prot · GG0998 · 1993-04-23 00:00:00 — Men det kanockså vara en negativ faktor, för om man ger väldigtlitet pengar till ja- och nej-sidan -- exempelvis baraett par , men precis lika mycket till båda --kommer ja-sidan helt klart att kunna ha mycketstörre resurser. Ja-sidan kommer ju att få pengarfrån mycket penningstarka organisationer inomnäringslivet och andra organisationer. Vi vet ju påett ungefär hur uppställningen ser ut i dag.Därför är det mycket angeläget att statsrådet påden punkten kompletterar svaret med ett beskedom att det verkligen blir ordentligt tilltagnaresurser, så att det kan bli någorlunda balans här.Det statsrådet säger är helt riktigt, nämligen attingen kan förhindra att en facklig organisation elleren branschorganisation inom näringslivet har vissaåsikter. Där kan man inte ingripa. Men man kanförändra och förbättra det hela genom att verka föratt bidragen till ja- och nej-sidan blir rikligttilltagna.Vad jag nu är ute efter är ett förslag i nämndariktning. Sedan är det ju som beslutar.I den andra frågan vill jag också säga några ord.Andre vice talmannen avbröt mig tidigare. Men detjag tänkte säga var just det som statsrådet har yttratsig om. Det gäller då UD:s broschyr. Jag har hären artikel med intervjuer från Skånska Dagbladet.Artikeln är ytterligt kritisk.Jag har inte gått igenom hela materialet om denkritik som har framförts. Men finns det inte,statsrådet, anledning att noga granska det här föratt se om kritiken mot broschyren är berättigad?Det är ju angeläget att materialet i fortsättningen ärså sakligt och objektivt som det någonsin är möjligt.Det vore väldigt olyckligt om vi fick en sneddiskussion om att materialet inte skulle varakorrekt. Det kan inte vara särskilt svårt att göra engranskning på det viset att vi får en diskussion i sakoch inte en diskussion om att det skulle görasprogaganda i lager för den ena sidan.Anf. 9 ():Herr talman! beklagar sig i sininterpellation och också i diskussionen här med UlfDinkelspiel över vad hon kallar förpropagandaresor till som ja-sidan ordnar.Men jag tror att inte riktigt vetvad hon talar om.De här resorna brukar sluta med besök hos densvenska EG-delegationen med en föredragning avdet aktuella läget. Vidare brukar de börja med ettbesök i ett tidigare koncentrationsläger för attpåminna om som roten till EG:stillblivelse och till Europatanken.Det är litet svårt att acceptera påståenden om att dehär resorna skulle vara propagandaresor med tankepå hur de börjar och slutar, som jag nämnt. Manreser inte till koncentrationsläger om man ägnar sigåt propagandaverksamhet. Jag tycker att det ärviktigt att känna till följande slagord: Aldrig merakrig. Det är den viktigaste drivkraften , och varäven då, för Europatanken ochEuropaintegrationen.Jag är övertygad om att det är på det viset att detfaktum att ja-sidan attraherar större resurser ännej-sidan -- för att tala i kampanjtermer -- beror påatt ja-sidan faktiskt står för en bättre sak än nej-sidan.Vad är det som begär ytterligarepengar för? Låt mig citera litet ur skrifter från Nejtill EG och Kritiska Europafakta: ''Den (EU) ärbara ett nygammalt nazistiskt försök att skapa enGrossmacht (sic) i ståtlig kamp mot den resterandevärlden. ''Det är som skriver det.Mikael skriver i Direktörernas , enbok utgiven av Nej till EG: ''har börjatimportera slavar till sina industrier. ''Vidare skriver samme man: ''Det är lönsamt attgöra arbetare till invalider. Efter den kalkyleninrättas det nya . ''Då frågar man sig: Vilka ytterligare lögner är detsom, enligt och till EG,förkvävs i brist på pengar?Anf. 10 Statsrådet ():Herr talman! Först några kommentarer till det somHans Göran tog upp. Till att börja medgäller det broschyren -- sakfel o.d.Jag delar naturligtvis uppfattningen att eventuellasakfel bör granskas och att man kritiskt bör belysadetta.Jag kan försäkra att det sekretariat som upprättatsbara har en ambition -- jag har sett den gång pågång -- nämligen strävan att så långt det någonsin ärmöjligt komma med objektiv, allsidig