prot · GH0916 · 1993-10-27 00:00:00 — Inför varje val ochvid demonstrationer ute på gator och torg hörs ofta:Ropen skalla, arbete åt alla! Men var finns detankegångarna nu?Visserligen säger man från socialdemokratiskt hållatt om man själv hade makten skulle det bli annatav, men vad redovisar man? Regeringen å andrasidan lägger ner mycket möda på att öka antaletjobb, men frågan är om det räcker. Och hur serläget ut på andra håll i världen? Vi är inte ensammaom att ha en hög arbetslöshet. Vi hörde påradion att i är arbetslösheten nu 20 %.Politiker ute i börjar därför mer och mertala om kortare arbetstid. Här i börjar detockså bli fler och fler som talar om behovet av attkorta arbetstiden.För några månader sedan -- tiden går fort, så detkanske t.o.m. var nästan -- hadeprofessor en artikel i en av våradagstidningar där han tog upp just behovet av attvar och en har ett arbete, vilken betydelse det harbl.a. Han avslutade sinartikel med att påpeka vikten av att man inteförbiser möjligheterna att förkorta arbetstiden.I denna kammare har vi också representanter för deflesta partier, bl.a. för , som på ettkunnigt och engagerat sätt tagit upp de härtankegångarna. Jag vill därmed säga att det finnsförankring inom i stort sett alla partier för att vi såsmåningom måste börja ta i frågan om att förkortaarbetstiden.Själv motionerade jag om detta 1988, och återkom jag till frågan i en motion tillsammansmed Per . Vi vill i denna motion, som nubehandlas, att regeringen tillsammans medarbetsmarknadens parter utreder förutsättningarnaför och konsekvenserna av en förkortad arbetstidoch sedan återkommer till med ettförslag. Jag ber redan nu att få yrka bifall till denmotionen.Utskottet ägnar knappa tio rader åt den viktigafrågan om arbetstidsförkortning. Utskottet anföratt det inte är befogat att i rådande ekonomiskaläge överväga en sådan reform. Vet manredan utan utredning vad en sådan reform skullekosta? I så fall, tala om det! Dessutom anförutskottet att flexibilitet hos arbetstiden minskarbehovet av allmän arbetstidsförkortning. Vi harnyss hört argumentera mer för det.Jag menar att flexibel arbetstid och förkortadarbetstid inte alls är samma sak. Att ta ut ett s.k.sabbatsår eller vara ledig några månader på åreteller arbeta fyra dagars arbetsvecka är inte allssamma sak som att jobba sex timmars arbetsdag.Tänk er själva en småbarnsfamilj där bådaföräldrarna har jobb. Den ena börjar litet tidigarepå morgonen och den andra litet senare underdagen. Barnen är på dagis.Trots att båda arbetar full tid, får man mer tid överför varandra och för barnen. Det är egentligennågot som vi alla borde tycka är rimligt.En företagare kan köra i två skift, dvs. 12 timmmar,i stället . På det viset får han ut meraav sina maskiner och lokaler. Olika slag avserviceinrättningar kan ha öppet på tider då folk ärlediga och kan handla, osv. Trafikapparaten, somjag egentligen mest sysslar med, blir mycketsmidigare. Vi undviker de speciella toppar som vinu har och på eftermiddagen.Därmed minskar kostnaderna såväl för företagensom för staten.Fler människor hinner ägna sig åt politik och annanideell verksamhet, verksamhet som ofta har en storsamhällsekonomisk betydelse och som dessutom ärbra för demokratin. Vi hinner bättre med varandra,det blir bättre social gemenskap i vårabostadsområden, osv.Vad gör vi ? Jo, vi betalar ut mängder avpengar i arbetslöshetsersättning. Vi hittar på olikaslag av mer eller mindre konstlade arbeten,som många jobbar alltför mycket.Betydelsen av att varje människa har ett arbete kaninte nog värderas. Det ger en helt annan livskvalitetän den har som är arbetslös.Det borde också bli mer och mer klart för alla attden tekniska utvecklingen medför att antaletarbetstimmar näppeligen nu kan vara detsammasom för i tiden. Attmanipulera med en högre pensionsålder eller medförtidspension kan inte heller vara någon bralösning. Med en sex timmars arbetsdag tror jag attde allra flesta gärna vill arbeta tills de fyller 65 år.Jag är medveten om att det kan vara bra