prot · GG09115 · 1993-05-25 00:00:00 — att det föreligger risk att denmisstänkte begår nya brott, undandrar sig lagföringeller straff eller att han undanröjer bevis eller påannat sätt försvårar sakens utredning. Vid vissgrövre brottslighet skall den misstänkte häktas omdet inte är uppenbart att häktningsskäl saknas.Det förhållandet att man av en underinstans dömtstill ett mycket kännbart straff för allvarligbrottslighet är i sig inget häktningsskäl. Men om enperson dömts till ett långvarigt fängelsestraff avtingsrätten utgör det en presumtion för häktning. Ipraktiken tillhör det också ovanligheterna att enperson som dömts till ett sådant straff inte hållshäktad, eftersom domstolen kan utgå ifrån att detföreligger häktningsskäl, så länge inte annatframgår av utredningen. Det är emellertid ingenautomatisk eller obligatorisk häktningsregel, utandomstolen har en skyldighet att i varje enskilt fallpröva om förutsättningarna för häktning föreligger(se t.ex. prop. 1986/87:112 s. 34 och bet. JuU1987/88:7 s. 28). De möjligheter att genomhäktning frihetsberöva någon innanlagakraftvunnen dom föreligger och som jag nu harredovisat, är enligt min mening väl avvägda. Jag villhär också påminna om ommedborgerliga och politiska rättigheter ochEuropakonventionen om de mänskligarättigheterna. Bestämmelserna i dessakonventioner kan tolkas som ett förbud mot s.k.obligatorisk häktning. Mot denna bakgrund ser jagdet som uteslutet att ändra reglerna i skärpanderiktning.Häktning får inte förväxlas med straff. För att ettstraff skall kunna avtjänas krävs normalt att detfinns en lagakraftvunnen dom. Detta är engrundläggande princip i en rättsstat.Jag anser alltså att de regler vi har på detta områdeär väl avvägda och anpassade till de olika syftensom bär upp reglerna.Anf. 144 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för detta mycketuttömmande svar. Men jag är ändå inte riktigt nöjd,som statsrådet säkert förstår. Jag är säker på att vibåda anser att det är viktigt att lagstiftningenstämmer med det allmänna rättsmedvetandet. Jagskulle därför vilja ta upp ett exempel, ett generelltexempel.Om en person döms till fängelse för våldtäkteller våldtäkter och ändå inte frihetsberövas underen eventuell överklagandetid, ger det, enligt mittförmenande, den signalen att våldtäkt inte är ettbrott som samhället anser vara särskilt allvarligt.Det tycker jag är allvarligt. Därför undrar jag:Tycker justitieministern, och därmed samhället, attvåldtäkt är ett allvarligt brott?Anf. 145 Justitieminister ():Herr talman! För mig är det mycket enkelt att svarapå frågan om jag ser våldtäkt som ett allvarligtbrott. Det är en mycket allvarligintegritetskränkning, som vi klart måste ta avståndfrån. Men det är också viktigt för mig att markeraatt ingen skall stämplas som gärningsman förrän detfinns en lagakraftvunnen dom. Vi glömmer lätt bortden delen.Jag var inne på reglerna för häktning i mitt svar.Om två års fängelse är minimistraff föreliggerpresumtion för att häktning skall ske. Detförekommer på en del håll en diskussion om ifalldetta egentligen inte innebär ett brott mot dekonventioner jag nämnde, om förbud motobligatorisk häktning. Min uppfattning är att detinte är att jämföra med obligatorisk häktning,eftersom man kan slippa häktning om det går attbevisa att fara för nya brott, flyktfara osv. inteföreligger.Det är inte så länge sedan jag här i kammarenbesvarade en fråga med utgångspunkt ikonventionerna. Frågan var om vi inte var tvungnaatt göra en ändring av svensk lagstiftning när detgäller just presumtionen för häktning. Jag menaratt vi har funnit en rimlig balans mellan vårinriktning och de krav som ställs på oss utifrån.Anf. 146 ():Herr talman! Jag är glad över det senastejustitieministern sade. Låt oss säga attstrafflatituden för brottet i mitt exempel är 0--4 årsfängelse och att en person döms till . Detinnebär att straffsatsen är dubbet så hög som denlägsta straffsatsen för att häktning skall varaobligatorisk. Då är det, enligt mitt