prot · GG09119 · 1993-06-01 00:00:00 — I samband därmed sadeföredragande statsrådet att han inte ansåg att manskulle införa en särskild skyddslag för dementa,men om de förändringar och rutiner somutarbetades inte skulle ge tillfredsställande resultat,skulle frågan om lagreglering tas upp vid fortsattaöverväganden. Det är det svar som jag också kange My Persson.Jag tycker att det är rimligt att avvakta utvecklingenoch den utvärdering som görtillsammans med länsstyrelserna. Men skulle deallmänna råden och de rutiner som finns inte varatillfredsställande, får frågan tas upp till prövningigen.Anf. 90 MY ():Fru talman! Jag talade med personalen på ettsjukhem i . Personalen berättade för migatt en person hade sprungit i vägdärifrån, trots att man hade kodlås. Tack och lovhamnade inte den här personen på motorvägen raktnedanför utan i ett köpcentrum där någon tog handom henne. Så daglig fara för liv och hälsa föreliggerför väldigt många dementa . Så är fallet. Jagtror att övertro till larm- och slika anordningar skallvi akta oss för.Sedan skulle jag vilja kommentera detta att fråganvarit uppe i kammaren tidigare. Jag vet detta. I detSocialberedningens betänkande som kom 1984föreslogs faktiskt en särskild skyddslag just för dedementa som var intagna på psykiatriskainstitutioner. tycker jag att det finns ännu störreanledning att ha en särskild skyddslag för dementa,när vi har dem placerade i ett och samma boende ivåra nya gruppboenden. Att avvakta utvecklingentycker jag är litet lättfärdigt sätt att frånhända sigansvaret. Det är hög tid att man gör någonting.Anf. 91 Socialminister ():Fru talman! Det var just Socialberedningensbetänkande som behandlade medanledning av den proposition /91 som jagnämnde. Då avvisade föredragande statsrådet ochriksdagen denna lösning. Jag vill dock intekategoriskt säga att vi inte skall pröva denlösningen i framtiden.Jag tycker att det finns skäl att se hur de allmännaråden, som ju inte är gamla , tillämpas ochfungerar ute i landet. Om de inte fungerar på etttillfredsställande sätt, får vi som sagt ta upp frågantill prövning igen. Att göra det nu tycker jag inte ärbefogat.Anf. 92 MY ():Fru talman! Jag skall inte förlänga debatten mycketmer. Jag tror att vi egentligen är rätt så ense.Jag som är väldigt mycket ute i landet kan väl sägaatt vårdpersonalen ibland är plågad över att behövabli lagöverträdare, för så är fallet. Många gamlamår inte särskilt väl av att det är så lätt att ta sig fråndet hem där de borde ha sin trygghet. Det skulle fördem vara mycket tryggare att veta att de faktisktinte kommer därifrån. Det skulle underlätta förpersonalen.Jag hoppas att jag kan ta socialministerns svar somett halvt löfte om att vi skall se över lagstiftningen,hur den fungerar i praktiken och att vi skall göra detinom en relativt snar framtid. Jag tror nämligen attvi vet att vi måste göra någontingspecifikt för de demenssjuka, för deras trygghet ochför att personalen skall få drägliga arbetsformer.Anf. 93 Socialminister ():Fru talman! Två korta kommentarer. Den ena är atti vissa fall, när det kan vara mycket besvärligt förenskilda personer, finns det också möjligheter tillindividuella larmanordningar under vissaförutsättningar, som jag inte skall gå in på nu.Den andra är att jag tycker att det är rimligt attavvakta den utvärdering som nu görtillsammans med länsstyrelserna. Det skallnaturligtvis inte behöva ta så hemskt . Deallmänna råden utfärdades , 1992. Så dethar inte varit möjligt att pröva dem i praktikenunder så . Ytterligare några månader bör vii alla fall avvakta.Anf. 94 MY ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret igen. Jagser fram emot att vi om något halvår kanske kan sevad som har hänt och då möjligtvis har någraåtgärder att vidta.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1992/93:753 ommarknadsföringen av lågalkoholvinernaAnf. 