prot · GG0967 · 1993-02-24 00:00:00 — Det ären ren skandal -- ja, ordet skandal borde förstärkasmed diverse kraftuttryck -- att i sinbiståndsbudget föreslår att 240 miljoner kronorskall avsättas till sydafrikanska organisationervarav ANC skall få ungefär hälften, medan dettotala biståndet till Öst- och barauppgår till drygt detta belopp. Funderaöver relationerna -- 871 miljoner till ,, , , m.fl. och 240miljoner till sydafrikanska organisationer. Att fortsätta den socialdemokratiskapolitiken, som innebär att man ger bortskattebetalarnas pengar till militärdiktaturer,socialiststater och socialistpartier, är ju befängt.Det finns många sätt att försnilla skattebetalarnaspengar på. Stödet till ANC är ju i reala termerganska obetydligt. Men på gatan tyckernog att dryga 100 miljoner är en ansenlig summaoch att pengarna borde kunna användas bättre. Iivern att stödja den gamla utrikes- ochbiståndspolitiken struntar man i skattebetalarnasreaktion.Vore det inte mera välbetänkt att se till att svensktnäringsliv snabbt kan komma tillbaka till densydafrikanska marknaden genom att omedelbarthäva sanktionerna mot ? Vi skall alltidsom världssamvete hålla ut längst -- kosta vad detkosta vill. Sluta upp med de här dumheterna! Detta har vi i Ny demokrati krävt iett flertal motioner. Första gången jag tog uppfrågan var , men förslaget röstadesenhälligt ned.Så småningom åkte en fempartidelegation ned tillSydafrika för att på ort och ställe bilda sig enuppfattning. Delegationens ställningstagande fickmig att på nytt reagera och motionera. Jag skrev då''De fyras gäng'', men eftersom varumärket redanhade inregistrerats av kineserna, valde jag avartighet att kalla majoriteten i utredningen för ''Defyra''. representant fronderade ochtyckte i likhet med Ny demokrati att det nu väl ändåvar dags att låta få tappa greppetoch inflytandet över svensk utrikespolitik.Regeringen har med stöd av Socialdemokraternaenvist bakbundit svensk industri genom atthalsstarrigt lyssna på och hansröda ANC. Men just i går möttes vi av beskedet attsanktionerna kanske skall hävas. Det är bra. Menatt behålla den självpåtagna tvångströjan så länge,och att fortsätta med detta självplågeri ionödan, är för bedrövligt.Fru talman! Jag skall i mitt nästa anförandeåterkomma till biståndspolitiken.Anf. 5 ():Fru talman! Vi upplever nu början avgenomgripande förändringar i världen, som harmöjliggjorts genom det slut. Menregeringen bryr sig bara om , och det är inteens hela som upptar dess intresse, utan denmindre och rikare delen, . Den svenskautrikespolitiken reduceras till EG-politik. Världenutanför ägnas ett förstrött intresse. får 2,5rader i regeringens utrikesdeklaration. Inte ett ordägnas de grundläggande obalanserna i världen, dvs.att en fjärdedel av jordens befolkning konsumerar60 % av maten i världen, att en miljard människorhungrar och att 14 miljoner barn dör avfattigdom.Utrikesministern har inte sagt ett ord om nord--syd-konflikten och de växande klyftorna. Finns detingen medkänsla med de fattiga som under 80-talettvingades ge den rika världen ett bistånd sommotsvarar minst sex Marshallplaner? Det verkarinte så. Biståndet till de fattiga skärs ner, och detsker efter att lyxskatter har avskaffats. Det handlari båda fallen om ungefär lika mycket pengar.Världen är större än EG, och ordningen i världenär orättvis. Därför måste de nya möjligheter, somnu finns när världen inte längre hålls i ett skruvstädav två kapprustande supermakter, tillvaratas.FN kan nu äntligen spela den fredsbevarande rollsom avsågs vid dess bildande, och bli enallomfattande organisation för kollektiv säkerhet.Jag anser att -- fast vi inte fick någon plats isäkerhetsrådet -- kan spela en pådrivande roll föratt de reformer som står på FN:s dagordning skallleda till ökad demokrati och kollektiv säkerhet föralla, såväl stora som små.USA:s dominans i FN måste brytas. Det får intevara så att säkerhetsrådet endast kan besluta omsanktioner när så vill.USA har satt i gång en ommodellering av FN