med en vissflexibilitet på det området, men principen arbete åtalla bör vara det vägledande.När vi talar om förkortad arbetstid måste vi ta medi beräkningen att av arbetskraften redanarbetar , dvs. Mer än hälften avkvinnorna arbetar deltid i våra kommuner ochlandsting. Ur pensionssynpunkt är det naturligtvisav utomordentligt stor betydelse att jobba heltid i stället för av en åttatimmarsdag.I tid är det lika mycket, men ur pensionssynpunktär det som sagt av oerhört stor betydelse att arbetaheltid.Jag är förvånad, , att utskottet tagit sålätt på denna fråga. De synpunkter jag här framförtborde ändock inte vara okända för utskottetsmedlemmar. Det går inte att hänvisa till en tidigareutredning och säga att frågan redan är utredd. Detär den inte enligt min uppfattning, framför allt intekostnaderna, när man ser till helheten, som jagdelvis försöker beskriva.Jag har också litet svårt att förstå hur hennes socialdemokratiska kamrater kunnatavstå från att ha en annan mening i denna viktigafråga än utskottsmajoriteten.Vad sade t.ex. er avhållna partikongress iGöteborg i dessa frågor? Var det kanske inte så attkongressen beslöt med 166 röster mot 134 att gå påett förslag från kongressen med uppdrag tillpartistyrelsen att verka för en utredning omövertid, deltidsarbete samt en förkortning avarbetstiden?Herr talman! Jag räknar med socialdemokraternastotala stöd för motion A729, när vi om gårtill omröstning.Jag vill avsluta med att säga att jag för min del troratt den tekniska utvecklingen såväl i vårt land somi världen i övrigt kommer att fortsätta och därmedunderlätta våra arbetsuppgifter och vår produktionav varor och tjänster. ökar betydelsen avatt vi är mer tillsammans och påverkar lokala,regionala, nationella och internationella beslut --eller rättare sagt att vi åter kommer att kunna göradet. Det är en livsnödvändighet om vi skall hålla endemokrati levande. Likaså är det viktigt att vi ägnarmera omtanke åt varandra och får en ökad socialsamvaro. Därigenom minskar vi mycketkostnaderna för social omsorg och sjukvård. Alltdetta går att få om vi på ett vettigt sätt ser till attalla får ett arbete, nämligen genom att sänka dendagliga arbetstiden till sex timmar.Jag hoppas därför att kammarens ledamöter germotion A729 sitt stöd, så att regeringentillsammans med arbetsmarknadens parter fårutreda denna fråga och återkomma till riksdagenmed ett förslag. Därigenom skulle ocksåmotionskraven i motion A811 och till stor del äveni motion A712 bli tillgodosedda.Herr talman! Jag ber att än en gång få yrka bifalltill den motion som lämnats av ochmig och som har nummer A729.Anf. 50 () replik:Herr talman! Jag förstår inte när hansäger att utskottet har tagit lätt på denna fråga. Detär ett praktiskt taget enigt utskott, som inte begären utredning av denna fråga som redan är utreddmen som kräver en lagändring. Vi skall inte behövautreda frågan längre, vi vill ha en lag. förhala frågan.Denna debatt är en typisk lågkonjunkturdebatt. Såfort det blir problem med arbetslöshet finns det desom står upp och kräver sex timmars arbetsdag. Detär ingen lösning att dela på arbetslösheten i enlågkonjunktur och därmed hindra möjligheternaatt gå upp i det totala arbetstidsuttaget i enhögkonjunktur, framför allt inte om man samtidigtskall begränsa övertidsuttaget, som HansAndersson vill göra. Man måste ta någon hänsynockså till den långsiktiga försörjningsbördan.Småbarnsfamiljerna behöver arbeta . Ja,men varför skall och jag arbetakortare tid? Det finns ingen rim och reson i det.