prot · GG0960 · 1993-02-11 00:00:00 — Vill vara med i en bred uppgörelseom ett program för reparationer, ombyggnad ochtillbyggnad som snabbt ger jobb runt om i landet?Det skulle verkligen vara en insats för att helalandet skall leva.Anf. 83 () replik:Fru talman! I går ställde fyra partiledare frågor tillSocialdemokraterna om deras inställning tillkonkreta sparförslag. Finansministern, och jag har ställt frågor. Under hela tidenhar inte haft ett enda svar att ge.Socialdemokraterna har däremot en partimotion,som jag har sagt är en debattartikel. Mendet är delvis också någon form avdiskussionspromemoria. I partimotionen för ni ettresonemang om tänkbara åtgärder, men ni läggerinte fram några förslag. Ni har sagt att ni vill ökaskattebördan för de människor som har inkomstervid brytpunkten, men ni har inte lagt fram någraförslag. Ni vill ha en diskussion i frågan utan attlägga fram några konkreta förslag. Skall jag tolkadet så att ni har en bild som ni visar upp utåt förallmänheten, i de socialdemokratiska föreningarnaoch på de socialdemokratiska ledarsidorna, men attni inte har lagt fram några förslag i ?Jag kan vara överens med om att vimåste eftersträva en rättvis fördelningspolitik.Centern är mer än något annat parti intresserat avatt skapa rättvisa mellan olika inkomstgrupper.Denna rättvisa kan skapas på olika sätt. Jag tyckerinte att det var särskilt bra för låglönegrupperna närSocialdemokraterna under krisuppgörelsen drevfram en höjning av matskatten. Vilka drabbades?Jo, låglönegrupperna drabbades hårdare än andra.Vilka drabbade de höga arbetsgivaravgifterna? Jo,småföretagarna, och det slår mot sysselsättningen.Jag delar uppfattning att vi måste hatillväxt i ekonomin. Vi måste se till att vi flyttarresurser från den sektor som skulle kunna avvararesurser för att främja investeringar, främjasmåföretag och satsa på infrastruktur. Vi ärintresserade av breda uppgörelser, även när detgäller att få fram resurser till reparation,ombyggnad och tillbyggnad. Men vi måste se övervilka projekt som skall sättas i gång. Sådanasvepande formuleringar som iblandkommer med håller inte. Det gäller att se till att vifår fram de ekonomiska resurserna. Vi ärintresserade av det, och det är samtligaregeringspartier. Det är möjligt att vi kan mötas pådenna punkt.Det har sagts att man skall prioritera arbetet iriksdagen för att få fram åtgärder för att bekämpaarbetslösheten. Det är precis detta vi håller på med.Den promemoria som ni har lagt på olika utskottsbord innehåller egentligen bara utåtriktadkosmetika. Den är inte till för att hitta något nyttarbetssätt i . Vi arbetar redan på detsättet.Anf. 84 i (kds):Fru talman! Den ekonomiska festen är slut, och detär dags att röja upp. Det är ett otacksamt, mennödvändigt, jobb för att det skall bli ordning ochreda igen. Det invanda och självklara är inte likasjälvklart när det skall ställas till rätta. Man måstepröva sig fram i en ny ekonomisk verklighet såvälnationellt som internationellt. Innan vi går närmarein på röjningsarbetet kan det vara bra med en litenutblick för att få litet perspektiv på sakernastillstånd.Det går inte att jämföra våra inhemska problemmed de problem som vi kan finna i våragrannländer österut, till följd av situationen i f.d.Jugoslavien eller på grund av den ofattbara nödsom i vissa afrikanska områden mer är regel änundantag. När vi skall bedöma och hantera våraegna problem, så kan det vara nyttigt att lyftablicken något över den svenska horisonten. Detger, om inte annat, perspektiv.Efter 20 år av oansvarig ekonomisk politik harverkligheten hunnit ifatt oss och avslöjat degrundläggande problemen i svensk ekonomi. Detär ett avslöjande som innebär att ett omtänkandeoch ett nytänkande är nödvändigt. Denna insikt haralla, utom socialdemokraterna, kommit till.Socialdemokraterna fortsätter som tidigare ochlåtsas som om ingenting har hänt. Det harframkommit pinsamt tydligt i denna debatt.Allan kommer kanske ihåg att Kjell-OlofFeldt i sin ''Alla '' bl.a. beskriver lägetföre valet . Han skriver: Men därtill kom attkrisbekämpningens reella innehåll inte fickblottläggas så långt att det rubbade bilden avsocialdemokratin som partiet är socialdemokraterna tillbaka påsamma punkt. Tomhänta möter de sammaproblem som i 1980-talets början.Att socialdemokraterna har svårt att lära och attförstå är deras s.k. skuggbudget ett praktexempelpå. Däri återfinns som vanligt förslag om höjdaskatter och höjda arbetsgivaravgifter men ingakonkretioner när det gäller besparingar. Att JohanLönnroth från framstår som realist iförhållande till Socialdemokraterna sägeregentligen allt. Socialdemokraternas ekonomiskapolitik kan liknas vid en ost full av hål. Ju merman hyvlar i osten, desto större blir hålen.Det handlar om att inte tala om hur man tänkt sigatt det skall bli med de tidigare beslutadeindragningarna från kommunerna. Där saknas 7,5miljarder. Det handlar om besparingarna inuvarande budgetförslag på nära 12 miljarder, därman inte anger någonting.Det vore ändå intressant att på någon punkt få vetahur man tänkt sig fylla de här hålen. Man kanskekan göra den tolkningen att socialdemokraterna nuaccepterar indragningen från kommunerna. får väl rätta mig om jag har fel på denpunkten.Det regeringen nu gör är nödvändigt för att på siktkunna värna om tryggheten för och omsorgen omde gamla och sjuka och för att kunna skapa resurserför angelägna satsningar, exempelvis på detfamiljepolitiska och det miljöpolitiska området.En annan aspekt är att det inte kan betraktas somgod etik att vältra budgetunderskottet och våraskulder vidare till barn och barnbarn. De skall intebehöva betala för felgreppen under 1970- och 1980-talen.Fru talman! Vi som är politiker har ansvaret attröja upp efter 1980-talets ekonomiska fest, sombl.a. resulterat i finans- och industrikris samt enrekordhög arbetslöshet. För att få nedarbetslösheten och komma till rätta medansträngda hushållsekonomier måste man sänkaräntan.Detta kan bara förtjänas genom enekonomiskpolitiskt trovärdig strategi förbesparingar i statens utgifter. Regeringen har lagtfram ett sådant program. Man kan givetvisdiskutera delar i detta, men för att få en diskussionmåste det finnas en motpart. Det vore därförintressant om vi på åtminstone någon punkt kundefå en motreaktion från socialdemokraterna.Vi har inte lyckats få det , och jag har ingaillusioner nu heller.Kristdemokraterna och hela regeringen anser attdet är dags för gamla och beprövade vägar, somskapat vårt välstånd: arbete, sparande ochinvesteringar. Men vad vill socialdemokraterna,och vilket trovärdigt besparingsprogram har ni?Ytterligare ett konkret förslag utöver det batteri avåtgärder regeringen föreslagit är att få fart påreparations-, ombyggnads- och tillbyggnadsarbeteninom byggsektorn, s.k. ROT-åtgärder.Finansdepartementet har, kanske genom ettförbiseende, föreslagit att det s.k. RBF-stödet skallslopas. Det tycker jag är olyckligt. Blir effekternasom jag befarar är det samhällsekonomiskt ochmänskligt slöseri. Att utföra byggarbeten nu ärsamhällsekonomiskt billigt, eftersom extra arbeteni princip utförs av byggnadsarbetare som annarsuppbär arbetslöshetsunderstöd. Det finns därför allanledning att nu fundera över reglerna för ROT-program och söka nya vägar för ROT-insatser inomkommunal verksamhet, som skolor, sjukhem,ålderdomshem osv.Ett kraftfullt ROT-program är ett sätt att dämpaarbetslösheten. Regeringens åtgärder för att dämpaeffekterna av socialdemokraternas misslyckade1980-talspolitik är för övrigt mycket kraftfulla. Detär en satsning med nära 30 miljarder i aktivaarbetsmarknadsåtgärder och 20 nya miljarder påinfrastruktur. Högst prioriteras insatser förarbetslösa ungdomar och insatser motlångtidsarbetslöshet.Eftersom min huvuduppgift här i , frutalman, är förlagd till jordbruksutskottet, vill jag tatillfället i denna debatt att något förundra mig överatt haft så svårt att se de storaproblem som svenskt lantbruk står mitt uppe i ochsom kommer