eftersitt skön. Generalsekreterare att skyndsamt utse . justitieminister hos Bush, till ledare för under hotet att annars skullesluta betala till FN. skallströmlinjeformas enligt modell. länderna vill inte ge pengar till de FN-organdär har inflytande. Det är bättre medVärldsbanken, där man röstar efter kapitalinsats,och där har veto.Om det skall bli ett reformerat FN, skärpskonflikten nord--syd. Lägg därtill i-ländernasökande protektionism, som sätter upp hinder för i världshandeln. GATT-förhandlingarnablockeras av EG:s och strid om jordbruket.Det verkligt allvarliga är att när dessa två giganterdumpar sina subventionerade jordbruksöverskott,slås bönder ut.De växande orättvisorna är en tickande bomb. Vikommer att få se explosioner i land efter land. Peruär ett alarmerande exempel. sedanvarnade jag i denna kammare för vad som skullekomma att hända där. Det var efter en larmrapportom att man i Limas soptippar hade uppmätt ettminskat innehåll av organiska ämnen, dvs. vad somansågs ätbart. har soptipparnas barn växt upptill tonåringar i kåkstäderna. Det är bland dem somDen lysande stigen (Sendero Luminoso) rekryterarnya anhängare. Armod och svält föder hat ochdesperation -- terrorism.Hör ni, fru utrikesminister, den tickande bomben?Ni kan exempelvis lyssna till soptipparna i ,där 22 000 människor ''livnär'' sig.Berlinmurens fall väckte jubel. Jublet fortsatte ochstegrades vartefter diktaturerna föll. PåVaclavplatsen ropade i talkör ''Tillbakatill ''. har det gått litet mer än treår. upptäcker de att de inte alls är välkomna iEuropa -- i --, i varje fall inte med sittstål, sina textilier och sina livsmedel. Samma hårdabud gäller för det övriga Central- och Östeuropa.Lech har anklagat väst för att sätta upp enny ridå -- en ridå av silver -- mot öst.Om dessa länder inte får exportera sina varor ökararbetslösheten ännu mer. De säger: Om ni inte taremot våra varor, får ni ta emot våra människor. Detär många även i väst som har insett detta och somvarnar för konsekvenserna.Häromdagen var en amerikansk forskare iStockholm. Han larmade om en hotandeflyktingvåg på 5--15 miljoner människor frånRyssland. Till skillnad från denne amerikan är jagövertygad om att väst kan medverka till att stoppasönderfallet i . Men då behövs det mycketstörre insatser än vad som görs i dag.Utrikesministern aviserar inga nya insatser, utantycker att det regeringen nu gör ärtillfredsställande. Men företagsledare som PercyBarnevik och gör uppenbarligen enannan bedömning när de säger att det behövssvenska krediter på 15 resp. 30 miljarder kronor.Regeringens östpolitik är idéfattig och kortsynt. Jagvänder mig mot den självbelåtenhet som präglarutrikesministerns tal. gör stora insatserexempelvis för miljön i Östersjöregionen.Sanningen är ju att de pengar som anslås bara är enpromille av vad som behövs.Arbetet med att göra kärnkraftverken i öst säkragår med snigelfart. Anledningen är att G7-länderna''drar fötterna efter sig'', sade chefen förEuropeiska återuppbyggnads- ochutvecklingsbanken (), Attali, häromdagen.Attali sade också att östeuropéerna måste få lov attskaffa sig hederliga inkomster på export, annars''blir de en gigantisk loppmarknad för alla slagsvapen, konventionella, kemiska och nukleära''.Skall regeringarna i väst fortsätta att slå dövörat tilleller skall de göra som i ? Där diskuterarman nu att uppföra en elektronisk mur mot öst föratt stoppa flyktingar. I stället för Ulbrichts ochHoneckers mur som revs, kan det bli en Kohlmur.Men även om man lyckas stoppa flyktingarna,kommer vapen och narkotika att strömma in, bl.a.till vårt land. Därför måste snarastintegreras i ett helt . Det sade ocksåutrikesministern -- men bara såsom ett mål; honangav inga medel. Och det är givetvis inte lätt förhenne att säga som Attali, när förhandlarmed EG, som inte vill integrera och intevill släppa in de östeuropeiska exportvarorna.Vänsterpartiet har lagt fram ett antal förslag om hurhandel, investeringar, vänsamarbete osv. skallkunna utökas med ,inbegripet . Vi vill att skall görasom , där man har beslutat att komma uppi av BNI i Östeuropabistånd . Jaghoppas att våra förslag skall behandlas seriöst.Vad utrikesministern sade om ansträngningarna föratt stoppa blodbadet i f.d. uttryckte välvad vi alla känner. Endast en politisk lösning kan blien verklig lösning. och Rysslandsmedverkan behövs. Det arbete som Hans Corellhar utfört för att få till stånd enkrigsförbrytardomstol är en banbrytande insatssom förtjänar all respekt. besluthar ju redan kylt av några av dem som har skrutitmed sina bedrifter i den etniska rensningen.Vi kan inte se något slut på blodbadet iBosnien-Hercegovina. Men det är en ljusning attRyssland nu har kommit med ifredsansträngningarna. Här kan vi från svenskt hållmed våra goda kontakter bidra till att stödja deicke-chauvinistiska krafterna. Vi kan -- bl.a. genomdeltagandet i fredsstyrkan i --medverka till att förebygga att konflikten spridersig till ett stort Balkankrig.Även på närmare håll är svenska insatser viktiga föratt förebygga att de ryska extremisterna vinnerövertaget -- de må vara bruna eller röda. Det är juvad man nu fruktar mest i . Att Rysslandfullföljer sina internationella åtaganden och tarhem sina trupper är en nyckelfråga. Vi menar attSverige bör underlätta detta bl.a. genom att skänkaträhus för att lösa en bit av bostadsfrågan förhemvändande officerare och stamanställda. Ettsamarbete mellan svenskar och ryssar med attbygga bostäder skulle kunna bli en symbol för nyaoch konstruktiva relationer syftande till enalleuropeisk integration, där finner sinplats.Integrationen måste bli alleuropeisk, om den skallleda till stabilitet. Läget i Central- och Östeuropaär fortfarande labilt. Demokratiseringen är inteoåterkallelig. Det finns andra nationellamotsättningar än de i f.d. , inte minst iden nya staten . Här liksom i Rumänienär den ungerska minoriteten hotad, somnationalistiska krafter i ses som ett hot igrannländerna.Vi har all anledning att bevaka hur de mänskligarättigheterna efterlevs i den här delen av Europa.Den snabbt tilltagande antisemitismen i Ungernmåste fördömas liksom den dåliga behandlingen avzigenarna, inte minst i Rumänien.Även i finns rasism, vilketutrikesministern tog upp. Det har just kommit enrapport från om tortyr ochmisshandel av utlänningar på polisstationer iVästeuropa. Den rapporten bör utrikesministern taupp i ESK-arbetet. De stora möjligheter somordförandeskapet i ESK ger måste tas till vara.Anf. 6 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan berätta för attESK:s minoritetskommissarie i går kom tillbaka till efter ett besök iSlovakien.Jag skulle vilja ta upp ett tema frånutrikesdeklarationen. Det föreligger ingenmotsatsställning mellan vårt engagemang förgrannar och för och ett globaltengagemang. Tvärtom är regional integration endel av global integration. I en ansvarsfullutrikespolitik förstärker de olika delarna varandra.Central- och Östeuropapolitiken och vårt ESK-ordförandeskap samverkar med vårt utvidgadeengagemang i FN.Det har i debatten uttalats farhågor för att Sverigesåsom EG-medlem skulle hamna i en inåtvändisolationistisk organisation, som inte har någonförståelse för världen utanför de industrialiseradeländernas krets. Jag menar att detta självfallet är envrångbild. Det räcker att nämna namnen ,, , och Frankrikeför att få klart för sig att EG:s medlemskrets bestårav länder som har haft sitt ansikte väntutåt. kommer inte att råka i lag med ensamling stater, som inte har något intresse för dentredje världen. Tvärtom kommer vårt medlemskapsnarare att tillföra oss kunskaper och kontaktermed ytterligare delar av den tredje världen. Vikommer att öppna oss mot länder som Sverigehittills inte har haft så stora förbindelser med blandutvecklingsländerna.Det är inte heller så att EG i sin utrikespolitik visarett bristande engagemang eller medkänsla medtredje världen. En genomgång av EG:s numeraalltmer gemensamma utrikespolitik visar att den iväsentliga avseenden sammanfaller med den