Även småbarnsfamiljerna blir äldre och villinte arbeta kortare tid.Jag tycker att skall läsaArbetstidskommitténs betänkande. Utöver det jagsade förut om kommitténs arbete så har man tittatpå effekterna på regionalpolitiken av enarbetstidsförkortning. Man säger att deberäkningar som görs beträffandeurbaniseringsprocessen --med en förkortning till -- visaratt sysselsättningen i ökar medomkring och att sysselsättningen i glesbygdenminskar med motsvarande tal. Man summerar: Deregionalpolitiskt utsatta orterna kommer att fåtilltagande problem vid en arbetstidsförkortning.Jag trodde inte, , att det varcenterpolitik.Anf. 51 () replik:Herr talman! Tyvärr hör jag, , att viinte alls är överens i denna fråga. inte de insatser man gör utanför denordinarie arbetstiden. Jag brukar få frågor om hurmycket tid jag lägger ner som riksdagsman. Det ärväl , säger jag. Dåsäger folk: Inte mer! Resten av tiden agerar jag somcenterpolitiker.Jag menar att de inte alls skallarbeta . Sedan skall dearbeta i , inomSocialdemokraterna, ellerCenterpartiet, i HSB eller någon annanbostadsförening. Allt detta är kolossalt viktigt. Detär också viktigt att kunna vara med istadsdelsnämnderna, arbeta i kommunerna ochpartierna för demokratin. Det är detta frågangäller.De som är motståndare till en förkortad arbetsdaghar inte fattat att om jag tapetserar rummen i mitthus eller om det är en tapetserare som gör det, ärdet precis samma jobb men påverkar intebruttonationalprodukten på samma sätt. Därför fårman felsyn. Om man försökte att litet mera funderapå helheten, som jag försökte och beskrevtrafikapparaten, konsekvenserna vid sjukdom ochannat som även talar om, skulle mannog komma fram till en mängd pluskonton.Anf. 52 () replik:Herr talman! Nej, jag har nog inte fattat vad RuneThorén menar. Jag undrar om själv harfattat vad han menar, för konsekvenserna av dethan säger är en dramatisk sänkning avlevnadsstandarden i Sverige.Herr talman! har rätt: jag driver enhelt annan politik.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag förstår att vi inte riktigt harsamma uppfattning om vad levnadsstandard är.Levnadsstandard för mig är naturligtvis att ha enviss ekonomisk möjlighet att klara i samhället.Levnadsstandard för mig är också att kunna varamed och påverka besluten, kunna ta hand om minfamilj, ha tid för mina barn, kunna besöka minagamla föräldrar, osv. Allt detta ingår i begreppet engod livskvalitet.Sonja Rembo räknar med att vi i stället skallförsöka öka produktionen och attkommunalanställda och statligt anställda skallsköta allt fler av arbetsuppgifterna. Det ärfullständigt främmande för mig som centerpartist.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag trodde att jag varförflyttad till ett socialdemokratiskt appellmöte.Sedan visade det sig helt plötsligt att det gick övertill att bli ett gnabb mellan regeringspartierna.Jag skall bara lämna en upplysning till RuneThorén. Jag var på partiets kongress i därdenna frågade diskuterades. Jag vet också hurbeslutet blev. Vad som skiljer oss och är följande. Kongressen beslutade att gepartistyrelsen i uppdrag att utreda konsekvensernaav arbetstidsförkortningen och vad den skulle få förinverkan på arbetsmarknaden. med begär i sin motionatt skall be regeringen att utreda dettatillsammans med arbetsmarknadens parter. Menjag kan lugna med att vi skall utföradet uppdrag som vår partikongress har gett oss, ominte -- som ni inte riktigt kommeröverens med i den här frågan -- ställer upp. Såsmåningom kanske vi får anledning att återkommatill i denna fråga.Anf. 55 () replik:Herr talman! Jag ser fram emot den utredning somden socialdemokratiska partistyrelsen skall göra.Men jag har svårt att se konsekvensen i att här idenna kammare gå emot ett förslag, i vilket manhemställer om att inte bara regeringen utanregeringen tillsammans med arbetsmarknadensparter skall göra en sådan utredning. Det hade varitväldigt bra om de hade gjort sin utredning,som den socialdemokratiskapartistyrelsen hade gjort sin. Ni har ju så pass gottställt och så pass mycket egna resurser att ni hadekunnat satsa dem för att själva göra en utredning.Då hade kanske utredningarna varit färdigasamtidigt. Jag har litet svårt att se att ni nu säger nejtill regeringens och arbetsmarknadens partersutredning, vilket ni gör genom att ni delarutskottsmajoritetens uppfattning.Anf. 56 () replik:Herr talman! Jag förstår inte . Trorhan verkligen att stödet från regeringen, om manhade överlåtit uppdraget till den, hade varitspeciellt starkt i det här