN borde nu äntligen kunna agera såsom det var tänkt från början vid dess tillkomst.Men fortfarande finns det problem. Dessa bordeegentligen ha försvunnit i och med att tvåsupermakter kan blockera FN:s aktivaarbete. Men det är inte så enkelt. är det USAsom skall spela huvudrollen. Det är detta som ärden nya världsordningen, såvitt jag kan förstå. NärUSA vill införa FN-sanktioner blir det sanktioner,när det inte vill blir det inga. När vill att FNskall agera militärt blir det så, när det inte vill blirdet inte så.Detta är oacceptabelt. En ny världsordning måsteinnebära att det är FN som skall spela sin aktiva rolli arbetet att se till att mänskliga rättigheterrespekteras, att fattigdom och förnedring utplånasoch att krigsgalningar runtom i världen stoppas.Det är först då vi kan tala om att det påbörjats ettkonkret arbete för en ny världsordning som byggerpå FN:s principer.Anf. 57 ():Herr talman! Trots att fler än 120 stater anslutit sigtill får Amnesty internationalvarje år hundratals rapporter om hur barntorterats, våldtagits och avrättats av polis ochmilitär runtom i världen och om makthavare somhämnats på politiskt obekväma vuxna genom attskada deras barn.Jag instämmer med i att dessafruktansvärda övergrepp och brott mot mänskligarättigheter alltid måste påtalas och fördömas. Barnfår inte, enligt konventionen, diskrimineras ellerutsättas för våld på grund av barnets eller dessföräldrars ras, kön, etniska ursprung, handikappeller börd.Det känns därför bra att konstatera att Sverigeinom ramen för FN:s kommission för de mänskligarättigheterna varit pådrivande när det gällt attförmå världens länder att skriva påBarnkonventionen och därmed förbinda sig attfölja dess principer. Att kontrollera att så verkligensker är en stor och viktig uppgift förvärldssamfundet. har också på olika sättstött den kommitté som övervakar de ratificerandestaternas efterlevnad av konventionen.Herr talman! Tyvärr måste vi konstatera attAmnesty internationals rapporter också visar attmänniskors grundläggande rättigheter fortfarandekränks och förnekas överallt i världen. Det gällerframför allt de medborgerliga och politiskarättigheterna, men även de ekonomiska, socialaoch kulturella rättigheterna.Vi behöver bara läsa dagstidningarna för attkonstatera att allvarliga övergrepp mot demänskliga rättigheterna förekommer över helavärlden i form av åsiktsförtryck, tortyr,försvinnanden, fängslanden utan rättegångar ochmord utförda av regeringsanknutna dödspatruller.Det finns bevis för att massmord utförs avregeringsstyrkor och att enskilda personer, män,kvinnor och barn, med berått mod har dödats avsina egna regeringar. Motiven för dessa mord har ide flesta fall varit att offren misstänks föropposition mot den härskande regimen. Menmänniskor dödas också för sin religion, sin etniskatillhörighet och för kontakter eller släktskap medmänniskor som anses vara fiender till staten.Mycket av det avsiktliga dödandet utanför lagensråmärken har skett, och sker fortfarande, i länderdär det pågår väpnade konflikter.Ingen regering kan säga att mänskligarättigheter är en nationell fråga. I enlighet med har världens länder förpliktigat sig attsamarbeta när det gäller övergrepp mot demänskliga rättigheterna. beslut attingripa i stater där det på grund av väpnadekonflikter sker massiva kränkningar av mänskligarättigheter, som t.ex. har skett i och , är ett exempel på attvärldens länder nu är beredda att leva upp till sinaåtaganden.Den nu inrättade internationella tribunalen i ,som även påtalade, skall pröva ochdöma fall av krigsförbrytelser i det tidigareJugoslavien. Det är ett annat exempel på attvärldens länder inte tolererar grymheter som etniskrensning, massövergrepp