prot · GG09112 · 1993-05-18 00:00:00 — ungdomar med olikaformer av handikapp, kommer att undantas fråndenna regel.I det svåra ekonomiska läge som nubefinner sig i kan inte alla situationer avhjälpasgenom arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Helavuxensamhället måste ta ansvar för och mildraeffekterna av den för högaungdomsarbetslösheten. Jag tänker då på de ideellaorganisationerna och kommunerna samt övrigavuxna i ungdomarnas omedelbara närhet. Samtligamåste stödja ungdomarna så att de kan söka sig enbra sysselsättning, även om det inte alltid innebärett lönearbete.Den situation som uppstått efter åttiotaletsinflations- och spekulationsekonomi är förödande.Jag anser därför att den viktigaste politiska fråganär att så snabbt som möjligt komma tillbaka till enfullgod arbetsmarknad, där såväl unga som litetäldre efterfrågas. Detta och redan pågående ochplanerade åtgärder skulle göra att ungdomar understörre delen av 90-talet blir eftersökta på densvenska arbetsmarknaden.Anf. 215 ():Herr talman! Jag får tackaarbetsmarknadsministern för det utförliga svaret,som ger en mycket god beskrivning avproblematiken i stort och de åtgärder somdepartementet och regeringen har vidtagit ochtänker vidta. Jag är imponerad av regeringensinsatser i stora drag. Jag delar också de åsikter somframförs om att är det land som satsar mestpå att hjälpa arbetslösa ungdomar.Men på just det speciella problem som jag tar upphar inte arbetsmarknadsministern och jag sammasyn. Jag tror inte att ministern ser med riktigt likastor oro på situationen som jag och många med miggör.Jag är alltså rädd för att det kan bli en svår sommarpå grund av ungdomens arbetslöshet ochsysslolöshet. Det är inte en vanlig sommar. Detfinns risk för diverse sociala problem, oroligheteroch annat. Så många ungdomar har aldrig varit utanarbete som det kommer att bli i sommar.Den s.k. sommararbetsmarknaden fungerar intelängre. Den har inte fungerat , säger vissainom arbetsmarknadsadministrationen. Jag tror attden förhoppning som har framförts i svaret om attideella organisationer och kommuner skall ställaupp och ordna sysselsättning för att ungdomarnainte skall vara helt sysslolösa, och att det inte skallröra sig om anställning med lön, nog tyvärr är iöverkant optimistisk.Jag noterar att jag inte har fått svar på min egentligafråga: Har regeringen och departementet någonberedskap för den här situationen? Det uttryckethar använts alldeles , men här är det verkligenfråga om en beredskap.Anf. 216 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! De här reglerna, som också äranmälda till och som intekommer att säga så mycket om, har framkommitefter mycket noggranna diskussioner medArbetsmarknadsverket. Arbetsmarknadsverketanser att vi skulle störa den i och för sig för lillasommararbetsmarknaden om ungdomspraktikenskulle fortsätta rakt igenom sommaren. Därförföreslås ett tvåmånadersuppehåll.För många av de här ungdomarna är det också frågaom en normal ledig månad, som flertalet vill haöver sommaren. Det går alltså inte att komma mednågon typ av akuta beredskapsåtgärder när man engång har sagt hur man skall lägga upp arbetet. Detgår inte att kalla in alla semsterledigaarbetsförmedlare för att göra specialåtgärder mitt ien sommar. Här har varje kommun ett ansvar.Anf. 217 ():Herr talman! Det låter ju bra att kommunerna haransvaret. Men jag menar att man måste varaförutseende här.Jag kan som ett exempel på attsommararbetsmarknaden inte fungerar längrenämna vad som gäller i . Påarbetsförmedlingen i , som jag har haftkontakt med, säger man attsommararbetsmarknaden inte har fungerat på fleraår. Normala år har man 400--500sommararbetstillfällen på den förmedlingen. ärdet knappt 50. Jag har pratat med förmedlingen påhemmaplan, i mina vilda hemtrakter i Sverigesmitt, . Ännu lägre tal. Det ärfråga om 5--kanske av normalarbetsmarknad.Det finns verkligen anledning att ha någon sortsstartberedskap för en åtgärd som inte kräver kallar in arbetsförmedlingstjänstemän mitt isommaren.