prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — Mitt i dettaförsämringsarbete, som ni motiverar med att detekonomiska läget är så allvarligt, vill ni drivaigenom en ny kostnadskrävande reform -- ettvårdnadsbidrag.Hur tror att de grupper som nudrabbas av svidande försämringar skall kunnaförstå och acceptera att regeringen harråd med en ny kostnadskrävande reform? får ursäkta, men jag tycker att det verkarhandla mera om att rädda förloradeheder än om konsekvens och rättvisa.Anf. 20 Statsrådet ():Fru talman! Jag är fullständigt övertygad om attIngvar förstår. Om Socialdemokraternahar lagt fram ett förslag om att 200 miljarder skallsatsas på infrastrukturen och sedan i sinekonomiska motion inte tar upp den kostnaden, ärdet svårt att förstå vad Socialdemokraterna menarmed sina förslag. Vill man bara för att locka väljarefå människor att tro att man har en kista full medguld, som man kan göra satsningar med?Jag kan också försäkra att det harvarit utomordentligt tufft att genomföra denedskärningar och besparingar som vi har gjort.Men den enda målsättning som vi har haft har varitatt försöka få ekonomi i balans för att degrupper som, om vi inte får ekonomin i balans,kommer att drabbas än värre.Jag tycker också att kunde varamera konstruktiv och sluta med att försöka göravårdnadsbidrag till något löjligt. Det är klart kan skoja om fallskärmen, och jag kan gotttillstå att det var en ganska rolig bild. Men det ärfaktiskt så att en majoritet av svenska folket vill haett vårdnadsbidrag. En majoritet av de kvinnor somdet i synnerhet berör, de , vill haden här reformen, och det är . Det äröver som vill ha ett vårdnadsbidrag. Jagtycker att det är en rättvisereform.Jag vågar faktiskt påstå att när vårdnadsbidragenhar funnits ett tag kommer attförstå att det är just de hushåll som harsubventionerat de välbeställda på många områdensom kan nyttiggöra sig vårdnadsbidragen, inteminst för att stanna hemma under ytterligare enperiod, kanske lika lång som perioden i denföräldraförsäkring som föreslog förett tag sedan men inte hade råd med.Jag har inte den syn som har, ochsom förresten också gett uttryck för itidningen , att ett vårdnadsbidrag kan lockaunga kvinnor i fördärvet. Jag betrorde moderna svenska medborgarna att väljavårdnadsbidrag, om de själva vill det. Jag tycker attni skall sopa undan er förmyndarattityd. Också denhör en förgången tid till.(Applåder)Anf. 21 () replik:Fru talman! förstod jag vad . Det handlade alltså om tidigareläggningav investeringar som ändå skulle göras. Vi harräknat med räntekostnaden men inte med någraextra inkomster. Det är en ekonomiskt helt rimliguppläggning, och den står vi för. Det handlardessutom om investeringar och inte omkonsumtion.Beträffande vårdnadsbidrag gäller att som manfrågar får man svar. DN ställde bara en enda fråga,men har följt upp sin fråga. Manredovisade att tycker att beloppet är för litetför att familjen skall kunna leva på det, att 55 %tycker att det är fel att finansiera vårdnadsbidragmed höjda barnomsorgsavgifter och att hela 88 %inte tycker att det är värt att förvärvsarbeta 30timmar , eftersom det med ettvårdnadsbidrag blir bara efter skatt.TCO-ekonomen har pekat på enormamarginaleffekter. försvinner för densom vill börja jobba igen. Värst drabbas den familjmed två barn där den ena vill jobba halvtid och dåtjänar . Den familjen går backmed . Skall det bli något över måste bådaarbeta heltid. Nog finns det anledning för BengtWesterbergs ställningstagande i regeringen i denhär frågan.Jag vill för att lätta upp stämningen berätta enhistoria för om en präst och enbusschaufför som båda lämnade det jordiska livetoch kom ungefär till Sankte Per.Prästen kom först och visades till sin egen storaförvåning ner i underjorden, medanbusschauffören när han kom fram fick stiga in ihimlen. Då blev prästen ganska upprörd och sadetill : Jag har ju i hela mitt liv tjänatkyrkan. Hur kan det komma sig att jag får gå nedtill helvetet, medan busschauffören får gå tillhimlen?Då sade : När du predikade somnadevarenda en i kyrkan, men när busschauffören kördesin buss bad alla till för livet.Alf ! Det är resultaten som räknas, intedet som man teoretiskt står för.