prot · GG0990 · 1993-04-13 00:00:00 — Vi är det förstaland i världen som avreglerat och tagit bortbrevmonopolet. Vi har också mest öppnatelemarknad.Vi är också ett föregångsland när det gäller attskapa konkurrens på spåren. 1988 årstrafikpolitiska beslut med separation avinfrastrukturen från operatören ger oss ocksåmöjligheter att introducera konkurrens. Men jaghåller med om att det är viktigt attäven bevaka konkurrenssituationen när vi nu gårmot en ny öppen marknad på de gamlamonopolmarknaderna.Det är kanske värt att nämna att det finns partierhär i kammaren som är inne på att göra 180 graderom och cementera dessa monopol. Det är enutveckling som jag tror att vi har anledning attmotverka.Anf. 252 vice talman ():Fru talman! Jag tycker attkommunikationsministern bortser litet från densärskilda situation som våra affärsdrivande verkbefinner sig i. Det är riktigt att vi får en nykonkurrenslag. Den kommer att hjälpa till att få eneffektivare konkurrens och därmed effektivitet ivår ekonomi.Men när det gäller de affärsdrivande verken har vivid flera tillfällen blivit varse hur svårt detta är atthantera, inte minst därför att medvetenheten intefinns hos dem som leder de affärsdrivande verken.När det gäller de pågående diskussionerna medKonkurrensverket har de av samma skäl somtidigare, dess värre så här långt inte lett någonstans.Det finns inte den rätta förståelsen för hur viktigtdet är med konkurrens.Det finns ytterligare ett besvärande inslag i den häraffären. Genom att Posten nu bakar in kostnadenför den här tjänsten i brevportot blir den intemomspliktig för Posten. Det blir den däremot förde konkurrerande företagen. Jag är medveten omatt det kanske mer ligger på nästa svarandestatsråds bord, men den här försvårande aspektenkan ju rimligen inte vara acceptabel när vi talar omen ordentlig konkurrens,kommunikationsministern.Anf. 253 Kommunikationsminister ():Fru talman! Låt mig först konstatera att denpromemoria som har tillställtPosten är ett mycket kraftfull dokument där manverkligen tar itu med dessa saker och kräver ett svarfrån Posten. Detta är ett exempel på att det nyaKonkurrensverket faktiskt fungerar som det ärtänkt.Sedan får vi en ny konkurrenslag som ytterligareskärper kraven. Det är den normala bevakningenav konkurrensen. Dessutom har regeringen påteleområdet lagt fram en ny telelag sombl.a. tar upp de telespecifika delarna avkonkurrenssituationen.På postsidan pågår arbetet med enpostlag som kommer att få ungefär motsvarandeutformning som telelagen. Den skall även bevakade specifika delar som är anknutna just tillpostverksamheten.Anf. 254 vice talman ():Fru talman! Konkurrenslagen är utmärkt. Denkommer att rätta till mycket av de svagheter somfinns. Men jag tror fortfarande att den konstigamellanställning som våra affärsdrivande verk hargör det extra svårt. Jag tror inte att vi kommer åtdetta med mindre än att det också finns en vilja frånverkens håll att rätta till det.Det är riktigt som kommunikationsministern säger:Den promemoria som utredaren har gjort äranmärkningsvärt hårt skriven. Det är t.ex så att hanvill ha en omedelbar förändring i avvaktan pådomstolsprövning. Just för att detta är såuppenbart, vilket jag menar att det är, är detmärkligt att inte Posten själv fattar det beslutet istället för att försöka förhala det.Jag tackar kommunikationsministern för att dettaär ytterligare en markering. Det är viktigt med eneffektiv konkurrens, inte minst i våraaffärsdrivande verk.Anf. 255 Kommunikationsminister ():Fru talman! säger att affärsverkenhar konstiga mellanställningar. Jag kan delvis hållamed om det. Det är just därför som det är såoerhört viktigt att driva vidare arbetet med attbolagisera såväl som är redan föremål för ett förslag ombolagisering genom den proposition som lades framför . Posten kommer att få ettmotsvarande förslag i samband med att en postlagpresenteras. Den kommer också att reglerakonkurrensförhållandena. Det är nämligen viktigtatt dessa verk kan uppträda i sammaassociationsform