prot · GG0951 · 1993-01-13 00:00:00 — ,fackföreningsrörelsen, ideella organisationer,och , diskussion om hur man just kan vändalångkonjunkturen till ett offensivt miljöarbete.Det finns många idéer, och det finns ett utrymme,men det gäller att se till att de goda idéerna möts,att kontakter knyts, att idéer omsätts i verklighet.Anf. 31 Miljöminister ():Herr talman! Jo, vi lyssnar gärna på goda råd, ochen del har vi kommit på själva.Det som jag har ägnat mig åt när det gäller just kontaktverksamheten är atttillsammans med representanter förkonsumentvaruindustrin diskutera hur vi utvecklarett fungerande kretsloppssamhälle. Jag noterar påden punkten att många företag ochbranschorganisationer är positiva och vill göra eninsats, och den möjligheten skall de ha.Det är därför som jag i lagrådsremissen om en merkretsloppsanpassad samhällsutveckling konstrueraten trappa som gör det möjligt att på frivillighetensväg vidta åtgärder. Men det är viktigt att följa uppvilka resultaten blir, hur viljan ser ut konkret. Detinnebär att man också måste ha en press i systemet;om åtgärder inte vidtas frivilligt, om det inte gårmed avtal, måste det finnas stimulans ellerstyrmedel -- någon piska -- som gör att man kandriva på utvecklingen. I sista hand får man ta tilllagstiftning, förordningar, som ställer krav på deolika branscherna.Visst föder en utveckling av det här slaget ett stortantal idéer -- en betydande idérikedomdemonstreras från olika håll -- men det finns juockså exempel på motsatsen. Jag är inte naiv; jaghar noterat att en del inte vill ha någon piska utantycker att det är bäst att konsumenterna ochskattebetalarna reder ut de problem som detegentligen är företagens primära ansvar att lösa.Men det är en liten minoritet.Det är viktigt att ta fasta på dynamiska processer avdet här slaget i samhället. Just i en lågkonjunkturhar man, tror jag, större möjligheter att skapa envilja till förändring till förmån för de progressivakrafterna i samhället, och det är många företag somställer upp.Anf. 32 (-):Herr talman! I synen på de här frågorna tycks det igrunden finnas en överensstämmelse. Jag vill dåbara avslutningsvis säga att jag tycker att det voreangeläget att man på regeringsnivå ändå försökteatt sammanställa kunskapen om vilka speciellaproblem som lågkonjunkturen medför när detgäller miljöarbetet både inom den offentligasektorn -- särskilt kommunerna -- och inom detprivata näringslivet, så att vi kunde få en mersamlad bild av hur problemen ser ut.Det är naturligtvis också angeläget att man gårvidare med det här offensiva arbetet och försökersamla alla krafter. Det är angeläget att man -- somvanligt i det politiska arbetet med hjälp av bådepiska och morot - försöker få en utveckling tillstånd, så att miljöarbetet inte avstannar.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1992/93:64 om utsläppav kromAnf. 33 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen avser att göra för att dels ökakunskaperna om kromets miljöeffekter, delsbegränsa utsläppen av krom.Låt mig börja med att säga att en väl fungerandekemikaliekontroll är en förutsättning för att kunnauppnå ett kretsloppssamhälle. För att rättprioritera insatser vid utveckling av kretsloppbehövs bl.a. en allmän kunskap om kemiskaämnens egenskaper. Det är också viktigt med enförbättrad kunskap om flödena av kemiska ämnenvia produkter och varor ute på marknaden.Det arbete som pågår på olika håll inom näringslivoch hos myndigheter, bl.a. Kemikalieinspektionenssystematiska riskhanteringsarbete, kommer attleda till bättre underlag för att identifiera ochbegränsa förekomsten av särskilt riskablakemikalier och för att bygga upp bra system föråtervinning eller återanvändning av produkter ochvaror i sådana fall där förbud inte är möjligt ellerlämpligt.Jag vill nämna följande beträffande vidtagna ochpågående arbeten med att begränsa användningoch utsläpp av krom i miljön.Inom ramen för de internationellahavskonventionerna har åtagit sig attminska utsläppen av vissa metaller, bl.a. krom,. Vid år 1990överenskoms att utsläppen av metaller till vattenskall minska ,och samma mål skall vara nått för luftutsläpp till år1999.