prot · GG0991 · 1993-04-14 00:00:00 — Vi skulle få ensnabbare och bättre effekt och skulle inte belastaoch försvåra det fullständiga genomförandet avskattereformen, om vi hade ett bidragssystem somgav sysselsättningsstimulanser utanförskattesystemet. Vi är faktiskt överens om att olikafrågor som behöver lösas inte skall åtgärdas inomramen för skattesystemet. Man får i stället hittaandra lösningar, genom medelsanvisning ochbidragssystem.Anf. 176 () replik:Herr talman! Vi får väl tillsammans läsa innantillnär det slutliga förslaget kommer. Jag kan inte häri detalj redovisa det. Men jag tror att det är viktigtatt här poängtera ett par saker. Det blir aldrig frågaom någon utbetalning av pengar i dettasammanhang, utan det blir en clearing. Det innebäratt det inte blir någon rundgång av pengar. I detligger självfallet en besparing.Vidare gör man en särskild ansökan, vilket betyderatt det blir fråga om en dataoperation i sambandmed beräkningen av den slutliga skatten. Det beröralltså på intet sätt själva skattesystemet, men vi kanpå detta sätt utnyttja den utomordentligt fina resurssom vår skatteförvaltning är. Den har allabehövliga data i sina dataregister osv. Det är ingettvivel om att det blir en mycket stor besparingjämfört med kostnaden för att bygga upp ett särskiltbidragssystem för två år.Vi har , i och med att länsbostadsnämndernahåller på att avvecklas, inte något heltäckandesystem. Det vore bra om det faktum att det inte är fråga omnågot ingrepp i principerna för skattesystemet. Detär fråga om ett tillfälligt utnyttjande avskatteförvaltningen för en angelägen uppgift, attöka sysselsättningen i byggsektorn. Skall man inteutnyttja de goda resurser som man har tillgång till?Anf. 177 () replik:Herr talman! Jag hävdar fortfarande att man pådetta sätt ökar förväntningarna på att en mängdolika problem skall lösas via skattesystemet.Beträffande administrationen har vi pekat på attskatteförvaltningen i ett bidragssystem kan vara enav de myndigheter som löser denna fråga, medtillvaratagande av den datateknik och den materielsom finns hos den.Ivar säger att det inte blir fråga om någrautbetalningar. Däri ligger också en av nackdelarnabeträffande stimulanseffekten. Det blir en ganskalång fördröjning, och man kan inte ganskaomedelbart se att man får ett direkt bidrag tillgenomförandet av småreparationer, som kanskeskulle kunna ge ett ordentligt lyft för byggsektorn iform av sysselsättningstillfällen. Men ärendetåterkommer, och vi får se på det när det slutligenskall upp till behandling.Anf. 178 () replik:Herr talman! Det är rätt märkligt att man i allamotioner har tagit upp rätten till avdrag iskattesystemet som en speciell poäng. Har då ingenav de riksdagsledamöter som har väckt dessamotioner någon verklighetskontakt? Jag trorfaktiskt att de flesta av dem har en mycket godverklighetskontakt. Många av oss har praktiskaerfarenheter av att en minskning av skatten har enmycket positiv effekt. Det är hos en del personermer eller mindre inbyggt i själen.Det blir en viss eftersläpning, men den blirbegränsad i och med den avräkning som sker.Sedan man har fått uppgiften om skattens storlekkan man också få en viss förtida utbetalning, om detfinns förutsättningar för det. Det blir alltså intenågra orimliga fördröjningar.Det blir ett enkelt system, som jag tror kommer attstimulera minst lika bra som ett bidragssystem. Detkan ju vara fråga om ett antal olika åtgärder varjeår. Skall man då ha utbetalningar tre till fyra gångerom året? Vi får i så fall en byråkrati utan all like.Systemet blir enkelt och effektivt och kommersäkerligen att ha en stimulanseffekt som mycket välmatchar den som ett bidragssystem kan ge.Anf. 179 (nyd):Herr talman! , jag skulle vilja ta uppfrågan om fullt avdrag, som vi vill ha upp till ettbasbelopp och minimum . Om det förslagetgenomfördes, tror jag att det skulle ge 8 000 à10 000 arbetstillfällen.Man har räknat ut att om 10 000 personer som gårarbetslösa kan få jobb så innebär förändringen frånskattebortfall