mot kvinnor och barn,våld, tortyr och mord. Respekten förmänniskovärdet och folkrätten kräver att de illdådsom begås inte förblir ostraffade.Många regeringsstödda mord och övergreppförövas av trupper under eller efterregeringsfientliga demonstrationer. Det skerframför allt i odemokratiska samhällen därregeringarna inte tål opposition och där förtrycketär en förutsättning för att regeringarna skall kunnasitta kvar. Det är därför viktigt att slå fast attrespekten för varje människas värde, åsikter ochrättigheter har sin fasta grund i ett demokratisktstyrelsesätt och i rättssamhället oavsett kön, ålder,ras, etnisk och religiös tillhörighet. Att hävda ochkunna utöva sina mänskliga rättigheter är ennaturlig del i demokratins verksamhet ochutveckling.Respekten för demokrati och mänskliga rättighetermåste därför ständigt hävdas och försvaras. Det ärviktigt att vår utrikespolitik stärker och utvecklarrespekten för dem. I utrikesutskottets betänkanderedogörs för pådrivande roll och storaengagemang i olika internationella forum i dessafrågor.Stödet för mänskliga rättigheter skall vara särskilttydligt i vår biståndspolitik. Arbetet för demokratioch för mänskliga rättigheter utgör nu också enviktig del av dialogen med våra biståndsländer.Som ett av de biståndspolitiska målen ligger det tillgrund för bedömningen av ländernasutvecklingspolitik. Vid fördelningen av framtidabiståndsmedel kommer ländernas vilja och förmåganär det gäller agerande för demokrati och respektför mänskliga rättigheter att ha en avgörande roll.Undertecknandet och efterlevnanden avinternationella konventioner om skydd förmänskliga rättigheter kommer att tillmätas storbetydelse.Under de senaste åren har vi upplevt en glädjandeutveckling i riktning mot demokrati och ökadrespekt för de grundläggande mänskliga fri- ochrättigheterna i , men även idelar av går utvecklingen mot ökaddemokrati. I styrs nästansamtliga länder av civila regeringar.Samtidigt kan vi konstatera att det finnsomkring 4 000 etniska samhällen spridda i länderöver hela världen. Det är avgörande för en framtidafredlig utveckling hur dessa minoriteter erkännsoch skyddas i de olika ländernas konstitutioner.Därför är det viktigt att och övrigademokratiska länder, i olika internationella forumoch bilateralt, är beredda att hjälpa de nyaframväxande demokratierna i deras arbete med attutarbeta nya konstitutioner där ävenminoriteternas rätt beaktas och skrivs in.Mot bakgrund av de etniska problemen i vissaeuropeiska stater har minoritetsfrågorna undersenare tid också fått ökad uppmärksamhet inomramen för arbete. Ministerkommitténhar t.ex. tillsatt en särskild kommission förgranskning av minoritetsfrågor.Även inom ramen för den europeiskasäkerhetskonferensen har minoritetsfrågorna fåttsärskild uppmärksamhet. Inrättandet av enhögkommissarie för nationella minoriteter förraåret är ett bevis på detta. Han skall fungera som enväckarklocka när minoritetsrelaterade problemhotar att utvecklas till konflikter.Herr talman! Trots att 58 olika yrkanden framställtsi de motioner som vi behandlar i detta betänkandeär enigheten stor i utskottet när det gäller synen påden nuvarande regeringens insatser och förmåga attverka för att normerna och principerna beträffandede mänskliga rättigheterna ständigt utvecklas ochförbättras och att påtala att redan existeranderegler efterlevs. Ett bevis på detta är, som BertilMåbrink så riktigt påpekade, att endast tvåreservationer bifogats dagens betänkande.Jag yrkar bifall till hemställan i utskottetsbetänkande.Anf. 58 ():Herr talman! I det internationella umgängetpolitiker och diplomater emellan är det ''inne''att tala om mänskliga rättigheter. Jag skulle viljafråga vad hon