förmenande,begripligt att människor tycker att det ärobegripligt att häktning inte är obligatorisk.Straffsatsen är ju dubbelt så hög som den lägstastraffsatsen vid vilken häktning är obligatorisk.Förstår justitieministern mitt och andrasresonemang?Anf. 147 Justitieminister ():Herr talman! För det första vill jag påpeka att viinte har obligatorisk häktning i . Vi har ivissa fall en presumtion för häktningsskäl.För det andra vill jag säga att det är fullt möjligt atthålla en person i häkte i avvaktan på prövning ihovrätten, under förutsättning att det finnsmisstanke om flykt och nya brott och på vissa andragrunder.Men vi får inte blanda samman häktningen ochstraffet, om nu inte dessa grunder föreligger. Dåmåste vi avvakta den lagakraftvunna domen. Det ärviktigt.Jag förstår allmänhetens reaktioner. Men de berorockså delvis på att allmänheten inte får denkorrekta informationen.Anf. 148 ():Herr talman! Människor får inte detta att gå ihop --en person döms till fängelse och är ändå på frifot. Justitieministern sade att risk för brott inte fårföreligga. Om personen under överklagandetidenuppsöker brottsplatsen -- i mitt generella exempelett känt kafé här i -- menar jag att det ärett försök att upprepa den brottsliga gärningen.Kan det stämma med det allmännarättsmedvetandet i landet?Anf. 149 Justitieminister ():Herr talman! är det inte längre fråga om ettgenerellt exempel. Jag hänvisar till det jag sade imitt tidigare inlägg.Anf. 150 ():Herr talman! Jag stryker uppgiften om kafét. Då ärdet ett generellt exempel.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på frågorna 1992/93:702 och 651 omde fördelningspolitiska effekterna av denekonomiska politiken, m.m.Anf. 151 Finansminister ():Herr talman! har bett mig redogöraför resultaten av de analyser somFinansdepartementets fördelningspolitiska grupphar gjort inför arbetet medkompletteringspropositionen.Ulla Orring har frågat mig om jag avser att förriksdagen redovisa beräkningar av defördelningspolitiska effekterna av den ekonomiskapolitiken.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.Finansdepartementet har lämnat enutförlig fördelningspolitisk redovisning tillfinansutskottet. Studien är därmed offentlighandling. Redovisningen innehöll både resultaten iden analys som efterfrågar ochanalyser av hur den samhällsekonomiskautvecklingen kan påverka fördelningsutfallet medden inriktning som frågat om.Jag vill därför hänvisa till denna utredning och imitt svar endast i korthet lämna mina principiellasynpunkter på fördelningsanalyser av olika förslagom skatter, socialförsäkringar och i denekonomiska politiken.En allsidig värdering av fördelningsutfallet måsteenligt min mening omfatta både fördelningen avekonomiska resurser och helavälfärdsfördelningen. Den kan inte endast avsefördelningen , utan bör väga infördelningen över livet och mellan generationer. Enomfördelning som uppfattas som rättvis i ett kortperspektiv kan få negativa effekter påsamhällsekonomin och skapa en orättvisa mellangenerationer. Fördelningen av livsinkomster ärbetydligt jämnare än den årsvisa fördelningen avinkomster. En fokusering på direkta årsvisaeffekter på disponibla inkomster riskerar därför attföra med sig en delvis oriktig betoning avomedelbara omfördelningsingrepp.Finansdepartementets fördelningspolitiska gruppgenomför löpande olika analyser av budget- ochfördelningseffekter av ändringar i skatte- ochtransfereringsreglerna. Den metod som används ärdensamma som utvecklades inför skattereformen.Regelanalyser av detta slag är i stort sett den endamodell för fördelningsanalys av skatte- ochtransfereringsändringar som utnyttjats avandra länders regeringskanslier ochforskningsinstitut. Resultaten av beräkningarnaanvänds som internt arbetsmaterial tillsammansmed åtskilliga andra underlag för att utforma denekonomiska politiken.Jag har för min del i flera sammanhang givit uttryckför den uppfattningen att statiska regelanalyser kange en för begränsad bild av konsekvenserna av olikaförändringar