till skatteintäkter omkring 2,5miljarder för samhället. Så det är en stor vinst, omman sätter 10 000 personer i arbete i stället för attde går arbetslösa.Sedan vill jag också säga att de företag som i daghåller på med reparationer och ombyggnader --inom måleri, el, rörmokeri, snickare osv. -- på detsättet får större chans att överleva. Överlever deinte, blir det färre skattebaser och givetvis högrekostnader för staten att hålla dem under armarnasom blir arbetslösa. Så vi tror att ett fullt avdragskulle ge en positiv effekt även statsfinansiellt.Jag vill också peka på en sak med det förslag somföreligger från utskottet. Det berör baraegnahemsägare och bostadsrättsföreningar. Densom bor i en fastighet med 20 bostäder kan intebygga om sin bostad och utnyttjaavdragsmöjligheterna. Enskildabostadsrättshavare kan ju inte dra av påfastighetsskatten. De kan inte gå till föreningen ochsäga att de har rätt att betala en lägre avgift.Det förslag som ligger är ett steg i rätt riktning, detsäger jag återigen, men det fungerar inte fullt ut.Det har gått för fort det här. När förslaget ladesfram i utskottet fick man i stort sett tio minuterinnan man måste bestämma sig. Det känns som omdet inte är genomtänkt.Ivar tog också upp en sak om stiftelser. Detär faktiskt egen motion som vi har''snott'' och moderniserat upp. Jag tyckte att det varså bra förslag som hade attjag hängde på. Vi i Ny demokrati tycker att det ärsunt och vettigt att stiftelser skall ha momsbefrielsenär de gör en restaurering på en statligt ägdbyggnad eller vad det kan vara. Det ger ju jobb ochskatteintäkter.Har vi ett så dåligt skattesystem att man inte kan gedessa stiftelser momsbefrielse -- det handlar kanskeom ett hundratal -- då är det för stelt någonstans.Man kan ju göra sådana vinster på det!Anf. 180 ():Herr talman! Jag skall självfallet inte ta någontingför upphovsrätten här.Emellertid konstaterade jag att det fanns praktiskalösningar som gjorde det onödigt att införa enspecialskattelagstiftning för enskild stiftelse. Detligger någonting i argumentet att vi inte kan haalltför många särbestämmelser för enskildaprojekt. Det blir svårt att hantera och svårt attövervaka.Men principen står jag för, nu som när jag skrevmotionen. Det är klart att man bör försöka gynnaideella insatser som tar till vara kulturellt mycketvärdefulla byggnader som staten inte anser sig självha råd att rusta upp.Vilka är det då som har möjlighet att utnyttjaskattereduktionen? talade ombostadsrättsföreningar, och det är klart att de harmöjlighet att mot sin fastighetsskatt dra av för deinsatser som de gör. Det kommer då att inverka pågrundavgiften, så bostadsrättsföreningar kan fulltut utnyttja avdragsrätten.I första hand kanske det blir för det utvändigaunderhållet, men ingenting hindrar att föreningengör vissa gemensamma saker även i lägenheterna.Den bärande principen är att ingen fastighetsägareskall vara undantagen från möjligheten att utnyttjadenna rätt.Självfallet kunde förslaget inte vara fullständigtgenomtänkt från början, men det är detta vi hållerpå att jobba med . När vi har tänkt färdigt, skalldet bli ett bra förslag, hoppas vi. Det tror jag att detär på god väg att bli också.Anf. 181 (nyd):Herr talman! Jag är fullt medveten om attbostadsrättsföreningar kan göra kollektivarestaureringar, men för enskildabostadsrättshavare går det inte att utnyttjaavdragsrätten, kan inte säga, där jag bor i enbostadsrättslägenhet, att nu vill jag bygga ut minaltan eller bygga om ett rum eller någonting sådantoch göra avdrag på fastighetsskatten. Det fungerarinte, utan man måste göra kollektiva reparationer.Då kan föreningen utnyttja avdragsrätten, dethåller jag med om.Anf. 182 ():Herr talman! Det ligger i sakens natur, när man ärmedlem i en bostadsrättsförening, att vissa sakermåste medlemmarna göra tillsammans, andra sakerkan de göra var och en för sig. Det är både fördelaroch nackdelar i detta.Vad jag återigen vill poängtera är att de enskildamedlemmarna, om de kommer överens ochstyrelsen beslutar om detta, kan göra reparationeräven i lägenheterna. De är inte på något sätt sattapå undantag. Detsamma gäller dem som ärhyresgäster. De kan inte reparera sin egen lägenhetoch göra avdrag från fastighetsskatten, men de skallsjälvklart via bostadsföretaget fullt ut få de fördelarsom systemet ger.