prot · GH0945 · 1993-12-16 00:00:00 — Men där kommer inte de nya jobb som viså väl behöver att bokföras.Samma sak gäller för hela den offentliga sektorn.Det kommer att finnas färre jobb där . Det bör betyda att det blir bättrevård och omsorg. Det blir inte billigare, men detuppstår privata vårdgivare, kooperativ och andrasom utför tjänster. Kommunerna betalar, menjobben bokförs i småföretagssektorn.Det behövs då en enda sak för att nå en fullgodordinarie arbetsmarknad. Det är att skapaframtidstro och vettiga regler för små ochmedelstora företag och nya entreprenörer. Allt''stortänkande'' i regeringen, i denna riksdag, iorganisationer, i länen och i kommunerna måste nuersättas av ett mycket medvetet tänkande. Hur slårvåra förslag på små och medelstora företag? Hurkan de utvecklas? Får de framtidstro, eller ger deupp? Lockar detta fram nya entreprenörer?De partier som inte orkar tänka dessa tankar, ochinte har orkat tänka en ny tanke , är icke lämpliga att föra tillbaka fullgod ordinarie arbetsmarknad.Jag ser mycket gärna att parterna sätter sig ner ochresonerar. Det är mycket bättre om parterna gördessa stora förändringar i sina relationer som måstegöras än att vi tar till lagstiftning. Lagstiftning blirdå och då trubbig. Det är svårt att skilja mellanstora och små samt olika typer av företag ochverksamheter. Vi behöver alltså enSaltsjöbadsanda i dess allra bästa bemärkelse. Orkar man inte med det flexibla och tanya tag blir det man tror är trygghet kanske en faraför trygghet. Det blir ett hot mot jobben.Sedan 1989 har 600 000 människor förlorat sinajobb. Det är med dagens LAS som 600 000människor har förlorat jobbet. Det har framför allti näringslivet gjorts utomordentligt stora avvikelserfrån turordningsregler. Det är nästan svårt att hittanågot företag där man bara har gjort undantag förtvå nyckelpersoner, utan det gäller många fler.Moncia känner till , där mantill frångick alla turordningsregler för atträdda företaget. Det skedde i i det rödaNorrbotten. Där var det inte fråga om någon LASalls, utan alla fick gå, och sedan plockade man deman ville ha för att företaget skulle fungera.Trygghet i jobben får man om det är sund ekonomii företagen. Det får man om företagen och derasanställda är ordentligt framtidsinriktade och omman har rätt kompetens i företagen. Samma gäller för stat, kommuner ochlandsting. Om företagen fungerar på ett sådant sättatt kommuner, landsting och staten har engodtagbar ekonomi blir också tryggheten i hela denoffentliga sektorn bra.Trygghet i företagen får man också med öppna,goda relationer mellan anställda och företag. Det ären absolut förutsättning att det fungerar på detsättet i det enskilda företaget, stort eller litet.Trygghet får man om man har ett större antalframtidsinriktade människor, inte människorgrävande i paragrafer från början av 70-talet.När jag ser den annons som LO står för, där mansyr igen munnen på folk, blir jag riktigt beklämd.Hur kan en stor organisation som LO sjunka sådjupt? Jag förstår det inte. Skall företagen klara sigär det den öppna relationen och idéutbytet iföretagen som är av avgörande vikt. Detta vet i dagvarenda människa. Därför är det rent bedrövligt atten stor organisation lånar sig till detta bottenmärkeoch kostar på för att affischeradetta budskap.Dagens förslag är ett förslag för små och medelstoraföretag. Det är ett förslag för att hjälpa arbetslösatillbaka till arbetsmarknaden genomprovanställningar och generösare regler vidarbetsanhopning. När ett företag måste minska --jag hoppas att inte så många skall behöva göra detframöver -- står det mycket klart: Ni skall göra alltför att förhandla fram lösningar. Det är den bästavägen, och så sker i 95 fall av 100.Men där detta inte går -- eller där företag inte ärmed i SAF, och inte är part, och därmed strikt fårfölja LAS -- får man göra undantag för två verkliganyckelpersoner i varje krets. Sedan gäller LASstrikt därefter. Egentligen är detta förslag ganskapressande för företagen. Vid nästan