prot · GG0954 · 1993-01-20 00:00:00 — har i eninterpellation om tagit upp depersonalförändringar i som blir följdenav strukturförändringar i bolaget.Sten-Ove ställer tre specifika frågor,nämligen1. vilka åtgärder jag är beredd att vidta för attgarantera sysselsättningen för de berörda vidVattenfall,2. vilka initiativ jag är beredd att vidta för att få tillstånd ett utvecklingsbolag där fåransvaret för att tillföra kompetens och kapitalunder en samt3. om jag avser att vidta extra åtgärder för att desom berörs av åtgärder ej friställs innanersättningsjobb har skapats.Först vill jag än en gång slå fast, som jag har gjortbeträffande olika statliga företag ett flertal gånger,att det faktum att ett bolag ägs av staten inteinnebär att ägaren kan ställa andra krav på atteffektivitet och avkastningsförmåga än de somställs på liknande frågor av andra ägare. Jag harockså sagt att det ankommer på företagensstyrelser och ledningar att besluta om den framtidainriktningen och utvecklingen av de statligaföretagens verksamhet. Jag kommer därför inte attföreslå regeringen att ta något särskilt initiativ i dennu aktuella frågan.Inga företag kan lämna garantier försysselsättningen i en marknadsekonomi. Menföretag som kan agera efter normalaföretagsekonomiska principer har de bästaförutsättningarna att tillförsäkra sina anställda enanställningstrygghet på lång sikt.Effekterna för dem som bor i mindre orter därnäringslivet byggt på Vattenfallsaktiviteter blir naturligtvis särskilt kännbara. Jag ärövertygad om att tar hänsyn till dettabåde när man genomför de egna förändringarnaoch när olika externa insatser för att minskaeffekterna av neddragningarna planeras. Den förraregeringen framhöll i sitt förslag till ombolagisering av dåvarande affärsverket bör sträva efter en geografiskspridning av verksamheten samt att hålla nerpersonalantalet i . Så har ocksåskett.Jag har erfarit att undersökermöjligheterna att genom olika insatser stödja deorter och kommuner som drabbas avförändringarna på olika sätt och att bidra till attskapa nya arbetstillfällen. har aviserat ettomfattande program för att lindra effekterna förden personal som berörs.Så till direkta frågor. Jag ärinte beredd att föreslå regeringen särskildaåtgärder utöver gängse arbets- ochregionalpolitiska insatser respektive de insatsersom kan bli aktuella från isammanhanget.Anf. 35 ():Herr talman! Låt mig börja med att tackanäringsministern för svaret på dessa frågor.Vattenfalls planerade minskning av sin personal iJokkmokks kommun är, om den genomförs utanersättningsjobb, ett mycket hårt slag förkommunen. Kommunen kommer att förlora merän av befolkningen. I den här delen av landet,inland, finns inga möjligheteratt kommunen själv skall kunna kompensera dehundratals arbetstillfällen som försvinner.Det är viktigt att erinra om att i finnslandets största vattenkraftverk och -produktion.Energiförsörjningen denna vinter hade inteklarats -- när kärnkraften har varit urfunktion -- om inte vattenkraftverkhade varit i full produktion. Vi har här ett nationelltansvar gentemot kommunen och dess överlevnad.Staten har genom en stor exploatering avnaturrikedomarna skaffat sig storainkomster från denna fjällkommun. Därför harockså staten ansvaret för att de nu planeradeindragna arbetstillfällena i kommun tillfullo ersätts av nya.Visst har som företag ett ansvar, menhuvudansvaret måste självfallet ligga hos ägaren,som är staten. Detta ansvar kan ingen politikersvära sig fri från, näringsministern. Produktionen,utvinnandet av energi, fortsätter ju i Vattenfallsanläggningar. Staten har här en guldgruva i form avde stora vattenkraftanläggningarna som skaparmiljardvinster . Dels måste företaget självsätta in alla resurser för att kompensera de jobb,som man planerar att rationalisera bort -- enligtuppgift är det möjligt att utlokalisera ett 30-taljobb --, dels måste naturligtvis regeringen vianäringsministern ta sitt ansvar och via den ägarlagsom staten har se till att inga jobb rationaliserasbort