som sina konkurrenter. Därmedlöses också den fråga som tog uppom den ojämlika situationen när det gäller attmomsbelägga dessa tjänster.Anf. 256 vice talman ():Fru talman! Där är vi överens. Bolagisering är bra,men det löser dess värre inte hela problemet. Omden dominerande ställningen finns kvar hjälper detinte om vi har det i bolagsform i stället. Kravet påen effektiv konkurrens kommer att finnas ävenefter att den förändringen har skett.Anf. 257 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag tror att vi kan vara ganska överensom att både Posten och kommer att haen dominerande ställning inom sina resp. områdenunder mycket . Därför är detviktigt att komplettera konkurrenslagstiftningenmed den speciella telelagen och den speciellapostlagen. De visar hur man kan förena de politiskamål som har ställt upp med en effektivkonkurrens inom dessa för vårt lands välfärdmycket viktiga områden.Överläggningen var härmed avslutad.41 § Svar på fråga 1992/93:513 om allmänhetensbankombudsmanAnf. 258 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig närjag skall verkställa beslut i december1992 att inrätta allmänhetens bankombudsman.Jag vill först framhålla att beslut inteinnebar att en allmänhetens bankombudsman skallinrättas, utan att frågan skulle utredas.Frågan om en allmänhetens bankombudsmanbereds inom och samråd harskett med och . Syftet med dessa diskussioner äratt försöka finna en enhetlig lösning för den sektorsom tillhandahåller finansiella tjänster,kreditinstitut och försäkringsbolag. Påförsäkringsområdet finns exempelvisKonsumenternas Försäkringsbyrå som ansvarar förrådgivning och informationsservice tillkonsumenter. Jag räknar med att en lösning påfrågan skall kunna nås innevarandeår.Jag vill i detta sammanhang även nämna attUtredningen om grupptalan vid svenska domstolarför närvarande överväger en möjlighet förKonsumentombudsmannen att föra s.k. grupptalani för konsumenter viktiga frågor. En sådanmöjlighet skulle även kunna tillgodosebankkunders behov att få hjälp med sinamellanhavanden med bankerna.Anf. 259 ():Fru talman! Först vill jag tacka statsrådet för svaretpå min fråga. Men jag är inte helt nöjd. På en punkthar statsrådet rätt. Det gäller detta att riksdagenfaktiskt begärde en utredning om inrättandet av enbankombudsman.Bakgrunden till min fråga är naturligtvis attriksdagen fattade beslut om att geregeringen i uppdrag att utreda inrättandet av enbankombudsman. Jag tycker att det har gått ganskalång tid . Det har gått tre och en halv månadsedan beslutet fattades.Varje dag kan vi i press och övriga massmedier seuppgifter om olika bankers s.k. affärer. Jag vet juatt det egentligen inte hör ihop med den här frågan.Det kommer att hanteras i en annan ordning. Menmänniskor är oroliga. Människor som använderbankernas tjänster känner stor tveksamhet.De är oroliga för dyra villalån och för sinakonsumentkrediter.Bankkunder känner också tveksamhet inför denflora av olika konton som de enskilda bankerna har.Jag vet att bankkunderna ständigt frågar sig hurmycket de har blivit lurade och hur mycket de somkunder har blivit förda bakom ljuset.Det är därför vi socialdemokrater tycker att det ärså viktigt att vi kan stärka konsumenternas ställninggentemot banker och andra kreditinstitut. Det ärdärför vi vill att vi skall få en allmänhetensbankombudsman som får till uppgift att ta framprincipiellt viktiga klagomål hos bankkunder.Sedan handlar det också om att säkra allmänhetensförtroende för det svenska betalningssystemet. Detär därför jag inte är riktigt nöjd med svaret. Jagtycker att detta kunde komma fram tidigare änhösten 1993.Anf. 260 Statsrådet ():Fru talman! Först och främst vill jag säga att fråganinte legat stilla sedan fattade beslut. Somjag sade har vi berett frågan utifrån vad vi tror ärviktigast, nämligen att försöka hitta en lösning somgör att branschen fungerar väl. Kan man få en bralösning för hela sektorn tror jag att det är det bästaför alla konsumenter i det här avseendet.Man skall vara försiktig