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § revisorer och deras kansliFöredrogsfinansutskottets betänkande1992/93:FiU15 revisorer och deraskansli (prop. 1992/93:100 delvis).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )14 § Anslag till betänkande1992/93:FiU16 Anslag till (prop.1992/93:100 delvis).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )15 § Omstruktureringar i statsförvaltningenFöredrogsfinansutskottets betänkande1992/93:FiU17 Omstruktureringar istatsförvaltningen (förs. 1992/93:RR3).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )16 § Den statliga rationaliseringsverksamhetenoch revisionenFöredrogsfinansutskottets betänkande1992/93:FiU18 Den statligarationaliseringsverksamheten och revisionen(prop. 1992/93:100 delvis).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )17 § Statlig förvaltningFöredrogsFinansutskottets betänkande1992/93:FiU19 Statlig förvaltning (prop.1992/93:100 delvis).Anf. 183 HANS ():Herr talman! socialdemokratiskaledamöter har i reservation nr 1 yrkat bifall tillmotion A810 av m.fl. i den delmotionen berör finansutskottetsverksamhetsområde.I motionen framförs synpunkter på styrningen avstatliga verk. Det gäller särskilt vad den pågåendebolagiseringen och avregleringen av statligverksamhet kan innebära. Det finns enligtmotionärerna betydande risker för att dengrundläggande servicen inte kan upprätthållas påett rättvist sätt över hela landet och att detta ärsärskilt ogynnsamt för kvinnorna.Nu är inte avsikten att här diskutera huruvidastatlig verksamhet skall bolagiseras eller inte ellerom avregleringar skall genomföras. Vad det nugäller är vilka risker för ytterligare utarmning avglesbygden som bolagisering och avreglering kaninnebära.Att maximera rörelseresultatet för en verksamhetär inte alls detsamma som att verksamheten ocksåär effektiv i förhållande till målet förverksamheten. Enligt ständigt upprepade enigariksdagsbeslut skall alla, var de än bor här i landet,ha tillgång till service, arbete och god miljö. HelaSverige skall leva, enligt regeringsförklaringen, intebara de tätorter i vårt land som är kommersielltintressanta.I utskottsmajoritetens behandling av motionenhänvisas till att i 1991:77konstateras att fördelningspolitisk ellerregionalpolitisk verksamhet kan åläggas lika välsjälvständiga bolag som de i princip mera styrbaraaffärsverken.Det låter sig naturligtvis sägas och kanske ocksågöras. Men det är i så fall ett oeftergivligt villkor attdetta beaktas i samband med överväganden ombolagsbildning och avreglering och att regeringenär beredd att vidta de åtgärder som erfordras för attmålet skall uppnås och att ställa de medel tillförfogande som kan krävas. Riskerna för att dettainte sker eller att åtgärderna efter hand urholkas ärstora. Detta leder i sin tur till betydande olägenhetför glesbygdens folk.På samma sätt är det med den s.k. avreglering somsyftar till att skapa ökad konkurrens inom statligamonopol. Det måste i så fall vara en konkurrens pålika villkor. Ett företag får inte plocka russinen urkakan och överlämna åt det statliga företaget att taett totalansvar för verksamheten över hela landet.Skall vi ha en fri konkurrens på områden som harvarit skyddade genom statliga monopol, måste vi setill att man också arbetar på lika villkor ifortsättningen.Med hänsyn till vad utskottsmajoriteten anför i sittbetänkande är det obegripligt att utskottet ienlighet med den åberopade motionen inte harvelat ställa sig bakom ett tillkännagivande tillregeringen om de principer som bör gälla vidbolagsbildning eller avreglering. Det är emellertidännu inte för sent att göra detta. Det går bra attrösta för reservation nr 1.