prot · GG09104 · 1993-05-04 00:00:00 — Fårentreprenören välja de som har de bästaförutsättningarna på arbetsmarknaden kanskepriset blir billigare för kommunen.En grupp som drabbas är de gravida ochföräldralediga kvinnorna. Det blir allt vanligare atttjejer känner att de måste korta avföräldraledigheten för att bevaka sin plats påarbetsmarknaden. Arbetsrätten är inte en gång föralla given. Kvinnornas ställning påarbetsmarknaden är något som vi åter och återigenmåste erövra. Är det finansministerns uppfattningatt turordningsreglerna skall gälla vidomstruktureringar i kommuner, landsting ochstatsförvaltningen? Kommer finansministern attvara tydlig gentemot sina partivänner och andraborgerliga företrädare ute i landet på den punkten?Anf. 135 Finansminister ():Herr talman! Det är korrekt som både IngerLundberg påpekade och som jag nämnde i mitt svaratt reglerna tolkas olika i olika kommuner ochlandsting. Icke desto mindre är det korrekt att ingetfall har gått till domstol. Man har uppenbarligenkunnat lösa detta problem utan att skapa någrasvåra konflikter.Det är oerhört centralt att kvinnors rätt påarbetsmarknaden -- vare sig de råkar vara gravida,har varit eller kommer att vara föräldralediga -- ärstark och att kvinnorna har samma möjligheter attförvärvsarbeta som männen. Jag kan försäkra IngerLundberg att detta är en uppfattning somgenomsyrar många av de förslag som regeringenlägger fram, inte minst från jämställdhetsministerBengt eller mig i samband med andraregler som rör anställningsförhållanden inom denoffentliga sektorn. Jag gav rikliga prov på detta närdet gäller den statliga förvaltningen. Där ärambitionen att se till att man inte går någons rätt förnär.Vidare har vi de arbetsrättsliga reglerna. IngerLundberg är inte obekant med att det pågår ettutredningsarbete som kommer att skickas, ellerjust har skickats, på remiss -- jag är inte riktigt säkerpå vilket. Det finns anledning att studeraremissvaren noga. Sedan kommer med storsäkerhet regeringen att återkomma till riksdagenmed synpunkter på de olika förslagen.Anf. 136 ():Herr talman! Jag har stor respekt för Folkpartietsförhållningssätt i jämställdhetsfrågor. Men det lärväl också vara så att ni inte bara befinner er i gottsällskap i den nuvarande regeringskonstellationen.Till syvende och sist är det den grå vardagen som dearbetsrättsliga reglerna berör.Det talas nu om att arbetsgivarna skall få välja ut20 % av arbetskraften. Är det givet att det blanddessa kommer att finnas graviditetslediga ochföräldralediga kvinnor? Är inte risken uppenbar,fru finansminister, att om vi inte hjälps åt att slåssför turordningsregler och arbetsrättsliga regler attjust kvinnor som ibland befinner sig i en litetskörare situation än andra på arbetsmarknadenkommer att höra till förlorarna?Anf. 137 Finansminister ():Herr talman! Som säkert förstår ärjag inte beredd att kommentera enskildheter iförslaget från förregeringens räkning. Vi får återkomma till denfrågan.Det är till stor fördel för kvinnorna om problemenkan lösas. Det är angeläget att se till att det skapasmöjligheter i för att småföretag både kanbildas och får växa litet grand. Det råkar förhållasig så att i stora delar av landet är det faktiskt iförsta hand kvinnor som startar småföretag. I denmån bildandet av småföretag kan underlättas mednågra förändringar i den arbetsrättsligalagstiftningen eller med hjälp av andraförändringar, tror jag att det skulle vara till fördelför kvinnors möjligheter att försörja sig själva. Dekan ju önska detta snarare än att vara anställda.Låt mig återigen försäkra att när olika ministrarframför synpunkter och förslag talar de för helaregeringen. Det finns inte några skillnader i dettaavseende.Anf. 138 ():Herr talman! En enskildhet där finansministernkan ha en uppfattning gäller just synen påomstruktureringar inom den offentliga sektorn.Skall turordningsreglerna gälla eller inte?Vi kommer förmodligen snart att få ett EES-avtal.Det finns ett EG-direktiv som ställer krav på attarbetsrättsliga regler