att förvärras ytterligare om vi inte fåren EG-anpassning avkonkurrensförutsättningarna.I ett läge då vi redan har hög arbetslöshet kanrimligtvis varken regeringen eller oppositionenriskera att utslagningen av jordbruksföretag medsidonäringar ökar, med än mer arbetslöshet ochavfolkning av landsbygden som följd.Här krävs nu klarsyn och rättvisa villkor för svenskajordbrukare. Att så skall bli har finansministern ettstort ansvar för.Fru talman! Svenska folket har säkerligen mycketklart för sig att den ekonomiska festen är slut ochatt vi nu alla måste hjälpas åt med att få svenskekonomi på fötter igen. Det som retar många i dagär givetvis den politik som fördes somlett fram till den här situationen. En viktig del i denpolitiken var skattereformen. Det visar sig nu attskattekonstruktörerna -- Socialdemokraterna ochFolkpartiet -- gjorde räknefel som innerbärytterligare hål i statskassan, som måste fyllasigen av alla, som framför allthöginkomstagare fått en skattelättnad genomdenna skattereform.Jag skulle vilja avsluta med att ställa en fråga tillsåväl som : Omskattereformens finansiering inte var så väl avvägdsom konstruktörerna hävdade, har ni någraförslag om hur denna brist skall täckas?Anf. 85 () replik:Fru talman! Viljan att debattera med mig ochVänsterpartiet verkar vara tämligen sval i dennakammare. Man får väl hoppas att det inte är en nyuppgörelse över blockgränserna på gång att maninte skall prata med oss. Jag är inte på något sätt suröver detta. Jag fortsätter gärna samtal i enrum medolika ledamöter från andra partier.Dan i tycker att jag är enrealist, åtminstone är jag mer realistisk änSocialdemokraterna. Det berömmet tar jagtacksamt emot. Jag vill fråga om ettpar saker.Stefan Attefall och , DanEricssons partikamrater, skriver i Dagens Nyheteri dag att de är besvikna på att regeringen inte harföljt maning att lägga fram förslag tillROT-program nu i budgetpropositionen.Eftersom och talar för kds förutsätter jag att dettabetyder att kds kommer att stödja de förslag somfinns, bl.a. från , om att finansierajust nya ROT-program och att de förslagen skallläggas fram mycket snabbt.Jag vill alltså fråga : Är detta riktigt?Det betyder alltså att kds kommer att bryta sig utfrån regeringssamarbetet på denna punkt.Den andra frågan handlar om värnskatten. talar om god etik, och tar hanupp de stora globala orättvisorna. Det är faktiskt såatt den sittande regeringen, i vilken kds ingår, harfått igenom förslag som innebär mycket starkaneddragningar i biståndet. kommer EG-medlemskapet och även att kostasvenska skattebetalare mycket pengar.Jag vill fråga : Är det verkligenförenligt med god etik att man genomför dennakraftiga omfördelning från fattiga till rika länder?Det är också så att värnskatten ellersolidaritetsskatten som vi talar om är just enmoralisk och etisk skatt som jag trodde att kds medsina värderingar i grunden hade samma synsätt somvi på. Varför kan kds inte stödja tanken på envärnellersolidaritetsskatt?Anf. 86 i (kds)replik:Fru talman! Jag har också debattlust, så jag targärna en diskusion med , eftersomdet tydligen är andra som inte vill ta diskussion medmig.Johan ställer sin första fråga om ROT-insatser och artikeln i . Denfår ses som ett inlägg i debatten och exempel på hurman skulle kunna stimulera fram kraftfulla insatserför reparation, ombyggnad och tillbyggnad. Iartikeln fanns några exempel på hur man skullekunna göra.Som jag sade i mitt anförande är förhoppningen i utskottet skall kunna diskutera dessa frågoroch försöka väga olika förslag för att kommaframåt. Jag ser alltså denna artikel som ett inlägg idebatten.När det gäller värnskatten har jag själv i ettsammanhang föreslagit regeringen att snabbutredafrågan, vilka konsekvenser en tillfällig värnskattskulle kunna ha, om det blir negativt totalt församhällsekonomin och vad resurserna skulle kunnaanvändas till.Jag menar att om man skall kunna diskuteranågonting i den här vägen måste det kombinerasmed insatser som är