när det gäller att användauttryck som lura eller förd bakom ljuset. Jag ärganska övertygad om att egentligen inte någonbank har ambitionen att lura eller föra kunderbakom ljuset. Ändå kan det inträffa att mankommer snett i relationerna. En kund kan upplevaatt fel information lämnats. Sådant skall utpå ett bra sätt. Det kan göras på det vis som jagredovisat här.Jag tror att detta kan av under de närmastemånaderna och att det kan ge resultat i höst.Anf. 261 ():Fru talman! Det är klart att jag är tacksam för attarbetet, som statsrådet säger, inte legat stilla undertre och en halv månad. Men det har ändå intekommit ut något speciellt av detta.Det samråd som förekommer mellanFinansdepartementet, ochFinansinspektionen är naturligtvis viktigt. Men jagtror att lösningar av ungefär det slag som gällerförsäkringsfrågorna inte är bra just när det gällerbankerna. Här handlar det om oberoende och omatt vara fristående. Det är otroligt viktigt för attallmänheten skall kunna ha förtroende förbankerna. Tyvärr har bankerna inte bästa rykte nuhos allmänheten.Anf. 262 Statsrådet ():Fru talman! Det finns två frågeställningar här. Denena gäller om en bankombudsman får se tillrelationen mellan bankkunden och banken. Denandra gäller den finanskris som vi i har.Skulle vi ägna oss åt att diskutera den senare fråganhär under frågestunden skulle vi naturligtvisdiskutera det politiska systemets ansvar förspekulationsekonomin , hurinkompetensen inom banksektorn i mångaavseenden ledde till problem ellerfallskärmsavtalen. här under frågestundenkommer ju en fråga om fallskärmsavtal upp. Mendet är inte dessa saker som ställda fråga gäller, utanden gäller bankerna och relationerna till kunderna.I det avseendet är jag ganska övertygad om att vifår lösa problemet på bästa sätt, som jag har anvisati mitt ursprungliga frågesvar.När det gäller den andra frågeställningen kan jagförsäkra att vi kommer att göra allt vi kan för att setill att det skapas ett förtroende i varje fall för detpolitiska systemets nuvarande möjligheter atthantera bankproblematiken.Anf. 263 ():Fru talman! Jag tackar för det som Bo Lundgrensade sist i sitt förra inlägg. Min tanke var inte attdebatten skulle gälla hela det finansiella systemet.I stället handlar det om kunder som har konto ibank och som behöver bankernas tjänster.Trots allt tror jag att det är otroligt viktigt att detsnabbt blir ett beslut och att det blir ett väldigtoberoende system, så att man känner att ingen avparterna på finansområdet är inblandad. Det äralltså mycket viktigt att åstadkomma en sådanstatus. Om det finns möjligheter att kommma framtill ett resultat tidigare än är vitacksamma.Överläggningen var härmed avslutad.42 § Svar på fråga 1992/93:514 om skatteavdragför broavgifterAnf. 264 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att det blir lika självklartför arbetspendlare att göra skatteavdrag förbroavgifter vid landets första avgiftsfinansieradebro över Rödösundet i i som förandra arbetsresor.Reglerna om avdrag för kostnader för resor mellanbostad och arbetsplats innebär att avdrag undervissa förutsättningar medges för resor med egen bilenligt schablon med per mil. Beloppet äroberoende av de faktiska kostnaderna i detenskilda fallet. Någon möjlighet till avdrag utöverschablonbeloppet för t.ex. en broavgift finnssåledes inte.Om en skattskyldig genom att använda sig av t.ex.en avgiftsbelagd bro får en kortare körsträcka tillarbetet skulle det enligt min mening vara rimligt attöverväga om avdrag bör medges även förbroavgiften, om det totala avdragsbeloppetdärigenom inte blir högre än det belopp som skulleha medgetts om bron inte kunnat användas.Enligt vad jag inhämtat kommer frågan att tas uppav utredningen om tjänsteinkomstbeskattning idess slutbetänkande i vår. I samband med attställning tas till utredningsförslagen bör ävenfrågan om broavgifter och liknande ut.Anf. 265 ():Fru talman! Tack för svaret.Landets första avgiftsfinansierade bro är bron överRödösundet i i , och den blir klarför