skall gälla i samband medägarskiften. Kommer finansministern för sin del attse till att till fullo lever upp till det EG-direktivet och slår vakt om turordningsreglerna vidförändringar i den offentliga sektorn?Anf. 139 Finansminister ():Herr talman! Jag skall inte upprepa det svar jag gavinledningsvis. Jag hänvisar till svaret. Det svarInger efterfrågar gav jag i mitt förstaanförande.Anf. 140 ():Herr talman! Det svar som gavs i det förstaanförandet var inte tydligt. Finansministern sadeatt hon för sin del vill arbeta för att kvinnor skall haen stark ställning på arbetsmarknaden. Det är bra,och det är vi eniga om.Men är finansministern beredd att ta ''fighten'' motde kommunpolitiker i landet som säljer bortturordningsregler, dvs. gravida och föräldraledigakvinnors rätt, för att få entreprenader somuppfattas som lönsamma? Det är viktigt att få svarpå den frågan.Anf. 141 Finansminister ():Herr talman! Jag anser att inte harkunnat påvisa att det skulle förhålla sig på det sättsom beskriver. De uppgifter somhon nämner har inte gått att verifiera. Trots att dettolkas litet olika i olika kommuner, har inga fall gåtttill domstol. Uppenbarligen har man i olikasituationer på ett någorlunda tillfredsställande sättkunnat lösa detta.Jag har själv redovisat hur arbetet med att skapa ettformulär för hantering av frågorna vad gälleravknoppning, samt bolagisering och privatiseringinom statsförvaltningen, pågår. Jag har redovisatnågra principer, varav en viktig grundprincip vidomstruktureringar av det här slaget är att denpersonal som hade motsvarande arbetsuppgifttidigare i första hand bör erbjudas anställning.Detta sätt skiljer sig på ett fördelaktigt sätt frånnågra av de tillvägagångssätt som vid större statligaomstruktureringar användes av den förraregeringen.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1992/93:625 om BNP ochEG-förhandlingarnaAnf. 142 Finansminister ():Herr talman! har frågatutrikeshandelsministern om i EG-förhandlingarna vid beräkning av BNP kommer attdra av värdet av de tjänster som utförs inom barn-och äldreomsorgen.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Lena Klevenås fråga är föranledd av uppgifter ipressen om bidrag till EG:s budget vid ettmedlemskap. gjorda beräkningar visar påatt detta bidrag kommer att bli betydande även ombeloppen är osäkra.Mot den bakgrunden anmälde redan iöppningsanförandet att storleken på detta bidragkunde innebära problem. Lösningar som tillämpatsi liknande situationer vid tidigare anslutningarmåste därför studeras närmare. Denna processpågår fortfarande i . Regeringenkommer, när denna diskussion är avslutad, attnärmare fastställa vilka krav som bör ställas iförhandlingarna.Vad beträffar storleken på BNP i relationtill är det som säger.Vår ekonomis speciella karaktär med stor offentligsektor, hög förvärvsfrekvens, relativt liteninformell ekonomi etc. talar för att vår BNP på ettmer korrekt sätt värderar bl.a. kvinnors arbete ivård och omsorg i jämförelse med EG-länderna.Detta måste naturligtvis ingå som en utgångspunkti regeringens diskussioner.Anf. 143 ()Herr talman! Jag tackar finansministern för svaret,och jag är helt nöjd med att det är finansministernsom svarar.I en notis i tidningen läste jagatt vill ha EG-rabatt. Jag funderade enstund över om det var ett skämt eller inte. Men detvar inget skämt. Det pågår tydligen i regeringendiskussioner om att räkna om BNP införEG-förhandlingarna för att kunna få en rabatt.Man anser tydligen att dessa ,som vi enligt gängse beräkningar skulle betala, ärför mycket. Jag antar att det är problemet.Det är anmärkningsvärt att man manipulerar meddet här begreppet. För mig har det här begreppetframstått som ett närmast heligt begrepp, och jaghar uppfattat att det har varit så även förfinansministern.Manipulerandet bekymrar mig ur två aspekter.Varför skall man dra av just värdet för tjänster inombarn- och äldreomsorg? Är värdet av dessa tjänsterlika med noll? Är värdet av dessa kvinnors arbeteingenting? Är det så, att ju fler