allauppgörelser har man gjort undantag för fler ärtvå personer.Det finns inbyggt en press att göra upp. göra litet mer än detta om det är ett någotstörre företag. Om man inte får göra dessa tvåundantag leder det med stor sannolikhet till att allaförlorar jobben. Alla vet att det alltid finns någrapersoner som betyder oerhört mycket. Så är det påmitt departement, och så är det i alla organisationerdär jag har arbetat. Skulle man förlora dem förlorarman väldigt mycket. Därför är detta ett förslag förflera jobb, inte färre.Det sägs att ''saklig grund'' inte längre kommer attgälla. Det säger , och det sägerSocialdemokraterna i denna kammare. Man säger:Är du rödhårig eller har brett mellan framtändernakan du bli avskedad. Ungefär så går debatten.Det är ju fantastiskt. Saklig grund skall alltid gälla.Inte ett kommatecken är rört när det gäller sakliggrund. Den argumentering som ni för i dennakammare och som LO för är osann rakt igenom.Saklig grund är alltid kriteriet. Man skall alltidjobba med förhandling, in i det allra sista.Detta är ett förslag för fler jobb. närSocialdemokraterna skall lyfta den här frågankommer de att förstå detta. Då har vi sett den härlagen verka . Ingen kommer attvara rädd för den. I går hade vi väldigt mångauppskrämda här. Många visste inte vad dedemonstrerade för. har lagen varit i gångett tag.Jag läste Byggnadsarbetaren i förrgår. BPA är ettstort företag som är känt för fallskärmsavtalen. Därsitter i princip bara fackliga företrädare i styrelsen.Det stod byggjobbare där som sade att de inte hadehaft någon nytta alls av LAS. Facket har inte hjälptdem. De är borta. Jag hoppas verkligen att intebehöva läsa så mycket sådant framöver.Dagens samhälle blir alltmer komplicerat. Dentekniska utvecklingen går allt snabbare år för år.Kraven på kompetens blir allt större. Detta är ingetsamhälle som lämpar sig för nävrätt och bråk. Numå SAF, andra arbetsgivarorganisationer och defackliga organisationerna besinna sig och sätta på stjärten och försöka nå uppgörelser om hurman skall kunna jobba framöver på ett bra sätt. Dåbehöver inte lägga sig i relationerna såmycket. Det vore det allra bästa.Detta är viktigt för vårt land och för alla arbetslösa.Jag upprepar återigen att det måste skapas enmodern framtidsinriktad Saltsjöbadsanda centralt,men framför allt lokalt ute i företagen.Avslutningsvis vill jag också påminna om den storaupprivningen. valrörelse hadesocialdemokratin ett stort nummer. Eftersom tidenär ute får vi ta det senare.Anf. 29 HANS () replik:Fru talman! Låt mig först fråga vad när han i propositionen säger att han avseratt senare återkomma till regeringen i de delar avArbetsrättskommitténs delbetänkande som intebehandlas i denna proposition. Vad blir det? Närkommer det?Börje tar upp frågan om att vi haren oerhörd arbetslöshet med 600 000 människorutan jobb och att LAS inte räddade jobben. Dettaär ju ren buskpropaganda. LAS kan inte räddajobb. Vi är fullständigt överens om det. LAS var ettsätt att skydda de människor som var svaga påarbetsmarknaden, framför allt de äldre. Det är ettskydd mot diskriminering och godtycke i förstahand, inte en mekanism som skapar arbeten.Börje nämner stordriftens 70-tal. Hanhar missförstått situationen. I har vikollektivavtalslinjen. I har vi en starkfackföreningsrörelse. I finns det lokalasjälvständiga fackföreningar, verkstadsklubbar ochavdelningar som kan träffa uppgörelser. De kangöra upp i samförstånd för att gagna effektiviteten.På den europeiska kontinenten har man inte såmycket avtal. Man är lagreglerad, och man harmycket svaga fackföreningar. inledslagstiftningsmässigt kampen mot fackföreningarnaoch kollektivavtalsrätten. Det är detta som är såallvarligt.Vi är överens om att jobben ligger i en sundekonomi. Då skall vi höja kompetensen. Då måstevi dra in människor med engagemang i arbetet. Detär precis det som Kommunalarbetareförbundetkräver. Det är precis det som Metall och har krävt -- det goda arbetet. Det harvarit ett oerhört motstånd från