Överläggningen var härmed avslutad.35 § Svar på fråga 1992/93:643 om ungdomaroch starta-eget-bidragetAnf. 218 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat migom jag är beredd att verka för att en regeländringkommer till stånd så att 18- och 19-åringar skallkunna erhålla starta-eget-bidrag om de kan uppvisaen bärkraftig idé.I dag säger regelverket för den åtgärd som gerarbetslösa möjlighet att starta egna företag att densom kan komma i fråga för bidraget måste vara 20år gammal. Frågeställaren hänvisar till verksamheti gymnasieskolan, där eleverna uppmuntras till attstarta egna företag och menar att starta-eget-bidraget med hänsyn till detta borde vara öppetäven för 18- och 19-åringar.Jag ser ingen motsättning mellanföretagarinitiativen i skolorna och reglerna förstarta-eget-bidraget. Syftena med stöden är olika.Undervisningen i skolan syftar till att ge elevernapraktisk erfarenhet genom tillämpning avteoretiska studier, för att eleverna skall lära sig vaddet innebär att vara företagare. Det är dock ickeverksamheter som innebär att eleverna satsar storasummor själva, eller att t.ex. deras föräldrarbehöver gå i borgen för nödvändiga investeringar.Den verksamhet som startas med hjälp av starta-eget-bidraget skall däremot leda till attnyföretagaren kan lösa sin arbetslöshetssituationoch få varaktiga inkomster från firman. Dettainnebär att den som startar måste satsa pengarsjälv. Försöksverksamhet som pågått har visat attpersoner haft större svårigheter änandra med att få företaget att gå runt. Problemenledde i vissa fall till ekonomiska svårigheter för deunga företagarna och ibland för deras föräldrar.Jag anser inte att statliga stöd skall bidra till attunga människor riskerar att dra på sig ekonomiskaåtaganden som de inte klarar av. Visserligen kanalla myndiga personer starta företag enligt t.ex.aktiebolagslagen, men jag anser inte detta skäl nogför att ge 18- och 19-åringar rätten att starta företagmed hjälp av starta-eget-bidraget.Rose-Marie Frebran påpekar attkompletteringspropositionen innehåller ensatsning på starta-eget-bidraget. Det är helt riktigtatt regeringen nu anser det vara dags att utvidgadenna åtgärd, som har visat sig fungera bra förmånga grupper av arbetslösa. Det är sannoliktsmåföretagen som har möjlighet att erbjudaarbetstillfällen . För personer yngre än20 år anser jag dock att andra åtgärder, t.ex.ungdomspraktik, lämpar sig bättre. Det är ocksåmöjligt för 18- och 19-åringar att förberedaföretagande inom ramen för arbetslivsutveckling. Iallra första hand skall dock utbildning erbjudasarbetslösa under som t.ex. inte har gått tre åri gymnasieskola.Jag ser gärna de gymnasieelever som Rose-MarieFrebran talar om, och andra unga som ärintresserade av företagande, i företagarkåren vidlitet äldre år. Om 18- och 19-åringar vill starta medhjälp av egna pengar eller med familjens stöd skallde göra det, men inte med hjälp av statliga medel istarta-eget-bidragets storlek.Anf. 219 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret.Tyvärr kan jag inte säga att jag är nöjd med det.Statsrådet och jag är ju inte alls överens i den härfrågan. Men vi är överens om några saker, bl.a. omatt i detta läge med ett gigantisktarbetslöshetsproblem skall ungdomar prioriteras.Vi är också överens om att starta-eget-bidrag skallha hög prioritet.När jag då i mitt tänkande för samman de här tvåprioriteringarna leder det mig till slutsatsen att manborde ändra den nuvarande 20-årsregeln.De ungdomar som är involverade i projekt inomramen för ung företagsamhet i gymnasieskolan ärsom regel 18--. De som är på väg ut urskolan möter en svår arbetsmarknadspolitisksituation. De som har jobbat med dessa projekt harofta stöd av äldre och erfarna handledare. I detläget tycker jag att det är viktigt att man inteförlorar tempo i det påbörjade projektet, i denmentala inriktningen och målsättningen, genom atttvingas släppa idén och för att kvalificera sig göra enrundvandring genom arbetslöshet, kanskeungdomspraktik och andra åtgärder. Jag anser attdetta är onödigt.Jag