kvinnor som arbetari ett land desto fattigare är landet? Enligt uppgifteri pressen ter sig rikare än det är, därför attkvinnor arbetar. Vi kvinnor upplever det inte såutan faktiskt tvärtom.Det stod också i artikeln att köpkraften inte är såstor som den verkar vara med vår höga BNP, därföratt det är kvinnor som tjänat dessa pengar. Jag villfråga finansministern: kvinnor något medsitt arbete inom vård och omsorg? Kanske finns detsnarare något som man borde lägga till BNP,nämligen det oavlönade arbete som många kvinnorutför i hemmen.Anf. 144 Finansminister ():Herr talman! På fråga om kvinnortillför något, vill jag obetingat svara ja. Kvinnorutför oerhört mycket värdefulla och viktigaarbetsuppgifter. Det är alldeles självklart.Jag tycker att borde studera den härartikeln i , vilken hon uppenbarligen till endel missuppfattat. Slutsatsen som hon drar,nämligen att det skulle manipuleras och olika sakeri vår BNP skulle dras av, är ju något egenartad.Jag är också förvånad över att sägeratt det tydligen pågår en diskussion. Dettaproblemkomplex anhängiggjordes redan vidförhandlingarnas början iutrikeshandelsministerns öppningsanförande. Detanförandet har varit dels föremål för diskussion,dels publicerats i ett stort antal tidningar. Det ärmycket tydligt angivet att det kunde innebäraproblem att vi skulle komma att betala så passmycket pengar och att det handlar om med vilkentakt som betalningen skall fasas in i medlemskapetsbudget.Mer konkret handlar det om att vi på grund av densvenska ekonomins struktur registrerar en massasaker i våra statistiska tabeller, vilket man inte göri andra ekonomier. På detta sätt mäter vi med hjälpav statistik olika saker. Det är inget särskiltmärkvärdigt med det. Det är ett mycket bra sätt.Men det skiljer sig från de sätt som en del andraekonomier är uppbyggda på, där man interegistrerar på samma sätt.Jag antar att man i den här artikeln i , och inågra andra tidningsartiklar med samma tema, harsom utgångspunkt att det innebär en överskattninggenom att vi registrerar mer än andra länder. BNPser alltså ut att vara litet högre än det borde varaom registreringen gjordes på samma sätt som iandra länder. Det är viktigt att man har de här olikasätten att registrera på i åminne, när man diskuterarhur mycket skall betala.Anf. 145 ():Herr talman! Det som förvånar mig,finansministern, är att man helt plötsligt, därför vill att skall få en rabatt påmedlemsavgiften, kan justera det här begreppet.Jag förstår inte riktigt hur man i fortsättningen skallräkna tillväxt, som ju är ett mål för denekonomiska politiken. Det har vi talat om tidigare.Tillväxten räknas ju som en procentuell ökning avBNP. Hur skall vi jämföra vår BNP med andraländer i andra sammanhang?Med allt tal om att halkar efter, hur skall viräkna om vår BNP kanske helt plötsligt är ellerrent av ? Det blir ju ett stup, ett sträck rakt ned,i alla kurvor som Näringslivets EG-fakta ger ut, omSveriges BNP och tillväxt skall jämföras medOECD:s. Hur skall vi kunna sätta upp det här sommål, om vi i vissa sammanhang kan ändraberäkningsgrunden?Anf. 146 Finansminister ():Herr talman! Låt mig nämna att tillväxt är någotmer än en viss nivå. Tillväxt är en förändringstakt,som kan mätas. Den beskriver förhållanden ävenom nivån, den kaka som man mäter, råkar vararegistrerad på annat sätt i än i andra länder.Det problem som tar upp tror jaginte kommer att aktualiseras.Jag tycker inte att den här diskussionen haruppkommit helt plötsligt. Tvärtom tror jag att denkommer att föras med stor intensitet, därför att detär betydelsefullt att de fördelar som får avett medlemskap inte motsvaras av att vi betalar förmycket. Det är en diskussion som kommer att varaav stort intresse för det svenska folket. Det är ocksåoerhört viktigt och centralt attutrikeshandelsministern redan på detta tidigastadium har aktualiserat problemet.Anf. 147 ():Herr talman! Kvinnorna i längtar efter attSverige skall bli medlem. De ser som enförebild och vill att vi i skall hjälpa dem atthöja nivån på deras