trafik . Bron kommer att förkortakörsträckorna inte minst för arbetspendlare frånFrösön och västerut samt till och från Östersund.Körsträckan kommer att förkortas med 2 mil för enenkel resa. Det är mycket bra bådesamhällsekonomiskt och miljömässigt.Hur stor broavgiften blir för arbetspendlare är intebestämt . Men det är ganska säkert, sägs det,att avgiften blir ca 10 kr.Vi i har dock erfarit att broavgifteninte kommer att vara avdragsgill i deklarationen,och det är också vad statsrådet poängterar i sittsvar.Men det gäller, som sagt, den förstaavgiftsfinansierade bron i . Därför är detganska lätt att titta i regelboken och säga nej. Detfinns ju inte någon regel för den här situationen.Frågan är också principiellt väldigt viktig, eftersomfler broar och vägar kan bliavgiftsfinansierade.Jag tolkar dock det svar som jag har fått som ganskapositivt. Statsrådet säger att det enligt hans meningbör vara rimligt att överväga osv.Statsrådet talar också om en skattskyldig somgenom att använda sig av t.ex. en avgiftsbelagd brofår en kortare körsträcka till arbetet osv. Menkörsträckan blir kortare. Det är klart attdet här också handlar om ekonomi. Den som väljerbort broalternativet har med nuvarande reglermöjlighet och rätt att göra ett schablonavdrag om13 kr per mil. Det är ju mera ekonomiskt att göraen omväg och köra , om man ser det helarent ekonomiskt.Men här handlar det om att minska körsträckornaoch därmed de negativa miljökonsekvenserna.Anf. 266 Statsrådet ():Fru talman! Av egna erfarenheter från tidigare närdet gäller frågestunder måste jag säga att mitt svarborde vara ganska positivt. Jag har sagt att det finnsall anledning att överväga detta. Det är det förstajag ville kommentera.Vidare är det naturligtvis fråga om ensamhällsekonomisk vinst från flerautgångspunkter, om man skulle väljabroalternativet. När det gäller de tur ochretur som körsträckan förkortas med blir detavdrag på jämfört med ett avdrag på förbroavgiften. Även statsfinansiellt är detta mycketintressant. Det är t.o.m. så intressant att kalkylenockså utan avdragsrätt skulle gå ihop för denenskilde. Bensinen skulle nämligen kosta istorleksordningen om man kör den extralånga vägen, jämfört med en broavgift om 10 kr.Egentligen skulle just det som nämns i det härexemplet löna sig för den enskilde även utanavdragsrätt.Som jag sagt i svaret tycker jag att det finns allanledning att överväga den här frågan i sambandmed att vi tittar på tjänsteinkomstbeskattningen iövrigt.Anf. 267 ():Fru talman! Jag sade ju att jag tyckte att svaret varganska positivt. Sunt förnuft säger faktiskt att detborde vara både möjligt och rimligt att få göraavdrag i deklarationen.Det är statsfinansiellt bra. Det håller jag med om.Men också miljömässigt är det väldigt bra. Läggerman ihop dessa båda faktorer är allting bra.Statsrådet hänvisar till utredningen omtjänsteinkomstbeskattningen. Men jag anser attdetta är ganska bråttom. Bron över Rödösundetblir klar . Jag undrar därför när man kanräkna med ett regeringsförslag som får taställning till. Det är, som sagt, bråttom. Man hinnerju åka på nämnda bro ganska många månader.Anf. 268 Statsrådet ():Fru talman! Om ett förslag från regeringen bliraktuellt kommer ändringarna att träda i kraft den 1januari 1994.Anf. 269 ():Fru talman! Jag uppfattar också det senaste som ettmycket positivt meddelande från statsrådet, somjag vet har sunt förnuft. Det sunda förnuftet börsegra också i det här fallet. Jämtarna och andraarbetspendlare kommer att alltså få göra avdrag förbroavgifter i fortsättningen.Anf. 270 Statsrådet ():Fru talman! Jag ber att få tacka för denkomplimangen och replikera med att säga: Allt vikan göra för det vackra landskapet ärnaturligtvis viktigt.