fallet? Jag tycker attdebatten mellan och visar att uppfattningenär litet olika. Det är ju inte så, att densocialdemokratiska partikongressen går direkt tillriksdagen med uppdraget. Vårt jobb nu är attutreda alla frågor som partikongressen gav oss iuppdrag att undersöka och utreda.Anf. 57 () replik:Herr talman! Helt kort: Jag har respekt för att nihar en viss byråkrati, så att det tar litet tid. Jag serfram emot att ni i alla fall kommerfram till beslut.Anf. 58 HANS () replik:Herr talman! Det var ett egendomligt käbbelmellan regeringspartierna. Jag får ändå tacka föreldunderstödet. Jag hade uppmärksammat dettatidigare, och följaktligen finns det med i minmeningsyttring. Eftersom jag inte lider undernågon sträng partisekterism kan jag ta till vara godaförslag, varifrån de än kommer.Jag har i min meningsyttring yrkat bifall tillvänsterns motion A712 och också till motion A729,som står bakom. Det finns skillnader.Er motion är mindre utförlig. Jag tycker att ni pånågot sätt också tar litet lättfärdigt på detta medlågkonjunkturen och slagordet arbete åt alla.Önskemålet arbete åt alla kan ju inte tillgodosesbara genom arbetstidsförkortning. När jag då tardel av regeringens ekonomiska politik och BörjeHörnlunds arbetsmarknadspolitik ser jag en politiksom har motsatt syfte än detta med arbete åt alla.Men okej, för oss är även arbetstidsförkortning enviktig ingrediens när det gäller att bekämpaarbetslösheten, och vi har i vår motion antyttungefär på vilket sätt.Frågan behöver dock utredas. Den innehållermånga komplicerade ekonomiska faktorer somdrar åt olika håll. Arbetstidsreformen är ettkomplement. Arbetstidsförkortning är inte denenkla lösningen på arbetslöshetsproblemet.Jag har alltid funderat över vad socialdemokratinegentligen tänker sig. Men vi har riktat vårt förslagtill regeringen, och jag förutsätter att s kanske kantala från regeringstaburetterna . Jag lovar attåterkomma med motioner i den här riktningen.Från den synpunkten är jag konservativ.Anf. 59 () replik:Herr talman! Varken eller jag somledamot i tror att man kan lyckas med attklara att ge arbete åt alla genom att sänkaarbetstiden. Det har heller aldrig varit tankenbakom mitt agerande. Jag ser mera till detta medlivskvalitet i dess helhet, där jag räknar in alladygnets timmar, varav en del timmar ägnas åt betaltlönearbete. Men det finns också annat som räknasin och som är mycket värdefullt. Det är detresonemanget som jag har hävdat.Sedan har jag förtroende för regeringen när detgäller kampen för att öka sysselsättningen. Vikommer aldrig att uppnå målet arbete åt alla.Enligt mitt sätt att se är detta inte ens ett önskemålatt man skulle försöka att hitta på arbetsuppgifterför att fylla en arbetsdag . Tvärtom,jag anser att det är kolossalt viktigt att man på sinfritid är ute på partimöten, hemma och reparerarhus eller sköter annat. Det är därför som jag tyckeratt kravet på sex timmars arbetsdag är oerhörtväsentligt. , tvåsabbatsmånader eller ett sabbatsår är icke likställtmed en förkortad arbetsdag, . I mitttänkesätt finns det alltså en helhetssyn när detgäller människans livskvalitet.Anf. 60 HANS () replik:Herr talman! Jag förutsätter då att att stödja min meningsyttring. I tilläggettas frågan om övertidsuttaget upp. Vikten av attbringa ned övertidsuttaget och att få en jämnarespridning av antalet arbetade timmar är någontingsom man hör och jämt ochständigt uttala sig om.Jag hoppas att är medveten om att enreform av den här typen kräver en rejälomfördelning. Timlönerna för de lågavlönade --men inte nödvändigtvis för de högavlönade -- måstehöjas. Detta är väldigt viktigt.Slutligen: Låt inte fokus ligga på att de arbetadetimmarna skall utgöra en volym medan detobetalda hemarbetet skall expandera. Jag får litetgrand det intrycket. Det var inte länge sedan somdet var brist på arbetskraft i . Skall vikomma ur den oerhörda depression som vi nubefinner oss i och rädda vår välfärd, måste vi ökaantalet arbetade timmar. Vi måste skapa en tillväxti svensk ekonomi. Denna tillväxt