direkt riktade för att få nerarbetslösheten. Lämpligen skall skatten ocksåriktas till de grupper som har de högstainkomsterna. Det är alltså från dem skatten skallhämtas.Jag har inte fått något besked från regeringen i denhär frågan, och vi får väl se hur debatten kommeratt gå framöver.Detta förslag, som jag har tagit fram i ett annatsammanhang, skiljer sig ju ganska radikalt från detsom socialdemokraterna har föreslagit, nämligenkontinuerligt höjda marginalskatter. Det skulleemellertid vara intressant att frånFinansdepartementet få ett svar på min fråga vadskattereformen har inneburit. Den har ju medförtlitet större hål i statsbudgeten. Har man någraförslag om hur just denna del skall täckas? Denfrågan hänger ju delvis samman med diskussionenom en värnskatt.Anf. 87 () replik:Fru talman! Det är i och för sig bra att vill ha utredningar från regeringen.Men ligger det förslag på bord om envärnskatt eller solidaritetsskatt, som skulle tillförastatskassan pengar. Jag är ganska övertygad om attinte bara vi i utan ävenSocialdemokraterna är villiga att diskutera hur mannärmare skall utforma denna skatt.Att man kryper bakom krav på utredningar avregeringen känns därför faktiskt litet avslaget. Detvore väl rimligare om försökteövertyga sitt eget parti om att man bör samtala medde partier som faktiskt lägger fram konkreta förslagpå detta område.Anf. 88 i (kds)replik:Fru talman! En utgångspunkt för den diskussionenskulle kunna vara just hur konstruktörerna bakomskattereformen har tänkt sig att täcka deunderskott som uppstår på grund av attskattereformen faktiskt var ofinansierad. Ettsådant underlag skulle jag vilja ta del av för attsedan kunna fortsätta den här debatten omvärnskatten.(forts. 7 §)AjourneringKammaren beslöt på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna till , dåregeringsinformationen skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.30.6 § Information från regeringen om de svensk-ryska förbindelsernaAnf. 89 Statsminister ():Fru talman! Utvecklingen i är av centralsäkerhetspolitisk betydelse för liksom förutvecklingen i i dess helhet.Ser vi på de stora uppgifter som vi står inför iEuropa , så borde det stå klart attden viktigaste och svåraste av dessa är att hanteraalla de problem, spänningar och hot somkommunismen och det sovjetiska imperiet lämnatefter sig.I allt väsentligt måste detta göras av de berördaländerna själva, och den demokratiska utvecklingsom vi ser i merparten av dem ger också gott hopppå denna punkt. Men därtill kommer, att det ärsvårt att se någon varaktig och stabil lösning på alladessa problem, som inte bygger på en allt närmaresamverkan mellan alla länder.Samverkanslinjen i den europeiska politiken ärviktigare än någonsin.Detta gäller inte minst i relationen till det Rysslandsom nu söker sin väg mot demokrati ochmarknadsekonomi. En allt närmare samverkanmellan detta och övriga europeiskanationer är av största betydelse för att kunna byggaen varaktig europeisk freds- och samarbetsordning.Utvecklingen i är av stor betydelse förEuropa i dess helhet. Att den är av särskildbetydelse för och för norra behöverknappast särskilt påpekas. Det är i norra nu möter . Ochutvecklingen i har alltid varit och kommeralltid att vara av stor säkerhetspolitisk betydelse föross.En omläggning av den ryska politiken, bort fråndess nuvarande inriktning på samarbete med västoch i riktning mot ett nationalistiskt hävdande avförmenta ryska intressen i närområdena, skulleomedelbart riskera att få negativa effekter påutvecklingen, inte minst, i vår del av Europa.Inte minst mot denna bakgrund har vi ett mycketstarkt intresse av att nu utveckla relationerna tillRyssland. Att på olika områden stärka kontakternamellan våra båda samhällen är att ge ett bidrag tillden långsiktiga demokratisering av somockså vi har ett så starkt intresse av.Förbindelserna mellan och harunder senare år inte varit påfallande intensiva. Tilldetta har det funnits naturliga och delvisoundvikliga