Överläggningen var härmed avslutad.43 § Svar på fråga 1992/93:544 ombeloppsgränsen för uttagande av skatt m.m.Anf. 271 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att lägga fram ett förslag om att höjagränsen för uttag av kvarskatt och återbetalning avöverskatt.Jag har efter regeringens bemyndigandetillkallat en särskild utredare som skall se överuppbördslagstiftningen. Frågan om beloppsgränserär en av de frågor som kommer att tas upp isamband med denna översyn. Utredningsarbetetberäknas vara avslutat före utgången av år 1994.Jag är inte beredd att nu föreslå en höjning avbeloppsgränsen.Anf. 272 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Statsrådet hänvisar till översynen avuppbördslagstiftningen. Det är bra att en översynav uppbördslagen görs. Den kom ursprungligen till1953. Det är uppemot 150 ändringar och tillägg iuppbördslagen, så vi är helt överens om att enöversyn behöver göras.Men den översyn som skall göras är mycketomfattande och den tar tid. Jag har haft tillgång tilldirektiven och jag har tittat på dem. Även omstatsrådet säger att utredningen skall vara avslutadvid /95 följer ett remissförfarande,propositionsskrivande och riksdagsbehandling.Allt tar sin tid.Det jag efterlyser i min fråga är att statsrådetsnabbt lägger fram ett förslag om att höjabeloppsgränsen för uttagande av kvarstående skatt,liksom gränsen för återbetalning av överskjutandeskatt. Senast gränsen höjdes var ,då den höjdes till . harinflationen varit ganska våldsam. Jag har tittat påkonsumentprisindex och det har stigit mer än fyragånger , mer änfyrdubblats alltså.Den nuvarande låga gränsen innebär ju attutbetalning respektive inbetalning blir ett kostsamtförfarande. Regeringen tillträdde i oktober 1991.Det är angeläget att en justering av beloppsgränsensker möjligt. Jag skulle vilja ställa en fråga:Varför vill ett handlingskraftigt statsråd som BoLundgren vänta fyra på att föreslå en välmotiverad höjning av beloppsgränsen?Anf. 273 Statsrådet ():Fru talman! Det skall inte behöva dröja så lång tidi och för sig. Men en sak som man kan säga är attdet är klart att det både ur den skattskyldiges ochstatens synvinkel finns förenklingsaspekter i frågaom att höja beloppsgränsen. Men det finns ocksåförluster att göra, både för den enskilde och förstaten, om beloppsgränsen höjs för mycket. Detfinns alltså ett spelrum. Man måste försökakalibrera gränsen någorlunda rätt. Det tror jag attvi är överens om.Det är viktigt att se till att vi inte kommer i ensituation där det kostar mer än det smakar, dvs. attkostnaden för att hantera en in- eller utbetalningblir så mycket större än själva beloppet. Det trorjag är ganska självklart.Diskussionerna i samband med skattereformeninnebar också att man inte skall förringa de småbäckarna av pengar. Vi måste ta till vara varjemöjlighet ur statens synpunkt att få in det statenskall ha in enligt den lagstiftning som gäller.Naturligtvis skall samma sak också gälla denenskilde i det sammanhanget.Det är därför jag menar att det inte brådskar. Jagkan nämna som upplysning att utbetalningen avöverskjutande skatt för /92kostade per utbetalning. ärdet en bit kvar tills det inte lönar sig för denenskilde. Det kan vara rätt viktigt att komma ihåg.Det är också rimligt att skattsedlar på slutlig skattskickas ut så att den skattskyldige får deninformation han vill ha.Svaret blir slutgiltigt: Vi skall naturligtvis varaberedda att ändra beloppsgränsen. Men det får inteske så att statsverket tappar väsentliga inkomsterenligt den lagstiftning som gäller. Det skall hellerinte ske på ett sådant sätt att den enskilde förlorarpå saken.Anf. 274 ():Fru talman! Jag vill hänvisa till en proposition somstatsrådet och regeringen lade fram i oktober i fjolom vissa uppbörds- och indrivningsfrågor. I denpropositionen tillgodosåg regeringen bankernasönskemål. De skulle tidigare göra skatteavdrag perkontohavare. fick man möjlighet att göraskatteavdrag per konto. Räntor på perkonto skulle redovisas. beslöt enligtpropositionens förslag.Detta har fått till följd att många barn kommer attfå kvarskatt på några tior. Att hålla på och ta insmåbelopp i kvarskatt är inget somskattemyndigheterna skall syssla med enligt minmening. Det är därför viktigt att beloppsgränsensnabbt höjs, så att skattemyndigheterna kan ägnasig