prot · GH097 · 1993-10-14 00:00:00 — Det beror på att vi har en arbetsrätt somstänger inne och gynnar dem som finns påarbetsmarknaden och stänger ute dem somförsöker komma in.Jag tror inte att det ena behöver ge det andra. Jagtror inte att man måste ta in unga genom att slå utgamla. Det stora övertidsuttaget har ju nämnts idebatten . Jag tror att det finns en rädsla hosarbetsgivare för att våga satsa på nyanställningar.Alla som har följt småföretagarutvecklingen vet juatt det finns tillväxtfaser i ett litet företags historiadär man ställs inför det svåra beslutet om man skallgå från att vara ensam till att bli flera eller från attvara en liten grupp till att bli 20--25 personer.Inför varje sådant beslut kommer den här typen avdiskussioner och kalkyler in. Lönar det sig, ochvågar vi nyanställa? Jag tror att det många gångerutfaller till nackdel för att nyanställa. Man försökerfortsätta genom att jobba övertid och satsa mer tidsjälv. Man vågar inte nyanställa. Jag tror attarbetsrätten är en framkomlig väg för att kommatill rätta med detta.Om jag själv fick prioritera skulle jag sättaskattetryckets betydelse ovanför arbetsrättens närdet gäller att skapa arbetstillfällen i det här landetpå lång sikt. Jag tror att det höga skattetrycket, somdriver svenska företag ur landet och som gör att viinte klarar den internationella konkurrensen, haren större betydelse än arbetsrätten. Man jag tror attäven arbetsrätten kan påverka i ett kortareperspektiv.Anf. 66 ():Herr talman! Arbetsrätten har ju berörts i mångaanföranden här . Jag skall använda minaminuter till att något belysa det målmedvetnamoderatledda och SAF-ledda avrustningsarbetesom pågår på arbetslivsområdet när det gällerlöntagarnas rättigheter och villkor. ,innan de förslag som är aktuella har behandlats, harbetydande beslut tagits. Låt mig ge en rubrikmässigredovisning.Skadestånden vid olovliga konflikter tiodubbladesper omgående av den nya regeringen efter 1991 årsval.A-kasseavgifterna fördubblades, också i stort settper omgående.Arbetsförmedlingslagen ändrades så att privatarbetsförmedling tilläts. Uthyrning av arbetskraftsläpptes helt fri, utan lagbegränsningar. När detbeslutet togs fanns en spärr kvar, nämligen fackensvetorätt. I en lagrådsremiss föreslås nu att den skallupphävas.Företagshälsovården eroderas.Passivitet råder från regeringen på arbetsmiljönsområde.De s.k. MBL-medlen dras helt in liksom anslagentill fackens utbildningsverksamhet, vilketomöjliggör eller försämrar fackens möjligheter tillutbildning bland medlemmarna.Möjlighet till kollektiva studiemedelsansökningarstoppas, i samma syfte.Lönegarantin sätts så lågt att vanliga löntagare intefår sina lönefordringar skyddade, då företag går ikonkurs.I utredningsväg kan nämnas förslagen iArbetsrättskommitténs första delbetänkande. Meraär på gång, och vi känner de förslagen väl.Utredning pågår om ledighetslagstiftningen och omden s.k. lex . Det är i denna miljö somregeringens lagrådsremiss om arbetsrätten ocharbetslöshetsförsäkringen skall ses, förslag somenligt regeringen skall behandlas och träda i kraftnågon gång vid årsskiftet.Det arbete som den socialdemokratiska regeringeninledde, särskilt efter förslag,demoleras nu effektivt. De sista resterna av förrahöstens krisuppgörelser körs över, inte minstgenom förslaget på a-kassans område.Våra idéer om det goda arbetet och om betydelsenav de anställdas trygghet i anställningen och rättentill inflytande på det egna arbetet för engagemangoch utveckling i samverkan sopas undan. är detSAF:s, och program som genomförs punktför punkt. Man kan se hur regeringen målmedvetetarbetar för att följa upp deras program.Vi socialdemokrater måste i regeringsställning tahänsyn till såväl löntagarnas berättigade intressensom företagandets villkor. Den borgerligamajoritet som vi nu har i riksdag och regeringgynnar ensidigt -- eller tror sig gynna --arbetsgivarintressena. Det är enkonfrontationspolitik som vi upplevti vårt land och som hämtat sina förebilder iThatchers