barn- och äldreomsorg så attden närmar sig . Det känns väldigt konstigtför dem, och även för oss svenska kvinnor, att detmed detta resonemang kan te sig som att kvinnorsarbete inte är något värt.Jag tycker att det är ganska genant. Skall vi bidramed så litet som möjligt och få ut så mycket sommöjligt av EG-medlemskapet? Jag tänker påjordbruksförhandlingarna. Där håller vi också påatt konstruera nya begrepp. Vi kallar helt plötsligtvårt jordbruk för subarktiskt för att vi skall få såmycket bidrag som möjligt.Jag tycker att det rimmar illa med rättvisa,solidaritet och med att vi skall samarbeta med dessaländer i på ett bra sätt när vi i den enasituationen skall te oss så fattiga som möjligt, när vii själva verket är mycket rika, och i den andra heltplötsligt -- jag tycker att det är helt plötsligt, för jaghar inte varit med om det tidigare -- skall räknaBNP på ett annat sätt och även betrakta vårtjordbruk på ett helt nytt sätt.Anf. 148 Finansminister ():Herr talman! Det är fel när säger attt.ex. kvinnors arbete inte skulle vara värtnågonting, vare sig man räknar på det ena eller detandra sättet. Jag tycker att den slutsatsen är heltgalen. Jag accepterar inte den premissen. Det är isak fel och har inte heller någon relevans för detsom frågan gällde, nämligen om i EG-förhandlingarna kommer att bete sig på det enaeller det andra sättet vad gäller värdet av olikatjänster som utförs av kvinnor.Anf. 149 ():Herr talman! Anser statsrådet att man i EG-förhandlingarna vid beräkningen av BNP måste draav värdet av de tjänster som utförs inom barn- ochäldreomsorgen?Anf. 150 Finansminister ():Herr talman! Det är mycket viktigt att man idiskussionen om medlemskapet ochförhandlingarnas uppläggning ser till att vi försvenskt vidkommande kan få ut så mycket sommöjligt. Det är ett gemensamt intresse, hoppas jag,för och mig. Då är det självklartintressant att se om den svenska metoden attregistrera olika saker får konsekvenser för den enaeller den andra faktorn i dessa förhandlingar ochdiskussioner. Det har inte ett smack att göra medhuruvida man värderar kvinnors arbete på ett visstsätt i , därför att vi har den grundläggandeföreställningen att det är viktigt att kvinnor kanförvärvsarbeta och ha en egen ekonomi, eller medsättet att registrera motsvarande verksamheter iandra länder.Jag delar uppfattning, eller snararetro, att det finns ganska många kvinnor i andraländer som ser det som en fördel att kankomma med i EG, därför att vi då kan bidra medatt sprida våra grundläggande värderingar omkvinnors rätt till ett eget förvärvsarbete.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på frågorna 1992/93:635 och 646 omlösningar på arbetslösheten i EuropaAnf. 151 Finansminister ():Herr talman! och båda frågat mig vilka konkreta förslag tillåtgärder mot arbetslösheten i som jag hademed mig till mötet i mellan EG- ochEFTA-ländernas finans- och ekonomiministrar förtvå veckor sedan.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.Låt mig först säga att jag helt delar frågeställarnasoro för den höga och stigande arbetslösheten iEuropa. Jag delar också uppfattningen att ett ökatsamarbete mellan länderna i är nödvändigtför att åstadkomma högre tillväxt ochsysselsättning. Detta är också en allmänt omfattaduppfattning i Europa.Jag ser Luxemburgmötet som en viktigmanifestation från regeringarna att arbetslöshetennu nått oacceptabelt höga nivåer. Den vilja till ökatekonomisk-politiskt samarbete i , sommötet är ett uttryck för, är utomordentligtbetydelsefull för som ett litet,utrikeshandelsberoende land.Det föreligger en betydande samsyn i , intebara om vilka problemen är, utan också om hur deskall angripas. Detta framgår bl.a. av derapporter -- från såväl EG- som EFTA-sidan -- somlades fram inför mötet. Det råder fullständigenighet om att sunda offentliga finanser och låginflation är avgörande för att skapa det förtroendesom krävs hos de olika aktörerna i ekonomin ochatt åstadkomma varaktigt lägre räntor.Genomgående i läggs också mycket storvikt