somSverige har fört och för. skulle inte hanågon svårighet att ansluta sig till de uttalandensom EG har gjort om t.ex. konflikterna i MellerstaÖstern, eller . EG har integivit uttryck för någon annan syn på rätt ochrättvisa beträffande små länders och utsattaminoriteters problem än vad gör. EGlämnar bistånd till de flesta av världens ,inte minst till mycket fattiga länder i , somSverige så länge har samarbetat med.Avtal om handelslättnader och bistånd har ingåttsmed ett stort antal länder i ochMellersta Östern. EG:s gemensammahandelspolitik liknar på många områden vår. SåvälSverige som EG har inskränkningar när det gällerimport av jordbruks- och livsmedelsprodukter, menSveriges textilimport är något mer liberal än EG:s.Det förtjänar påpekas att den genomsnittlige EG-medborgarens import från är större änden genomsnittlige svenskens, trots att pånågon punkt har en liberalare importpolitik.Jag tror att dessa korta konstateranden visar att EGinte är någon sorts förening för innesittare utan ihög grad har sitt engagemang förlagt till världenutanför Gemenskapens gränser.Jag vill tillägga att det självfallet inte finns någonmotsättning mellan vilja att stärkasitt ekonomiska samarbete och viljan att ta ansvarför tredje världen. Det förhåller sig ju snararetvärtom. En stark ekonomi är en förutsättning fören generös solidaritet med tredje världen och, villjag gärna tillägga, även med Central- ochÖsteuropa. Jag ser EG såsom den stabila motor,som måste bygga under vårt samarbete medCentral- och Östeuropa.Jag vill gärna uttrycka min glädje över att PierreSchori i sitt anförande ägnade Central- ochÖsteuropa så stort utrymme. Jag delar dock intehans analys helt och hållet. Som jag ser det är detsnarare de länder som frejdigt tillämparmarknadsekonomins principer som kan pekapå framsteg och utveckling. Vi kan se på ochTjeckien, f.d. . Vi kan t.o.m. i vissmån se på , där detta händer. Vi kan sedelar av utvecklingen i , vilket ändå visaratt företagskraften finns kvar. Därför delar jag intePierre analys i detta hänseende.Jag har litet svårt att se att de grupper som sysslademed gemensam säkerhet i mitten av 1970-taletegentligen var de verkliga frigörarna av Östeuropa.De utgick ju från fortsatt blockuppdelning avÖsteuropa. Någon riktig befrielseideologi var detväl inte fråga om.Verkligheten är den att det undersocialdemokratisk tid inte fördes någon östpolitikvärd namnet. Jag skall inte påminna om en del avde pinsamheter som avslutade densocialdemokratiska epoken i förhållande tilldåtidens . för vi enöstpolitik med klara riktlinjer. Som jag sadetidigare har vi tredubblat stödet till Central- ochÖsteuropa. Vi har avsatt ett betydande stöd till debaltiska valutorna. Vi har i hög grad mobiliserat detinternationella samfundet för sak bådeekonomiskt och politiskt. Vårt suveränitetsstödmed insatser bl.a. för polis, tull och kustbevakninghar blivit mycket uppskattat och något av enförebild för andra länder. Vi har med kraftengagerat oss på olika sätt och med betydandebidrag för en förbättrad säkerhet vid desovjetbyggda kärnkraftverken. För harregeringen sedan den tillträdde avsatt mer än enmiljard kronor.Med utvecklar vi nu ett särskilt programför samarbete med de västra regionerna. Denvittomfattande deklarationen som statsministernhar skrivit under med president vittnartydligt om våra satsningar på långsiktigt samarbetemed vår numera demokratiska stormaktsgranne.Självfallet tänker vi inte slå oss till ro med det somvi nu gör. och de nordiska länderna har möjlighet att agera pådrivande, att verka inomramen för både EG och det internationellasamfundet -- att hjälpa till med tankar och idéer ochäven att dra resurser till samarbetet med Central-och , med . Vi har gjort så bl.a.när det gäller valutastödet till , där vilyckades få att i en internationell aktion isista minuten hjälpa till att ställa upp med 100miljoner dollar.Vi kommer att fortsätta att verka i denna anda påden konferens som EG:s ordförandeland Danmarkhar inbjudit till. Den