behöver inte varaen tillväxt som krossar miljön och utsätter den förytterligare konsumtionsbelastning, tvärtom. Om viskall åstadkomma en miljöomställning och välfärdför en åldrande befolkning, kunna ta hand om vårabarn och skapa ett utbildningssamhälle, krävs detmycket tillväxt i termer av miljövänlig produktionoch välfärdsproduktion. Denna bör kunna ske medkortare normalarbetstid.Anf. 61 (nyd):Herr talman! Förändringarna på arbetsmarknadenkommer att bli en het fråga såväl i som i våromvärld. Arbetstiden kommer att hamna i fokus,och begreppet årsarbetstid kommer att blivanligare bland både debattörer och medborgare.Men detta räcker inte. Det sker också enomprövning av livsarbetstiden. Jag beklagar attbetänkandet saknar denna vision. Begreppetlivsarbetstid är inte omnämnt i någon störreomfattning i debatten. Det har börjat att användasnu när EG har börjat att arbeta med frågan hurarbetsmarknadssituationen i skall lösas.Detta kommer att bli en viktig fråga. Det måstegöras en koppling mellan livsarbetstiden och denarbetslöshet som finns.Låt oss se på . Den svenskaarbetsmarknaden omfattar knappt 4 miljoner jobb.Jag saknar fakta om hur många årsklasser somdessa 4 miljoner jobb täcker. I denna debatt saknarjag helt denna vision. Det är nämligen så, att 4miljoner arbetstillfällen ger riktigt arbete åt 35årsklasser, dvs. på kort sikt kan 35 årsklasser iSverige få riktiga jobb. Det betyder attmedborgare i åldrarna 21--vid fullsysselsättning kan få riktiga jobb. Därtill behöverman två årsklasser, eftersom det är en naturligtrullande arbetslöshet -- man byter jobb underkortare perioder osv. Vidare behöver man ett parårsklasser för ledigheter av olika slag.Jag vill peka på detta allvarliga problem, att nästantre årsklasser ungdomar står utanför denriktiga arbetsmarknaden. De är på väg att lämnaförtroendet för . Om vi inte tar krafttagkommer vi att få en klass som står utanför samhälletbestående av ungdomar som inte bryr sig om vadsom händer i samhället. De sköter sig själva ochskaffar sig egna regler, som inte ligger inomsamhällets ramar. Vi har redan sett tendenserna.Alla är medvetna om att man inte mår bra avsysslolöshet eller konstgjord sysselsättning. Vi ärmedvetna om att man inte kommer upp påmorgonen. Man får alltså en tillvaro där dagenbörjar när de arbetandes arbetsdag slutar.Därigenom har det blivit en helt annanungdomsproblematik när det gäller lag, rätt ochordning.Vi måste vara uppmärksamma på att det är här somproblemen nu snabbt kommer. Det är oansvarigt avdenna kammare, detta arbetsmarknadsutskott ochdenna regering att diskutera utan att få någontinggjort. Det är ohållbart att fortsätta på detta vis. Vimåste se på hur många jobb det finns och på vilkasom på kort sikt skall ha dessa jobb. På lång siktkan vi uppnå expansion genom en näringspolitiksom vi i Ny demokrati har föreslagit, men på kortsikt klarar vi inte detta.Det går inte att få fram de 250 000 jobb sombehövs. Då måste man diskutera om inte någongrupp måste lämna arbetsmarknaden för att få inungdomarna som är vår framtid. Vi måste sebegränsningen i arbetsmarknaden på kort sikt i dagoch ta en debatt om vad vi skall göra förungdomarna och om vilka som måste lämnaarbetsmarknaden. Det skulle på kort sikt kunnavara en genomförbar lösning, som skulle ge 250 000ungdomar en positiv framtid. Detta kräver enomprövning, men jag tycker att våra ungdomar ärvärda en omprövning av nuvarande politik.Vi kan se på vad 55--64-åringarna gör och vadsamhället lämnar till dem. Då kan vi plötsligt få enekonomi som inte alls är så tokig. Av 55--59-åringarna är det som arbetar. ärförtidspensionerade, är långtidssjuka och 4 %har kortare sjukfrånvaro. Resten har övrig sysselsättning.Om vi ser på 60--64-åringarna, finns derasviktigaste sysselsättning i form av förtidspension.Drygt 34 % av dem är förtidspensionärer. Vi hartidigare i dagens debatt hört att det finns400 000 förtidspensionärer. I denna grupp finns ca230 000 förtidspensionärer i gruppen elleräldre. Mer än hälften av förtidspensionärerna