vid avregleringar och strukturella förändringarsom stärker konkurrensen, ökar flexibiliteten ochpå andra sätt förbättrar ekonomiernasfunktionssätt. Detta gäller bl.a. de olika reglernapå arbetsmarknaden och inomsocialförsäkringarna.EES-avtalet utgör en betydelsefull ram för olikastrukturåtgärder i . Mötet gav mig ettutmärkt tillfälle att betona vikten av att ratificeras, så att det kan träda ifunktion.Jag underströk vidare den viktiga roll somarbetsmarknadspolitiken har för att hålla dearbetslösa aktiva och att behålla deras anknytningtill arbetsmarknaden. Därvid framhöll jag också desatsningar som regeringen gör för att utbildamänniskor som hamnat utanför den reguljäraarbetsmarknaden. Det var intressant att notera attvi här i är långt ifrån ensamma om att göraförändringar i olika regelverk som ökar motiven tillarbete och främjar en väl fungerande lönebildning.Ett annat politikområde med betydande aktivitet iEuropa är skatterna. Jag kunde konstatera attSverige, efter den stora skattereformen och deytterligare skatteförändringar som genomförts avden här regeringen, ligger väl framme i närdet gäller tillväxt- och sysselsättningsvänligtskattesystem.Vad gäller åtgärder på kort sikt läggs stor tonvikt iEuropa på ökade investeringar i vägar ochjärnvägar. Detta ligger helt i linje med den svenskapolitiken, och jag kunde redovisa de mycket storasatsningar som regeringen gör på infrastrukturen.Det handlar om enfyrdubbling av investeringsvolymen varje årjämfört med 80-talet.Jag kunde också berätta om de förbättrademöjligheter som skapas för att Nordiskainvesteringsbanken skall kunna medverka ifinansieringen av infrastrukturinvesteringar. Delshar en 50-procentig kapitalhöjning skett ibanken, dels kommer regelförändringaratt göras som ökar möjligheterna för banken attmedverka i denna typ av finansiering.Vidare har NIB aktiverat sina kontakter medEuropeiska investeringsbanken med sikte påsamfinansiering av konkreta projekt. Detta öppnarintressanta möjligheter att med olika projekt knytaNorden närmare Europa.Jag vill också nämna att det på svenskt initiativsedan i höstas pågått ett arbete mellan de nordiskaländerna, med sikte på att tidigareläggagenomförandet av infrastrukturinvesteringar somberör mer än ett nordiskt land. Jag är övertygad omatt detta arbete har bidragit till den ökning avinvesteringarna som äger rum också i de andranordiska länderna.Anf. 152 ():Herr talman! Jag vill börja med att tackafinansministern för svaret. Vi är många som tararbetslösheten på stort allvar. Det förutsätter att viär lika många som är beredda att diskutera olikaförutsättningar och föreslå olika åtgärder som kandämpa arbetslösheten.Sverige är långt ifrån ensamt om att uppleva dendjupa lågkonjunkturen. Många andra länder hardrabbats på liknande sätt. Framför allt det senasteårets heta och intensiva diskussioner om våra egnamöjligheter att påverka konjunkturen via bådeekonomiska och politiska beslut har varit många.Jag tror att det till stor del har medfört att flera harupptäckt hur stora arbetsfält politiken ochekonomin egentligen är, hur pengar rör sig fritt ochhur mycket vi påverkas av varandras situationer.EFTA-ländernas initiativ till att ha ett möte mellanEG- och EFTA-ländernas finansministrar vardärför klokt. Arbetslösheten kräver gemensammakrafttag. Arbetslösheten är dessutom en viktigframtidsfråga. Många politiska frågor framöverkommer att utgå från gemensamma förutsättningaratt skapa arbeten och ett gemensamt ansvar för attförsöka fördela de resurser som vi har.Jag var därför intresserad av att mer konkret få vetavilka förslag och synpunkter som finansministernhade med sig från svensk sida och vilka förslag tilllösningar från andra länder som finansministern ärberedd att mötas av, vilka möjligheter haratt gå in med olika åtgärder och vad kan gei ett sådant samarbete.Anne sade efter konferensen att det frånSveriges sida inte kan bli fråga om att stimuleratillväxten med finanspolitiska medel som innebärökade utgifter, utan åtstramningen måste