95 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att skapa merinformation och kunskap om lågalkoholvinerna.Målet med den svenska alkoholpolitiken är attminska den totala alkoholkonsumtionen ochdärigenom alkoholens skadeverkningar. Deviktigaste verktygen är alkoholmonopolen,prispolitiken, information och hälsoupplysningsamt olika former av förebyggande verksamhetinom social- och hälsovårdsarbetet.Prispolitiken är det mest verksamma instrumentsom statsmakterna har för att främja en övergångtill drycker med lägre alkoholhalt.Dryckesskatterna lades om från den 1 juli 1992.Den nya skatten bygger helt på dryckernasalkoholhalt, vilket innebär att drycker med lågalkoholhalt gynnas prismässigt. Systembolagetsförsäljning innebar en fortsattförskjutning från starkare till svagare drycker.Denna tendens var särskilt markant , efter skattereformen. Även inom gruppenviner har en förskjutning från starkare till svagaremärken noterats.När det gäller information om olika produkter så ärdetta främst en uppgift för Systembolaget.Systembolagets konsumentupplysning syftar till attge kunderna en saklig och allsidig information omde varor man säljer, så att ett medvetet val mellanolika produkter kan göras. I enlighet med densvenska alkoholpolitikens inriktning bedriverSystembolaget saklig information i syfte attpåverka konsumenterna att övergå till svagarealkoholdrycker. Det innebär att man inom ramenför konsumentupplysningen satsar på informationom alkoholsvagt lättvin som ett alternativ tillstarkare alkoholdrycker.Mot bakgrund härav ser jag ingen anledning att nuvidta några särskilda åtgärder.Anf. 96 ():Fru talman! Tack för svaret. Det är somsocialministern säger, att en av huvudprinciperna isvensk alkoholpolitik är att i möjligaste månförsöka styra över konsumtionen från starkare tillsvagare drycker. Om man ser tillbaka någradecennier får man säga att vi har lyckats. Dennautveckling pågår fortfarande, som jag har blivitupplyst om i svaret.För sex gjorde Vin- & SpritcentralenAB en insats i denna riktning. Man börjadeavalkoholisera vanliga lättviner, från 11--nertill 6--, och kallade dem för lågalkoholviner. Såsmåningom gjorde man också något liknande medlättvinsglögg, så att den kom ner på samma nivåsom lättöl. Vi har också kunnat köpa importerat vinsom ligger i nivå med lättöl. Jag tänker bl.a. på ettvitt vin som heter Blue Nun, som finns som vanligtlättvin på Systembolaget men också somlågalkoholvin. Det är ett mycket bra alternativ.Tyvärr har detta inte blivit någon särskilt storframgång. Hur skall konsumenten fås att intresserasig för detta, när man inte vet någonting om det?Socialministern upplyser mig om att Systembolagetbedriver denna information. Men den lyckas juinte! Det blir inget av det, om man ser på siffrornafrån de senaste fem sex åren. Detta är alltså ettblankt nej från socialministern. Jag undrar om detinte går att göra någonting mera positivt än attenbart säga att det är bra som det är, när vi ser hurförsäljningen minskar på detta område.Anf. 97 Socialminister ():Fru talman! Jag gör ingen värdering av om det ärbra som det är. Jag menar att det finns enarbetsfördelning mellan å ena sidan statsmakterna,dvs. regering och riksdag, och å andra sidanSystembolaget. Den uppgift vi har tagit på oss föratt påverka alkoholkonsumtionen är att varierapriserna med hänsyn till alkoholhalten. Sedan ärdet Systembolagets uppgift att givet dessa priseroch skatter upplysa människor om vilka alternativsom finns.Jag läser in i fråga att han vill att jagsom socialminister, eller regeringen eller möjligenriksdagen, skall gå ut med en särskild drive för attsälja en viss typ av alkohol. Det är främmande förden alkoholpolitik vi för i och denarbetsfördelning vi har mellan olika myndigheteroch bolag. Det är därför jag menar att det inte finnsskäl för mig att ta några speciella initiativ. Det fårankomma på Systembolaget att bedrivainformation, så att kunderna blir tillräckligtinformerade om de alternativ som finns.Anf. 98 ():Fru talman! Jag skall bara tillägga att det är mycketbra med prispolitiken. Den har lyckats i mångaavseenden. Men den räcker inte, och