har testat detta på arbetsförmedlingsfolk. Visstär det så, som statsrådet påpekar, att man har haftdåliga erfarenheter, men varför har man det? Jo,därför att man, när man tillämpade den härmöjligheten , inte alls prövadeungdomarnas idéer på samma sätt som andrasökandes. Under sådana förhållanden håller detinte.Anf. 220 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag har fått ett antal brev från 18- och19-åringar som har frågat varför de inte kommer ifråga för starta-eget-bidrag trots att de, som deanser, har en bra idé. Innan jag skrev under mittsvar, som jag i och för sig hade velat ändra, frågadejag mycket noga vad som låg bakom detta, och dåfick jag beskedet att det var rätt många som i åldern18--inte klarade av att vara egna företagare.Deras mogenhet var inte riktigt tillräcklig.Mitt råd till gymnasiestuderande som har litetkänsla för det här är faktiskt att söka sig till en merregelrätt företagarutbildning för att vara bättreberedd när man fyller . Det är inte så lättasaker att ge sig in i.De erfarenheter som man hade gjort var attungdomarna skaffade sig skulder tidigt och hadesvårt att få en ny start.Detta är en avvägningsfråga. Säkerligen skulle endel 18--19-åringar klara uppgiften, men det var ivarje fall tidigare litet för många som inte gjordedet.Anf. 221 ():Herr talman! När jag tagit upp detta påarbetsförmedlingen har jag fått den direktaupplysningen att denna möjlighet fanns i mitten på80-talet, men att man då inte alls prövade dessaungdomars idéer på samma ambitiösa sätt som manprövade andra ansökningar. Prövar man inteidéernas bärkraft, slinker naturligtvis mycketigenom, och då är det inte konstigt att det inte går.Jag skulle också vilja ta upp statsrådets inställningi svaret att andra åtgärder skulle vara bättre, t.ex.ungdomspraktik. Jag får i debatten den klarauppfattningen att ungdomspraktik plötsligt nästanhar blivit en förstahandsåtgärd för ungdomar, ochdet var väl inte riktigt tänkt så. Det skulle vara ensistahandsåtgärd, på samma sätt som ALU vartänkt för de litet äldre.Anf. 222 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Ca 200 000 ungdomar står utanförordinarie arbetsmarknad under det år som liggerframför oss. De bär av två orsaker den riktigt tungaarbetslöshetsbördan: dels har de somnytillträdande inte yrkeserfarenhet, vilket gör detsvårt för dem att ta sig in, dels gör sist-in--först-ut-problematiken att de unga som har en anställningtillhör dem som i hög grad drabbas av friställning.Förstahandsåtgärder är t.ex. rekryteringsstöd, närman är på väg in på ordinarie arbetsmarknad, ochstarta-eget-bidrag för 20-åringar och äldre, enåtgärd som det egentligen alltid skall finnas pengartill.En annan god åtgärd är det stora tillskottet avutbildningsplatser. Men med den stora volym somantalet utanför ordinarie arbetsmarknad har blirungdomspraktik en rätt stor åtgärd.Anf. 223 ():Herr talman! Ja, det blir i själva verket ungefärhälften av dessa arbetslösa ungdomar som härkommer i fråga. Man kan därför knappast längre seungdomspraktik som en sistahandsåtgärd.På utbildningssidan skulle jag inte ha något emot enregeländring innebärande krav på ungdomarna attha genomgått det tredje gymnasieåret, men att desom sedan -- de flesta kanske -- villstarta eget skulle ha möjlighet att göra det.Jag tycker att det är litet sorgligt som det nu är, attdet bara är ungdomar som har föräldrar medtillräckligt pengar att låna ut som har möjlighet attstarta eget. Jag upplever faktiskt den nuvaranderegeln som litet åldersdiskriminerande.Överläggningen var härmed avslutad.36 § Svar på fråga 1992/93:656 omstödområdesplacering för kommunAnf. 