(Applåder)Anf. 22 Statsminister ():Fru talman! Jag väntade med spänning på denpolitiska knorren på historia. Jagär inte riktigt säker på om han såg sig själv i rollensom prästen eller som busschauffören. Någotderamåste det väl ha varit.Efter vinter och vår kommer äntligen sommar,och det finns anledning för oss alla här i kammarenatt litet blicka bakåt, att summera och dra uppperspektiven framåt.Minns hur det var , !Socialdemokraterna såg bara mörker och eländenär de talade om framtiden för vår ekonomi. Detalade om att höll på att sjunka ned i ettsvart hål utan hopp och utan räddning. De vågadepå sina håll t.o.m. gå så långt att de vågade slå vadom att regeringen skulle falla sönder och sammanså gott som , i alla fall alldeles säkertföre påsk. Vissa var mycket säkra på det. Vissa avdem har lämnat kammaren.Men det kom som bekant att bli annorlunda. Efteren vår då vi har fattat många viktiga beslut och då vihar tagit oss igenom en sträcka som varit besvärlig iekonomin, börjar vi att långsamt men säkert seljuspunkter i den ekonomiska situationen, bl.a.som ett resultat av regeringens politik. Riksdagenhar fattat det ena för framtidenviktiga beslutet efter det andra. Listan över vadsom utförts och håller på att utföras kan görasimponerande lång.Låt mig nämna beslutet om husläkare. Äntligen,efter , börjar vi att förbättra valfrihetenoch närheten i vården, som betyder så oerhörtmycket för människors välfärd.Låt mig nämna storsatsningen på forskning, på friauniversitet och på högskolor, så länge eftersatta avsocialdemokratin. Få saker kommer att betyda merför vår framtid som kunskapsnation än detta.Låt mig nämna 98-miljarderkronorssatsningen föratt bygga ut vår infrastruktur, också den eftersattunder 80-talet. Det ger jobb ochtillväxtmöjligheter i morgon.Låt mig nämna kretsloppspropositionen, somrepresenterar ett nytänkande när det gäller attkomma bort från slit och släng och som redan harbörjat ge resultat ute i näringslivet. Också dettaområde har varit försummat alltför länge.Vi har västvärldens friaste radiolag,med de helt nya möjligheter som detta nu öppnarför en fri lokal radio runt om i Sverige.Förslagen om ett nytt betygssystem och en nyläroplan för , tillsammans medfriskolorna som växer och ger valfrihet ochalternativ, är mycket viktiga byggstenar i arbetetför att ge oss bästa skola.Vidare finns det nu en ny inställning till brott ochbrottsoffer. Den automatiska halvtidsfrigivningenav fängelsedömda har avskaffats. Det ges bättrestöd till dem som drabbas av brott och kriminalitet.Också detta är saker och ting som har fått väntaalltför länge här i Sverige.För denna regering är inte alltid reformer liktydigtmed mera av pengar, myndighet och byråkrati.Ofta kan det t.o.m. vara tvärtom. Men med varjerimlig definition visar denna korta uppräkning attvårriksdagen 1993 har varit en viktig reformperioddär det har fattats många för framtidviktiga beslut. Det här gäller också när vi talar omatt hävda och stärka ställning i världen ochi . Även här har varit en viktigperiod.Vi har enligt uppgjorda planer inlett förhandlingarom kommande medlemskap i deneuropeiska gemenskapen. Vi har gjort detta meden bred nationell förankring i . Vi kanockså notera att har fått en allt viktigare rolli det europeiska samarbetet. Just nu är vårutrikesminister ordförande i det viktigaalleuropeiska säkerhetsarbetet inom ESK.Europaministern är ordförande i . Vår finansminister ärordförande i den europeiska . Vihar börjat arbetet med att förnya det nordiskasamarbetet. Vi väver samarbetsnätet med de trebaltiska staterna allt tätare. Vi har lagt en ny grundför våra långsiktiga relationer med det Rysslandsom nu fortsätter vägen bort från socialism ochkommunism mot demokrati ochmarknadsekonomi.Vi har arbetat aktivt för att ge också vårt bidrag tillatt minska