informationpå det här området. och stundligen svarasdet på olika frågor i de informationsslussar som harupprättats. Strävan är attkorrigera det hela för att verkligen få en rättvisandeinformation. Man går mycket systematiskt till väga.När broschyren utarbetades -- för att ta ettexempel -- gjorde man, har det sagts mig, väldigtmånga versioner. Man gick ut till en mängd olikamänniskor och prövade delar. Man gick runt blanden mängd tjänstemän, både här hemma och iBrysseldelegationen men också på andra håll, föratt kontrollera de olika sakuppgifterna. Också påolika andra sätt har broschyren testats för att denskall innehålla så saklig och allsidig informationsom möjligt. Men med tanke på att det är fråga ommycket material kommer man självfallet, ominformationen på något sätt skulle varamissvisande, i faktablad o.d. som går ut attkorrigera uppgifter, om så skulle behövas. Detfinns ingen prestige i detta.Den andra punkten gällde kampanjmedel. Där togHans Göran upp de belopp som har lämnatsav Fälldindelegationen, , och undradeom det är motsvarande belopp som skall utgå underkampanjskedet. Enligt min mening är det inte det.Enligt min mening bör det röra sig om betydligtstörre belopp, lika fördelade på ja- och nejsidan.Jag vill inte föregripa regeringens och riksdagensställningstagande när den tidpunkten kommer, menjag delar uppfattningen att om det skulle röra sigom belopp i den nämnda storleksordningen, skulledet inte räcka långt för en kampanjverksamhetkring de här frågorna. Till den frågan får regeringenanledning att återkomma när förhandlingarnanärmar sig sitt slut.Gudrun ! Jag skall överraska GudrunSchyman. Jag delar hennes uppfattning i denslutliga delen av hennes inlägg, nämligen att vi skallsöka få fram så mycket och så bra material sommöjligt om EG. Detta är viktigt med tanke påfolkomröstningen.Jag tror ingen kan tvivla på min och regeringensambition i det här avseendet. , 12--18månader före folkomröstningen, om allt går enligttidtabell, har vi gått ut med en broschyr till allahushåll, inte bara för att ge grundläggandeinformation, som jag sade, utan för att inspireraalla att hämta mer information kring de härfrågorna från alla håll.Vi har upprättat telefonslussar som får hundratalssamtal per dag. Där bygger man nu systematisktupp en fråge- och svarsbank. Vi har upprättatinformationsbanker till vilka folkbiblioteken i allakommuner kommer att vara anslutna. Där skall allasvenska medborgare kunna gå in och hämtainformation. Man skall kunna gå in på biblioteketoch ställa vilken fråga som helst. I den mån maninte kan få fram informationen direkt ärambitionen att få fram materialet inom 24 timmar.Jag vill inte säga att detta fungerar i alla delar ännu.Det tar tid att bygga upp en sådan här sak.Men det kommer att gå ut information på mångaandra sätt. Sekretariatet har börjat ge ut faktabladkring olika frågor. De kommer att successivt byggasut inför folkomröstningen: Förhandlingarna omsvenskt medlemskap i , Fri rörlighet förpersoner inom EES. Meningen är att successivtbygga ut den här verksamheten. Som komplementtill detta har den s.k. Fälldindelegationen fåttmedel till sitt förfogande för att stimulera andra, iförsta hand studieförbunden, att bedrivaverksamhet på det här området.Till den informationen, som naturligtvis bara är enbråkdel av all information skall läggas all deninformation som kommer frånintresseorganisationerna, som förmedlas isamhällsundervisningen i skolorna, som kommer utgenom medierna på olika sätt, i debatter i olikasammanhang, som förmedlas av ja- och nej-organisationerna, och i alla de debatter där ja-- och nej-sidan vanligtvis är företrädda av en ellertvå personer från vardera sidan.Jag vill säga detta , som svar på GudrunSchymans kommentar i den här delen, och upprepadet jag har sagt tidigare, att jag har ambitionen attnär dagen för folkomröstningen kommer skall intevarje svensk säga: Jag vet tillräckligt för att kunnata ställning. Man känner alltid en osäkerhet införså här svåra ställningstaganden. Men