224 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen grundade sitt beslut på att inte inplaceraVästerviks kommun i tillfälligt stödområde den 7april när omkringliggande kommuner fick sinaansökningar tillstyrkta. Bakgrunden till frågan äratt regeringen beslutade att inplacera ettantal kommuner, hela eller delar därav, i tillfälligtstödområde fram till den 30 juni 1995.Beslut om inplacering i tillfälliga stödområdengrundas på en genomgång av en rad faktorer. Detslutliga ställningstagandet är en sammanvägdbedömning av såväl läget i den enskilda kommunensom i den aktuella regionen. Bedömningenomfattar både de kortsiktiga och de långsiktigaproblemens art och svårighetsgrad.Den gränsdragning som måste göras i dessasammanhang är särskilt svår i en situation närproblemen på arbetsmarknaden är omfattandeöver hela landet.Mot bakgrund av de problem som finns i landetskommuner är det angeläget att genom bl.a.fortsatta åtgärder på det ekonomiskt politiska ocharbetsmarknadspolitiska området skapaförutsättningar för utveckling i hela landet.Jag vill avslutningsvis säga att jag följerutvecklingen i olika kommuner och är beredd attåterkomma med nya beslut när läget så kräver.Anf. 225 ():Herr talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför svaret, men jag är faktiskt mycket besviken. Enkommun som kommer in med en sådan häransökan gör det ju därför att den befinner sig i ettläge där den tycker sig inte själv orka med sinaproblem.Det här svaret är så gott som ordagrant detsammasom arbetsmarknadsministern gav på motsvarandefråga om . Jag har innan jagställde frågan till arbetsmarknadsministern försöktatt genom få besked iärendet från departementet. Jag gjorde det medanledning av att det måste finnas någonbeslutsgrund som gör att vår kommun skiljer sigfrån kommuner som fick sin ansökan tillstyrkt. Menjag fick inte då och har inte heller nu fått något svar,och det gör mig orolig över hur och på vilka grunderregeringen egentligen fattar sina beslut.Eftersom jag nu har arbetsmarknadsministern här,ställer jag min fråga en gång till. På vad har mangrundat beslutet att inte inplacera Västervikskommun i tillfälligt stödområde, näromkringliggande kommuner med likartadeproblem blev inplacerade i sådant stödområde?Anf. 226 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Regeringen motiverar inte sina beslutom inplacering i stödområde. Det finns alltid runtom i landet ett tiotal kommuner som är på gränsenatt komma med. I vårt beredningsarbete ser vi pådet aktuella arbetsmarknadsläget. Det stora ärdock den struktur kommunen har, vilka långsiktigaproblem den beräknas ha. Det gäller problem somfinns även i en högkonjunktur.Västervik är en kommun som rymmer storaolikheter inom sig. Jag har sagt, och detkan jag upprepa, att det finns delar av Västervikskommun som jag är beredd att diskutera somenskilda ärenden. Så pass ligger till.Anf. 227 ():Herr talman! Jag är tacksam så långt. Det som görmig litet frågande är varför de delarna i så fall inteblev tillgodosedda.Jag skulle vilja tillfoga ytterligare en del i dennadiskussion. Vi ser också möjligheterna, men vi harkommit så långt bakåt att vi har svårt att ta oss urdetta själva. Vi skulle behöva litet hjälp. Om manser problemen i dess helhet, är det just nucentralorten som har de absolut största problemenoch den absolut största arbetslösheten. Det är juden delen som inte skulle kunna få stöd.Överläggningen var härmed avslutad.37 § Svar på fråga 1992/93:672 omarbetstillstånden för utomnordiska medborgareAnf. 228 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att trädgårdsnäringen iKristianstad skall få fram arbetskraft tilljordgubbsplockningssäsongen.Bakgrunden till fråga är attLänsarbetsnämnden i län minskadekvoten tillfälliga arbetstillstånd för utomnordiskamedborgare från 700 tillstånd till 235tillstånd . Detta gjorde medtanke på den goda tillgången på inhemskarbetskraft. I ett första skede hade endast fåarbetslösa bosatta i sökt jobben somjordgubbsplockare. Detta föranledde debatt imassmedia.Jag har inhämtat att odlarna i län den13 behövde 1 685 plockare till sina fält.Samma dag hade arbetsförmedlingarna i länetanvisat 2 614 personer från länetsarbetsförmedlingar till platserna.De jordgubbsplockare som arbetsförmedlingarnakan anvisa och de 235 personer med tillfälligtarbetstillstånd som kvoten rymmer, beräknas fyllajordgubbsodlarnas behov.Frågor som rör kvotstorlekarna för dessa