orsaker.Så länge det sovjetiska systemet bestod, med dessinterna repression och dess externa politik, fannsdet uppenbara begränsningar för möjligheterna attaktivt utveckla relationerna mellan de svenska ochde ryska samhällena.Till detta kom, att relationerna mellan ochSovjetunionen belastades, dels av de problem kringRaoul öde, de försvunna fartygen ochden nedskjutna som hade sina rötter långttillbaka i tiden, dels av de problem medubåtskränkningar som uppträtt under senare tid.Såväl 1981 som 1982 riktade de dåvarande svenskaregeringarna mycket allvarliga diplomatiskaprotester till Sovjetunionen.Med den politiska omvandling som skett undersenare år, och då i all synnerhet sedan slutet av1991, har emellertid förutsättningarna förrelationerna mellan och börjat attförändras. Med ett som kastat av sigkommunismens och imperialismens bördor, ochsom utvecklas mot demokrati ochmarknadsekonomi, skapas helt nya och bättreförutsättningar för ett fruktbärande samarbetemellan våra länder.Det officiella besök som jag under förra veckanavlade i , och Novgorod påinbjudan av president hade som sitt främstasyfte att lägga en ny grund för förbindelserna. Detvar det fösta officiella besök en svensk statsministernågonsin avlagt i Ryssland.Under detta besök undertecknade president jag en gemensam politisk deklaration om våraförbindelser på en rad områden. Detta är för svenskdel ett stort steg som jag tidigare inte skulle ha varitberedd att ta, och deklarationen är ett tydligttecken på den vikt som vi nu fäster vid att utvecklaSveriges förbindelser med Ryssland.Deklarationen spänner över ett vitt fält av frågoroch berör en rad områden där och Rysslandkan öka sitt samarbete. Till de områden somsärskilt lyfts fram hör bl.a. kärnsäkerheten, detregionala samarbetet och de ekonomiska frågorna.Förutsättningen för att kunna blicka framåt ochutveckla nya och bredare förbindelser är samtidigtatt de frågor som historiskt har belastat våraförbindelser finner sin lösning. Såväl ideklarationen som i mina överläggningar medpresident kom detta till uttryck. Från rysksida uttalade man en tydlig vilja att nu nå fram tillytterligare klarlägganden om och om vad som kan ha hänt med DC 3-flygplanets och de försvunna fartygensbesättningar. Ett konkret och förtroendefulltsamarbete har inletts i dessa fall.Ubåtsfrågorna har varit ettdominerande inslag i de svensk-sovjetiskaförbindelserna. De ökade möjligheter att nåklarhet också i dessa frågor, som ett demokratisktRyssland borde kunna skapa, har gjort detmeningsfullt att inleda en dialog med omdem. Genom de samtal på expertnivå som förtsunder har ett antal konkretaresultat kunnat nås, och detta kom också till klartuttryck i deklarationen: ''Parterna är tillfredsställdamed förloppet av diskussionerna på expertnivå omproblemet med utländska undervattensbåtar påsvenskt territorialvatten. Även om slutsatser i allaavseenden ej har nåtts i detta arbete, så harexperterna kommit till den slutsatsen att aktivitetav undervattensfarkoster ägt rum i svenska inrevatten. Parterna kommer att fortsätta det inleddaarbetet med målet att slutgiltigt få klarhet i dettaproblem. Deras avsikt är att därigenom söka stärkafreden och säkerheten i samt attöka förtroendet mellan staterna. ''Fru talman! Dessa formuleringar i vad som närmastkan liknas vid stenskrift uttrycker två för svensksäkerhetspolitik och för de svensk-ryskaförbindelserna betydelsefulla konstateranden.Tack vare den tekniskt mycket kvalificerade nivåsom expertsamtalen förts på, har man från ryskasidan för det första accepterat att främmandeubåtar utöver S-363 -- i vår debatt benämnd som U-137 -- faktiskt har kränkt svenska vatten. Efterdetta kan inte längre någon officiell representantför med någon trovärdighet raljera översvensk ''periskopsjuka'' och avfärda deundervattenskränkningar som de svenska militäramyndigheterna konstaterat. Därmed har vi fått ettviktigt fundament för den forsatta dialogen ifrågan.För det andra kan vi nu vara säkra