Överenskommelser inomHelsingforskommissionen, Helcom, innebär attutsläppen till både vatten och luft skall minska med50 % mellan åren 1987 och 1995.Kromföreningar används bl.a. inomytbehandlingsindustrin. Enligt vad jag erfaritarbetar med att ta framallmänna råd om slutna system inomytbehandlingsindustrin. arbetarvidare med att utreda avfallsfrågor inom järn- ochstålindustrin. finns stora mängder avfallsåsom avskiljt stoft, ofta med höga halter krom, vidmånga stålverk. Utredningen syftar till attkartlägga problemets storlek samt att identifieraoch bedöma lämpliga sätt att ta hand om avfallet,genom utvinning av metaller eller väl inneslutendeponering. Inom ramen för det pågåendeprogrammet för översyn enligt miljöskyddslagen avvillkor för utsläpp från miljöstörande anläggningar,kommer krav att ställas på järn- och stålindustrinsamt på enda ferrokromverk om minskadeutsläpp av stoft innehållande bl.a. krom.Färgfabrikanterna i har frivilligt kommitöverens om att inte använda kromföreningar isvensk färgindustri.Kemikalieinspektionen har klassificerat kromateroch kromtrioxid (kromsyra) somcancerframkallande ämnen, och dessa kemikalierskall märkas med upplysning om cancerrisken.Vidare har vissa kromföreningar, t.ex. kromateroch bikromater, klassificerats somallergiframkallande och skall märkas medupplysning om risk för hudallergi.Jag kan också nämna att Kemikalieinspektionenhar meddelat föreskrifter (KIFS 1990:10) omträskyddsbehandlat virke som bl.a. innebärbegränsningar i användningen av arsenik- ochkromföreningar. Genom omfattande insatser frånKemikalieinspektionen och branschorganisationerhar information spritts om dessa nya bestämmelser.Kemikalieinspektionen har vidare genomförttillsynsprojekt riktade motimpregneringsanläggningar och återförsäljare förträskyddsbehandlat virke. Av en upprättadrapport från Kemikalieinspektionen framgår attdessa informationsinsatser förväntas ge resultatunder i form av nedgång ianvändningen av arsenik- och kromföreningar iträskyddsmedel. Kemikalieinspektionen kommersenast att ge en avslutande rapporttill regeringen om effekterna av inspektionensföreskrifter (KIFS 1990:10).Kemikalieinspektionen avser också att omprövagodkännanden för samtliga äldretryckimpregneringsmedel under år 1993.Kromutsläppen från svenska garverier har minskatfrån till ca år 1990.Garveriverksamheten i är av litenomfattning. Merparten lädervaror för svenskkonsumtion importeras som hel- eller halvfabrikat.Ansträngningar att begränsa användningen avkrom i detta sammanhang måste därför ske iinternationellt samarbete. T.ex. inom Helcompågår arbete med att minska kromutsläppen frångarverier.Anf. 34 (-):Herr talman! Kretslopp är ju ett begrepp sommiljöministern har velat göra till sitt kännetecken imiljöpolitiken. Inom det politiska systemet är vi jusedan länge vana vid kretslopp. Många goda idéercirkulerar ständigt runt i detta kretslopp, tyvärrofta utan att komma till ett förverkligande.Men nog tycker jag att det här interpellationssvaretär ett exempel på ett återfall i den miljöpolitik somvi hade innan kretsloppstankarna föddes. Dethandlar i hög grad om vad man har gjort för attminska utsläppen från olika produktionsprocessernär det gäller krom. Men det som är alarmerandeoch som jag i första hand tänkte på när jag ställdemin interpellation är allt det krom som finns iprodukter.Av de krom som enligt vad manberäknar har stoppats in i den s.k. teknosfären ärdet en mycket liten del som har läckt ut. Detmesta finns så att säga fortfarande i omlopp, iprodukter som används eller i produkter som harkasserats och finns någonstans som avfall; dekommer att brytas ned och avgedetta krom. Frågan är hur vi skall hantera detproblemet.Krom har framför allt använts som ytbehandlinginom stålindustrin; rostfritt stål är den störstaanvändningen. En anledning till att jag tagit