inte heller deninformation som Systembolaget bedriver. Det kanman se av konsumtionssiffrorna från senare år. Jagundrar om man inte skulle kunna överväga att göranågonting mera, eventuellt att Systembolagetgjorde sin information ännu bättre, ännu vassareoch att den nådde konsumenterna på ett helt annatsätt. Vi har haft försöksverksamhet inom detalkoholpolitiska området tidigare. Man skullekanske kunna tänka sig att göra någonting sådant.Anf. 99 Socialminister ():Fru talman! Jag har inga planer på att gå in medsynpunkter på Systembolagets marknadsföring.Det är en uppgift jag tycker att Systembolaget fårklara av på egen hand. Att vinet inte är populärtbehöver inte bero på bristande information. Detkanske finns många som har testat det och intetycker att det är tillräckligt bra. Jag vet inte om detär ett skäl. Det kan vara ett skäl. Man behöver inteutgå från att den låga konsumtionen innebär attmarknadsföringen har varit dålig.Anf. 100 ():Fru talman! Då tycker jag att socialministern skullesmaka på vinet. Det är knappt man kan kännaskillnad på ett lågalkoholvin och ett vanligt lättvin.Det har hög kvalitet, det är gott och det är prisvärt.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1992/93:736 om ochde mänskliga rättigheternaAnf. 101 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig påvilket sätt regeringen ämnar utöva påtryckningarpå för att undantagstillståndet skall hävasoch mänskliga rättigheter respekteras i landet.Fru talman! jag själv har kommenteratläget för de mänskliga rättigheterna i , somär nära förknippade med frågan om kurdernas ochandra minoriteters ställning. Senast skedde dettaför en veckan sedan, och vad som då sades om densvenska regeringens inställning gäller alltjämt. FörSverige är det en självklar utgångspunkt att allaindivider har rätt att få sina mänskliga rättigheterrespekterade. Det åligger varje stat att garanteradessa rättigheter. Kurderna och andra minoriteterhar rätt till sin identitet, sitt språk, sin kultur och sinreligion.Sverige beklagar att inte har avskaffatundantagstillståndet i de tio sydöstra provinsernadär en stor del av den kurdiska befolkningen lever.Undantagstillståndet försvårar genomförandet avde lagreformer som har beslutats för att förbättrarespekten för mänskliga rättigheter i landet. Fleraolika rapporter har visat att mycket ännu återståratt göra på detta område. Den turkiska regeringenhar ett ansvar för att landet lever upp till deåtaganden man har gjort genom undertecknandetav internationella konventioner på de mänskligarättigheternas område. Det är oacceptabelt atttortyr ännu förekommer i , vilket visades iEuroparådets tortyrkommittés senaste rapport frånlandet. uppmärksammar i olikasammanhang utvecklingen av respekten förmänskliga rättigheter i och kommer attfortsätta med detta . Ämnet är enåterkommande punkt på dagordningen vid vårabilaterala kontakter.Sverige stöder även det praktiska arbetet för ökadrespekt för de mänskliga rättigheterna i Turkiet.Exempelvis bistår vi den turkiska stiftelsen förmänskliga rättigheters tre centra för rehabiliteringav tortyroffer med finansiellt stöd om totalt 4,8miljoner kronor.Situationen för de mänskliga rättigheterna i Turkietär särskilt problematisk i de sydöstra provinserna,där strider mellan säkerhetsstyrkor och drabbar de civila. Den av PKK i marsproklamerade vapenvilan väckte förhoppningar omen lugnare utveckling i de sydöstra provinserna,men den senaste veckans händelser inger oro för enny upptrappning. Det är angeläget att PKKvillkorslöst tar avstånd från alla former av terrorismoch användande av våld. Den turkiska regeringenbör utnyttja det tillfälle som givits att skapa enfredlig utveckling i regionen. har vid fleratillfällen upprepat att kurdfrågan bör lösas medfredliga medel och dialog.Anf. 102 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret.Det är bra att regeringen så tydligt markerar att allahar rätt att få sina mänskliga rättigheterrespekterade och att alla sidor i en konflikt