England.I detta arbete utsätts de fackliga organisationernasystematiskt för rena förtalskampanjer. Det gälleratt misskreditera dem, inte minst inom deras egenmedlemskrets och inför den allmänna opinionen.Det gäller organisationer som historiskt mer än deflesta andra har visat ett samhällsansvar i vårt land.De har gjort det ända in i nutiden och kommer attgöra det även . Det kan belysas inteminst med och de ansvarsfullaavtal som därefter har tecknats på svenskarbetsmarknad.Dessa kampanjer förs från denna talarstol, och vihar hört återklangen från dem . De bedrivsmed borgerliga medel och med ochungmoderaterna i spetsen.Herr talman! Vad det handlar om är att ta ifrånmänniskorna tron på att de gemensamt ochsolidariskt kan åstadkomma något i arbetsliv och isamhälle. Endast så kan nyliberalismen segra.Ändå är det tydligen viktigt att börja med de unga,särskilt med tanke på att det är de som först ochhårdast drabbas av den politik som förs, inteminst på arbetslivets område.Fredrik och deltar somnyliberalismens avantgardister i dettaraseringsarbete bland de unga. Det är alldelesuppenbart att det budskap som man där sprider äratt om man lyckas genomföra förändringar iarbetsrätten, skulle det gynna de unga. Jagförmodar att man då inte ens talar om att dettakommer att gå ut över de äldre som har anställningi företagen. Det är ett budskap som skapar misstro.De förslag på arbetsmarknadsutskottets områdesom nu förbereds och som skall framläggas ienskilda propositioner avseende arbetsrättenoch a-kassan är rena utmaningar mot löntagarna.Vi kommer att i allt väsentligt avvisa förslagen ochlägga fram alternativa förslag när det gäller a-kassan och dess finansiering. Detfinns andra lösningar, Vi socialdemokrater skallredovisa dessa och stå för dem.Anf. 67 ():Herr talman! Jag skall hålla mig till mera regionalafrågor, eftersom tidigare här i daghar belyst sysselsättningsfrågorna.Under en följd av år har liberalernakrävt att regionalpolitiken i högre grad måste riktasig mot mindre företag. erkänner alla partieratt det är i de små företagen som de nya jobbenfinns att få.En viss anda som stimulerar egna initiativ och egetföretagande är ofta förhärskande på de orter därsmåföretagen har särskild grogrund. En sådan andakan inte kommenderas fram på central nivå, utanden måste växa fram underifrån.Statens uppgift blir då att underlätta framväxten avnya företag och stimulera kreativa miljöer. För attdetta skall vara möjligt krävs ett väl utbyggtutbildningsväsende och stora satsningar påinfrastruktur.Herr talman! brottas vi med efterkrigstidensstörsta arbetslöshet. Den fördelar sig över hela vårtland, och det krävs ett långsiktigt och tålmodigtarbete för att komma till rätta med såvällågkonjunkturen som arbetslösheten.I dag görs mycket stora ansträngningar för attkomma till rätta med statens ekonomi, pressa nerbudgetunderskottet, sänka räntorna och stimulerainvesteringarna i främst småföretagen.Mycket görs för att förbättra infrastrukturen. Detrepareras och byggs nytt på stora delar av vårtvägnät. Snabbtågslinjerna byggs ut ochjärnvägsnätet upprustas för att möta inte baradagens utan också morgondagens behov.Regeringen satsar stora belopp på att bygga uthögskolorna och öka forskningen. Förutsättningarskapas för att även de små och medelstorahögskolorna skall fungera som en motor i denregionala utvecklingen.Vad behöver företagen för att våga satsa påframtiden, för att våga investera, expandera och gemänniskor arbete? Jo, de behöver en framtidstro,en tro på att politikerna skall skapa deförutsättningar som behövs för nya investeringaroch utveckling av näringslivet.Herr talman! lider av denspekulationsekonomi som härjade under 80-talet.Bankkrisen har medfört att det ärmöjligt för den lille företagaren att låna tilllönsamma projekt. Bankerna gör allt de kan för attåterhämta sig, som de blivit så försiktigaatt de inte längre tror på småföretagens förmåga attutvecklas.Regeringens politik ger låga räntor, vilket gör detmöjligt att klara de investeringar som behövs för attmöta de förbättrade konjunkturer som är på väg.För att råda bot på svårigheterna att låna riskvilligtkapital rustas utvecklingsfonderna upp. De får enstramare organisation, som förhoppningsvis ocksåskall få mer kvalificerade styrelser.