arbetsgivarsidan.Löntagarsidan måste få ytterligare kraftfulla medelför att hävda möjligheten att höja sin kompetens,få större inflytande och ta del iproduktionsutvecklingen. Så höjer vikonkurrenskraften. Detta är fel väg, BörjeHörnlund. Detta är att överlämna ett stycke avmakten till arbetsgivarsidan och att dra undanmöjlighet till inflytande och trygghet hoslöntagarsidan. Det är fel väg.Anf. 30 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Som vet arbetar nuArbetsrättskommittén -- förkortningen är välARK -- med del två -- sitt slutbetänkande. Jag vetinte om är ledamot där eller inte.Jag tänker avvakta slutbetänkandet. Det skall ut påremiss. Efter remissbehandlingen får vi göra ensamlad bedömning av vad som ytterligare behövergöras.Det var intressant att höra Hans Anderssonunderstryka att tryggheten ligger i företag som ärekonomiskt sunda och framtidsinriktade. Jag sermycket gärna att våra äldre kan vara kvar iföretagen. Jag vet hur svårt det är att placera ensom har varit i samma företag, som har haft ettensidigt arbete och har sex- eller sjuårig folkskola ibakgrunden på ett nytt arbete. Det är inte detfrågan gäller.Frågan gäller att ett företag som är allvarligt hotatskall kunna ha kvar de två nyckelpersoner som göratt företaget kan överleva. Om Hans Anderssontänker efter riktigt ordentligt bör han kunna förstådet budskapet.När det gäller kollektivavtal har jag skrivit till denperson i EG som handhar arbetsmarknadsfrågor påpolitisk nivå. Där har jag framfört att vi villfortsätta att arbeta med kollektivavtalsmodellen iSverige. Jag har fått svarsbrev där han ställer sigpositiv till detta. Där råder ingen skillnad ossemellan heller. Jag hoppas att Hans Anderssonhörde att jag uppmanade parterna att sätta sig neroch lösa sina relationer i mycket högre utsträckningså att det inte skall behöva göras via ytterligarelagstiftning åt ena eller andra hållet.Anf. 31 () replik:Fru talman! Det var precis den frågan jag ställde . Det var den enda frågan tillarbetsmarknadsministern. När kommer resten? Nuhar svaret kommit i anledning av . Fortsättningen skall avvaktas. Så tolkade jaginte propositionen, men är det så.Nu förstår jag också hur tankegångarna är här.Arbetsmarknadsministern säger också att när dettahar fått verka några månader och närSocialdemokraterna tänker riva upp detta tillhösten är ingen rädd för de här reglerna längre. Idetta ligger säkert en förhoppning om attarbetsmarknadsministern skall fortsätta sittuppdrag efter valet och då kanske få anledningatt återkomma med resten.Arbetsmarknadsministern säger att de som intevågar ta nya tag är förlorare på något sätt. Mensnälla vän, sök fram de direktiv som ensocialdemokratisk arbetsmarknadsminister skrevtill en arbetsrättsutredning ! Därframgår det klart att Socialdemokraterna visst ärberedda att se över dessa tjugoåriga regler. Men vidikterar också villkoren för hur det skall göras. Vivill inte göra maktförskjutningen på det sätt som nugörs.Arbetsmarknadsministern sade en sak som jag intebegrep ett enda dugg av. Jag vet inte om jag harsvårt att förstå eller hur det är. Hansade att kollektivavtal är utgångspunkten vid enövertalighetssituation, men regeln om att undantatvå personer från turordningen skall inträda om ettföretag inte är med i SAF och personalen inte ärorganiserad.Så står det ju inte i propositionen!Undantagsbestämmelsen träder i kraft direkt omarbetsgivaren vill ha det så. Socialdemokraternavill att man löser problemet kollektivavtalsvägen,vilket är fallet i dag.Anf. 32 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag glömde bortefternamnet i all hast och höll på att användaförnamnet, och det får man inte.Det står mycket tydligt i propositionen -- jagförutsätter att den är läst -- att jag uppmanar tillförhandlingar. Det är den bästa lösningen. Detkommer att förhandlas i kanske 99 av 100 fall. I detdär hundrade företaget kan man kanske räddasamtliga jobb, om man inte kommer fram till enlösning eller inte får förhandla, genom att tvånyckelpersoner kan ge företaget ny fart och drivadet vidare. Är det här Socialdemokraternas storaupprivningslöfte?