måsterespektera mänskliga rättigheter. Jag tänker dåsärskilt på PKK:s senaste attack mot soldater ochcivila, som måste fördömas och anses som likaallvarlig som den turkiska statens fortsattaförföljelser och dödande av civila.Vi får nu mest information om det hemska dådetmot de tre obeväpnade soldaterna och de två civilasom har mördats. Men det är lika viktigt att förafram att 28 PKK-soldater har dödats avsäkerhetsstyrkor sedan detta attentat skedde för envecka sedan. Det går inte att lösa denna konfliktmed våld. Jag vet att vi är överens om det.Den måste ske via dialog, genom att manrespekterar de mänskliga rättigheterna.Jag hade själv inte en aning om att problemen varså stora i undantagsområdet. Jag var där med endelegation från den svenska för en veckasedan. Jag trodde att turkiska regeringens förslagom förbättringar när det gällde de mänskligarättigheterna också gällde undantagsområdet, menså är det inte. Vi kan faktiskt läsa i rapporter om hur man fortsätter atttortera barn i undantagsområdet och hur barnfängslas och häktas.Jag vill här fråga: Skulle vi inte från svensk sidakunna agera, t.ex. inom ESK, för att t.ex. försökaskicka internationella observatörer till sydöstraTurkiet så att vi fortsatt har en överblick över vadsom händer i undantagsområdet och kan utövapåtryckningar att man skall hävaundantagstillståndet?Anf. 103 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig först slå fast ytterligare en gångatt och jag är rörande överensom att det som händer i och som når ossgång efter annan via nyhetsförmedlingen är absolutoacceptabelt. Det gäller både den terror och denrespektlöshet visavi mänskliga rättigheter somregeringen består med och den terrorism som PKKutövar.På Ingrbritt Irhammars direkta fråga vill jag förstoch främst svara att har goda möjligheteratt följa den inrikespolitiska utvecklingen i Turkietgenom vår ambassad i och vårtgeneralkonsulat i . Båda dessamyndigheter har ett brett kontaktnät som gör att defår god information om utvecklingen i alla delar avlandet. Personal som är stationerad där borta kanmånga gånger vara nog så observant och ha nog sågoda möjligheter att få objektiv och seriösinformation som en delegation som man sänder dit.Samtidigt, fru talman, vill jag inte utesluta det enaför det andra. Denna fråga måste ständigt varaväckt och så att säga på tapeten. Det är vi överensom.Anf. 104 ():Fru talman! Först vill jag säga att jag menar att vipå alla sätt måste stödja de demokratiska ochgrupper som finns i . Där finns en politiskvilja att förbättra de mänskliga rättigheterna. Denfinns inte i alla läger, den är inte tillräckligt starkoch det sker inte tillräckligt snabbt, men vi måstestödja den.Det är väldigt bra att vi nu erbjudit oss att utbildapolismän t.ex. i hur man förhör fångar utan attanvända tortyr.Det är viktigt att vi ger stöd till stiftelsen somrehabiliterar tortyrskadade i . Kanske skullevi också kunna bjuda in kommissionen för demänskliga rättigheterna som arbetar i parlamentetoch som är väldigt politiskt styrd, som jag ser det.Den skulle behöva information om hur man utanatt bli styrd kan arbeta för att förbättra mänskligarättigheter.Jag tror ändå att det behövs internationellaobservatörer och delegationer. Det finnssvårigheter även för vårt konsulat och vårambassad. De jobbar seriöst, men två av tre av våraanställda där nere har inte varit i sydöstra två år.Anf. 105 Statsrådet ():Fru talman! Jag behöver inte ytterligare repetera deinsatser vi gör. De redovisades här utomordentligtväl av . Jag tror vi skall fortsättaatt utbilda och påtala vad vi menar med mänskligafri- och rättigheter för de grupper som ärintresserade av att lyssna.Till syvende och sist är det naturligtvis så, attregimen och vissa grupper av kurderna måste in påett annat spår eller välja en annan väg. Man måstegöra sig kvitt tron på att det är konfrontation,terror, tortyr och våld som gör att man kan kommaur de konfliktsituationer man befinner sig i.Vill ty sig åt väst, vilket man ju ständigtuttalat, är