Är det då inga problem ute i regionerna? Självklarthar inte glesbygden och regionalpolitiskt utsattaområden klarat sig undan lågkonjunkturen.Lågkonjunkturen och kapitalbristen slår hårdastmot företagen i glesbygden.Visst behövs fortsatta satsningar på upprustning avvåra vägar, inte minst på inlandsvägarna, för att fåfram skogsråvara, som var innepå, och för att långpendlare skall ha drägliga vägartill och från sitt arbete.Visst behöver utbildningen och forskningenytterligare förstärkas ute i regionerna. Skall ävende små och medelstora företagen klara deninternationella konkurrensen krävskompetenshöjningar i småföretagen. Där kanhögskolorna vara en motor i utvecklingen.Men företagarna frågar också efter om regering ochriksdag kan klara ekonomin, så att den låga räntanblir långsiktigt bestående och så att de vågarinvestera.Herr talman! Här handlar det om de politiskapartiernas trovärdighet. Vart leder densocialdemokratiska överbudspolitiken? Jo, mot enorolig penningmarknad, som driver upp räntan istället för att sänka den.Vilken trovärdighet skapar socialdemokraterna?Den ena veckan talar och om att förändringar i arbetsrätten skallgöras som förbättrar förutsättningarna för de småföretagen. därefter tar de tillbaka förslaget;åtgärder i arbetsrätten skall göras, men inte nu ochinte som regeringen föreslår. Vilken trovärdighetger detta, herr talman?Vilken trovärdighet ger socialdemokraternasöverbudspolitik när det gällerinfrastruktursatsningarna? Undersocialdemokraternas regeringsinnehav varinfrastruktursatsningar inget prioriterat område.Varför då denna överbudspolitik ?Herr talman! Gemensamma tag behövs för att viskall kunna föra en ansvarsfull ekonomisk politiksom gör att näringsliv och företagare återfårframtidstron. När det finns en gemensamuppfattning bland partierna om att arbetslöshetenendast kan minskas genom en utveckladsmåföretagsamhet och förbättrade villkor fördessa, varför visar inte oppositionen också ipraktisk handling att de är beredda att undanröjade hinder som finns ?LAS måste ändras för att småföretagen skall vågaanställa. Räntan måste hållas låg för attinvesteringar i nya verksamheter skall komma till.Den nya småföretagsbeskattningen måste fullföljasför att flera människor skall våga satsa påegenföretagande. Alla dessa frågor är viktiga förhela landet och inte minst för de människor som boroch verkar i våra glesbygder.Herr talman! Jag vill avsluta med en fråga tillframför allt . Hur är det när nisäger att arbetsmarknads- och regionalpolitiken ärmisslyckad -- har ni ingen del i misslyckandet? Ärdet bara en konfrontation ni är ute efter?Georg ! Vad betyder detta med att ta tillvara skogens resurser? Hur skall man ta till varadem? Jag skulle gärna vilja har ett konkret svar pådet.Georg frågade hur kanmedverka till denna politik. Vi försöker undanröjaden spekulationspolitik som ni hade del i . Vi försöker lindra oron hos småföretagarnaoch rätta till bristerna i infrastrukturerna; det somvar brister . Det är ett stortjobb, , för att kunna skapasysselsättning och nyföretagande.Anf. 68 () replik:Herr talman! Det kom en rad frågor här. Jag ficknästan intrycket av att ville att vi skulletycka synd om regeringen, som har så hemsktmycket att göra efter den socialdemokratiskaregeringstiden. Han undrar om vi inte har någondel i problemet. Om man får tro den borgerligaförkunnelsen, så beror allting enbart på våramisslyckanden under 80-talet.Den avregleringsvåg som går över landet i olikahänseenden -- infrastrukturverken, som ,osv. -- är ett stort hot mot regionalpolitiken, och detär den borgerliga regeringen som har iscensattdessa insatser. Den avregleringsvågen tar vi ingetansvar för. Den får ni borgerliga regionalpolitikerförsöka hejda om ni