varje svenskmedborgare skall kunna säga: Jag har berettstillfälle att sätta mig in i de här frågorna. Det är minambition.Anf. 11 ():Herr talman! Vi är eniga om den ambitionen.Eftersom vi är det utgår jag ifrån att de brister somnu finns och som har funnits kommer atträttas till. Då tycker jag också att statsrådet skullevara mer positivt inställd till de påpekanden ombrister som görs.Jag skall ta den broschyr som jag nämnde somexempel. Där står det att EU är en union mellansjälvständiga stater. Enligt Maastrichtavtaletinnebär den här unionen att grunderna läggs för enfederativ statsbildning, där de enskilda ländernafaktiskt förvandlas till delstater. Det står inte iinformationsbroschyren.När grundlagsutredningen lade fram sittbetänkande för inte så länge sedan och pekade påatt EG:s lagar och beslut har företräde framförnationella lagar, även våra grundlagar, och villeinföra den s.k. lägga-sig-platt-paragrafen som sadeatt EG-rätt står över svensk rätt, t.o.m. grundlag,blev det mycket tydligt, och det blev en debatt imassmedierna. Det här var väl information somkunde ha stått i broschyren? Informationen om attdet är på detta sätt har ju varit tillgänglig ganskalänge. Det är ett exempel.Ett annat exempel är att det finns direkta sakfel ibroschyren. Jag tog upp en del av dem iinterpellationen. Det är synen på regionalpolitiken,som man säger inte berörs. Ändå innebär att regler om statsstöd försöver. Vi får se hur det går i förhandlingarna, vilkenform av regionalpolitik som vi kan ha kvar.När det gäller alkohol säger man på ett ställe ibroschyren att vid ett EES-avtalkan upphäva det svenska alkoholmonopolet. På ettannat ställe säger man att frågan inte berörs alls.Det finns en del sådana här sakfel som t.o.m.jurister har noterat. Jag tänker på dem som finns iUmeå, . De säger så här: Detfinns fog för kritik mot att viss information intefinns med. Jag menar att det är ett uttryck just förden icke-problematiserande bilden, t.ex. attledamöterna vid kommissionen inte får yppa någottill sina hemländers regeringar och att röstantalet iministerrådet skiftar beroende på landets storlek.Man talar heller inte om att modellen förkollektivavtal är osäker för framtiden. Det finnsinga garantier för att regionalpoltiken får finnaskvar på det sätt som vill ha den.Offentlighetsprincipen är hotad.Det finns en mängd sådana här påpekanden ombrister i broschyren. Jag tycker att man skall ta dettill sig och beklaga det.Men det finns en linje i de här bristerna, nämligenatt man undanhåller sådan information som ärkritisk eller som kan ge människor aningar om attdet inte bara är frid och fröjd med detta. Det är närdet blir en genomgående tendens sominformationen från regeringen trillar över till denena sidans förmån.Anf. 12 Statsrådet ():Herr talman! För det första är det inte min sak attpå varje enskild punkt kommentera allt detmaterial som kommer från Sekretariatet förEuropainformation. Det är självständigt ochutformar självständigt sitt material.Får jag bara ta ett exempel. sägeratt medlemmarna i unionen kommer att blidelstater. Det kan vara så om 50--. Jag trordet inte. Men det vore en värdering. Tror GudrunSchyman, tror någon i denna kammare, attStorbritannien, , , ,skulle acceptera det och säga: Ja,vår tanke är att skapa en union där vi blir delstater.Jag tror det inte. Det får vi veta . Men detär verkligen värderingar som speglas i ett uttalandeav den arten.För det andra var jag för påvärnpliktskongressen i . Där var detnågon som sade att säger -- hantillhör också Nej till EG-rörelsen, som GudrunSchyman -- att broschyren gynnar ja-sidan. Jagsvarade då att broschyren fyller mycket högt ställdaanspråk på objektivitet. Den har utarbetats i fleraversioner. Den har granskats på många olika håll.Den har gått ut i Sifoundersökning ellermotsvarande, där man bad ett antal slumpvistutvalda människor att ge sina synpunkter för skulle kunna fila av den om den slog över i detena eller andra avseendet. Den har testats iläsbarhetshänseende för att ligga på rätt