på att denpolitiska ledningen i understödjer vårsträvan att nå full klarhet i denna fråga. Dettaframgår såväl av att president själv skrivitunder de ord jag citerade som av vad han sade tillmig under våra överläggningar och dessutomupprepade inför massmedia. På högsta politiskanivå är man angelägen om att frågan finner sinlösning, och man har utfäst sig att gemensamt medoss söka sanningen.President var på denna punkt fullständigttydlig och uppmanade mig uttryckligen att hälsa tillSveriges riksdag och folk att såväl han somregeringen i nu var inställda på att finnasanningen i denna fråga. Det är detta jag nu gör,genom denna information till riksdagen.Det finns därför bättre förutsättningar ännågonsin tidigare för att vi inom en rimlig framtidskall kunna säga att inte heller ubåtsfrågan längreutgör en belastning för de svensk-ryskaförbindelserna. Med gemensamma ansträngningaratt finna sanningen kan den bli ett tecken påhur våra relationer utvecklas i positiv riktning. Avalldeles avgörande betydelse är självfallet attkränkningarna upphör.Jag får också konstatera att de samtal om Baltikumsom jag hade både med president och i detryska parlamentets utrikesutskott ger anledning tillviss optimism. Visserligen finns det av lätt inseddaskäl skillnader i synsätten. Men vi var generellteniga om hur problemen i de rysk-baltiskaförbindelserna bäst borde lösas och då, inte minst,genom en fortsatt dialog mellan de berördaparterna och genom att vid behov utnyttja ESK:soch andra internationella organisationersmöjligheter.Mot bakgrund av de tydliga framsteg som jag härhar redovisat beträffande några för viktigaförutsättningar för våra förbindelser med ,var det både naturligt och fruktbart att underbesöket till stor del koncentrera sig på framtiden.I de samtal jag hade med president ochutrikesminister , och även medpremiärminister , var därför vårtframtida samarbete det viktigastediskussionsämnet. Under besöken i Novgorod var frågan helt dominerande. Detvar för övrigt mycket glädjande att kunnakonstatera att man numera på lokal och regionalnivå förefaller att ha kommit i gång med att tainitiativ av olika slag för att med egen kraftpåskynda övergången till marknadsekonomi. Jagfick ett tydligt intryck av att dynamik ochframtidstro nu börjar prägla situationen lokalt.Det särskilda samarbetsprogram med tonvikt pånordvästra som regeringen föreslagit ibudgetpropositionen väckte mycket storuppskattning på rysk sida, i såväl som i S:tPetersburg och Novgorod. Likaså uttalade man sitttydliga gillande över förslaget om enkreditgarantiram för och Ryssland.Tillsammans med bl.a. det handelsavtal som jagundertecknade i och detinvesteringsskyddsavtal som vi för närvarandeförhandlar om med , räknar båda sidor numed att dessa insatser skall kunna ge våraförbindelser ett nytt, positivt innehåll i linje medvad som kommer till uttryck i den gemensammadeklarationen.När statsrådet om en dryg månadbesöker tillsammans med en svenskaffärsmannadelegation, hoppas jag att vi skallkunna se fler konkreta exempel på dennautveckling. Under besöket slöts också ettmiljösamarbetsavtal som bör kunna bidra till attpåskynda det praktiska samarbetet. Konkret har vii detta sammanhang kommit en bit på väg, inteminst på kärnsäkerhetsområdet, där bl.a. SKI nubistår aktivt med att bygga upp en oberoende ryskkärnkraftinspektion.Till de viktiga bilaterala frågor som jag också togupp med de ryska ledarna hör de tendenser som viser till ökad illegal människosmuggling. Jagunderströk den oro som vi känner på svensk sidaoch framhöll att vi vill ha ett samarbete med deryska myndigheterna för att bekämpa dennaverksamhet. Jag betonade att det inte kan ligga ivare sig eller intresse att dennatrafik kan fortsätta.Fru talman! Låt mig avslutningsvis sammanfatta attvi numera kan sägas ha lagt grunden för goda ochframåtblickande förbindelser med vårtdemokratiska grannland . Allt tyder i dagpå att relationerna bör kunna utvecklas ganskasnabbt i positiv riktning.