av de offentliga systemen föromfördelning. När ändringar genomförs sompåverkar hushållens ekonomiska beteende eller föratt påverka den allmänna samhällsekonomiskautvecklingen, fångas inte de väntade effekterna i enstatisk analys. Regelanalysen tar inte hänsyn tillvad som skulle hända med hushållens ekonomi ominga förändringar vidtogs. Inte heller fångar denupp betydelsen av ekonomisk tillväxt, som är enförutsättning för att alla skall kunna få det bättre.Det vi egentligen behöver är en dynamiskprognosmodell för inkomstfördelningen, därsambanden mellan befolkningsförändringar,samhällsekonomisk utveckling,omfördelningssystemens utformning ochhushållens beteende efterbildas i ett längretidsperspektiv. Anledningen till att bättre verktyginte har tagits fram, är bristen på kunskap om dekomplicerade sambanden mellan reglernasutformning, effekterna på hushållens arbetsutbud,sparande och konsumtion, samhällsekonominsförlopp och de långsiktiga verkningarna påfördelningen av välfärden.Vi har återigen erfarit hur regelanalyserkan feltolkas som en prognos av det faktiskafördelningsutfallet. Trots denna risk måste vifortsätta att använda analyserna internt iregeringskansliet. Det är enda sättet på vilket vikan analysera de kompliceradekombinationseffekterna när vi ändrar iflera olika skatter och transfereringar. Välgenomförda regelanalyser kan också geindikationer på omfördelningssystemens betydelsei ett livsinkomstperspektiv. Modellerna användsdessutom i stor omfattning till att beräknanettobudgeteffekter av ändrade regler.Finansdepartementet bedriver gemensamt medStatistiska centralbyrån ett utvecklingsarbete föratt ta fram nya metoder med vilka utfallet i olikaanalyser bättre skall kunna värderas. Redogörelsentill finansutskottet innehöll några av de förstaexemplen på resultat av dessa metoder -- och de varintressanta. Redogörelsen visar också att detfördelningspolitiska utfallet av att inte genomföranågra förändringar har en helt annan profil än dengängse regelanalysen. Detta illustrerarsvårigheterna med fördelningspolitiska studier. Detär därför värdefullt att utveckla olika metoder. Jaganser att denna utveckling har hög prioritet, och jagkommer att arbeta för detta.Anf. 152 ():Herr talman! Jag ber att få tacka finansministernför svaret. Finansministern har i och för sig lämnatett sakligt svar på frågan. Men trots allt verkar denfördelningspolitiska analysen som till ha stannat hos finansutskottet. Det ärbeklagligt.Vi får ofta frågan: Vem är vinnare, och vem ärförlorare? Dagens samhällsdebatt förs oftast,tyvärr, i dessa kortsiktiga termer.Kommunalarbetarförbundet utropar attbarnfamiljerna är de stora förlorarna.Hyresgästernas förbund anser att det ärhyresgästerna, osv. Vem ser helheten?I min egenskap av beslutsfattare möts jag oftast avfrågor om de fördelningspolitiska effekterna ochden ekonomiska politiken som förs av regeringen.Går det att mäta välfärd och tillväxt i begripligatermer? Går det att på lång sikt se effekterna avåtgärderna inom politikens område, t.ex. medhjälp av regelanalysen -- som har feltolkats?Vi matas av budskap i medierna omkortsiktiga förändringar. Men hur och på vilket sättvill regeringen presentera helheten bakom detta?När vi nu befinner oss i skuggan av tillbakagångenhos industrin med stor arbetslöshet som följd, ärdet ändå viktigt att värdera de insatser som görs.De insatser som görs för de arbetslösa är bra. Detär bra att få en tillväxt i industrin så att vi kan säkravälfärden och få en bra hälso- och sjukvård.Går det att mäta och analysera det ekonomiskaläget och strukturförändringarna så att det går attse helheten? Det är viktigt att trygga jobben, få enbra hälso- och sjukvård och skapa trygghet för deäldre och handikappade. Vad finns det föralternativ?Anf. 153 ():Herr talman! Jag ber att få tacka finansministernför svaret på min fråga.Svaret var framgångsrikt, dvs. att med hjälp avordmassor gå som katten kring het gröt. Jag tänkerinte nöja mig med de ordmassorna, även om de påmånga