egentligen menar när honsäger att MR-frågorna skall ha ett avgörandeinflytande på biståndspolitiken. Detta medmänskliga rättigheter har ju blivit begreppet fördagen.Efter har det ofta framhållits attdetta är de mänskliga rättigheternas tid. skall demokratier spira. Nuskall hela världen vrida sig ur det kalla krigetsgrepp. Det nuvarande intresset för MR-frågor är ioch för sig glädjande. Det har märkts inte minst iFN som har utropat till folkrättensdecennium.Vi har ett internationellt regelverk avkonventioner om de mänskliga rättigheterna somom de efterlevdes skulle innebära att de flestamänniskor på jorden kunde leva trygga och säkra irättvisa samhällen. Men vi måste tyvärr konstateraatt det ofta är mycket långt mellan ord ochhandling. Även om framsteg kan ses i flera länder,förtrampas alltjämt de mänskliga rättigheterna istora delar av världen.Wienkonferensen om mänskliga rättigheter isomras innebar inte heller att vi tog några stora stegframåt. Viktiga länder som , som iinternationella forum gärna vill vara normgivande,har för egen del inte ratificerat de viktigaste av FN:skonventioner om de mänskliga rättigheterna. Åandra sidan har länder som , ,, , -- listan kan göraslång -- obekymrat ratificerat konventionerna, tillsynes utan att tänka på att de förpliktigar.I själva verket är problemet för dagen kanske intei första hand att få fler länder att ansluta sig tillkonventionerna, utan att få dem som har gjort detatt efterleva dem.I dag ser vi en utveckling där fler och fler länderfaktiskt ratificerar konventionerna, men samtidigtökar brotten mot de mänskliga rättigheterna ivärlden. kränktes enligt AmnestyInternational mänskliga rättigheter i 161 avvärldens 187 länder. Det är fler än någonsintidigare.100 000-tals politiska fångar fängslades utanrättegång. 10 000-tals obeväpnade och försvarslösamänniskor dödades av polis och militär ellerpolitiska grupper. Nästan 2 000 människor somdömts till döden avrättades. I minst 60 länder,däribland , hölls 4 400 samvetsfångar, dvs.krigstjänstvägrare, fångna.I mer än 110 länder i världen används regelmässigttortyr som förhörsmetod i fängelser och påpolisstationer. Politiska mord och försvinnanden påregeringars initiativ förekom i minst 45 länder. Omvi därtill lägger den våg av etniska konflikter,rasism och främlingsfientlighet som drar övervärlden är det lätt att inse att trots att mycketpositivt har hänt på den politiska arenan blev förraåret, 1992, ett tragediernas år för många människoroch folk. Värst av alla drabbas barnen.I valet av föräldrar kan man aldrig vara tillräckligtnoggrann. Det är ett skämtsamt talesätt här hos oss.Men för de barn som har oturen att födas i ,eller handlar det om skillnadenmellan att vara undernärd eller mätt, att gå i skolaeller förbli analfabet, att ha hem och familj eller atttvingas till ett liv på gatan, kanske i förnedrandebarnprostitution.Råkar man dessutom födas till flicka kan livet blimycket kort. En undersökning i den indiskadelstaten , som redovisar,avslöjar att av familjerna har dödat sinanyfödda flickebarn inom efterförlossningen för att slippa att betala hemgift vidgiftemålet. Man säger: ''Att föda upp en dotter ärsom att vattna grannens planta. ''När antogs av FN den 20september 1989 var det en historisk dag.Konventionen slår fast en lång rad grundlägganderättigheter för världens två miljarder barn. Trots att128 länder har undertecknat konventionen är det isjälva verket bara en minoritet av världens ländersom lever upp till konventionens innehåll.I stället är det så att de flesta av jordens barn bliroskyldiga offer för vuxnas tillkortakommanden. Dedrabbas, utan att själva kunna göra något åt det, avkrig och förföljelse. De tvingas ofta