nivå. Denhar granskats av experter. Den fyller mycket högtställda anspråk på objektivitet och allsidighet.När allt detta är sagt, och det sade jag i mittinterpellationssvar, tror jag att det är riktigt att denhär broschyren gynnar ja-sidan. Den innehållernämligen fakta.Sedan säger att jag inte skulle tatill mig synpunkter på sakfrågorna. Jag söker lyssnatill alla uppslag som gäller information och så långtdet är möjligt, om jag tycker att de är berättigade,föra dem vidare.Sekretariatet för Europainformation har -- jagupprepar det -- ambitionen att på många olika sätt,på många olika vägar och genom olika medier gåut med allt slags information för att nå bredd ochallsidighet. Sedan är det en annan sak att jag aldrig,tror jag, lyckas göra nöjd, därföratt vi har olika syn på saken.Jag såg en bild av Ströyer i förnågon tid sedan. Det var en person som stod meden informationsbroschyr om nej till EG. Det stod:Nej, nej, nej till EG. Och i pratbubblan stod det:Så här ska en saklig och objektivinformationsbroschyr se ut.Med sådan information skulle jag kanske göraGudrun nöjd.4 § Svar på interpellation 1992/93:96 omkonsekvensutredningar om alternativ till EG-medlemskap m.m.Anf. 13 Statsrådet ():Herr talman! har i eninterpellation ställt följande frågor till migangående bl.a. konsekvensutredningarna av olikaformer för deltagande i den västeuropeiskaintegrationen:1. Kommer både ja- och nej-sidan att kunnapåverka direktiven till konsekvensanalyserna ochsammansättningen av den aviseradeparlamentariska referensgruppen?2. Har god beredskap för icke-medlemskapi Europaunionen, eller behövs ytterligare utredningdärom?3. Strävar efter några uttryckliga undantagfrån efter dansk förebild?4. På vilket sätt kan likvärdiga möjligheter i övrigtskapas för ja- och nej-sidan i folkomröstningen?Jag vill understryka följande:- Det förberedelse- och analysarbete som sedanlänge pågått inom och påmyndigheterna är mycket omfattande ochamibitiöst. går in i förhandlingarna välförberett.- Vi för dessutom en öppen och kontinuerlig dialogmed såväl alla partier som skildaintresseorganisationer.Förutom de förberedelser som redan genomförtsde , har regeringen beslutat tillsättafem konsekvensutredningar. Dessa avser att belysakonsekvenserna av olika former för deltagande iden västeuropeiska integrationen -- således ävenkonsekvenserna av att stå utanför. Utredningarnaomfattar:- Samhällsekonomin- Miljön- Utrikes- och säkerhetspolitiken- Den sociala välfärden och jämställdheten mellankvinnor och män- Överlåtelse av beslutsbefogenheter ochtillämpning av den s.k. närhetsprincipen.Beträffande första frågabeslutade regeringen om direktiven tillutredningarna efter sedvanlig beredning inomregeringskansliet. Några företrädare för ja- ellernej-sidan deltog inte i utformningen av direktiven.I de olika utredningarna ingår experter från olikaområden.Den parlamentariska referensgruppen harrepresentanter för alla partier.Hans Göran andra fråga berör Sverigesberedskap för icke-medlemskap i . Regeringens och ambition äratt fullt ut skall kunna delta i samarbetetinom en europeisk union. Vår beredskap skall iförsta hand vara god för ett inträde i denna. GenomEES-förhandlingarna och integrationsarbetet inomregeringskansliet är vi redan väl förberedda förEES-avtalet, vilket är alternativet till ettmedlemskap.Hans Göran frågar mig vidare om Sverigesträvar efter några undantag frånMaastrichtfördraget efter dansk förebild. Svaret påden frågan är nej, vilket jag tidigare angivit i dennakammare. Vi söker svenska lösningar på svenskaproblem.Varje land förhandlar utifrån sina egnaförutsättningar. De svenska kraven har jag tidigareredogjort för. De kom också till uttryck i mittinledningsanförande i . Detär efter dessa riktlinjer som vårt förhandlingsarbetefortskrider.Hans Göran sista fråga gäller likvärdigamöjligheter för nej- resp. ja-sidan att informerainför folkomröstningen. har beslutat attmedel från den s.k. Fälldindelegationen skall utgåtill allsidig information under detta budgetår. Förstnästa