År 1982 gjorde Socialdemokraterna ett annat stortupprivningslöfte. Den tidigare regeringen hadetagit bort bestämmelsen om böter på . På kom nio domar omböter på belopp och flera på beloppunder. Sedan gick det , ochSocialdemokraterna kom med förslag om iböter.Jag tror att ni skall vara litet försiktiga. Tänk vilkenbesvikelse ni kommer att ställa till med om olyckanskulle vara framme. Om ni vill öppna krig mot desmåföretag som skall hjälpa tillbaka till fullsysselsättning skall ni hota med att riva upp allt somär bra för att företagen skall utvecklas.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag skall försöka att inte förlängadebatten.Jag måste säga att jag tyvärr tror att det ärregeringen som gör småföretagen till förlorare,arbetsmarknadsministern. Vi vill alla att det skallskapas jobb i detta land. Vi vill inte ha någonarbetslöshet. Var tror arbetsmarknadsministern attfolk söker jobb? Det gör man naturligtvis i de störreföretagen. Man tror att man är tryggare i det storaföretaget än i det lilla. Hur blir stämningen på ettföretag med exempelvis fyra anställda omledningen får välja ut två? De andra två tillämparman turordningsreglerna på. Hur kommer dessaarbetare att fungera tillsammans?Dessa idéer hörde vi redan i valrörelsen . Jag ärrädd för att i sin iver att värnasmåföretagen binder ris åt egen rygg och även åtsmåföretagen.Vi socialdemokrater förbehåller oss rätten attåterkomma till vad vi tänker göra och inte göra i enregeringsförklaring den dag vi återtarregeringsmakten.Anf. 34 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Det är ett rimligt krav när den tidenkommer.Monica sade i går att ledamöterna ikammaren inte skall tro att socialdemokrater inteträffar småföretagare. Jag träffade ett antalrepresentanter för småföretag som varit på denstora träffen med Co. Deupplevde att de lovats mer än det somSocialdemokraterna föreslår. De blev oerhörtbesvikna när de förstod att de ledandepartiföreträdare som var med på träffen intebehärskade arenan.Om man träffar småföretagare kommer man attuppleva att de formligen gråter när de måste görasig av med sina arbetskamrater. I det lilla företagetväxer företag och anställda ihop. Det är inget nöjeatt avskeda. Det är det värsta de vet. Därför ärdetta förslag mycket odramatiskt. En förlängningav provanställningstiden kommer t.ex. att gemånga av dagens arbetslösa en chans som de intefår i dag.Anf. 35 (nyd) replik:Fru talman! Det är naturligtvis en stor fördel för ensmåföretagare att få undanta två personer frånturordningskretsen när företaget skallomstruktureras. I ett företag med tio anställda ärdet en stor hjälp.Men det är inte det som är min tes . Jag vill taupp frågan om de stora företag somarbetsmarknadsministern pratade om. Det ärväldigt viktigt att de görs konkurrenskraftiga ochatt de får möjlighet att göra nödvändigaomstruktureringar så att de kan börja tillverka nyaprodukter och öka exporten. Det gäller att få dematt stanna i landet och inte bege sig utomlands. Vihar fler industriarbetare utomlands än iSverige.I stora företag som betyder det ingentingatt man får undanta två anställda frånturordningsreglerna. har 1 200 anställda ien turordningskrets i . Varför hararbetsmarknadsministern inte följtArbetsrättsutredningens förslag att undanta 20 %av de anställda från turordningsreglerna? Detskulle hjälpa de verkligt stora företagen i . 