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall tillreservation nr 1.Anf. 184 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag skulle vilja ta mig friheten att vidsidan av finansutskottets betänkande 19, vilket denhär debatten gäller, även anknyta litet grand tillFiU18. Det finns ju en viss koppling mellan dessaärenden.Jag tänkte nämligen tala om rationaliseringen ellersnarare kanske den brist på rationalisering somman kan befara blir följden av de beslut somföreslås.Huvudansvaret för rationalisering inom staten harhittills åvilat Statskontoret tillsammans med RRV iviss mån. Vad man nu inom ramen för dettabetänkande föreslår är att man skall ta ifrånStatskontoret den funktion det har haft genom attdet har ansvarat för statens rationalisering. Mangör det till ett rent utredningsinstitut förregeringen.Om man bortser från den drivkraft möjligheten attminska anslagen utgör är vi inte alldeles säkra på attdrivkraften för att rationalisera är tillräckligt starknär ansvaret för denna rationalisering helt ochhållet läggs på myndigheterna själva. Vi i Nydemokrati tror att det behövs någon som tar itumed det där, och det har vi velat påpeka.Det som står i betänkandet FiU19 är också litetunderligt: ''Regeringen har redan ett stöd iomstrukturerings- och rationaliseringsarbetet avRRV och Statskontoret. Med hänvisning till vadutskottet här anfört avstyrks motion Fi711 (nyd). ''Utskottsmajorieteten skriver alltså i den motiondär man föreslår en avveckling av Statskontoretsrationaliseringsuppdrag att Statkontoretfortfarande skall ha denna möjlighet.Vi vill starkt stryka under att man måste observeraföljderna mycket tydligt och sätta det tryck sombehövs på verksamheten med att rationaliseramyndigheternas arbete.Vi i Ny demokrati har på egen hand gjort något litetovanligt. Vi har genomfört något som vi kallar förmyndighetsräkning. Vi har gjort en förfrågan tillväldigt många statliga myndigheter om hur man därsjälv anser att verksamheten skulle kunnarationaliseras. Vi har fått väldigt god respons på vårenkät, och vi har fått in svar från de allra flesta.Denna enkätundersökning refererar vi till i enmotion i ärendet. Vi säger där att denenkätundersökning som Ny demokrati låtitgenomföra visar att av alla statliga verkoch myndigheter anser att deras verksamhet kanskötas av annan myndighet. Det är ganskaintressant att vi som ett kritiserat oppositionspartifår en sådan respons på vår enkät och dessutomenligt vår mening får ett så positivt gensvar. Vitycker också att resultatet belyser det faktum att detfinns en rationaliseringspotential.För att förtydliga mig litet grand skulle jag i dettasammanhang om det tillåts vilja referera till vårtsärskilda yttrande i finansutskottets betänkande 18.Anf. 185 TREDJE VICE TALMANNEN:Tyvärr har vi redan behandlat FiU18 ochanförandena här skall alltså ansluta tillfinansutskottets betänkande nr 19.Anf. 186 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag inledde med att säga att jag togmig friheten att referera till FiU18 därför att detfinns en ren koppling. För att undvika att gå upp isamma ärende i två debatter valde jag att tala ombetänkandena sammankopplat.Jag skulle bara vilja säga att jag gärna vill ha tillprotokollet antecknat att jag hänvisar till den textsom finns i vårt särskilda yttrande i finansutskottetsbetänkande 18. Jag tänkte undvika att här läsa uppden.Avslutningsvis skulle jag vilja yrka bifall till Nydemokratis två reservationer, nämligen reservationnr 2 och reservation nr 3 som är fogade tillbetänkandet FiU19.Anf. 187 HANS () replik:Herr talman! Jag skall inte bli särskilt mångordig.Bo G Jenevall redovisar den enkät som har gjortsav Ny demokrati vid de statliga verken ochkonstaterar då att man där har sagt att det finnsrationaliseringsmöjligheter. Det är inte särskiltanmärkningsvärt. Det finns det väl nästan i allverksamhet.Det är ytterst anmärkningsvärt att man på verkensäger att man har rationaliseringsmöjligheter ochinte utnyttjar dem. Att konstatera att det finnsrationaliseringsmöjligheter