budgetår kommer, som jag sade tidigare i mittsvar, kampanjorganisationerna att kunna få medel.Jag anser att lika stora bidrag för de båda sidornadå är den naturliga utgångspunkten.Anf. 14 HANS ():Herr talman! Jag tackar statsrådet försvaret. På min första fråga svarar statsrådet att ingaföreträdare för ja- eller nej-sidan deltog iutformningen av direktiven. Det är väl en sanningmed en viss modifikation. Ja-anhängare varnaturligtvis med och utformade direktiven, bl.a.statsrådet själv och hans medarbetare,som jag utgår från är förespråkare för ja-sidan.Poängen är att nej-sidan inte var med.Beträffande urvalet av utredare svarar statsrådetatt experter ingår. Men urvalet har inte skett på ettsådant sätt att man kan säga att båda sidor ärföreträdda eller är anlitade som experter. De allraflesta av dessa experter -- kanske alla, jag vet intesäkert -- har i olika sammanhang förklarat sig varaja-anhängare. Felet är inte att ja-anhängare finnsmed som experter, men det hade varit bättre förtrovärdigheten och balansen om även experter meden negativ och kritisk inställning i högre grad hadevarit med.Enligt kommittédirektiven till analysgruppen skallkonsekvenserna av medlemskap såväl som av icke-medlemskap belysas. Däremot kan i varje fall inteur direktiven utläsas att kommittéerna skall ha tilluppgift att utforma något slags handlingsplan förvare sig det ena eller det andra alternativet. Dettycker jag är en brist. Jag tycker att statsrådet bordeförtydliga sig på den punkten, om det trots alltskulle vara möjligt för experterna att gå in på defrågor om handlingsplan som jag har berört.Statsrådet säger att fullt ut skall delta i eneuropeisk union. Den unionen finns inte . Omdet skall vara så reservationslöst, hur skall då desvenska kraven kunna beaktas och förhandlas om?Jag undrar: Vad är det egentligen i de danskaundantagen som statsrådet anser skulle varaoförenligt med en svensk modell?Det rör sig för det första om försvars- ochsäkerhetspolitiken, att man inte skall delta imilitära enheter eller gemensamma militäraaktioner. För det andra gäller det att man inte skallvara med i samarbetet om en myntunion, engemensam centralbank och en gemensam valuta.För det tredje gäller det undantag förunionsmedborgarskapet. Slutligen gäller det för detfjärde det rättspolitiska samarbetet, bl.a.polissamarbetet.Flertalet av dessa krav återfinns isocialdemokratiska motioner. Därför finns detanledning för statsrådet att också påden här punkten förtydliga sig.Jag har i tidigare inlägg berört frågan ominformationsarbetet. Jag vill på den punkten barakonkludera följande: I tidigare folkomröstningar iSverige, som inte varit särskilt talrika, exempelvis ifolkomröstningen om högertrafken, har betydanderesurser ställts till de olika sidornas förfogande.Därför måste anslaget ligga på en motsvarandenivå, även med beaktande av den förändring somskett i penningvärdet.Anf. 15 ():Herr talman! har i sininterpellation en viktig synpunkt som jag något villutveckla.Det är mycket viktigt att man ikonsekvensutredningarna är noga med att ställaalternativen mot varandra på ett korrekt sätt. Detfelaktiga sättet är det vanligaste, nämligen att manjämför situation , när vi stårutanför, med den framtida tidpunkt när vi ärmedlemmar eller år 2010.Den korrekta jämförelsen är naturligtvis en annan.Det skall jag egentligen inte säga, eftersom den inteär den naturliga för de flesta människor. Man måstepå något sätt fundera igenom detta. Jämförelsenbör i stället göras mellan såsom medlem, låtoss säga , och som utanförstående år 2010.Det är situation vid två framtidatidpunkter som skall jämföras med varandra. Dåför man in momentet att framtiden i båda falleninnebär förändringar, vare sig vi är med eller inte ärmed. Frågan är hur vi i klarar dessaförändringar på bästa möjliga sätt. Enligt minmening är det mer otrygga alternativet att vi stårutanför.Detta var den ena synpunkten. Den andra är att detär viktigt att man i dessa konsekvensutredningarinte blir alltför statisk och tittar