uppjust kromet är att det är en ganska litet diskuteradmiljöfara. När vi diskuterar tungmetaller och derasgifteffekter på människor och på annat liv är detvanligen andra tungmetaller vi tänker på. bly och kadmium. Man menar att kromet inteär lika farligt. Men man vet också att krom inaturen kan övergå från den mindre farliga tillbetydligt farligare former. Miljöministern redogörockså för att Kemikalieinspektionen harklassificerat vissa produkter somcancerframkallande.I takt med att andra miljöproblem växer -- jagtänker på försurningen -- minskar också markernasförmåga att hålla miljöfarliga ämnen, och läckagenblir större. Allt det här gör att kromet som vi harstoppat in i vårt samhälle och som cirkulerarrunt är en tickande miljöbomb, som ännu inte harexploderat men som kanske kommer att göra det,och vi vet inte riktigt hur.Vi vet att en del kromater har vissa effekter. Deanrikas i biologiska organismer, de beter sig somandra mycket kända, etablerade toxiskatungmetaller, men vi vet ändå inte riktigt hur debeter sig, vi vet inte riktigt hur kromet cirkulerar,och vi vet inte hur vi skall hantera de stora mängdersom är i omlopp.Det var de här frågorna som jag tänkte på när jagställde min interpellation, och jag tycker att svaretär väldigt begränsat och inte berör just alla de härkretsloppsaspekterna. Jag skulle därför önska attfrågan fick en ytterligare, mer inträngandebehandling.Anf. 35 Miljöminister ():Herr talman! Det är riktigt att jag återigen i förstahand har redogjort för läget, de åtgärder som harvidtagits; en del av detta är ett arv sedan tidigare.Det är ju viktigt att den här utvecklingen har startatnär det gäller den förebyggande sidan -- jag tror attAnnika och jag är överens om att det inteär oviktigt. Det är den delen som jag har beskrivit.Sedan har vi restproblemen, det som i olikasammanhang redan finns i omloppet. Det är ettmycket svårare problem. Jag har inte någrapatentlösningar det är en del av samma synsätt därsom på andra områden: Vi måste veta vad det är föravfall som vi skall ta hand om, sortera detta, tahand om det på det lämpligaste sättet med hänsyntill egenskaperna, och naturligtvis fördjupa vårkunskap om dessa egenskaper. Det är så den delenav problemet måste hanteras.Det är självklart att en viktig del avkretsloppstänkandets utveckling handlar om justhur man i det moderna samhällets mycketdifferentierade varuflöde skall kunna ta hand omjust de farligaste delarna av t.ex. tungmetaller icirkulation och hantera detta på lämpligt sätt.Mycket av kromanvändningen är alltså inriktat påatt begränsa användningen av krom. Efter handskall den här cirkulationen alltså minska iomfattning.Anf. 36 (-):Herr talman! Det är ju inte så att vi har slutatanvända krom. Vi importerar ju fortfarande krom,och det används som sagt framför allt i rostfritt stål.I interpellationssvaret redogörs framför allt förneddragningar av användningen dels iproduktionsprocesserna, dels på andra områdendär användningen ändå är ganska liten. Men närdet gäller att hitta ersättningar på det område därkromet framför allt används har vi nog inte kommitså långt på väg. Där tror jag att det behövs mycketytterligare insatser när det gäller forskning ochutvecklingsarbete.Jag skulle kanske ha önskat att det här svaret hadevarit mer konkret. Det har gjorts viktigtforskningsarbete -- det finns säkert mycket på dethär området som jag inte känner till, men ettforskningsarbete som jag känner till har bedrivitsvid . Det finns ett nyttcentrum i som skall syssla med justtungmetallernas miljöproblem. Jag tror att det ärangeläget att man i det nu näraliggandeforskningsarbetet ser till att resurser avsätts ocksåför det ganska förbisedda men nog såallvarliga problem som kromanvändningeninnebär.Det är också viktigt att man satser på att se om detfinns något annat som vi kan göra. Rostfritt stål ärju en produkt som man som miljöengageradprivatperson har tyckt har varit bra, även om det ären liten användning. Man har kunnat satsa pårostfritt stål