inser faran.Spekulationspolitiken var naturligvis ett stortproblem. Men den ena efter den andra av deborgerliga talarna här bröstar sig och säger att denvar ett socialdemokratiskt missgrepp. Jagrekommenderar er att läsa bok.Den och många andra dokument kan visa vilken deli utvecklingen de borgerliga hade. Ni kritiseradeoss för att vi inte gick snabbare fram medvalutaavreglering och annat, som ju skapadeproblemen. När vi försökte stoppa överhettningeni fällde ni den socialdemokratiskaregeringen.Nu solar sig och andra i de insatser somgörs för att rusta upp vägar och järnvägar. Men deär ju helt och hållet en frukt av de insatser som vipåbörjade . Nihar egentligen inte tillfört något nytt alls.I stället var det vi som i krisuppgörelsen höstpressade fram en överenskommelse om extrasatsningar på dessa områden. Det är väl snart detenda som finns kvar av den uppgörelsen.Anf. 69 () replik:Herr talman! Om jag hade haft tid i mitt anförandeskulle jag ha sagt att hela den här debattennaturligvis handlar om människorna och derasvillkor, om hur de skall kunna få ett fast arbete ochframtidstro. Det är väl egentligen det enda GeorgAndersson och jag kan vara överens om.Se på den överbudspolitik ni sysslade med i frågaom infrastrukturen! Det är klart att det finnsmycket som skall göras, men allt detta skall betalas,. Det skall betalas av ett samhällesom lider av den 80-talsspekulation, som ni i allafall hade huvudansvaret för att rätta till. Ni hade juregeringsmakten.Låt oss hålla oss till regionalpolitiken. säga att hon vill ha en rättvis regionalpolitik.Hon har skrivit en del artiklar, som GeorgAndersson och flera personer i andra delar avlandet har opponerat sig emot.Min fråga till blir: Vad är detsocialdemokratin vill egentligen? Hur skallregionalpolitiken se ut? Är det ni skall ha? Eller är det GeorgAnderssons, eller skogslänens? Det vore bra om nikunde tala om hur det skall vara, så att vi vet vadvi skall fundera över och debattera med er om.Det är ju ekonomin som styr hela vårt samhälle,, och den måste rättas till. Men nitalar om att det behöver göras vissasaker, men inte nu och inte som den här regeringensäger, utan på något annat sätt som skallkonkretiseras någon annan gång.Det är ungefär som syn påskogen; att den är så viktig. Berätta för oss hur viskall kunna använda skogen, hur vi skall få framden när vägarna är undermånliga efter årtionden avsocialdemokratiskt styre! Det är detta vi behöverklara ut, förutom frågan om hur ni har hanterat desmå skogsbrukarna . Det är ocksånågot som måste rättas till.Man funderar vidare på hur ni socialdemokraterskall klara ekonomin. Ni måste vara med ochbetala. Ni måste vara med och spara. Och det är jude sociala avgifterna vi skall spara på. Ni har, precissom i sitt anförande, hela tidenbekrivit saker och ting kort, rakt och enkelt. Menhur och när sakerna skall ske, det säger ni inte.Om arbetskadeförsäkringen sade ni: Visst måsteman göra något åt den, men inte nu utan senare.Detta trots att den fonden hade miljarder iunderskott. Så är det på område efter område. Detfinns alltså problem. Ni måste konkret tala om hurdet här skall redas ut, så att vi får en stabil ekonomi.Det är det behöver.Anf. 70 () replik:Herr talman! Detta är en mycket märklig situation.En företrädare för regeringspartierna står upp ochvädjar till mig att jag skall tala om hur vi skall redaut de ekonomiska problemen, hur vi skall få fart påsysselsättningen och klara regionalpolitiken.Regeringen har ju ett ansvar! Regeringen har ställttill det -- ganska ordentligt.Ni får försöka reda upp det här eller också avgå. Viär naturligvis beredda att ta över vilken dag somhelst, till skillnad från er när vi avgick 1990. Dåsprang ni i de borgerliga partierna och gömde er påvar sitt håll.Vad jag konkret vill peka på när det gäller skogenär att vi måste utveckla metoder för att tillvarataskogsråvaran för energiförsörjningen, framför alltklenvirket. Det finns intressanta idéer, inte minst imitt hemlän, och det gäller att vi