till kriminalitet,prostitution och annan förnedring. Barn utnyttjassom arbetskraft och blir tidigt fysiskt utslitna. Deblir berövade sin barndom och tvingas alltför tidigtatt ta ansvar långt utöver sin förmåga.Man känner igen barnarbetare särskilt på tre saker,säger , som i flera böcker harskildrat barnens situation.Det är deras sträva händer med läderartad hud,deras ständigt skrällande hosta och en mycketspeciell blick. Dessa barn finns överallt där detfinns fattigdom. De arbetar i gruvor och fabriker.De är ofta inlåsta så att de inte kan rymma frånjobbet. De finns på restauranger och i överklassenskök. Enligt finns det 150 miljonerarbetande barn i världen, och för blir defler.Alltför sällan hörs det några fördömanden frånSveriges regering eller från andra regeringar när detgäller barnarbete. Jag tycker att det är upprörandeatt barnen, som är världens framtid, inför våra ögonhåller på att lösas upp i limångor, våld och hivvirus.När som ett av de första länderna i världenantog -- vi var också mycketaktiva vid dess tillkomst -- innebar det inte att vibara åtog oss att verka för att svenska barn skall fåde garanterade rättigheterna. I konventionen är detuttryckligen fastlagt att vi skall verka för att allabarn skall få åtnjuta dessa rättigheter.Det är mot den bakgrunden som visocialdemokrater har krävt att skall göra enextraordinär insats för barnkonventionensratificerande. Vi skall inte bara försöka få flerländer att ratificera den, utan verkligen deklareraatt vi står som fadder för och ialla sammanhang, i alla internationella forum,betona barnens rättigheter. Det skulle ske i sammagoda tradition som arbetet i samband medbarnkonventionens tillkomst.Vi lever i när maten räcker, när teknikenfaktiskt finns och när kunskap går att vinna. Vilever med andra ord i när barn bordeha samma rättigheter som våra.Herr talman! Nära förknippad med barnenssituation i världen är också situationen för världenskvinnor. Diskrimineringen av kvinnor måste nu påallvar föras upp på den internationelladagordningen. Vi känner till att kvinnorna utgörmer än hälften av jordens befolkning, och de stårför 2/3 av alla arbetstimmar. Kvinnor producerarungefär av all mat i , men äger intemarken de odlar. I ett flertal länder ställs kvinnorunder förmyndarskap på olika sätt. De får inte resautomlands utan skriftlig tillåtelse av sina män, ochi många länder får de inte själva ta banklån. Rättenatt rösta för sin hustru kan också tillkommamannen.En viktig kvinnlig rättighet som vi har skrivit om iutrikesutskottets betänkande är rätten för varjekvinna att själv bestämma när hon vill ha barn ochhur många barn hon vill ha. Utskottet anser attmänniskor måste ha tillgång till en kvalitativtfullgod service för reproduktiv hälsa inklusivefamiljeplanering och rätt till säker och legal abort.Det är också viktigt att informera omskadeverkningar av osäkra och illegalaabortmetoder.På denna punkt skiljer sig utskottsledamöternasuppfattningar något åt. Suppleanten från kds harreserverat sig mot textens lydelse och vill skriva attabort bara kan komma i fråga i sista hand.Utskottsmajoritetens uppfattning är att kvinnorsjälva skall kunna avgöra om de behöver tillämpaabort eller inte.Herr talman! Jag vill avslutningsvis säga några ordom rasism och främlingsfientlighet.Låt oss alla medge att vi har fördomar. Den allravanligaste fördom som vi alla har är att vi inte harnågra fördomar alls. Trots att vi inte har någrafördomar ser vi en skrämmande utveckling motintolerans i vårt land och i . Rasism ochfrämlingsfientlighet är ett gemensamt problem förvärldens många länder . De finns i allavärldsdelar och i rika och fattiga länder. De uppstårfaktiskt inte av sig självt.Att motverka