sätt är hedervärda. Visst är det svårt att görakorrekta jämförelser och beskrivningar.Bakgrunden till min fråga var att, i anslutning tillatt kompletteringspropositionen lades framframförde en partiledare i regeringen, OlofJohansson, i media att de beräkningar som haderedovisats i på hans begäranhade visat på att barnfamiljerna skulle drabbas såhårt av en del av besparingsförslagen att regeringenbeslöt att lägga alla de förslagen åt sidan. uttalade i att närregeringen fick finansens analys -- den andra iordningen -- lades förslagen om besparingar påbarnfamiljerna snabbt över på annat. Resultatetfick en direkt effekt på diskussionerna.Jag har självklart försökt att få fram detta material.Detta ha vägrats både mig och dem jag har skickatframför mig i olika skepnader -- riksdagsgruppenskansli och . Bl.a. varargumentet att redovisningen var så förskräckligtdålig att man inte ville lämna ut den.Jag har därför ett par kompletterande frågor. Ärdet material som finansutskottet fått detsammasom det som låg till grund för regeringensställningstagande i anslutning tillkompletteringspropositionen? Om inte, på vilketsätt har det ändrats? Delar finansministern värdering av de uppgifter somredovisats för regeringen? Är hans besked omregeringens beslut korrekta?Anf. 154 Finansminister ():Herr talman! Låt mig börja med att svara påBirgitta Dahls sakfrågor. Det hon läste upp måsteantingen vara felciterat eller i varje fall fel i sak. Detär lätt att konstatera. Ett av de förslag som ladesfram i kompletteringspropositionen rör faktisktbarnfamiljer, nämligen förslaget gällandeföräldraförsäkringen. Slutsatsen i det förslaget haringen dragit av de studier som harciterat.Låt mig nämna att det alltid pågår ettutvecklingsarbete. Vi gör många beräkningar aveffekter av enskilda åtgärder. De beräkningar somvi har gjort under resans gång har av naturliga skälvarit ett intressant men ofullständigt inslag i detbeslutsunderlag som varje regering har.Jag kan möjligen tillåta mig att beklaga att denregering som tidigare tillhördeuppenbarligen inte fann det så angeläget attutveckla mer intressanta modeller utan lät sig nöjasmed de statiska fördelningsmodellerna, somfaktiskt inte visar tillräckligt väl vad det är frågaom.Den fördelningspolitiska gruppen har därför lagtbetydande möda på att utveckla modellerna så attde bättre visar vad som hände. Man jämför mednågonting relevant, dvs. jämför t.ex. med vad somskulle hända om vi ingenting gjorde eller om vigjorde något annat, eftersom det oftast är det somär det intressanta jämförelsealternativet.Det visar sig då -- det framgår också av denpromemoria som lämnades till finansutskottet -- attresultatet blir helt annorlunda. Det visar t.ex. attlåginkomsttagare skulle drabbas väsentligt myckethårdare om man ingenting gjorde och atthöginkomsttagare skulle ha sluppit mycketlindrigare undan om man ingenting gjorde.Jag säger inte att detta är sanning med stort s, menjag konstaterar att utfallet är väldigt osäkert. Detväsentliga är att man vidareutvecklar de modellersom man har.Jag hoppas kunna återkomma med en merautvecklad analys i budgetpropositionen 1994 ellersenast i kompletteringspropositionen . Jagbeklagar att den analys som vi lämnade har stannathos finansutskottets ledamöter. Det är dock lätt attfå kopior därifrån, för det är en offentlig handling.Anf. 155 ():Herr talman! Jag tycker att svaret ger en belysningav svårigheten att få ett mätbart förhållande. Isvaret sägs att man i EG-analysen inte tar hänsyntill vad som skulle hända med hushållens ekonomiom inga förändringar vidtogs. Jag tycker att det ären ganska viktig signal till svenska folket som bordekomma fram. De kortsiktiga mätningar som görsom utfall för enskilda familjer och grupper avmänniskor visar inte hela sanningen.Jag undrar om inte metodarbetet kan påskyndas pånågot sätt, så att vi innan en ny budgetpropositionläggs fram kan få någon form av analys frånFinansdepartementet.Anf. 156 ():Herr talman! Handlingen har inte stannat