åt viktigare uppgifter.Om det gjordes ett litet misstag , dåpropositionen lades fram, borde detta givtevisrättas till så fort som möjligt. Jag återkommer tillmin vädjan till statsrådet att snabbtkomma med förslag om höjning av den nedregränsen för kvarskatt.Anf. 275 Statsrådet ():Fru talman! Som säkert vet harjag svarat på den här frågan tidigare i riksdagen.Jag försökte nu utveckla resonemanget bakomställningstagandet. Jag konstaterar också attuppgifterna om hur många som får kvarskatt ochsom måste betala är ganska överdrivna.Till syvende och sist rör det sig trots allt om pengarsom såväl för den enskilde när det gälleröverskjutande skatt som för staten när det gällerkvarskatten är av viss betydelse. Man skall varasparsam även med de mindre beloppen, såvitt jagförstår.Anf. 276 ():Fru talman! Det som statsrådet nusäger innebär ju att den höjning som gjordes 1974och som trädde i kraft varalldeles för hög. Kan det verkligen vara rimligt?Anf. 277 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker inte att det för saken vidareatt diskutera huruvida finansminister ochden dåvarande regeringen var för generösa. Åandra sidan kan man ju konstatera att vi hade så höga marginalskatter att varje formav avdrag, exempelvis för att minska basen, varintressant. Det är en annan situation . Mensjälvfallet skall vi se till att justera gränserna i dentakt som det är rimligt att göra det utan de förlustersom jag talade om.Överläggningen var härmed avslutad.44 § Svar på fråga 1992/93:545 om de s.k.fallskärmsavtalen i NordbankenAnf. 278 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta med anledning avtidningsuppgifter om att de s.k. fallskärmsavtalenför tre tidigare chefer i Nordbanken fördubblatsefter det att personerna lämnat Nordbanken.I december 1992 fick f.d. regeringsrådet BengtHamdahl i uppdrag att granska anställningsavtal,avtal om vederlag och eventuella andra medanställningen sammanhängande avtal mellan å enasidan Nordbanken, å andra sidan tre av bankenstidigare verkställande direktörer: . Enligtuppdraget skulle granskningen utmynna i enbedömning av möjligheten att få avtalen omavgångsvederlag eller delar av avtalenogiltigförklarade eller enskilda avtalsvillkorjämkade. Uppdraget redovisades till mig den 2april 1993.Av utredarens redogörelse framgår att han serpessimistiskt på bankens möjligheter att gentemotnågon av de tre direktörerna få till stånd jämkningeller ogiltigförklaring av avtalen omavgångsvederlag. Utredaren rekommenderardärför inte att någon process inleds mot de tredirektörerna.Bengt Hamdahls uppdrag innefattade endast engranskning av de s.k. fallskärmsavtalen. Frågan omeventuell skadeståndsskyldighet förstyrelseledamöter m.fl. behöver utredas vidare.Genom beslut harFinansdepartementet uppdragit åt advokaten att utreda om det finns grund för statensåsom ägare till Nordbanken att väcka talan motstyrelseledamöter eller andra om skadestånd tillbanken enligt reglerna i bankrörelselagen. Isamband härmed kommer även omständigheternabakom de s.k. fallskärmsavtalen att granskas.Utredaren skall redovisa resultatet av sitt arbetesenast den 15 september 1993.Anf. 279 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet även för svaret på denna fråga.Många människor är upprörda över förhållandenakring de s.k. fallskärmsavtalen. Det är väl knappastnågon enskild fråga som väckt såstarka känslor hos många svenskar somavslöjandena om ingångna fallskärmsavtal. Det är lätt att känna stark olust över vadsom kommer fram. Här har personer i ledandeställning i bankföretag medverkat till jättelikaförluster. När de har lämnat sitt arbete har de haftavtal som i många fall gett dem en otroligt braekonomisk situation.När jag ställde min fråga hade jag tillgång endast tilltidningsuppgifter. har jag haft tillfälleatt ta del av f.d. regeringsrådet . Jag vill beröra några saker i denutredningen som jag tycker är särskiltuppseendeväckande.Jag vet att statsrådet inte har haftnågot att göra med det som jag nu kommer attberöra.