men inte utnyttja dessakan inte vara förenligt med ledningen av ett statligtverk.Man måste ställa frågan vad som menas medrationalisering. Innebär det att effektiviseraverksamheten med bibehållen inriktning ochbibehållet mål, eller innebär det att förändrainnehållet i verksamheten? Det är den viktigafrågan i alla de diskussioner om huruvida man skallspara eller inte som förs.Det utgör ingen besparing att hugga bortverksamheter. Besparingarna uppstår om man kaneffektivisera en verksamhet och ändå tillgodose desyften och mål som verksamheten har.I Bo G Jenevalls reservation nr 2 som är fogad tillfinansutskottets betänkande föreslås det att manskall ange ett visst antal anställda som den statligaverksamheten bör minska med under enmandatperiod. Jag tycker att verksamheten skallminska med det antal som det är möjligt att minskamed och ändå bibehålla verksamhetens inriktningoch karaktär. Det innebär ingen effektivisering attsäga att det skall vara så eller så många färreanställda på ett verk men inte fullfölja det uppdragsom verket har fått.Anf. 188 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag tycker fortfarande att det ärmycket intressant att konstatera att de häruppgifterna har kommit från verken själva. Jag trorinte att jag överskrider mina befogenheter om jaginviterar att ta del av de svar vi harfått från dessa verk och myndigheter. Det ärfaktiskt en ganska intressant läsning.Förhoppningsvis har alla i detta hus en gemensamambition att åstadkomma rationaliseringar. De taralltid sin tid. Rationaliseringarna bör kunnasammanfalla med att vi inte minst med anledning avde beslut vi har fattat får en framtida bättrekonjunktur. Det innebär att den friställning avpersonal som är absolut oundgängligen nödvändigkan komma litet längre fram och att effekterna avden på så vis kan sugas upp av den ökning av denprivata verksamheten som våra olika åtgärdersyftar till.Jag tror att vi skulle kunna dra nytta av engemensam läsning av resultaten av vår enkät. Jagär övertygad om att det går att hitta väldigt mycketintressant.Anf. 189 HANS () replik:Herr talman! Jag påstår inte att den undersökningsom Bo G Jenevall åberopade var ointressant. Jagtycker snarare att den var en smula överraskande.Det är överraskande att av de statligamyndigheter som har fått enkäten säger att detfinns möjligheter att rationalisera, men inte gördet. Jag är lika intresserad som Bo G Jenevall av attha en effektiv statlig verksamhet. Jag tycker att detär högst otillfredsställande att man inte vidtardenna rationalisering av de statliga verken om detär möjligt att effektivisera och ändå uppfylla de målsom är satta för verksamheten.Jag har svårt att förstå hur en chef för ettämbetsverk kan säga att det finnsrationaliseringsmöjligheter i en enkät från Nydemokrati, men sedan inte vidtar dessa åtgärder.Anf. 190 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag delar Hans Gustafssonsuppfattning. Desto intressantare kan det bli om vigemensamt ser över denna fråga. Jag vill än en gånginbjuda till att vi gemensamt ser över dessa frågor.Jag anser det också vara anmärkningsvärt att dessarationaliseringar inte sker. Jag tror att det liggerlitet i sakens natur att ett verk får sina anslag ochutför sin verksamhet. Jag framförde i mittanförande att jag tror att det är svårt att åläggamyndigheterna ett eget rationaliseringsansvar utanpåtryckningar utifrån.Anf. 191 ():Herr talman! Jag vill börja mitt anförande, som ärkort, med att yrka bifall till hemställan ifinansutskottets betänkande. Därutöver har jagmed intresse lyssnat på och hansreplikskifte med Bo Jenevall. Jag måste säga att jaginte har begripit mycket av vad det samtalethandlade om.Jag har läst den socialdemokratiska reservationen.Huvudsubstansen i reservationen utgörs av sexpunkter som sägs utgöra förutsättningar för denstatliga förvaltningens omvandling. Man kaninstämma i en del av förutsättningarna, men inte iden första och inte i den sista. Det här lämnar enöppen fråga till Hans