förrän de på något sätt har ersatts. Det handlarför en gångs skull inte om resursbrist. Vattenkraftsvinst i kommun är av denstorleksordningen att det, även om endast enblygsam del av vinsterna användes för att klarajobben i kommunen, sannolikt inte skulle bli någraproblem.I det svar som jag har fått säger statsrådet attVattenfall undersöker möjligheterna att genomolika insatser stödja de orter som drabbas och bidratill att skapa nya arbetstillfällen. Detta är bra. Menbetyder det också att näringsministern hållerkontakt med företaget och är beredd att agera så attinga jobb tillåts att försvinna förrän de har ersatt avnya? På vilket sätt kommer näringsministern somyttersta representant för ägaren staten att agera föratt kommun skall kunna överleva?Anf. 36 ():Herr talman! Den här interpellationsdebattenberör inte bara och , ävenom man där kanske har de allra värsta problemen,utan den berör hela inland.Utifrån det svar som statsrådet har lämnat skullejag vilja påstå att statsrådet inte har tänkt överdenna fråga i hela dess vidd. Frågeställningarna harväl inte heller varit sådana. Jag tar mig emellertidfriheten att utveckla detta ämne en aning.Som ett komplement till den beskrivning som har gjort i interpellationen ompersonalminskningarna i inlandskommunerna, villjag som ett exempel lägga till att det i finns120 anställda i , och därifrån styrs åttakraftverk i Ångermanälven.I finns det två driftcentraler med 139anställda. skall båda dessa älvar läggas sammantill en driftcentral, och antalet anställda skallminskas med 80. Detta innebär att 79 aggregat ochdammluckor skall styras från en enda driftcentral.En första fråga inställer sig: Varför skall avpersonalen skäras bort i när den totalabantningen i , såvitt jag har förstått,handlar om ?För att garantera säkerheten är minimikravet endriftcentral per älv. 1979 inträffade ettkatastroftillbud uppe i . Då kördes helaLule älv från en driftcentral. Efter tillbudet, sominte är det enda, beslutades att Lule älv skulle körasfrån två driftcentraler, vilket är fallet i dag.Människorna i inland har avstått frånvinsterna av vattenkraften -- nu går den in istatskassan. Inte ens en återbäring på perkilowattimme har gått att återföra. Detta skall densocialdemokratiska regeringen lastas för. Det fannsförslag som den regeringen inte behagade att taställning till. skall drift- och dammsäkerhetenäventyras, så att, om jag får vara litet drastisk,människorna riskerar att dränkas som kattungarom en katastrof skulle inträffa i någon damm.För närvarande genomförDammsäkerhetsnämnden mätningar ochomräkningsarbete i de norrländska älvarna för attutvärdera säkerheten. Detta beräknas ta fyra femår. Avsikten är att höja dammsäkerheten iförhållande till vad som gäller i dag.Min fråga till näringsministern är: Ansernäringsministern att skall tillåtas attdrastiskt försämra säkerheten innandammsäkerheten är färdigutredd?Herr talman! svarar försäkerheten på stamnätet och försäkerheten vid produktionsanläggningarna ochdammarna. Vid bolagiseringen delas företaget upp.Jag vill därför ställa en fråga till statsrådet: hardet totala ansvaret för säkerheten i varje älv?Denna fråga ställer jag av det enkla skälet attVattenfall inte har kunna svara på den.Är det inte rimligt att regeringen tillsätter enutredare, som får till uppgift att kartlägga deincidenter som har inträffat och orsakerna till democh därefter i samråd dels medDammsäkerhetsnämnden, dels med Vattenfallförsöker bedöma säkerhetsfrågorna innan någrapersonalnedskärningar genomförs? Detta, herrtalman, är frågor som inte enbart jag ställer utanalla som bor och verkar nedanför dammarna i resp.älv.Herr talman! Huvuddelen av elproduktionen frånsvensk vattenkraft kommer frånglesbygdskommunerna i inland. De haravstått vinsterna till gagn för hela riket. De hartvingats acceptera att oersättliga naturvärden harspolierats. Exploateringen har haft negativaverkningar på skogsbruk, renskötsel, turism ochmycket annat.