ifinansutskottet. Jag har begärt den och fick den fören stund sedan. Jag skall ge ett av deextra exemplar som jag begärde, så att studera den genast.Sedan kan jag konstatera att finansministern intebesvarade min första fråga, om det material somhar redovisats för finansutskottet är detsamma somlåg till grund för regeringens ställningstagande ikompletteringspropositionen.Centerledaren bekräftar i att det här materialet hade lett till lade de förslag som fanns om kraftiganedskärningar av t.ex. barnbidraget ochflerbarnstillägget åt sidan, därför attbarnfamiljerna skulle ha drabbats så hårt. Det äringenting som jag har hittat på, för det citatet finns.Olof har alltså själv tagit ställning tilldessa förslag och bekräftat det i SvenskaDagbladet.Det är mycket enkelt att i siffror visa -- det framgårockså av den redovisning som har lämnats tillfinansutskottet av regeringen -- att barnfamiljer,låginkomsttagare och långtidssjuka hade drabbatshårdare än andra. Ingen regering skulle vara såtokig att den ingenting gjorde. Det intressanta attjämföra med skulle i så fall vara vad resultatetskulle bli om vår politik hade redovisats. Någonsådan jämförelse har inte gjorts.Anf. 157 Finansminister ():Herr talman! Låt mig först konstatera att jag visstsvarade på första fråga. Jag sade attdet material som har lämnats till finansutskottetär en vidareutveckling av det arbete som fannstidigare. Därmed är det inte exakt samma utan ettmer bearbetat och därmed mera värdefulltmaterial, som bättre beskriver de mycket storaförändringar som det handlar om.Om vill diskutera med OlofJohansson föreslår jag att hon vänder sig direkt tillhonom i stället för att ställa frågor till mig. Jagsvarar på frågor om den fördelningspolitiskaanalysen. Jag tycker nämligen att detfördelningspolitiska analysen är ganska viktig. Jagtycker framför allt att det är viktigt att man tarhänsyn till hur de åtgärder som genomförs påverkarmänniskors beteende. Det var den typen av analyssom vi initierade i samband med skattereformen.De regelförändringar som har genomförts ellerär på gång beträffande socialförsäkringssystemet,skatter och många andra ting är egentligen avungefär samma storleksordning som helaskattereformsarbetet vad gäller effekter påmänniskors beteende i olika avseenden.Som väl vet tillsattes en grupp för attunder följa upp effekter på fördelning,tillväxt, sysselsättning och flera andra ting avskattereformen. Det vore väldigt förmätet att troatt man på en kan få fram ett riktigtoch rättvist resultat av en så ingående analys.Jag vill . . .Anf. 158 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag hemställer att de ärade talarna måtterespektera de taleregler som gäller. När den rödalampan tänds är taletiden slut.Anf. 159 ():Herr talman! Jag upprepade min fråga därför attjag tydligt ville ha bekräftat av finansministern attdet material som har fått inte ärdetsamma som låg till grund för regeringens beslut.Jag lärde mig en sak i regeringen, och det är att enregering är en monolit utåt, hur mycket man ängrälar inbördes innan besluten fattas. Därför tyckerjag att jag kan kräva ett svar av finansministern påfrågan om den beskrivning som gerav regeringens skäl till beslutsfattande är korrekt.Jag utgår från att ni har samma uppfattningeftersom ni sitter i samma regering, annars skulledet vara högst uppseendeväckande.Slutligen: Med den bearbetade redovisningen blirresultatet -- jag tror att det också var meningen --att den enskilde som drabbas av sänkt ersättning iarbetslöshetskassan, av ökade bostadskostnaderoch annat försvinner och ingen bryr sig om honomeller henne.Anf. 160 ():Herr talman! Jag har verkligen fäst mig vid ettuttalande i svaret som jag tycker är väl värt att föravidare, nämligen att väl genomförda regelanalyserkan ge indikationer på omfördelningssystemetsbetydelse i ett livsinkomstperspektiv.De förändringar som sker sker i motvind.Motståndare till förändringarna talar om orättvisa,fel tidpunkt osv. Jag tycker att det är väldigt viktigtatt man