alltför mycket påexakt hur det är skrivet i olika avseenden. Detkanske man skall göra. Men man får då också förain andra moment, först och främst vad målet är förintegrationsarbetet, nämligen Europatanken.Vi vet en sak om framtiden, och det är att den inteblir precis som vi tror att den blir. Det är därförmycket viktigt att introducera ett resonemang omden federativa tanken, vilket togs upp här, och vilkaspänningar som finns mellan dem som vill gå långtoch dem som inte vill gå så långt.För närvarande är federalisterna på reträtt. Detkan jag inte minst se inom den liberala rörelsengenom de ibland något rasande angrepp påMaastrichtavtalet som t.ex. kom från liberaler iNederländerna och som vill gå mycketlängre. Det förs en säkerhetspolitisk debatt mellanatlantister, dvs. de som vill ha med NATO, och demsom vill att skall klara sig själva. Man kanockså märka detta i hur man ser på integrationen avÖsteuropa.Dessa tankar kommer och går och har varierandestyrka. Det är mycket viktigt att de förs in iresonemanget så att man inte blir alltför statisk. Idetta sammanhang måste man också resonera omhur klarar sig om vi är utanför resp. om viär med.Vad händer om vi står utanför, och de andraländerna blir mer eller mindre federativa? Vadhänder om det säkerhetspolitiska samarbetetkommer att inkludera Öst- och ochvi står utanför, jämfört om vi är med? Och framförallt, eftersom jag är ekonom: blir deekonomiska konsekvenserna av att vi skulle ståutanför en grupp av länder vilkas ekonomiskautveckling är stark och stabil? Vilka möjligheterhar vi då att försvara våra välfärdssystem, våraskattebaser och den personligainkomstutvecklingen?Jag har alltså två synpunkter. Den ena är attjämförelserna måste göras på ett korrekt sätt. Denandra är att man måste introducera dessaresonemang för att fånga upp det dynamiskaelement som finns i Europatanken.Anf. 16 ():Herr talman! Jag vill instämma i de kritiskasynpunkter som framförde vadgäller sammansättningen av de utredningar somskall titta på konsekvenserna. Såvitt jag kan se finnsdet inte med några personer i dessakonsevensutredningar som har en kritisk inställningtill EG eller som har uttalat sig för ett nej tillmedlemskap.Det finns experter inom samhällsekonomi, utrikes-och säkerhetspolitik, välfärdsfrågor ochdemokratifrågor som har hög kompetens, men somav olika skäl har kommit fram till att de inte är förett medlemskap, eller att de åtminstone är mycketkritiska. Det har av väldigt många uppfattats attregeringen helt enkelt har gjort ett urval i stället föratt vända sig till de politiska partierna och fåsynpunkter och eventuellt få med representanter.Nu definieras de personer som man har valt ut somexperter, trots att många har en mycket klar ochtydlig politisk tillhörighet. Detta har uppfattats somett slags partsagerande. Det har varit uppe tilldebatt i offentligheten. Jag skulle av UlfDinkelspiel vilja veta om man har bemödat sig omatt få med kompetens som är kritiskt inställd för attfå en bättre och mer balanserad konsekvensanalysgjord. Eller har man medvetet valt ut personer somman vet är för detta projekt? Varför gör man i såfall på detta sätt?Enligt min uppfattning undergräver dettaförtroendet för regeringen som är neutral i dettafall. Det kan man i och för sig inte vara. Men närregeringen tillsätter dessa konsekvensutredningarkunde den åtminstone anstränga sig att få en merallsidig belysning. Det är nödvändigt och viktigt föratt dessa utredningar, precis som Hans GöranFranck sade, skall har möjlighet att gå längre ochkunna diskutera alternativen.Det finns kompetenta och seriösa ekonomer sompå ett fruktbart sätt diskuterar alternativen till ettmedlemskap, och även alternativen till ett . säger att det är för ett inträdesom man har beredskap, och blir det inte detta ärEES-avtalet alternativet.Det finns ju en tredje möjlighet, nämligen att aldrig kommer till stånd. Vi ser redan nu hurdet på olika sätt har skjutits i sank eller fördröjts,t.ex. genom folkomröstningen i och nusenast genom agerande.