36 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Regeringen bestämde sig i ett tidigtskede för att göra ett småföretagsinriktatarbetsrättspaket. Stora företag har då och dåbekymmer, men de har en mängd mycketkvalificerade jurister och personalchefer somförhandlar och håller rätt på saker och ting. De harockså väldigt många arbetsställen och en stororganisation som möjliggör vissa omgrupperingarinom företaget.Det lilla företaget har oftast ingenting av dennaexpertis. Dessutom är företaget för litet för att manskall kunna omgruppera på ett lämpligt sätt inomföretaget. De försöker i det längsta, men ikrissituationer är dessa nyckelpersoner väldigtviktiga.Anf. 37 (nyd) replik:Fru talman! Jag vill bara än en gång säga attsmåföretagen är viktiga, men de kan inte göranågot åt den fruktansvärda arbetslösheten. Det ärde stora företagen som genom sina stora satsningaroch sina kapitalresurser kan hjälpa oss att skapatiotusentals nya jobb. Då räcker det inte att man fårundanta två anställda i en turordningskrets.Anf. 38 TALMANNEN:Jag vill erinra om rekommendationen att hålla nerehuvudanförandenas längd om ett parti eller enåsiktsriktning företräds av flera talare.Anf. 39 ():Fru talman! Jag tycker att det är djupt olyckligt attriksdagens ledamöter nära nog tystas -- åtminstonevad gäller tidsbegränsning -- när vi har att debatteraså viktiga systemskiftesförändringar. Det är inte braför debatten.Jag vill säga några ord om . Deflesta av oss känner honom från hans tid somriksdagsman. Han har framträtt i talarstolen som engod skådespelare, för att inte säga demagog.Frågan är emellertid om det han säger ändåinte tar priset.Börje säger först att det är nödvändigt attändra lagstiftningen så att arbetsgivarna får störremöjligheter att välja ut vilka de vill behålla iföretaget. De som inte ställer upp på det förslagetär bakåtsträvare.Sedan säger att parternas avtal ärbättre och påvisar att ca 600 000 arbetstagare ställtsvid sidan av arbetsmarknaden med dagenslagstiftning.Han säger vidare att det har träffatsöverenskommelser mellan de fackligaorganisationerna och företagen om avsteg frånturordningslistan på praktiskt taget varje företagdär man har gjort nedskärningar. Sedan har hanmage att framhäva att det ändå är nödvändigt attinföra lagstiftning som ger arbetsgivarna ytterligarebefogenheter, utöver de möjligheter de har attförhandla och komma överens med arbetstagarna.Som han själv har redovisat här i talarstolenförekommer det avsteg från avtalsturlistan ipraktiskt taget varje fall av uppsägning.Det här är en demagogi som är häpnadsväckandeatt få höra från en arbetsmarknadsminister. Att fåhöra sådant från en riksdagsman kunde vi däremottåla.Vad dagens debatt handlar om illustreras mycketbra av en bild i , , som visar hurombudsmännen och ''de fackliga pamparna'' tågarut och arbetsgivarna tågar in. Det är de,arbetsgivarna, som beställde direktiven till denarbetsrättsliga utredningen.Jag vill nu instämma i de yrkanden som MonicaÖhman har framfört tidigare i debatten.Det betänkande vi behandlar har givits namnetFörändringar i arbetsrätten. Det borde ha hetatFörsämringar i arbetsrätten.Vi kan i betänkandet läsa att den nytillträddaregeringen utfärdade nya direktiv efter deönskemål som de borgerliga partierna under sin tidi opposition hade framfört i debatten här ikammaren. Man kunde lika gärna ha skrivit att detvar efter SAF:s direktiv som arbetet skullebedrivas.Debattörerna på regeringssidan har under höstengjort vad de kunnat för att få debatten att handlaom enskildheter i förslaget. Det är enskildhetersom enligt vår mening är viktiga var och en för sig.Debattörerna på regeringssidan har emellertidförsökt bagatellisera effekterna av dessaenskildheter för arbetstagarnas del, medan de harframhållit dem som synnerligen och utomordentligtbetydelsfulla för företagarnas och företagens del.Den här argumentationstekniken har spelats upp imånga sammanhang och i olika debatter underhösten. Vi har även hört exempel på den här ,med det tillägget att man nu föreslår den härlagstiftningen av omsorg och omtanke omarbetstagarna. Det går inte ihop.Något av det allvarligaste i förslaget -- för att nuhålla mig till en begränsad del i det stora regelverksom håller på att ändras -- är som jag ser det att mansammantaget försvagar det tidigare starkaarbetstagarbegreppet.Detta började inte med dagens förslag, utan detbörjade med beslutet om attskadestånden vid olovliga konflikter skulletiodubblas. Det behövdes enligt majoriteten ingenutredning för