rasism och främlingsfientlighet måstei dag ses som en av de allra mest angelägnauppgifter som vi har.Attitydförändringen börjar kanske hemma vidköksbordet i familjesamtalen mellan vuxna ochbarn, men det är lika viktigt att insatserna iskolorna ökar. Regeringar och parlament måstesamtidigt aktivt visa att ett demokratiskt samhälleinte kan acceptera rasism och främlingsfientlighet.Därför har det lagts fram ett föreslag om ettvärldstoppmöte mot rasism ochfrämlingsfientlighet. Det vore väldigt bra om våregen regering kunde ta initiativ till ett sådant. Detskulle vid sidan av de nationella insatser som ocksåbehöver göras kunna vara en bra signal om varregeringen står i dessa frågor.Herr talman! Flera före mig har sagt att utskottet istort sett är enigt i detta betänkande. Jag yrkardärför bifall till hemställan i betänkandet och avslagpå kds reservation.Anf. 59 () replik:Herr talman! Regeringen är inte pådrivande när detgäller att påverka andra länder att leva upp till demänskliga rättigheterna för att det är inne. Detfinns ett äkta engagemang och en önskan att kunnaförbättra respekten för de mänskliga rättigheternai världen, . Det är viktigt. Det harriksdagen enats om. Det är det som är regeringensönskan.För att kunna göra det måste vi agera på olika sätt.Ett sätt är att ställa krav i alla sammanhang. Dettror jag att vi är ense om. Vi måste även ställa kravpå våra samarbetsländer. Det har vi tidigare varitense om, t.ex. i utrikesutskottets betänkande omfördelningen av biståndsmedlen . Jaghörde ingen invändning från Socialdemokraternamot den skrivning vi gjorde. Det jag sade i mittanförande är ett upprepande av det som skrevs ibetänkandet.När det gäller slår ViolaFurubjelke in öppna dörrar. Jag tror att alla somhar sett agerande kan vittna om att Sverigei alla sammanhang har varit ett av de mestpådrivande länderna.Anf. 60 () replik:Herr talman! Det är bra att regeringen alltid hartyckt att mänskliga-rättighets-frågor har varitväldigt viktiga. Men min fråga gällde det IngerKoch sade i sitt anförande, nämligen att mänskliga-rättighets-frågor skall ha ett avgörande inflytandeöver biståndsfrågor. Vi har fem biståndsmål, ochmänskliga rättigheter och demokrati är ett av dem.Jag anser inte att något mål kan gå före de andra.De är en samverkande helhet och skall interangordnas.Jag anser inte att vi är överens om hur vi skall ageraom mänskliga-rättighets-målet skulle stå i strid mednågot av de andra målen. Det har vi inte heller variti utskottet.Visst var den socialdemokratiska regeringen ochIngvar mycket pådrivande vidbarnkonventionens tillkomst. togunder sin tid som statsminister initiativ tillbarntoppmötet. har på grund av detta ettmycket gott renommé.Det vore en enkel sak för regeringen att förklara sigvara fadder för och ta på sig denrollen internationellt. Det skall vi inte göra bara närvi tycker att det passar oss själva. Också andraländer skall tillmäta den rollen.Anf. 61 () replik:När det gäller synen på mänskliga rättigheter trorjag ändå att vi är överens. Vi måste ställa krav påvåra biståndsländer. SIDA betonar nu mycketstarkt vikten av att det bistånd vi ger till vårabiståndsländer bidrar till en utveckling avrespekten för de mänskliga rättigheterna där.Jag minns att vi hade en diskussion om dessa frågornär det gäller , till att avbryta biståndet till var bl.a.de massiva kränkningar som regeringen utsatte sinegen befolkning för. Där var vi väl ganska överens?När det gäller anser jagfortfarande att slår in öppnadörrar. Det finns ingen anledning att anklagaregeringen för att inte driva de frågorna. Vi nämnerdem i varenda mening när vi träffar de olikaländerna i olika sammanhang.Anf. 62 () replik:Herr talman! Det finns