i stället för olika typer av plaster, ochså visar det sig att man återigen har hamnat isituationen att man gått från ett problem till ettannat. Det är därför viktigt att man arbetar vidareoch ser om det finns bättre ersättningsmedel, ochjag tror att det krävs insatser från samhällets sidaför att åstadkomma detta.Anf. 37 Miljöminister ():Herr talman! Jag vill bara bekräfta att jag har tagitdel av bl.a. det arbete som har gjort vid Linköpingsuniversitet. Jag tycker att det ger en intressant bildav hur situationen ser ut, sammanfattat i den härmycket långsiktiga ackumulerade kromsituationen.Den visar att det -- i varje fall -- är stigandekurvor som vi har att hantera totalt sett, även omutsläppen till luft och vatten på vissa områdenavtar, men då flyttas de i stället och blir till ettinternationellt problem. Det beror helt enkelt påstrukturomvandlingen i Sverige.Eftersom det här är en tungmetall som inte är så lättatt få tag i när den väl är utspridd är det klart att detär viktigt att studera de ackumulerade effekterna avkrom i naturen. Det har skett bl.a. vid Linköpingsuniversitet. En av de avhandlingar som jag har settär av Bo Bergbäck; han har just givit en tydligarebild av den långsiktiga problematiken. Vi hade inte särskilt mycket krom i trafik isystemen, men därefter har vi ackumulerat mer ochmer. Även om tillförseln harminskat betydligt kvarstårackumuleringsproblematiken. Jag delar därförAnnika uppfattning att det här verkligeninte är något problem som vi har löst -- det är ettproblem som vi måste följa mycket intensivt.Anf. 38 (-):Herr talman! Jag vill avslutningsvis säga att jagtycker att det är bra att vi har fått den härfrågan aktualiserad, men jag är naturligtvis intenöjd i den meningen att jag tycker att svaret ärtillräckligt. Jag hoppas att regeringen återkommermed förslag om mer specificerade och merlångtgående forskningsuppdrag, så att vi kankomma till rätta med problemet.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1992/93:45 omkörkort för snöskoter m.m.Anf. 39 Statsrådet ():Herr talman! har frågatkommunikationsminister omregeringen kommer att lägga fram förslag omobligatoriskt körkort för snöskoter samt omregeringen planerar att vidta åtgärder sombegränsar snöskoteråkandet i inland ochfjälltrakter. Jag och kommunikationsministern harkommit överens om att jag -- som ansvarig iregeringen för terrängkörningslagstiftningen --skall svara på interpellationen.Sten-Ove hänvisar i interpellationen tillutredningsarbeten vid ochRikspolisstyrelsen. Några förslag från dessamyndigheter i fråga om snöskotertrafiken har dockinte lämnats till regeringen.Regeringen tillsatte en utredning omåtgärder mot buller i fjällområden och skärgårdar(dir. 1991:78). Utredningen har till uppgift attbelysa möjligheterna till och konsekvenserna avrestriktioner mot bullrande aktiviteter i landetsfjällområden och skärgårdar. Utredningensdirektiv innebär inget hinder för utredaren att taupp sådana frågor som tarupp i sin interpellation.Utredningen avser att överlämna sittslutbetänkande till Miljö- ochnaturresursdepartementet . Eftersedvanlig remissbehandling kommerutredningsförslaget att ligga till grund föreventuella åtgärder från regeringens sida i syfte attminska olägenheterna av bullrande aktiviteter ifjäll- och skärgårdsområden. Remissen kommergivetvis att omfatta även organisationer somtillvaratar de intressen som upp i interpellationen.Jag kan självfallet inte nu lämna några besked omvad regeringen kan komma fram till som en följd avutredningens förslag och den påföljanderemissbehandlingen. En allmän strävan frånregeringens sida är emellertid att minska bullret isamhället. Ett uttryck för den ambitionen är ocksåden utredning som regeringen tillsatt med uppgiftatt utarbeta ett förslag till en samlad handlingsplanmot buller (dir. 1992:20).Anf. 40 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för det ovanligtintetsägande svaret. Jag har svårt att förstå hur mankan författa ett svar på två A4-sidor genom att