lidandet och söka en fred i det f.d.Jugoslavien. I samråd med kan dettakomma att leda till nya viktiga beslut som ligger framför oss.Men kanske allra viktigast är det vi har gjort för attlångsiktigt få ordning på ekonomi.Lindbeckkommissionen avlämnade sitt viktigabetänkande . Kommissionen skisseradebakgrunden, dvs. decennier av misstag och felaktigpolitik som förde in i en djup och plågsamstrukturkris, vilken sammanfaller med problemen iomvärlden. Lindbeckkommissionensrekommendationer blev ett mycket starkt stöd förden väg som regeringen har valt. De har ocksåtjänat som inspiration för de förslag som vi harfortsatt att lägga fram och kommer att få riksdagensstöd för.I januari lade vi fram ett sparprogram på 12miljarder kronor för det kommande budgetåret. Iallt väsentligt har vi, med ett celebert undantag, fåttriksdagens godkännande för dessa förslag. vi ett långsiktigt statsfinansielltsaneringsprogram på sammanlagt 81 miljarderkronor, till den alldeles övervägande delenbesparingar . Detta kommer , utgår jag ifrån, att godkännas av riksdagen.I början av året sade vi att vi gradvis skulle få se hurdet skulle komma ljuspunkter i detekonomiska mörkret, även om bilden skullefortsätta att vara mycket bekymmersam framöver. Så har det också blivit. Jagkan inte beskyllas för att apostrofera en vänligtsinnad källa när jag refererar vad Aftonbladetskrev under om den förändring som nubörjar att komma i ekonomin i , utanförriksdagshusets ibland något förgrämda debatt.Aftonbladet skrev att det finns flera positiva teckeni skyn. Exportindustrin går bättre, varslenminskade och tusen nya jobb per daganmäldes till arbetsförmedlingen.De ljusa signalerna fortsätter faktiskt att komma.Bostadsräntorna är nu lägre än vad de varit sedanbörjan av . Räntorna har allmänt settkrupit ned en bit och är nu klart lägre än vad de varför när Socialdemokraterna satt vidmakten. Vi har sett hur kronan har stärkts som ettuttryck för en begynnande tilltro till våramöjligheter. I går meddelade t.o.m.Riksrevisionsverket att budgetunderskottet dettaår förefaller att bli 11 miljarder lägre än vadregeringen räknade med så sent som i april.Till denna positiva utveckling, de begynnandeljuspunkterna, har regeringens politik lämnatavgörande bidrag. Men även andra faktorer harbidragit. Kronfallet har haft en kortsiktigt gynnsameffekt på exportindustrin. Arbetet med attförbättra produktiviteten runt om i näringslivetbörjar att ge resultat. Inte minst har de ansvarsfullatvåårsavtal som denna vår har ingåtts på den heltdominerande delen av den privataarbetsmarknaden spelat en betydelsfull roll.Med tanke på att jag för några månader sedantyckte att det fanns anledning att varna föröverdriven pessimism -- och det gjorde jag ikammaren -- om svensk ekonomi och Sverigesutsikter, tycker jag när jag läser tidningar ochlyssnar på stämningar utanför , att detsnarare finns skäl att något dämpa den starkaoptimism som vi har sett under de senasteveckorna. Vi kommer fortfarande att få arbeta medbördorna under åtskilliga årframöver. Arbetslösheten fortsätter att öka. Detkommer att ta tid innan vi i tillräckligt storutsträckning kan få fram de nya jobben. Det är braatt det hela har börjat. Men vägen tillbaka till denfulla sysselsättningen är lång och kommer att varabesvärlig. Vi kommer att få arbeta medbudgetunderskotten . Vikommer inte på åtskilliga år framöver att ha rådmed den typ av lättsinne som Socialdemokraternaföreträder. Men det är i alla fall viktigt attljuspunkterna finns där och att vi visar att vi är påväg ut ur den ekonomiska krisen, även om vägentillbaka är lång. Inte ens den mest förgrämdesocialdemokrat borde som denna förnekaatt ljuspunkterna har börjat komma.Andra kommer säkert att säga detta, och därförtycker jag att det är lika bra att säga det själv. I minegenskap av statsminister tycker jag att det finnsskäl för oss alla i regeringen och iregeringspartierna i kammaren att vara ganskatillfreds med det vi faktiskt har åstadkommit underdenna