Är statsrådet beredd att begära alternativa förslagtill besparingar inom innan dennaomorganisation verkställs? De alternativaförslagen kan ju tas fram somdammsäkerheten utreds. Jag ställer denna fråga,trots att statsrådet säger att han inte ämnar vidtanågon åtgärd.Herr talman! Avslutningsvis vill jag påstå attVattenfall har ett mycket stort moraliskt ansvar idenna fråga. Svaret antyder litet grand att man påVattenfall är beredd att försöka hittaersättningsjobb. Jag anser att detta moraliskaansvar även faller tillbaka på regeringen. Därförfinns det skäl för regeringen att följa denna fråga,eftersom det inte bara är fråga om enomstrukturering av vilket företag som helst, utandet är fråga om en basnäring som är till gagn ochnytta och mycket väsentlig för hela svenska folket.Därför har även regeringen ett stort ansvar.Anf. 37 Näringsminister ():Herr talman! Jag delar uppfattningen att Vattenfallhar ett moraliskt ansvar. Det har varje företag somfriställer personal i olika bygder. Företagen haransvar för att försöka tillse att det skapas nyaarbetstillfällen och att på bästa möjliga sätt ta tillvara de resurser och faciliteter som finns. Vi vet attVattenfall ser på möjligheterna att göra ett antalinsatser på de orter som drabbas. Vi följer denprövning som görs av och ser vilka typerav förslag som väcks och vilka åtgärder som manhar för avsikt att vidta.När det gäller ersättningsarbetstillfällen och någonform av anställningsgaranti som har nämnts idebatten, vill jag dock säga att det inte råder någonannan typ av anställningsförhållande därför att detråkar vara ett statligt företag. Det finns inga skäl tillatt en statligt anställd i , med samma avtalframförhandlade av de fackliga organisationerna,skall ha några andra förutsättningar än dem som äranställda i , i eller i något av deandra kraftproducerande bolagen. De skall ha enanständig anställningsgaranti samt en godbehandling från arbetsgivarens sida, och det skallfinnas en viss form av ansvar som innebär att manförsöker skapa arbetstillfällen.Jag hoppas och tror att till vissa delarkommer att vara framgångsrikt i den delen avverksamheten.När det gäller säkerhetsaspekterna i resp. älvar villjag säga följande. ansvarar förstorkraftnätet i och är ett affärsdrivandeverk. Det har ansvar för säkerheten i detta när detgäller beredskap, men självfallet även när det gällervanlig normal elsäkerhet. Driften av kraftstationeroch liknande ansvarar resp. kraftproducerandebolag för. Det är ingen skillnad mellan Svenskakraftnät och , mellan Svenska kraftnätoch energi eller mellan Svenska kraftnätoch eller något annat bolag. Det är sammaansvar som gäller.Självfallet åligger det att ha betryggandesäkerhet i sina resp. underhåll och reinvesteringarsom behöver göras i resp. kraftstation. Vi harstyrelserepresentation i och kan därförfölja denna fråga. Vi kommer naturligtvis attkontinuerligt utvärdera de olika åtgärder somvidtas på det området, på samma sätt som deansvariga myndigheterna på området.När det gäller de alternativ som kan komma i frågai detta sammanhang, anser vi att ansvaret i förstahand ligger på . Det är sommoraliskt skall ta ansvar för att försöka skapamöjligheter att ta till vara de resurser av mänskligkompetens som friställs på resp. orter. I andra handär det regionalpolitiska ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder som måste vidtaspå gängse sätt. De som friställs från något annatföretag, som inte råkar vara statligt, har samma rättsom de som arbetar i statliga företag, oavsett omdet är i eller i någon annan del av landet,att få uppbackning från statsmakten när det gällerdessa åtgärder.Jag vill , herr talman, bara erinra om attriksdagen i stor enighet har ställt avkastningskravpå , vilka motsvarar ungefär de krav somställs på den övriga marknaden -- de kanske ärnågot i underkant. Vi har ställt krav på attVattenfall skall agera på exakt samma villkor sommotsvarande privata aktiebolag och därmed ha enrationell drift och bemanning.Självfallet måste vi mellan bolagsstämmorna haförtroende för att