Gustafsson.Men innan jag ställer frågan vill jag säga följande.Jag anser vara en utomordentligtkunnig och erfaren politiker med stor kunskap omoffentlig sektor i hela dess bredd. Men jag förstårinte hur man med tre decenniers erfarenhet aveffektivitets- och produktivitetsutveckling i svenskoffentlig sektor, fortfarande kan begära att manskall uppfattas som trovärdig när man kräver att detutan förändringar av grundläggandeförutsättningar -- prövade --effektivitet och förbättringar, ökaderationaliseringar, skall kunna bli ett högre resultatper offentligt satsad krona i offentlig förvaltningoch service till medborgarna. Hur kan man, HansGustafsson, om man inte vill förändra något,framstå som trovärdig i fråga om att man på denbasen skall kunna ta ansvar för bättre service tillmedborgarna?Det nuvarande systemet har prövats under lång tid.Vår erfarenhet av detta är att ett årligtproduktivitetsfall i offentlig sektor på 2 à 3 %under flera decennier har per satsad resultatenhet --som medborgarna betalar inte åstadkommit merutan mindre service. Den här regeringens ambitionär att åstadkomma bättre, mer efterfrågeanpassad,billigare och effektivare service med hjälp av enförändring av de grundläggande förutsättningarna.Det vill inte ellerSocialdemokraterna.Hur tänker ni bära er åt?Anf. 192 HANS ():Herr talman! Det är knappast vi som tänker bäraoss åt. Såvitt jag förstår har vi reagerat på enproposition som har lagts fram av regeringen. Detär väl närmast frågan om hur regeringen bär sig åt idet här sammanhanget.Vidare har vi frågan om effektiviteten i denoffentliga sektorn, som egentligen är ett annatproblem än frågan om styrningen av den. Det finnsinte tillförlitligt underlag som ger stöd för denredovisning som lämnade här, dvs.att det skulle vara en nedgång i produktiviteten iden offentliga sektorn. Det finns inget sådantunderlag som är tillfredsställande som tar hänsyntill kvalitet och andra saker som kan bevisa dettapåstående. Man kan t.o.m. bevisa motsatsen, dvs.att har produktivitetsbortfalletvarit störst i den privata tjänstesektorn ochbetydligt lägre i den offentliga tjänstesektorn. Mendet är inte detta som är den fråga vi behandlar här.Jag sade i mitt inledningsanförande att jag intetänkte föra en diskussion om huruvida vi skallbolagisera eller inte eller avreglera eller inte. Jagvill diskutera följande. Om vi bolagiserar elleravreglerar skall vi först och främst se till att även ifortsättningen ta ansvar för hela landet. HelaSverige skall leva! Vi skall inte skapakonstruktioner som i sig själva leder fram till ägnar ett intresse åt de stora tätorterna och dekommersiellt intressanta områdena. När viavreglerar för att skapa fri konkurrens, skall vi setill att det blir en fri konkurrens i den meningen attaktörerna på marknaden har samma skyldigheternär det gäller att svara för service och omsorg förriket i sin helhet.Jag vet inte varifrån har fåttintrycket att vi inte skulle vilja ändra på något. Jagkan lämna mängder av exempel där vi själva harföreslagit och genomfört ändringar inom denoffentliga sektorn. Men vi vill göra det efter ensaklig prövning där vi tar hänsyn till andraerfarenheter och inte till mossiga doktrinära skäl attden privata eller bolagiserade verksamheten i varjeläge skall vara överlägsen affärsverksamhet elleroffentlig verksamhet.Anf. 193 ():Herr talman! Det är möjligt att jag harmissuppfattat vad som står i densocialdemokratiska reservationen. Men uppenbartoch alldeles klart är att den här regeringen försökerförändra grundförutsättningarna för den offentligaförvaltningen i syfte att åstadkomma ökadeffektivitet, bättre resultat av satsade offentligapengar, skapa en process och incitament bland demänniskor som jobbar med dessa frågor. Vidareskall medborgarna få ta del av den kreativitet ochden skaparförmåga som finns.Herr talman! Jag får uppfattningen att iförutsättning nr 1 säger nej tillbolagisering, och därmed privatisering, sominstrument. Jag tycker att det är bra att fråga vadert alternativ är.