vår. En del cirkus var det visst ett tag -- omjag inte missminner mig -- och herrWachtmeister. är ordningen i den delenåterställd, och arbetet går vidare med den kraft ochuthållighet som vi hitintills visat under dennamandatperiod.Medan vi kan säga att vi har åstadkommit åtskilligtoch att vi börjar att se ljuspunkterna, blir enrecension av socialdemokratin måhända någotannorlunda. Till alla de reformer, beslut ochförbättringar som jag har nämnt harSocialdemokraterna sagt nej, nej och nej. Mycketsällan har de sagt ja till något eget, men alltid nej tilldet som regeringen har föreslagit. I fråga om denalldeles avgörande sparpolitiken för de offentligautgifterna har de misslyckats totalt. Det blev ingeteget paket på försocialdemokratin. I fråga om den långsiktigabudgetsaneringen var det bara skattehöjningar,skattehöjningar och skattehöjningar. Den endabesparing de lyckades åstadkomma var påförsvaret. Men jag såg att tog tillbakaden i en debattartikel häromdagen.Det ''bidde'' inte ens en tumme avsocialdemokratins försök att samla sig till entrovärdig saneringspolitik. Det ''bidde'' helt enkeltingenting -- dvs. höjda skatter på allt, och såvitt jagförstår t.o.m. på hundarna i Sverige.Nyss refererade jag i fråga omekonomin. Låt mig återställa balansen genom attnämna vad SAF har skrivit i sin ekonomiskaöversikt för maj. SAF konstaterar att det finnsljuspunkter, men konstaterar också att det finnspolitisk osäkerhet och vad den kan innebära. SAFskriver med direkt hänsyftning till densocialdemokratiska alternativbudgeten, att om enomläggning av den ekonomiska politiken i riktningmot skattehöjningar och ökade offentliga utgifterkommer att ske, blir det negativa effekter på räntoroch växelkurs. Resultatet kan bli att ljuset i tunnelnförsvinner.Så är det. Det allra främsta politiska hotet mot attnu rejält få fart på ekonomin ,få fram de nya jobben och bryta arbetslösheten,ligger faktiskt i den felaktiga politik somSocialdemokraterna företräder. Det är värt attnotera, och värt att dra slutsatser av, att räntornagår upp och Börsen går ner så fort som det finnstecken på att regeringens möjligheter att i dennakammare få gehör för sin politik försvagas.Att fortsätta arbetet med att långsiktigt ochmetodiskt sanera ekonomi, skapa bättreutrymme för företagande, för nya satsningar, förnya jobb, att ta ner utgifter och förbättra och förnyade offentliga utgiftssystemen, är den avgörandeuppgift som ligger framför oss att fullfölja.Vi har noterat det starka stöd som regeringensuppläggning av framför allt den ekonomiskapolitiken har fått under denna vår av alla,internationellt och nationellt, som haft att granskadet svåra arbete som vi har att rensa upp efter det1980-tal som Socialdemokratin ställde till.Vi är på god väg. Ljuspunkterna börjar synas imörkret, men det gäller att se till att vi fortsätterkursen, så att ljuset successivt tar över frånmörkret. Låt inte andra släcka ljuset!(Applåder.)Anf. 23 () replik:Fru talman! Det är inte att ta miste påstatsministerns självförtroende. Men hansverklighetsuppfattning, måste jag ju säga, ärmycket mycket diskutabel. Jag vet inte var han serljuset i tunneln och var han ser de oerhördaförväntningarna.Det är min absoluta övertygelse att en majoritet iSverige faktiskt ser sin framtid i ganska mörkatoner. De har fått se sin välfärd beskuren och serfram emot ännu värre beslut som kommer att fattasi den här kammaren , ser fram emotarbetslöshet, ser fram emot försämradeersättningar i sjukförsäkring, a-kassa, osv.Jag tror att det är ytterst få som på statsministernsmycket självbelåtna sätt är beredda att slå sig förbröstet och säga att det är rätt väg, att vi är på vägåt rätt håll, osv. Det vore bra om den rapport komfram som tidigare diskuterades här, nämligen densom man har gjort i och somvisar att klyftorna i det svenska samhället år 1993faktiskt ökar. Jag tycker att det vore bra om depapperna kom fram på bordet.Jag tycker att det vore bra att man redogjordekonkret för hur situationen ser