styrelsen fattar korrekta beslut.Om man inte har förtroende för styrelsen skall mansjälvfallet begära dess avgång och ersätta den meden annan styrelse som man anser uppfyller de kravnär det gäller mål och avkastning som harställt.Herr talman! Jag har förtroende för Vattenfallsstyrelse och ledning. Jag tror att det kommer attvidtas åtgärder för att klara delar av desysselsättingsproblem som uppstår. Vi följermycket noga den utveckling som sker på de mestutsatta orterna när det gäller de säkerhetsaspektersom har berörts och vilka regionalaarbetsmarknadspolitiska insatser som kan kommaatt behövas och som i så fall kommer att initieras avregionala myndigheter resp.Arbetsmarknadsdepartementet.Anf. 38 ():Herr talman! Näringsministern och jag kan varaöverens om att självfallet har ett ansvar.Det är vi helt överens om. Sedan sägernäringsministern att om detta inte går, får vi gå inmed de regionalpolitiska medlen och resurserna.Det är en mycket långsiktig och trög väg att agera.Det räcker inte med att företaget och ledning har det direkta ansvaret. Härmåste ägaren vara beredd att arbeta.Jag kan förstå att en näringsminister inte i alla lägenkan agera för att klara strukturförändringar närföretag rationaliserar eller läggs ner. Men detta är en alldeles speciellsituation. Vi måste som politiker ta ett ansvar, närstaten har utvunnit och exploaterat denaturresurser som kommunen har, mot löfte om attdet skulle ge arbete och trygghet i utbyte. Då måstevi också se till att vi håller löftena,näringsministern, och se till att man får behållajobben i en så utsatt del av landet. Allt annatagerande är ett svek mot kommunen och dessinvånare.Här kan vi genom att använda en mindre del av devinster som staten skapar i kommunen se till att vifår nya jobb. Låt oss göra det! Det finns mångaexempel på hur man tekniskt klarar av en sådansak. Jag kan föreställa mig att man kan skapa ettutvecklingsbolag för en liten del av dessa vinster,där får stå för kompetens och kapitalunder t.ex. en tjugoårsperiod. När det gällertekniken kan man alltid finna en lösning på någotsätt. Det är viktigt att vi som politiker visar ettengagemang i dessa frågor och inte ständigthänvisar till att om det misslyckas, är det deregionalpolitiska resurserna och medlen som skallta över.Det finns ju kapital i kommunen. Staten pumpar utguld, miljardvinster från regionen. Det krävs baralitet engagemang från ägaren, Per !Här ligger knuten. Man får inte skylla ifrån sig helatiden på företagets, i det här fallet ,ledning. Jag tror säkert att ledningen gör det bästaden kan av situationen. Men ägaren får aldrigåsidosätta sitt ansvar i en kommun när ett företaghar exploaterat naturtillgångar. Det är viktigt.Anf. 39 ():Herr talman! Det är utmärkt att regeringen följerdenna viktiga fråga. Som jag sade tidigare är deninte bara viktig för människorna i inlandutan även för landet som helhet.Jag skulle vilja återkomma till säkerhetsfrågorna.Är det inte rimligt att man jämsides medomstruktureringen prövar frågorna om säkerhetenvid dammarna, näringsministern? Man skall välinte strukturera om och göra samma misstag som iNorrbotten tidigare, och tvingas ändra tillbaka, föratt man inte klarar den stora kapaciteten. Är detinte rimligt att göra det parallellt, i stället för attförst strukturera om och skära ner på personalen,och sedan konstaterar statliga myndigheter attdammsäkerheten skall höjas? Då skall det juprövas fyra i efterhand. Det är fullständligtologiskt att göra på det sättet.Jag skulle vilja ha ett mera korrekt svar på hurregeringen ser på dammsäkerheten. Jag förstår attnäringsministern inte har kunnat ge besked om det,eftersom frågan inte var ställd i interpellationen.Men det är en huvudfråga att fundera över. Hurklarar man dammsäkerheten? Hur klarar man attstyra så oerhört många delar i en verksamhet närdet handlar om flera älvar? Det handlar inte baraom att ha servicepersonal i närheten som kan hinnafram . Någon måste också varsla personalen, såatt de kan ge sig ut.Frågan om vem