det verkligen all anledning att man serom sin demokratisering och börjar intressera sig förmänskliga fri- och rättigheter på ett annat sätt änman gör i dag.Anf. 106 ():Fru talman! Vi är överens om detta. Jag skulle viljaatt vi i de här bilaterala kontakter som ständigtpågår, som också framgår av svaret, särskilt lyfterfram hur man fortsätter att tortera barn borta iundantagsområdet. Det är ett skäl till att vi måstegöra påtryckningar för att undantagslagarna skallförsvinna i sydöstra . Jag har hört exempelpå att barn ned till tas in och förhörs undertortyr. Vi undrade vilken typ av tortyr. Den tortyrde tycks klara av och orka med var svaret. Vi kundeinte få bevis på att det fanns någon som inte hadeutsatts för tortyr.Då frågade vi varför inte detta omnämndes irapporterna. På inrikesministeriet hade mannämligen hänvisat till att inga läkarrapporter taladeom tortyr. Nej, om en läkare skulle skriva att någonhade torterats skulle man bara få resultatet att denrapporten revs sönder, eller i värsta fall skulle denperson som förhörts och torterats i trettio dagarkunna få förlängd häktningstid med femton dagartill. Ingen läkare vill försätta någon i en sådansituation.Jag menar att det är oerhört viktigt att vi ikontakterna tar upp hur man behandlar barn.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1992/93:754 om bistånd tillEritreaAnf. 107 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att ta initiativ för att inleda ett långsiktigtutvecklingssamarbete med det fria Eritrea.För sedan svarade jag på en likalydandefråga från riksdagsledamot . Detstora intresset för bland riksdagensledamöter är glädjande.Jag håller med om att harett särskilt ansvar när de gäller , bl.a. avhistoriska skäl. Våra kontakter inleddes redan 1866då de första svenska missionärerna anlände tillEritreas kust. Dessutom bor närmare 8 000eritreaner i . till deras andel av vårbefolkning är det den största eritreanskaexilgruppen i världen. har valt att förlägga sitt nordiska kontor tillStockholm.Jag håller även med om att Eritreabehöver ett långsiktigt och omfattandeinternationellt stöd. Landet är förött avinbördeskrig. återstår ett stortåteruppbyggnadsarbete där finansiering utifrånkommer att bli nödvändig.Jag anser att tar en stor del avansvaret för utvecklingen i . Sammanlagthar, under innevarande budgetår, 55 miljonerkronor betalats ut till via SIDA, SARECsamt internationella och svenska enskildaorganisationer.Det stöd som ger till via SIDA kanses som en inledning till ett mer långsiktigtsamarbete. Under innevarande budgetår gerSverige sammanlagt tillutveckling av energisektorn och till stöd förstärkande av landets förvaltning. Vi stöder ocksådet ekonomiska reformprogram som Världsbankenhar arbetat fram tillsammans med eritreanerna.Dessutom har SAREC gett ett inledande stöd om 3miljoner kronor till i rektor kommer hit i föratt tillsammans med SAREC och de svenskauniversiteten diskutera formerna för fortsattbistånd.Dessutom är flera av våra enskilda organisationerverksamma i landet. och Räddabarnen är några exempel.I övrigt utgörs, som påpekar, detsvenska biståndet huvudsakligen avkatastrofbistånd. Jag förutser dock, som jag nyssantytt, att utvecklingsbiståndets andel kommer attöka. En delegation från SIDA besökte ibörjan av maj för att bl.a. diskutera formerna förett sådant långsiktigt bistånd.SIDA har bjudit in Utrikesdepartementetsbiståndsavdelning till ett möte om biståndet tillEritrea. Mötet skall hållas . I mötetkommer även representanter för SAREC och deenskilda organisationer som är verksamma i Eritreaatt delta.Till sist vill jag säga att statssekreterareAlf T. besökte i samband medsjälvständighetsfirandet för sedan. Hanfick då tillfälle att träffa företrädare för Eritreasprovisoriska regering och diskutera formerna förett långsiktigt bistånd.Anf. 108 ():Fru talman! Jag tackar biståndsministern för svaret.Låt mig få börja med att uttrycka min glädje överatt folk äntligen har fått möjlighet attuttala sig fritt om