detta. gavsArbetsrättskommittén i uppdrag att se över hurskadestånden för arbetsgivarnas brott mot denarbetsrättsliga lagstiftningen skulle lindras. Dåtalade regeringen om vilken inställning de hade tillarbetstagarna och deras rättigheter.Det fortsatte med vårens beslut om att privatarbetsförmedling i vinstsyfte skulle tillåtas och attsåväl uthyrning som inhyrning av arbetskraft skulletillåtas fritt utan några kringregler. Det innebär atten arbetsgivare redan före dagens beslut fritt kanvälja mellan att anställa eller hyra in denarbetskraft han behöver.Före dagens beslut finns dock fackensvetorättsregler kvar. avser majoriteten i denhär att fatta beslut om att upphäva ävendessa.Dessutom inför samma majoritet lagförbud mot attvidta stridsåtgärder mot enmans- ochfamiljeföretag. Det är ytterligare en markering frånregeringspartiernas sida, trots att detta redan ärreglerat i kollektivavtal mellan LO och SAF. På treavtalsområden har man inte ratificerat denbestämmelsen. har arbetsgivarna på deavtalsområdena inte rest några som helst krav på attfå avtalet ratificerat i denna del.Sammantaget innebär det här att det redan efterdagens beslut blir fullt möjligt för familjeföretagenatt hyra ut de i företaget verkandefamiljemedlemmarna, och de anställda i detinhyrande företaget har ingenting att sätta emot omdetta skulle strida mot god sed påarbetsmarknaden. Facket har inte rätt att ta tillkonflikt, och vetorätten kommer från nyåret attvara avskaffad.För enmansföretag lär det väl fortfarande finnashinder. I sådana fall kan man nog hävda brott motkollektivavtalet. Men regeringen fortsätter attbereda förslag som öppnar vägen även för dessa,enligt ARK:s förslag om s.k. uppdragstagare.Arbetsrättskommittén har föreslagit att om enuppdragsgivare/arbetsgivare kan komma överensmed den som åtar sig ett uppdrag om att denna skallutföra uppdraget inte som anställd utan somuppdragstagare, skall detta gälla, och ingen del avdet arbetsrättsliga regelverket gäller då för den somåtagit sig arbetet under dessa villkor.Genomförs också det förslaget, har det i vårt landtidigare starka arbetstagarbegreppet ytterligareunderminerats, och vi har närmat oss det som ären realitet i och som syns vararegeringspartiernas föredöme.Där -- i -- är cirka hälften avarbetstagarna fast anställda, och de övriga jobbarsom provanställda och i tillfälliga anställningar. Ca15 % är s.k. självanställda och utgör de mest utsattai konjunktursvängningarna på arbetsmarknaden.Formen kan direkt jämföras medArbetsrättskommitténs förslag om uppdragstagare.Redan i dag är en mycket stor del av deanställningar som sker i vårt land tillfälligaanställningar, men det är inte nog för den regerandemajoriteten. Vi har här hört hurarbetsmarknadsministern har pläderat för enutökning av provanställningsrätten. Det ärhäpnadsväckande!Förslag har lagts fram om att provanställningenskall utökas , och detsamma skallgälla för anställning vid arbetsanhopning.Lägg till detta större möjligheter för arbetsgivarnaatt vid arbetsbristsituationer självrådigt bestämmavilka som skall vara kvar i företaget.Valfriheten ökar verkligen för arbetsgivarna, menlöntagarnas intressen trycks effektivt tillbaka.I går behandlades förslagen på a-kassans område.Redan sänkningen av a-kasseersättningen och detsom nu har föreslagits kommer att öka otrygghetenför de anställda, och som SAF har krävt kommerdet också att öka incitamenten för de arbetslösa attta även lågt betalda arbeten.Förslagens syfte att försvaga kollektivavtalensställning på svensk arbetsmarknad tydliggörs. Detkommer att bli allt svårare för de fackligaorganisationerna att hävda de lönenivåer somuppnåtts, särskilt för ungdomar och nyanställda.En bekräftelse så god som någon på det riktiga i denslutsatsen kom i går, då i denekonomiska debatten tydligen beklagade denhöjning av KAS som drivits igenom i och med enöverenskommelse mellan regeringspartierna ochNy demokrati, av den orsaken att detta inte var braför lönebildningen. Höjningen motsvarar ungefär30 kr .