som har det totala ansvaret vidvarje älv har ställts till också. Vattenfallsäger: Det är en s.k. bra fråga. Jag hoppas attnäringsministern tar med sig den frågan hem. Ställden gärna till igen och försök kommaöverens om vem som har det totala ansvaret. Detär väsentligt, när så enorma värden står på spel ochoroväckande saker kan hända.Jag vill återkomma till detta med rationaliseringaroch omstruktureringar. Självfallet är personalenvid alla anläggningar mycket intresserad av attmedverka till att rationaliseringar sker och attverksamheten blir effektivare. I har mangenomfört en tioprocentig nedskärning avpersonalen. Man prövar den modellen. skallden modellen slås sönder och personalen flyttasom. Personalen skall skickas till en enda central iJämtland. Dessutom blir en stor del av personalenarbetslös. Det finns mycket att göra på dettaområde, om man gör det tillsammans. Jag hoppasatt den löntagarkonsult som har uppdraget fårtid på sig att verkligen utreda frågan.Anf. 40 Näringsminister ():Herr talman! Först till omVattenfalls ansvar: Jag anser att harexakt samma ansvar mot sina anställda somSydkraft har vid de älvar där man har ansvaret fördriften och äger kraftstationer. Det råder ingenprincipiell skillnad. Det finns ett arbetsgivaransvaratt vid omstruktureringar försöka ta till vara deresurser som finns och om möjligt hjälpa anställdatill nya anställningar. Jag tycker inte att det finnssärskilda skäl som talar för att skulleutgöra något unikt exempel, att Vattenfallsanställda skulle ha en särställning i förhållande tillexempelvis anställda eller Bolidensanställda eller till några andra anställda som arbetarmed naturtillgångar. Därmed inte sagt att man inteskall göra mycket stora ansträngningar för attförsöka finna goda relevanta arbetsuppgifter förden personal som kan komma att friställas.Ger man ansvar och förtroende till en styrelse ochen företagsledning för ett statligt företag, vilket förövrigt även aktiebolagslagen förutsätter, måsteman också låta dem få möjlighet att fullgöra sinaarbetsuppgifter med utgångspunkt i deavkastningskrav och de direktiv riksdagoch även regering har ställt. Vi har ställt normalaavkastningskrav på , i viss mån krav somligger i underkant. har fastställtriktlinjer för att de statliga företagen skall ageraprecis på samma sätt som motsvarande privata.Därmed måste vi agera efter de principerna ochinte gripa in mellan olika bolagsstämmor ochförsöka detaljstyra.Jag skall gärna titta ytterligare på vad som görs ellerkan göras när det gäller dammsäkerheten. Det kanfinnas oklarheter i uppdelningen mellan Svenskakraftnät och . Jag skall gärna ställa fråganom det finns någon sådan just i det fallet. Annars ärdet samma uppdelning som gäller mellan Svenskakraftnät och alla andra kraftverksägare runt om iSveriges land, oavsett om det är i älvdalar ellernågon annanstans.Anf. 41 ():Herr talman! Näringsministern säger att Vattenfallinte är något unikt exempel. Samma ansvar gäller imånga andra företag. Självfallet har alla företag ettansvar för sin sysselsättning. Men inte baraföretaget utan också ägaren, staten, och därmeddess yttersta representant, näringsministern, har ettansvar för hela regionen. När vi i fattadebeslut om att exploatera naturtillgångar iJokkmokks kommun talade vi om att det skulle geett utbyte i form av sysselsättning. Vi lägger inte nerproduktion och flyttar inte någon verksamhet.Tvärtom ger verksamheten mer och mer kapital ochguld för det svenska folkhushållet och svenskastaten. Självfallet finns inte bara ett moralisktansvar utan också ett politiskt ansvar.Frågan har av självklara skäl diskuterats rättmycket i mitt län . I börjanav året träffades samtliga representanter påNorrbottens riksdagsbänk för att hitta vägar ut föratt om möjligt försöka hjälpa till. Vi var överens omatt det i första hand naturligtvis är företagetsansvar. Men det är också ägarens ansvar. Jagnoterar av den debatt som Per harbidragit till här att de borgerliga signalernatydligen inte har gått fram till