finnsi den gruppen. För att återgå till gruppen 60--64-åringarna arbetar ungefär var femte. Ungefär likamånga är långtidssjuka. Andelendeltidspensionärer i den åldersgruppen är 11 %.Andelen personer med förtida uttag av pension,dvs. de som blivit pensionärer , ärbara . De politiker som är ansvariga för vårtland fortsätter att propagera för förtida uttag avpension. Det är oattraktivt i förhållande tillförtidspension, vilken är den vanligastesysselsättningen för 60--64-åringar. Vi kan intefortsätta att föra en så oansvarig politik, utan det ärnu dags att helt förutsättningslöst försöka omprövaförhållandena.Herr talman! Jag hoppas att det blir en debatt idessa frågor som leder till att ungdomarna får enchans att komma in på den riktigaarbetsmarknaden.Anf. 62 ():Herr talman! Låt mig bara kort få tala om följandeför dem som är nya i denna debatt i ochsom nu litet yrvaket börjar upptäcka attarbetstidsfrågorna finns med på dagordningen.Arbetstidskommittén har utrett alla tänkbarareformalternativ. Jag läser rubrikerna: Förändringav veckoarbetstiden, förlängning av semestern,förlängd föräldraförsäkring, rörlig pensionsålder.Man har också utrett alternativa arbetstidsreformersåsom arbetstidsbank, friår mitt i livet, livsflex,säsongsanpassad arbetstid, konjunkturanpassadarbetstid.Det är ett förnämligt arbete som har gjorts. Jagrekommenderar dem som inte har tagit delav betänkande, och alla deforskningsrapporter och attitydundersökningarsom legat till grund för betänkandet, att göra det.Anf. 63 (nyd):Herr talman! , det är inte bara dettadet är fråga om. Jag ser det som ett väldigt viktigtalternativ att se på hur verkligheten ser ut förungdomarna. Det handlar om tre årsklasserungdomar som inte kommer in påarbetsmarknaden.Tidningen inledde i går en serie som justtar upp frågan om hur ungdomarna uppleversituationen. Vi kan inte bara gömma oss bakomutredningar, utan vi måste se på den verklighet somär . Verkligheten kommer att bli katastrofalom vi får ungdomar som kommer att leva utanförsamhället, som skaffar egna normer och regler ochhelt enkelt struntar i lagstiftningen. Vi kan råka utför en ohållbar situation om vi inte får drag i denhär frågan. Därför är jag mycket oroad över gömmer sig bakom en massa utredningar. Vimåste sätta i gång att arbeta med de förutsättningarsom finns i utredningarna. Antaletförtidspensionärer har expanderat i en otroligomfattning.Vi måste se på denna grupp som inte har riktigajobb. Den viktigaste sysselsättningen föråldersgruppen 60--är förtidspension. Dettamåste omprövas, och vi måste fråga oss hur vi kanse till att ungdomarna kan få plats påarbetsmarknaden. De äldre måste så att säga pånågot sätt lämna arbetsmarknaden.Anf. 64 ():Herr talman! Jag skall med intresse, ,återigen och mer i detalj studera den utredningen.Jag förutsätter att den utredningen då tar upp t.ex.att det är mellan kl. 6 och kl. 8 som arbetskadornaoftast inträffar. Det är då människor känner att debörjar bli trötta. När de sitter framför datorn,uppkommer de stora problemen.Jag skall också när det gäller trafikapparaten medintresse studera de stora vinster som skulle kunnagöras genom en förkortad arbetstid. Jag skall medintresse se vad utredningen har sagt om fördelarnaför ett företag som går över till tvåskift. Jag minnsvalrörelsen , då en företagare i Växjöpläderade just för detta. Företagaren var nöjd, ochde anställda var nöjda. Det var bättre och de blevfriskare.Allt detta, förstår jag nu på , kan manläsa innantill. Men varken jag eller andra både i och i i övrigt hartagit del av materialet. När vi väl har gjort det,kommer naturligtvis denna debatt att tystna.Allting är ju så pass utrett.Nej, , det är inte så. Mångamänniskor i likhet med mig har kommit fram till attdet handlar om livskvalitet. Man kan inte se barapå löntagararbetet som sådant utan på alla dygnetsalla 24 timmarAnf. 65 ():Herr talman! Det räcker inte med att stå här ikammaren och orera om dessa frågor och tro kan komma fram till lösningar. Det gäller bådaherrarna.