tillfälligaarbetstillstånd är delegerade till länen. Deankommer inte på regeringen. Länsarbetsnämndenhar här, allt enligt uppgift, löst frågan på etttillfredsställande sätt.Anf. 229 ():Herr talman! Jag vill tackaarbetsmarknadsministern för svaret. Det verkarsom om problemen just nu har lösts. I början var det inte många som villesöka dessa jobb, som arbetsmarknadsministernockså sade. Jag har också märkt attarbetsmarknadsministern har uttalat sig i mediamed stort allvar om att det är orimligt att betala utarbetslöshetsersättning när man vägrar ta jobb ochvi har så stor arbetslöshet. Därför ser jag medtacksamhet att vi fick denna debatt i massmedia.Den har uppenbarligen hjälpt vid detta tillfälle.Frågan är vad som händer . Vi vet attträdgårdsnäringen behöver mer folk senare isommar, inte minst när det gäller frukten. Det ärmycket stora värden som står på spel. Därför måsteman kunna ge besked när det gäller sådanahär saker.Nu säger statsrådet att kvotstorlekarna är en frågasom delegeras till länen och inte ankommer påregeringen. i harambitionen att försöka skaffa en stam avbärplockare. Jag tycker att det är en riktigambition. Men om det skulle gå så illa att man intekan få det, är då arbetsmarknadsministern villig attvidta åtgärder än en gång, för att man skall kunnafå en bättre tingens ordning? Det är mycket storavärden som står på spel, och man är orolig för attinte få plockare . Vi hoppas att detta skall lösasig.Är arbetsmarknadsministern beredd att gå in, omdet skulle visa sig nödvändigt längre fram?Anf. 230 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Det är inte bara ett odlarintresse,utan ett svenskt intresse att frukten skall skördasoch tas till vara. I detta skede får jag förutsätta attLänsarbetsnämnden också klarar av denomgången. Uppstår oro är min dörr öppen.Anf. 231 ():Herr talman! Jag tackar för det beskedet. Detkänns bra att få det till odlarna, som i början av majmånad kände mycket stor oro.Det är stora värden som står på spel, som jagnämnde tidigare. Vi har inte råd att låta demförspillas i kristider. Därför är jag tacksam attarbetsmarknadsministern ser positivt på detta.Överläggningen var härmed avslutad.38 § Svar på fråga 1992/93:684 om åtgärder föratt förhindra uppsägningar inom offentligasektornAnf. 232 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att delta i samtal för att utveckla en lokalmodell för att förhindra uppsägningar inom denoffentliga sektorn i . Ett förslag äratt staten, som ett alternativ till att betalaarbetslöshetsersättning för de personer som blirarbetslösa genom uppsägning, till kommunernabetalar ett belopp motsvarande avlönekostnaden för personer som annars riskeraruppsägning. Vidare har frågat omjag är beredd att stödja aktiva, lokalt formadeinitiativ för att stoppa uppsägningar inom denoffentliga sektorn.När det gäller förslaget att använda medel urarbetsmarknadsfonden för att förhindrauppsägningar vill jag nämna följande. Denberäknade bristen i arbetsmarknadsfonden per juli1994 bedöms leda till ett upplåningsbehov på , detta efter beslut om sänkning aversättningsnivån och införande av karensdagar. Iförsta hand måste en långsiktigt ansvarsfullfinansiering av fonden ges, innan ett utökatanvändningsområde kan diskuteras.När det gäller den kommunala ekonomin beräknasett finansiellt överskott uppstå med 8--9 miljarderkronor . Förslaget attkommunerna får behålla de utökadeskatteinkomster som blir följden av sänkningen avgrundavdraget kommer dessutom att innebära attkommunerna tillfälligt tillförs ca 4,2miljarder kronor. Detta kommer sannolikt attinnebära att en del av de personalminskningar somannars skulle ha skett skjuts . I fall avansvarsfulla tvååriga avtal inom den kommunalasektorn ökar möjligheterna ytterligare att undvikaneddragningar under de närmaste åren.Slutligen vill jag understryka vikten av att olikastödformer inte utformas så att de gynnar vissasektorer framför andra, i detta fall den kommunalasektorn framför den privata. Den föreslagnamodellen för att hindra uppsägningar