honom eller också harhan inte lyssnat på dem.Jag har dock den klara uppfattningen attnäringsministern och regeringen inte kan svära sigfria från följderna av det som har hänt.Näringsministern får inte stoppa huvudet i buskenoch tro att problemen löser sig själva, utan detkrävs ett aktivt engagemang från ägarnas sida, iförsta hand för företaget, i andra hand moralisktoch politiskt för att klara en så viktig samhällsfråga.Vi måste visa ett engagemang och inte bara hänvisatill regionalpolitiska effekter och resurser. PerWesterberg måste verkligen engagera sig i den härfrågan. Annars blir det besvärligt att försvarapolitiken framöver.Jag är övertygad om att Per har ettförtroende för och ledning, ochdet är bra. Jag hoppas också att befolkningen iregionen skall ha kvar någon form av politisktförtroende för näringsministern när behandlingenav denna fråga närmar sig sitt slut.Anf. 42 ():Herr talman! Jag erkänner att jag när jag jämförnäringsministerns uttalanden här i debatten meddet lämnade svaret ser en ljusning och får enförhoppning om att regeringen inser att denna frågahar en sådan vidd att den måste följas med störstauppmärksamhet. Självklart skall göramycket stora ansträngningar för att skaffaersättningsjobb, men det är också självklart att detskall ske i rätt turordning.Som här har framkommit kommer el från framförallt den äldre vattenkraften att blioerhört lönsam i förhållande till nyutbyggd elkraft,kanske såväl från kärnkraftverk som frånvattenkraftverk. Det kommer att göras mycketstora vinster. Då måste man också se till att berördaregioner verkligen får leva vidare. Det är interimligt att det skall förekomma verksamheter ute iskogarna utan att det där bor någon endamänniska. Det dras in på skogsnäringen och ävenpå andra håll, och man skall därför ta ett ansvar fördetta.Jag blir som lekman litet förvånad när jag ser senarelägger reinvesteringar i de kraftverksom det gäller. Det betyderatt man kommer fram till kärnkraftsavvecklingeninnan det möjligen skall göras några insatser,framför allt i . Jag frågar mig omdet är rimligt att vi skall hanteranationalegendomar på det sättet. Om investeringarsenareläggs på detta vis kan olyckor inträffa.Framför allt kommer vi kanske inte att få utmaximal effekt.Med en personal som har en rimlig arbetsbörda ochsom kan kontrollera verksamheten kan varjekraftverk köras med maximal effekt, vilket är tillglädje inte bara för utan för alla oss somär beroende av billig elkraft i vårt land. Det är härfaktiskt fråga om en nationalegendom.Det är vidare viktigt att veta vem som har det totalasäkerhetsansvaret, men när länsstyrelserna, somhar ansvaret för detta ute i regionerna, har ställtden frågan har de inte fått något svar. Det är viktigtatt vi politiker ger ett besked i den frågan, om detfinns något svar på den. Annars måste vi se till attdet problemet blir löst.Anf. 43 Näringsminister ():Herr talman! Mycket kort: Det finns ettarbetsgivaransvar i samband med deomstruktureringar som jag har nämnt. Jag tyckeratt det är felaktigt att säga att ansvarskulle skilja sig från det som andra kraftägare harrunt om i . Det är likvärdigt.Det är också felaktigt att tro att vi kan springa ifrånavkastningskrav som riksdag har fastställti form av riktlinjer för de statliga företagen.Vattenfall skall vid omstruktureringen ta sitt ansvarprecis som övriga arbetsgivare. Det är moralisktriktigt. Jag ämnar inte frånta detansvaret genom att försöka ta över det. Däremotskall vi självfallet följa denna fråga, precis som viskall följa andra utomordentligt känsligaomstruktureringar, oavsett om det gäller ,, , något stålverk e.d. Vi harsamma ansvar för hela folk och för heladen svenska arbetskraften.Det sades vidare att el från Vattenkraft kommer attge stora vinster och att detta för med sig ettmoraliskt ansvar. Ja, det kan sägas att ett lönsamtföretag kan anses ha något större ansvar än ett somär mer pressat, men det gäller inte bara förVattenfall utan för samtliga företag. är idet avseendet inget särfall.