kommer att äga rum alldelesefter påsk, den 13--. Då finns detmöjligheter att ta upp de lånsiktiga och strategiskariktlinjerna för samarbetet med Central- ochÖsteuropa.Visst är det ett exempel på hur världen utvecklasoch förändras när man hör stå här italarstolen och citera , enframträdande marknadsekonom och enframträdande ledare för en bank som skall agera iVärldsbankens anda på den europeiska scenen.Bertil Måbrink oroar sig för nya murar. Men jag vetaldrig att jag såg vara nere ochknacka på mur eller hjälpatill att riva ner den när var enframträdande företrädare för vpk här i riksdagen.Anf. 7 ():Fru talman! Om man skall säganågot om regeringens utrikesdeklaration, är detmesta en huvudfåra. Det finns ingen egen identiteti den. Man skriver mycket om den europeiskaidentiteten, men ingenting om vår egen identitet,identiteten i svensk utrikespolitik.Vi har tidigare talat om europeisk identitet. Det ärnaturligtvis en självklarhet. Det är ingen som troratt vi är någonting annat än européer. Vi vet ju detsjälva. Men om man upprepar detta som ett slagordhela tiden, leder det till att man förlorar platsen iFN:s säkerhetsråd. Det leder till att man krympssom människa och som nation, att man avskärmarsig från det globala, från verklighetens värld.Vår utrikespolitik är inget nollsummespel, sägerutrikesministern i sin deklaration. Förhoppningsvisär vår politik inget spel över huvud taget utan ettengagemang för verkliga människor. Var finnsuttrycken för engagemang för båtflyktingar,för fattiga, mot Unitasantidemokratiska terror i , för Thailandsutnyttjade, för de sydafrikanska flyktinglägrensvidsträckta elände, för de palestinska flyktingarnasoändliga väntan, för Bosnien och för den tröstlösakalla ryska landsbygden? Jag saknar inlevelsen imänskligt lidande, i de enskilda människoödenarunt om på vår jord.En forskare i , statsvetaren ,har analyserat den borgerliga regeringensutrikespolitik. Jag använder hans ord för att inteverka för egensinnig här. Han säger att Sverigesfiasko i samband med att inte blev invalt iFN:s säkerhetsråd kan spåras i den nyaEuropafokuserade svenska utrikespolitiken. Hantalar om att den svenska aktiva utrikespolitikentidigare under socialdemokratisk ledning men medstöd av och kännetecknades avkritik mot supermakterna, framför allt motSydafrika och , men också mot Israeloch . Han tillägger att den svenska kritikenmot andra stater, som utrikesministern oftakritiserar, var mest omfattande --1982, då styrdes av borgerliga regeringar.I deklarationen säger utrikesministern attSverige genom sitt ordförandeskap i ESK för förstagången spelar en central roll i försöken att finnalösningar på en rad europeiska säkerhetsproblem.Då kan jag återgå till igen som säger attSverige i ESK-processen var en av de stater sommest aktivt försökte jämka samman ochvästblockets ståndpunkter. Det behövdes just i desvåra och kalla tiderna under . Dåbehövdes självständiga aktörer, ingenjörer förfreden och för blocköverskridande, för att få ihopparterna och för att mildra riskerna förkärnvapenkrig och andra konflikter. Där speladesvenska diplomater en oerhört viktig roll inomESK-processen. Den s.k. sominrymde det hela kom till stånd tack vare mycketaktiva svenska insatser, på grund av att vi tillhördeen alliansfri nation.Att då säga att vi nu spelar encentral roll i försöken att finna lösningar påeuropeiska säkerhetsproblem, tror jag attGubbstrutten i skulle kommenteragenom att säga: Fi donc, la baronesse.Bilden av att sitta tillsammans med europeiskapolitiker i möten, är inte lika med en aktivutrikespolitik. När t.ex. statsministern reste medjulskinka till våra soldater som då var i ,var det bra. Det var en nödvändig uppmuntran fördem av våra medborgare som åkte dit liksom de nyatill . Det har ett fint syfte. Men närstatsministern åkte dit och träffade Kroatiensstatsminister, sade han, oss veterligt, inte ett ljudom den politik som nu för, enmilitariserande politik. Det gäller alltså att intebara visa upp sig på bilder.Mänskliga