får en nationellsatsning på detta.Regeringen måste se till det -- ni har ju fortfarandemakten, tyvärr. Ni måste göra en insats och se tillatt vi samlar resurser för att utveckla metoderna attutnyttja skogsråvaran på ett alternativt sätt ienergiproduktionen.Arbetslösheten är ju det övergripande problemet.Det kostar miljardbelopp; tre, fyra miljarder permånad i kontantstöd. En stor del av de pengarnamåste användas till aktiva insatser. Vi har gång pågång krävt sådana, ganska konkreta åtgärder. Detär bara att gå till dokumenten och se efter.När det gäller infrastrukturen anklagas vi å enasidan för att ha lagt överbud och för att vilja satsaför mycket, å andra sidan för försummelsen att inteha gjort tillräckligt. Jag upprepar: Det som denborgerliga regeringen nu gör och skryter med ärhuvudsakligen ett förverkligande av de beslut somden socialdemokratiska regeringen fattade redanpå sin tid.Jag hävdar slutligen att de två stora hoten motregionalpolitiken är den avregleringsvåg som nugår över landet, i kraft av regeringens dogmatiskaoch ideologiska politik, och den skenandearbetslösheten.För övrigt får vi väl i den referensgrupp som vi ärkallade att ingå i diskutera och försöka kommafram till om det finns några nya idéer att tillföra i detlångsiktiga regionalpolitiska arbetet.Anf. 71 () replik:Herr talman! uttrycker sig somom han inte förstår vad det handlar om, trots atthan t.o.m. har varit statsråd. Det storaoppositionspartiet säger sigvilja ta över regeringsmakten -- helst , menmed den verkliga ambitionen att göra det efternästa val -- och det spelar naturligtvis en roll hur nibeter er i den politiska debatten och om ni ärberedda att ta ansvar.Låt oss ta oron i småföretagen som exempel. Debehöver anställa människor och utveckla, men nisäger nej till förändringar av LAS. ochPersson säger att de visst skall fixa det här när de ärhos småföretagarna, men när de sedan träffar LOoch facket får de inte uträtta detta, därför att detskall inte göras några förändringar. Vilken situationskapar det?Vidare skapar ni överbudspolitik när ni inte talarom hur ni skall betala sådant som infrastruktur --pengarna skall bara lånas och betalas tillbaka avkommande generationer. Det påverkar naturligtvisräntan i vårt land. Det är också avgörande för omdet kommer att göras några insatser i företagen ochkan skapas nya jobb.Jag blir litet överraskad över det om skogen. Vi kan ha samma uppfattning omatt skogen måste tas till vara som en värdefullresurs, men det är nypåkommet att ta upp denfrågan nu utan att ha klart för sig hur det hela skallgå till.Det är klart att avregleringen av infrastrukturen,Posten, SJ och flera av de statliga verksamheterna,är ett bekymmer och att vi måste hantera det. Jagkanske i den beredning som vi båda sitter i kan fåinbjuda till en diskussion om attvi verkligen skall bry oss om att försöka hitta en bralösning. Det är värdefullt att regionerna har sammaservice som tätorterna och att vi kan kommaöverens om det. Vi skall inte skapa nyablockeringar, som ytterligare försvårar förföretagen ute i regionerna att våga satsa och tro påframtiden.Det handlar mycket om vad vi säger i den härlokalen. Jag kan erkänna att det i och för sighandlar mycket om vilka förslag som den sittanderegeringen lägger fram, men det handlar också omvad vi säger och gör här och om vad det storaoppositionspartiet säger.Det kan vara intressant att höra vad de 27 talaresom kommer upp efter mig har att säga. Vilkavisioner har ni om framtiden? På vilket sätt tyckerni att vi skall betala det vi kostar på oss i samhället,så att vi kan få en låg ränta och de nya jobben, somvi alla är helt överens om att vi måste skapa,framför allt för de människor som lider av att inteha ett fast och riktigt arbete?Anf. 72 ():Herr talman! Jag skall först kommentera StenÖstlunds anförande. Han sade att fackligaorganisationer utsätts för förtalskampanjer. Ja, detförekommer en del sådana, men de riktas minst likamycket mot företagarna och mot regeringenspolitik, och de