sin framtid och, när de nu uttalatsig för ett fritt , att detta snabbt har erkäntsav den forna kolonialmakten , ochslutligen att snabbt har erkänt det friaEritrea.Biståndsministern uttrycker sin glädje över detstora intresset för bland riksdagensledamöter. Det tycker jag är bra. Vi som har ägnatoss åt att arbeta för folk i mer än 20 årtycker kanske att det intresset ändå kommit ganskasent.Som jag framhåller i min fråga finns det särskildaskäl för att bistå just , inte bara dehistoriska kontakterna när det gällermissionärsverksamhet utan naturligtvis också attSverige har spelat en roll som långt ifrån är särskilttillfredsställande i detta sammanhang.Sverige var med i FN när FN beslutade att Eritreaoch skulle gå ihop i en federation. LiksomFN:s övriga medlemsstater agerade vi över huvudtaget inte när i strid mot folkrätt ochöverenskommelsen om federation införlivadeEritrea med 1962.Etiopien var första biståndsland, och dethar varit ett av våra främsta biståndsländer underhela den tid då och därefter översteMengistu ledde och förde krig motEritreas folk. Vi har också sedan slutet av 50-talethaft ett mycket stort antal eritreaner som har tagitsin tillflykt till och sökt skydd här, vilket geross en stor anknytning till men ocksåosedvanliga resurser för ett långsiktigt samarbete.Anf. 109 Statsrådet ():Fru talman! Gamla ställningstaganden i FN ochannorstädes till relationerna --ellerSverige--vill jag inte så gärna kommentera,och jag känner mig inte heller särskilt ansvarig fördem heller. Jag hoppas att och jagkan rikta oss framåt. Vi har alltså en ärlig och hetvilja att på ett långsiktigt sätt gå in och hjälpa tillmed återuppbyggnaden av . Det kommerför övrigt att stå i regleringsbrevet att SIDA skall tapå sig detta uppdrag. Jag förutser att vi framöverkommer att mycket kraftigt stärka relationerna tillEritrea och hjälpa till med demokratiseringen ochuppbyggnaden av landet.Anf. 110 ():Fru talman! Jag är den förste att intyga attbiståndsministern inte har något ansvar för vadgamla svenska regeringar har gjort under årenslopp när det gäller relationerna till ochEtiopien. Men statsrådet är nu ansvarig för vårafortsatta relationer med , och de präglasnaturligtvis av de relationer som har gällt under desenaste 30--40 åren, där har spelat en rollsom inte har varit särskilt välkommen i dettasammanhang.Jag tycker också att det är viktigt att framhävabehovet av att göra en kraftfull insats. Vi vet att detsvenska biståndet på grund av höstenskrisuppgörelse har minskat i volym, och vi vet attdet internationella utvecklingsbiståndet minskargenerellt, vilket gör att det blir ännu viktigare attprioritera. Ett land som , som inte har fått tadel av något som helst bistånd och som ligger på , och vi vet allavad det innebär när det gäller förödelse ochsvältkatastrofer, och som dessutom har varit utsattför brutalt krig, har naturligtvis alldelessärskilda behov av biståndssamarbete.Anf. 111 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig säga att det som LennartRohdin sade inte var helt korrekt, men jag kanskehörde fel. Nog har fått bistånd. Vi börjarinte ge bistånd . har funnits där, även omvi har kommit in på ett sent stadium. Men så längejag har varit biståndsminister har intresset förEritrea existerat. Jag sade också i svaret att vi bordebacka upp enskilda organisationer och att vi självavia SIDA och SAREC bistår med en hel delmiljoner. Man kan naturligtvis alltid tycka att detborde vara mer. Men det görs alltså goda insatservia inte minst energisektorn. Det handlar omkapacitetsuppbyggnad inom förvaltningen, i förstahand finansförvaltningen. Vi fanns också med vidgenomförandet av folkomröstningen med ensatsning på 3,3 miljoner. kommer vi också attbacka upp en repatriering av eritreanska flyktingarfrån och en återanpassning avinternflyktingar samt en stegvis demobilisering avsammanlagt 100 000 soldater, varav 25 000 ärkvinnor. Jag vill gärna ha detta nämnt, fru talman,eftersom vi inte står passiva.Anf. 112 ():Fru talman!