fortsätta,med lägre räntor som hägrande mål. Jag tror attfinansministern och jag kan vara ense om att vi haren dålig ekonomi, att pengarna i stort sett är slut,kanske t.o.m. mer än slut. Det är allvarligt, intebara nu utan också längre in i framtiden.Anf. 153 ():Herr talman! Jag vill också tacka finansministernför svaret, som jag tycker är ett ganska klart, precistoch konkret svar på frågan vilka krav och åsiktersom fördes fram. Det tycker jag var bra.Jag delar synen att arbetslösheten är detgrundläggande och stora problemet -- det är därförsom jag har ställt frågan. Många är överens om attvägen ut ur arbetslösheten är någon form av störreinslag av konjunkturpolitik ochefterfrågestimulanser i samhället.Problemet med regeringen är att den i mångt ochmycket kom till på grundval av en politik sombyggde på en högkonjunktur och ettutbudsprogram snarare än ett efterfrågeprogram.Jag tycker att regeringen har haft svårt att bytaståndpunkt i ett antal frågor. Det som vi diskuterarnu är något av samma problem. Närfinansministern kom hem från mötet var detfrämsta budskapet till tidningarna att mötet i ochför sig inte medförde någonting konkret, men attdet hade en psykologisk effekt.Jag skall inte gå in på någon diskussion omregeringens möten och deras psykologiska effekter.Det hade man kunnat diskutera efter augusti, efterHarpsund, osv. Men det är viktigt att inte baramötas. Det finns också ett behov av att skapa ettkonkret innehåll som utgår från synen att det ärgenom att bekämpa arbetslösheten som man kanskapa sunda statsfinanser. Också vi är oroade förden ekonomisk-politiska situation som vi befinneross i och de växande budgetunderskotten, som viriskerar att få betala . Menom det inte görs någonting åt arbetslösheten,kommer skulderna och underskotten att öka ännumer. Därför behövs det åtgärder nu på ettinternationellt plan, eftersom det är där som enkonjunkturpolitik kan bli effektiv.Anf. 154 Finansminister ():Herr talman! Man skall inte underskatta betydelsenav psykologin. Den spelade en icke oväsentlig rollunder flera av förloppen ochunder en del valutaturbulenser i olika länder förraåret. Den psykologiska effekten av att EG:s ochEFTA:s finansministrar tog sigsamman och anordnade detta möte och tog framrapporter om de enskilda länderna inom EFTA ochinom EG är mycket positiv. Den illustrerar för enmassa människor som är utan jobb att regeringarnai dessa länder inkl. inte accepterar lägetsom det är, utan man anser att det behövs görasnågonting åt det. Snarare kan man vara förvånadöver att många länder inte har tagit sådana härinitiativ tidigare.Det var bra att mötet blev av. Man skall inteunderskatta den psykologiska effekten av att mötethar hållits. Det var första gången man hade ettmöte, och det fanns en konkret vilja att diskuteraproblemet och att inventera vilka insatser som ärbetydelsefulla och verksamma för att åstadkommaen bättre ekonomisk situation. Vi talade rättmycket om efterfrågan. För svensk del gällde det iförsta hand utländsk efterfrågan.Martin nämnde någonting om att det ärsynd att inte regeringen tänker byta strategi. Låtmig försäkra att det tänker vi absolut inte göra. Detvore förödande för just de arbetslösa, som vi allaär måna om. De skall inte behöva förbli arbetslösa,utan de skall i stället kunna få jobb. Trots att detkan krävas en del svåra beslut, handlar det om attta sig an problemen och inte skjuta dem påframtiden. Vi måste ha en finanspolitisksaneringsstrategi. Därmed möjliggör man för denexpansion som kan bli följden av lägre räntor ochen bättre växelkurs. Detta är en strategi som är välgenomarbetad och som på viktiga punktersammanfaller med strategin i andra länder iEuropa. Därmed har den bäst förutsättningar föratt lyckas, dvs. att ge flera jobb.Anf. 155 ():Herr talman! Jag tackar finansministern för svaret.Det är i och för sig sant att det finns en psykologiskeffekt som inte skall underskattas. Tyvärr har detvisat sig att effekten inte enbart har varit positiv,utan ibland har den varit negativ.