innehåller samma överdrifter. Det ärolyckligt.Ett bra arbetsliv och en framgångsrikarbetsmarknad bygger på samarbete ochsamförstånd mellan arbetsgivare och arbetstagare,och ingen vill någonting annat.Herr talman! Vi har en resurs av flera hundra tusenmänniskor som inget hellre vill än att arbeta. Detär människor med vilja, kreativitet, kunskaper ochförmåga. Det är en stor del av de goda krafter somfinns i . Jag vill alltså vända på begreppen,och inte bara se de arbetslösa som problem utansom resurser. Den som blir betraktadsom ett problem bli mycket lätt nedtryckt i skorna,tappar självförtroende och tror att han inte dugernågot till. Det är mycket farligt. Människor ärresurser.Detta innebär inte att jag vill negligera alla deproblem som arbetslösheten för med sig -- tvärtom.De är djupt allvarliga, ekonomiskt och mänskligt.Många människor har det mycket svårt . Mentrots det har jag träffat så många -- bådeungdomar och äldre -- som drivs av en fantastiskkraft att uträtta något. Många projekt växer framute i landet. Det finns mängder av idéer.Jag vill ta ett exempel från min kommun ,och det är Föreningen . Det är en ideellförening som bildades av föräldrar för att motverkadroger. har den utvecklats till en omfattandeverksamhet för arbetslösa, både ungdomar ochäldre med stor erfarenhet. Syftet är att utvecklaaffärsverksamhet, service och turism i kommunenoch successivt knoppa av företag. Några är på gångredan nu. Det gäller sådant som har försvunnit frånkommunen eller som finns i mycket begränsadomfattning, t.ex. skomakeri, cykelreparatörer ochnya butiker. Projektledaren uttrycker det så här: Viskall bygga entreprenörer. Ge dem stöd, hjälp ochutbildning så att de har förutsättningar att klara enverksamhet på egen hand.Från att ha varit tveksamma urkonkurrenssynpunkt är nu både företagarna ochköpmännen i kommunen positivt inställda och serprojektet som ett lyft för hela samhället. Projektethar fått stöd av kommunen, länsarbetsnämnden,m.fl., men i mycket begränsadomfattning. Det här är ganska otraditionellt ochställer arbetsförmedling och länsarbetsnämnd infören utmaning; hur skall man hantera det här införövergången till företagsamhet?Som jag ser det, är det omöjligt för oss i regeringoch riksdag att skapa regler som passar för allasituationer, utan det gäller för dem som arbetardirekt med dessa frågor att ha sådana kunskaperoch sådan personkännedom att de kan tolka ochanvända regelverket så att de hjälper människor ini arbete. Det gäller att ha kompetensen att bedömavad som är hållbart för framtiden.Herr talman! När det nu finns ett antal ljuspunkteri form av ökad export, fler nya jobb, lägre räntor,högre produktivitet, bättre konkurrenskraft,minskade konkurser och varsel samt en kraftigtökad optimism bland hushållen, är det oerhörtangeläget att ta till vara och använda det positivasom finns, i stället för att svartmåla, somsocialdemokraterna gör.Om företag och privatpersoner tror ,vågar de investera, vågar de anställa i stället för attköra på övertid. Hushållen vågar kanske byta bileller göra andra typer av investeringar. Det är detsom leder till efterfrågan och därmed till jobb.Framtidstron är en av de viktigaste faktorerna föratt bryta den negativa spiralen och vända den tillnågot positivt.I det läget är det viktigaste av allt att föra en politiksom stabiliserar kronan och sänker räntan. Det äringen lösning att föreslå någonting som skulle ökabudgetunderskottet ytterligare. Det leder bara tillräntehöjningar, slår ut fler företag och ökararbetslösheten. Alla -- opposition såväl somregering -- har ett stort ansvar för de signaler somges.Det gäller att föra en arbetsmarknadspolitik somunderlättar för dem som är utanför arbetslivet attkomma in. Det är detta som förändringarna iarbetsrätten syftar till. Det har störst betydelse förde små företagen, och det är där som möjligheternatill nya jobb är störst. Det är också detta som denmassiva satsningen på utbildning för att höja denallmänna kompetensen syftar till.