ut för de 300 000människorna som skall se sin framtid i beroende avsocialbidrag. Jag tycker att det vore ärligt attredovisa exakt hur det faktiskt ser ut och inte sittaoch tjuvhålla på den sortens analyser. Det kundevara bra att få ett svar på varför man inte går utmera öppet och ärligt med den typen av uppgifter.En annan sak som jag skulle vilja ta upp medstatsministern handlar om det som var ett av destora målen och där man kan säga att ni har varitganska lyckosamma. Det gäller integreringen avSverige i förhållande till den Europeiska unionen,förhandlingarna om medlemskap, osv. Jag är jumedveten om att det förs en diskussion om dettaute i landet, bl.a. på gymnasieskolorna.Vi är ofta på samma skolor, inte men i tätföljd, och jag. Vi har bägge förståttnödvändigheten av att tala till ungdomen, som ju ärvår framtid. Elevernas uppfattning i den här fråganär väldigt klar och entydig, från norr till söder: enmajoritet av ungdomarna känner mycket mycketstor tveksamhet inför ett medlemskap för Sverigesdel i den Europeiska unionen.Jag skulle vilja höra vad statsministern har för synpå det här, hur han har analyserat det faktum att enöverväldigande majoritet av ungdomar pågymnasienivå faktiskt säger nej till det som ni anservara er främsta uppgift i dag.Dessutom har ni problem med det egna partiet iden frågan. Därför kunde det vara intressant förflera att få höra vad statsministern har att göra.Anf. 24 Statsminister ():Fru talman! Låt mig först säga vad gäller defördelningspolitiska studierna att de redovisaslöpande inför finansutskottet när de är klara. Detär ett ganska omfattande jobb att göra dessastudier. Om har tagit del av helamaterian, vet hon också att de metodproblem somfinns är betydande. Men siffrorna redovisaslöpande och de redovisas också då och då, närregeringen lägger fram dem här inför kammaren.Låt mig ställa frågan till tillbaka.Den allra viktigaste fördelningsfrågan i är fördelningen mellan dem som inte har jobboch dem som har jobb. Den allra viktigaste fråga vihar är att få fart på tillväxten, få framinvesteringarna, för att få de nya jobben, för attbryta arbetslösheten. Hur får vi då det?Gammal kommunistisk politik utgår jag från attinte ens nu tror på. Någon annanpolitik har ni i och för sig inte redovisat, men hållerinte med mig när jag säger att detär klart att vi måste skapa bra betingelser förnäringslivet, för företagen, att växa och expandera?Är det inte detta som är den grundläggandeförutsättningen för att vi skall kunna få tillbakajobb och sysselsättning?Och inser inte Gudryn att åtskilligt av detsom regeringen har gjort faktiskt är verkningsfullabidrag för att åstadkomma just detta och att det nubörjar att nyanställas? Det är ännu alldeles för litet,men det börjar nyanställas, egentligen för förstagången , när nedgången börjadepå allvar. Det är en ljuspunkt. T.o.m. en f.d.kommunist borde se det.Så till Europafrågan. Det stämmer att jag har restmycket, från i söder till i norr,och diskuterat och debatterat och informerat. Minbild av stämningsläget är inte finns en öppenhet för deltagande ieuropeiskt och internationellt samarbete. Sedantycker man att man inte har fått tillräckligt mycketinformation och att vändningarna på sina håll isvensk politik har kommit litet snabbt. Jag kanhålla med om det. Men i de grundläggande frågornafinns en öppenhet och en aktiv vilja att vara med.Låt mig också rikta en vädjan till ,när hon är ute: Spela inte på isolationismens och påkonfrontationens stämningar och krafter!Visst finns det de i som vill ställa nation motnation och folk mot folk och ytterst individ motindivid. Det finns de som vill ha stridens väg iEuropa. Men måste tillhöra dem som allramest bestämt -- därför att det ligger så entydigt ivårt nationella intresse -- väljer samarbetets väg iEuropa. Och samarbetet är det som håller på attväxa fram inom ramen för EG.