en fråga som gällerbarnkonventionen där regeringen för delinte har uppfyllt krav. Detfanns två frågor, men den fråga som handlar ombarnsoldater kommer förmodligen att lösas.Det handlar om att barn inte får exploateras ipornografiskt syfte. Man skall enligtbarnkonventionen tillämpa en åldersgräns, men detgör inte . Vi lät oss nöja med detta iutskottet, därför att vi fick veta att endepartementspromemoria var på gång. kanske som majoritetsföreträdare tala omhuruvida efterlever pådetta område för tillfället.Anf. 63 ()replik:Herr talman! Det är precis som jag sade i mittanförande viktigt att det svenska biståndet intekopplas ihop med abortfrågan. I många länder ivärlden anser man att abort är en fråga ommänskliga rättigheter, sett ur barnets perspektiv.Vi i kds anser att man i första hand skall satsa påhälsovård och förebyggande verksamhet. Man skallhöja den reproduktiva och den sexuella hälsan, omjag får säga så. Man skall höja kvinnans statusgenerellt sett. Det är ett jättearbete.Jag talade också om den prenataladiskrimineringen, dvs. Man aborterar på grund av att dethar ''fel'' kön.En enligt synsätt utvidgad rätttill abort eller en legalisering av abortverksamhetenskulle som jag ser det medföra attabortverksamheten ökar, såvida man inte höjerkvinnans status först.Anf. 64 () replik:Herr talman! I debatten om rätten till en säker ochlegal abort är kds ensamt om sin reservation. Viskiljer oss åt på den punkten. Inom kds vill man haen skärpning. Övriga partier anser att dettillkommer kvinnan själv att avgöra om abort ärden utväg hon vill tillgripa.Det är väl känt att kds står för en helt annan linjeän de övriga riksdagspartierna. Jag är glad att intenågra andra partier gled med och anslöt sig till denmycket mjuka formulering som reservationeninnehåller. Jag tror att den står för någontingmycket mer omfattande.Vi betraktar livets början som den tidpunkt dåbarnet föds. Vi betraktar rätten till abort som enrätt som tillkommer kvinnan.Anf. 65 ()replik:Herr talman! sade att kvinnansjälv måste påverka sin situation i abortfrågan -- jagminns inte riktigt hur hon formulerade det. Vad ärdet som säger att det är kvinnan själv som fattarbeslutet? Hon kan vara i en svår situation, i ettbiståndsland vilket som helst, och känna sig tvingadatt utföra aborten på grund av hälsoskäl och annat.Därför anser jag att det är viktigt att lyfta frampreventiva aktiviteter, förebyggande verksamhet --satsa på hälsovård, höja flickors och kvinnorsstatus. Det tycker jag är mycket viktigare än attföra ut ''vår'' syn på abortfrågan tillbiståndsländerna, så att biståndet kopplas ihopmed abortfrågan. Det vore oerhört olyckligt.Anf. 66 () replik:Herr talman! Självfallet är abort inte någonförstahandslösning för någon. Det måste finnaspreventivmedel, information, utbildning menockså rätt till säker och legal abort. MargaretaViklund tar här upp hälsofrågorna. Hälsofrågornahar ett mycket klart samband med alla de illegalaaborter som utförs i de länder där abortlagarna ärstränga. Jag föredrar att det är kvinnan själv sombeslutar, av vilken anledning hon än fattar dettabeslut, framför att en myndighet i landet gör det åthenne och sätter upp regler för vem som skall fåabort och när.Anf. 67 ():Herr talman! Alldeles var det ettmeningsutbyte om huruvida regeringen möjligtvisdriver frågor om mänskliga rättigheter avopportunistiska skäl mer än av principiellövertygelse. Jag antar att man även åsyftadetidigare regeringar i . Jag tror att detknappast finns någon i denna kammare som driverden typen av frågor som ett uttryck för lättköptopportunism. Jag tror att det generellt bygger påprincipiell övertygelse. Möjligen kan man dranågon gräns bland kammarens ledamöter.