rättigheter är ett annat område. Närutrikesministern nu säger att man gärna ställer uppmed att arbeta för en kommitté för mänskligarättigheter när det gäller , välkomnarvi detta. Även vi har nämligen motionerat omdetta. Vi såg hur utrikesministern föga diplomatiskthanterade detta när hon var på plats i Mellanösternoch förslaget kom upp i en något förvriden artikelsom skildrade de försök och ambitioner som finnsfrån palestiniernas sida att få till stånd en sådankommitté. Då blev det nobben direkt. kommerregeringen tillbaka, och det är bra.Anf. 8 (nyd):Fru talman! Den svenskabiståndspolitiken skulle förändras -- åtminstonefick man det intrycket när regeringen presenteradesin regeringsförklaring . Man villefrämja marknadsekonomi, man ville kunna skönjaen demokratiseringsprocess, och man ville verkaför mänskliga rättigheter. Två länder markeradesspeciellt. Man skulle slopa allt bistånd till ,och man skulle ifrågasätta . blev avmed det mesta av sitt stöd. Att det var ett riktigtbeslut är ostridigt. Kubanerna verkar nu på nyttfundera på att ge sig in in striderna i . Detkanske var en tidningsanka, kanske inte. Detverkar ju besynnerligt att ett fattigt land som Cubakan avsätta medel för krigföring på andrakontinenter. Nej, regeringen naggarbiståndet litet i kanten men kör i stort sett vidaresom om ingenting hänt.Har regeringen inte upptäckt att man kört in i enåtervändsgränd när man fortsätter med sammasorts bistånd år ut och år in? Biståndsberoendeafrikanska länder blir bara fattigare och fattigare.Vi kör fullständigt sönder ländernas egen förmågaatt få ordning på sin ekonomi. Det kallas förbiståndsberoende. Mängder av länder ochorganisationer ger bistånd i ett och samma land.Samordningen är ibland obefintlig. Missbruk, slarv,korruption, stöd till diktatorer och stöd tillkommunistregimer borde ha lett till en omprövningav politiken. Men det har inte skett. Det som ändåskett är en utvärdering av biståndet tillMoçambique. Översynen har det talande namnet''Bistånd under omprövning''. Läser någon iregeringen den? Tar någon i regeringen intryck avden? Vi får se. har man ofta tyckts tänka attdet blir bättre lycka nästa år.Hur tänkte Socialdemokraterna föregående år närvi skulle rösta om biståndsbudgeten?Hur tänkte ni när ni insåg att vi i Ny demokratitänkte rösta för era välunderbyggda förslag omsänkning av biståndet till vissa länder. Jo, det blevett förfärligt springande här i bänkarna när maninsåg att jag och övriga nydemokrater tänkte röstaför era sänkningar men rösta mot när det gälldemotsvarande ökningar av biståndet till andraländer. Ni hade ju klara motiv för att sänkabiståndet till vissa. Men, nej då var biståndsmålet1 % av bruttonationalprodukten viktigare. Det varalltså viktigare att sätta sprätt på skattebetalarnaspengar till ändamål som man inte trodde på än atträdda dessa pengar till andra projekt. Ett motiv varförstås också att ge oss i Ny demokrati smäll påfingrarna. Men får man hantera skattemedel pådetta sätt? Det tycker ni självfallet, eftersom nigjorde så här. Pengarna skulle bara ut, oavsettändamålet. För att bli av med pengarna lade ni nedera röster. Bara vi nydemokrater röstade för desocialdemokratiska yrkandena. Medvetet fälldeman sitt eget välunderbyggda förslag. Ficksocialdemokratiska sympatisörer detta klart försig?Ja, så går det till i politiken. Är det ingen somtänker på att det är skattemedel vi bollar med? Hurkan man ta så lättvindigt på ett par hundra miljoneri biståndsnedskärningar när vi ökarbudgetunderskottet med en halv miljard per dygnoch bara räntan på vår statsskuld kostar 160 000 kri minuten?Nå vad vill då Ny demokrati. Jag skall bara förklaragrunddragen i vår politik. senare i debatten att gå in mera i detalj.Vår utgångspunkt är att -- precis som övrigaländer inom FN -- skall försöka bistå fattiga ländermed av vår bruttonationalinkomst. Men meddagens urusla ekonomi -- jag berörde det -- harvi inte råd. Vi får göra som vårt grannlandFinland -- dra ned biståndet till hälften.