(Applåder.)Anf. 25 () replik:Fru talman! Vad gäller den sista frågeställningen ärjag en sann internationalist. Jag anser att det ärabsolut nödvändigt med internationellt samarbete,i -- i hela framför allt -- och i helavärlden.De frågor som är centrala är för mig de somhandlar om ökande klyftor mellan fattig och rik,mellan den rika världen och den fattiga världen, destora överlevnadsproblemen, de globalamiljöfrågorna. Allt detta kräver ett internationelltsamarbete.Kärnpunkten i frågan om medlemskap i denEuropeiska unionen -- och det är en fråga som såmånga ungdomar är uppmärksamma på -- är fråganom demokrati, nämligen villkoren för dettainternationella samarbete.Skall det vara underkastelse eller skall det varajämlikhet? Är det nationell suveränitet,självbestämmande, en möjlighet till att fatta egnapolitiska beslut i de egna politiska valdaförsamlingarna som skall vara grunden? Eller skallstormakterna diktera samarbetet, vilket så mångagånger i internationella sammanhang har lett justtill ökade konflikter och till både förtryck avmänniskor och exploatering av miljön?Det är detta som är kärnpunkten, och det är dettasom ungdomarna förstår, de som just nu står ibegrepp att själva få delta i den politiskadiskussionen och få ta ställning till sin egen framtid.Så till den andra frågan, om fördelningen. Vissthandlar det om fördelning av arbete, men dethandlar också om fördelning av tillgångar och avinkomster. En utmärkt fördelningsprincip när detgäller arbete är att dela på jobben och korta nerarbetstiden. Det vore ett bra sätt att fördela detnödvändiga lönearbete som måste göras.Det är inte sant när säger att nu gäller detnyanställningar inom industrin. Det gäller t.ex. inteexportindustrin som gör stora vinster. Man haren överkapacitet. Däremot skulle det behövasanställningar och ett försvar från regeringen när detgäller den andra infrastrukturen i vårt samhälle,nämligen vården, omsorgen, utbildningen ochkulturen.Där för regeringen en politik som kommer attinnebära stora nedskärningar inom kommuner ochlandsting. Det kommer att innebära en arbetslöshetpå kanske 100 000 personer . Detta handlarom kvinnor, . Det handlar om synen påhur det nödvändiga vård- och omsorgsarbetet skallorganiseras och finansieras. Där för regeringen enrent kvinnofientlig politik. Den kommer att ökaarbetslösheten dramatiskt.Anf. 26 Statsminister ():Fru talman! Det förvånar mig måhända inte attGudrun inte hade ett svar på frågan omhur vi skall skapa förutsättningar för att skapa nyajobb. Hon återkommer ständigt till att vi skallfördela. skulle vi fördela om genom enarbetstidsreglering, eller vad det nu var. Vi behöverett samhälle som skapar välstånd och välfärd ochsom ger utrymme åt alla de individer som faktisktvill skapa nytt och göra bättre.Gudrun företräder en ideologi somegentligen alltid har underkänt individen ochfriheten. Den har aldrig lyckats åstadkomma någotskapande samhälle eller någon tillväxt. Denhistoriska domen över kommunistisk politik ärförödande tung. Det förvånar mig att människoröver huvud taget väljer att vara politiskt aktiva i ettparti som bär den fruktansvärda historiska börda avdiktaturförsvar som kommunisterna gör.Låt mig sedan gå över till det europeiskasamarbetet. säger i vackra ord atthon är för internationellt samarbete. Det må vara,men hon är emot det som faktiskt finns. Det byggsnu upp möjlighet till ettsamarbete mellan demokratier. Det är ettsamarbete som inte är fullfjädrat och färdigt meden gång. Det är en lång historisk process som intealls är enkel.Man kan välja att vara med i den och forma denefter vad man själv vill. Man kan också välja attställa sig utanför. Då hjälper det inte vilken retorikman har. Faktum är att går iarmkrok med extrema nationalister, isolationisteroch de som ofta lämnar efter sig hatets ochoförsonlighetens budskap i Europa.Jag är övertygad om vikten av det vi kommer attgöra i och under de närmaste åren.Vi kan antingen välja samarbetets väg, att försökalösa problemen tillsammans, eller att få enåternationalisering av den europeiska politiken,med förödande effekter inte minst för de enskildamänniskorna.