skulledessutom kunna leda till orättvisa mellan olikakommuner.Anf. 233 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Det jag tar uppi min fråga vill jag beskriva som ett exempel på denkollektiva blackout som har drabbat allaarbetsgivare inom den offentliga sektorn. Alla äröverens om att vi inte löser vare sig ekonomiskaproblem eller andra problem i dagensarbetsmarknadsläge genom att kasta utoffentliganställda i arbetslöshet.Trots det är såväl statliga som kommunala ochlandstingskommunala arbetsgivare i full färd medatt göra det -- det vet vi. Statsrådet har tidigare i dagträffat representanter för de 4 000 arbetslösakommunalare som finns i mitt hemlän,. Jag skulle vilja upprepa den frågasom jag ställde då, nämligen om statsrådet inte ärberedd att sätta sig ned och föra samtal med deoffentliga arbetsgivarna i Östergötland.Jag begär inte att statsrådet skall ge ett konkretbesked när det gäller just den tekniska lösning somhar förts fram från . Däremot begärjag att han skall pröva den här och andra lösningarsom har ambitionen att man skall sluta att skylla påvarandra. Kommuner säger: Visst, vi håller medom att det är fel att sparka folk, men det här måstestaten lösa. Och staten säger: Visst, vi håller medom att det är fel att sparka folk, men här måstekommunerna skärpa sig. Är statsrådet beredd attsätta sig ned tillsammans med arbetsgivaren på denkommunala sidan och föra samtal om hur mangemensamt skall kunna förhindra att ännu fleroffentliganställda kastas ut i arbetslöshet?Anf. 234 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag har , som välvet, träffat såväl arbetsgivarsidan somkommunalarbetarna men vid två skilda tillfällen.Jag tänker nu i första hand ta en runda till LO-,TCO- och SACO-ledningarna ochmotsvarigheterna på arbetsgivarsidan -- SAF,småföretagarna, som är rätt viktiga i det härsammanhanget, och de båda kommunförbunden.Då har jag med mig en längre lista med olikafrågor -- arbetslöshetsförsäkringens framtidautformning och finansiering,olika förslag och åsikter,dagens arbetsmarknadspolitiska åtgärder, behovetav justeringar och förändringar, och ytterligareåtgärder som kan vara effektiva och bra att ta till idenna svåra situation. Det är det första jag nuämnar göra, för att på det sättet få information frånhela arbetsmarknaden. Om det sedan leder tillförsöksverksamhet på olika områden ellergenerella nya åtgärder är det för tidigt för mig attyttra mig om.Anf. 235 ():Herr talman! Verkligheten kräver ett högre tempoän så! En del av informationen om hur det ser utkan statsrådet få här. 338 landstingsanställda iNorrköping och 450 i blir arbetslösa iår. På den kommunala sidan har man totalt pratatom 2 000. Totalt i hela landet handlar det, säger defackliga organisationerna, om 80 000 människor.Därför krävs det mycket snabba åtgärder om manskall förhindra att varslen inom den offentligasektorn gör att arbetslösheten växer ytterligare.Jag tolkar det som statsrådet sade senast så attstatsrådet gav mig ett lillfinger genom att antyda atthan är beredd att noggrant studera förslaget frånÖstergötland och se om det inte finns en möjlighetatt -- i så fall snabbt -- utveckla modeller som kanförhindra att de här varslen verkställs.Anf. 236 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag är övertygad om att man på denkommunala sidan sluter ansvarsfulla avtal. Man harslutit ett par sådana på den privata sidan -- handelnoch tillverkande näringsliv. Gör man det kan manbättre överblicka ekonomin för de svåra åren i denkommunala ekonomin, nämligen 1994 och 1995.Jag är övertygad om att man bör sätta sig ned ochräkna igenom det hela på nytt med tanke på de nya4,2 miljarder kronorna.Alla sektorer i måste se över sinverksamhet. Företagen har i stor utsträckning gjortdet. Tänk om detta hade skett i ett läge då vi hadebrist på arbetskraft i stället för , när ca 500 000 ärutan arbete!Anf. 237 ():Herr talman! Jag tycker också att det är synd att viinte åtgärdade en del av problemen tidigare -- sålångt kan jag hålla med statsrådet.