istort sett enbart hänvisa till pågående utredningar.Jag har i min interpellation försökt fästaregeringens uppmärksamhet på att det finns en stororo bland snöskoterägare och förare för ettinförande av restriktioner. Det finns en oro för attdet kommer att skapas en ökad byråkrati för skall få äga och köra en snöskoter.Tidningarna har ju fört framoch publicerat en rad korkade förslag som sägshänföras till olika utredningar. Det har t.ex.handlat om att man skall införa obligatoriskakörkort, restriktioner i fråga om motorstyrka,bandmärkning, hastighetsbegränsningar osv.Nu är det väl ändå dags, , att ni iregeringen tar bladet från munnen och talar om vadni egentligen håller på med.Jag kan förstå att statsrådet i detalj inte kanredovisa kommande förslag om hursnöskotertrafiken skall begränsas. Men GörelThurdin bör väl kunna ta avstånd från de grövstapåståenden som cirkulerar i massmedia.Jag tycker att regeringen åtminstone på någrapunkter bör kunna skapa klarhet. Kommer det attbli körkort för snöskoter? Kommer det att införashastighetsbegränsning eller blir det någon form avobligatorisk bandmärkning? Vad det gäller de härbegränsade områdena borde kunnage ett klart besked.Skall vi norrbottningar tvingas till hårdarestriktioner för var och när vi får köra vårasnöskotrar? Skall vi utestängas från stora delar avfjällvärlden, där många av oss tillbringar en stor delav vår fritid, därför att några centralbyråkratersitter och ritar in områden som skall blibullerskyddade för att turisterna skall få åka skidori lugn och ro?Regeringen har avskaffatfritidsbåtsregistret, eftersom man ansåg att det ärett intrång i den personliga integriteten attregistrera båtar. Hur långt är bereddatt gå för att värna om snöskoterägarnas integritet?Anf. 41 ():Herr talman! Jag delar den uppfattning som har gett till känna i den här frågan.Uppfattningen delas av många i vårt avlånga landsnordligaste delar. Jag kommer själv från enfjällkommun, , där så gott som samtligafamiljer har en snöskoter. Kommunen betraktassom den snöskotertätaste kommunen i hela landet.Jag vill dock påpeka att jag inte talar i egen sak. Jagär inte snöskoterägare och har inte heller för avsiktatt skaffa mig en snöskoter.Jag kan tala om för statsrådet att det är svårt attbeskriva den känsla många har närsnöskotersäsongen börjar närma sig -- känslan attfå ta sig ut i den vida fjällvärlden en vackervårvinterdag. Det är lätt för, framför allt,stockholmarna att se problemen. Men det ärfaktiskt mycket positivt att se alla de människorsom med skoterns hjälp kan ta sig ut i vår vackrafjällvärld. Många undrar om man successivtkommer att attackera fjällvärlden ytterligare medandra medel. Skall man stänga av fjällvärlden?Jag har sett den karta som den s.k.bullerutredningen arbetar med. De zonförslag somär upptagna i bullerutredningen bearbetas vidareav . Där diskuterar manytterligare s.k. svarta zoner. hardelat in fjällvärlden i tre olika zoner. Den förstazonen -- vildmarkszonen -- är markerad med svartpå kartan. Den zonen skall vara helt fri frånmotortrafik. Det gäller såväl skoter- som flygtrafik.I den andra zonen -- friluftszonen -- skall man tillåtaen viss skotertrafik. I den tredje zonen --skoterförbudszonen -- kan skoter framföras efterspeciella leder, enligt samma regler som inuvarande förbudsområden.Det är fråga om stora ytor. Jag vågar påstå att detsammantaget rör sig om ytor motsvarande ettnormalstort län i landets södra delar.Jag har erfarit att kommun ärexpertområde för problem med båt- ochskotertrafik. I och harman däremot inte ens blivit tillfrågad.I regeringen ingår partier som gör gällande att de ärmotståndare till olika slag av förbud. Det är därförförvånande att denna regering har för avsikt attytterligare berika av förbud. Jag är definitivtmotståndare till dessa förbud. Man måste lösaproblemen med information och åter information.Jag hoppas att regeringens förslag till att minskaproblemen med buller i fjällvärlden kommer attutmynna i ett ytterligare utflöde av