från visar, om detgår, att individens välfärd ökar på omvissa välfärdssystem byggs om. Det är detta dethandlar om, men information om detta måste nå ut.Det är ett väldigt viktigt men svårt arbete.Anf. 161 Finansminister ():Herr talman! Låt mig, , återigenhänvisa till de förslag som finns ikompletteringspropositionen vad gällerförändringar i föräldraförsäkringen och sombevisligen berör barnfamiljerna. Det är svar påhennes frågor angående olika citat.Låt mig slutligen konstatera att jag tycker att detfördelningspolitiska perspektivet är mycketväsentligt, så väsentligt att man måste lägga sig vinnom att faktiskt beskriva effekterna på ett korrektsätt. De statiska effekterna är en sak. Dedynamiska effekterna via indirekta effekter påjobb, tillväxt, sparande, bostäders värde och sådantär en annan sak.De beräkningar som vi har gjort påFinansdepartementet visar ett slags utfall med destatiska beräkningarna och ett annat slags utfallmed de dynamiska beräkningarna. Jag säger intevilken som är korrekt. Jag säger bara att vi nu harfått fram detta och att vi håller på att analysera det,för att kunna förklara vad det beror på och för attkunna avge en mera korrekt och fullständigbedömning till eller senast i kompletteringspropositionen.Anf. 162 ():Herr talman! Låt mig ändå säga till det inte finns något konkret förslag till beslut omföräldraförsäkringen ikompletteringspropositionen. Det finns iFinansdepartementets inledande avsnitt ett hot omatt man skall komma med sådana beslutsförslaglängre fram, men till all lycka har det ännu inte gåttså långt att regeringen hotar med att genomföra ettvårdnadsbidrag.Jag vill då fråga om hon här kankomma med det förträffliga beskedet att det inteblir något vårdnadsbidrag, utan att det i stället blirett fasthållande vid den utmärktaföräldraförsäkring, som våra två partier harvarit eniga om. Det är min förhoppning attFolkpartiet, när det kommer till kritan, skallfortsätta att samarbeta med oss och därmedförhindra genomförandet av ett vårdnadsbidrag.Anf. 163 ():Herr talman! Jag har fått ett svar på den fråga somjag har ställt. Jag ser fram emot de analyser somskall presenteras. Då kan också människor ute isamhället följa utvecklingen av den här svårafrågan om besparingar och omstruktureringar. Påsikt kan man se att detta skapa en välfärd somtryggar jobben, sjukvården och möjligheten förmänniskor att bo kvar i sina hus.Anf. 164 Finansminister ():Herr talman! Till vill jag säga att allaförslag i fråga om familjepolitiken och dessframtida utformning, som läggs fram av dennaregering, kommer att bygga på att det ävenframöver skall vara lönande för kvinnor, män,småbarnsmammor och småbarnspappor attförvärvsarbeta och ha en egen ekonomi. Detta ären bas för den egna självständigheten.Slutligen vill jag till säga att det är minfasta övertygelse -- och detta är grunden för denekonomiska politik som vi för -- att det bara är enväxande ekonomi som kan ge en trygg bas för ettframtida välfärdssamhälle, både när det gällerjobb -- människor som vill arbeta skall kunna få ettförvärvsarbete -- och i fråga om en bas för att kunnaha en väl fungerande skattefinansierad välfärd medbra barnomsorg, bra sjukvård, bra äldreomsorg,bra utbildning etc. Grunden för detta är tillväxt,och därför är tillväxten central frånfördelningssynpunkt.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på fråga 1992/93:718 ommiljöfrågorna och den europeiska banken föråteruppbyggnad och utvecklingAnf. 165 Finansminister ():Herr talman! har frågat mig om hurregeringen avser bedriva arbetet inom Europeiskautvecklingsbanken, , för att få ökadmiljöprofil på bankens arbete.Jag delar uppfattningen att miljöfrågorna bör spelaen central roll i verksamhet. Minbestämda åsikt är att banken har en uttaladmiljöprofil. Om har en annanbedömning vore det intressant att veta vad den i såfall grundas på. I stadgan för banken sägsuttryckligen att banken i alla delar av sinverksamhet skall stödja en ''från miljösynpunktsund och hållbar utveckling''.