information pådet här området.Anf. 42 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill först tala om att jag inte ärstockholmare. är jag dessutomglesbygdsbo. Jag är mycket väl medveten om attsnöskotern utgör ett viktigt arbetsfordon iskogslänen och andra snörika områden.Snöskotrarna är också ett viktigt transportfordonför människor som bor långt ute på landsbygden.Det finns ett medvetande om detta. Jag talar nu förmig personligen, men detta medvetande finnsockså inom departementet där vi skall arbeta meddessa frågor. Jag utgår ifrån att utredarna har haftkontakt med människor som är berörda av det här.Jag håller med om att ett sådant här fordonnaturligtvis ökar tillgängligheten till marker t.ex.för handikappade men också för den bofastabefolkningen i exempelvis inland. I detavseendet är vi överens.Däremot vill jag bemöta att en samling naturromantiker centraltskulle ha kommit på att man skall se översnöskoteråkandet och begränsa bullret. Enmajoritet i har ställt sig bakom att manskall göra det. I kommittédirektiven till utredningenom åtgärder mot buller i fjällområden ochskärgårdar som förre miljöministern , står det, utifrån en proposition om engod livsmiljö som den föregående regeringen ladefram, att en alltmer omfattande användning avflygplan, helikoptrar och terrängfordon ifjällområden samt ett ökat antal motorfarkoster iskärgårdsområdena har medfört bullerproblem iområden där tystnaden borde vara en viktigkvalitet. Det finns en bakgrund till varför man gördenna utredning. har begärt att ensamlad aktionsplan mot buller skall utarbetas. Detrör sig således om ett regelrätt uppdrag frånriksdagen.Utredningar görs för att skaffa fram ettkunskapsunderlag så att man skall kunna fatta brabeslut. Jag tycker att vi i hanterarutredningar som om de var något slagsfärdigutarbetade förslag. Det är fel att se det så.Utredningen arbetar självständigt.Naturvårdsverket har t.ex. tagit ett eget initiativoch överlämnat synpunkter på snöskoteråkandet ifjällområden till utredningen. Rikspolisstyrelsenhar i en utredning också arbetat fram synpunktersjälvständigt. Man tar där upp sådana frågor somni nämnde. Det gäller t.ex. frågan om obligatorisktförarbevis och registeringsnummer.Vi kan konstatera att det finns ett problem. Vi harungefär 200 000 snöskotrar i . Alla ärinte medvetna om att man måste ta hänsyn tillnaturområden och sina medmänniskor när mananvänder snöskotrar. Vi är ensammma om att haallemansrätt i . Allemansrätten leder iblandtill att naturen utsätts för stora påfrestningar, t.ex.när det gäller användning av terränggående fordon.I andra länder måste man i regel ha ett tillstånd föratt fara fram, på ett helt annat sätt än vad vibehöver här i Sverige.Jag tycker därför att denna debatt är viktig. Vimåste få de människor som inte har förståelse fördet här att använda en snöskoter på rätt sätt. Detgäller att kombinera önskemålen. Man skall tahänsyn till djurlivet och naturmiljön ochmänniskors önskan om att det skall finnas ostördaområden. Detta måste dock vägas samman medbehovet av ett sådant här fordon i de områden somni nu talar om.Vi har en reglering av detta. Men regleringen hartydligen inte varit riktigt effektiv, eftersom dennakritik kommer fram. Därför är det nödvändigt attförsöka få fram vad kritiken egentligen riktar in sigpå och vilka åtgärder man kan ta till.Jag måste fortfarande säga att jag inte kan ochinte vill direkt uttala att vi t.ex. skall ha förarbeviseller registrering. Om jag uttalade mig på det sättetskulle jag föregripa remissomgången. Jag tycker attutredningen skall få lämna fram sitt självständigaförslag. Det kommer att ske , och sedan skallförslaget ut på en remissomgång. Därigenom får viett kunskapsunderlag som skall göra det möjligt föross i regeringen att lägga fram ett bra förslag.Anf. 43 ():Herr talman! undrar man vilken kritik somstatsråden i regeringen lyssnar på. Den kritik motsnöskotern som fordon förekommer inte i någonstörre utsträckning i de län där man användersnöskoter.