prot · GH0927 · 1993-11-19 00:00:00 — Det ärregeringens ansvar att se till att detta sker på ett brasätt. Det borde också vara regeringens ansvar att setill att kärnkraftselen inte subventioneras på detsätt som den gör utan utsätts för en rimligkonkurrens. På det sättet kan man också släppafram andra energislag i en mer jämbördigkonkurrens än vad som är fallet.Det vore intressant att få ett besked -- liggerbeslutet 2010 fast? Om det gördet -- vilket jag och tydligen också ,Per ministerkollega, anser -- så voredet rimligt att förstärka det genom att stifta en lagi om att kärnkraften skall vara avveckladinnan dess och genom att göra upp en ordentligplan över hur det skall gå till.Jag tycker inte att planering inte är av ondo. Manmåste använda sig av en förnuftig planering omman vill uppnå de politiska mål som man säger sigarbeta för.Jag har alltså uppfattat det som att regeringen ärdjupt splittrad i denna fråga och att bådeFolkpartiet och helst ser attfolkomröstningsresultatet inte uppfylls i praktiken.Men då binder man ris åt sin egen rygg införfolkomröstningen om medlemskap i denEuropeiska unionen som vi står inför nu eller nästaår.Om inte människor är övertygade om att det desäger i en folkomröstning kommer att respekterasav de folkvalda, är vi mycket illa ute. Då har nibidragit till att underbygga de stämningar som finnsi dag; att många människor känner att politikernainte bryr sig om vad de tycker och tänker.Som politiker har vi ett intresse av att försvarademokratin, utveckla den och skapa respekt för dedemokratiska institutionerna.Folkomröstningsinstitutet är en sådan.Anf. 35 Näringsminister ():Herr talman! Det är hela valsedeln somgäller. Det är ganska typiskt att Vänsterpartietkommunisterna ställde sig utanför riksdagsbeslutetom uttolkningen av den.Precis som här , vill manbortse från den andra delen av valsedeln. Men ävenupprätthållandet av sysselsättningen och välfärdenär centrala delar i det energipolitiska beslutet från1980. Det går alltså inte att lösa alla problem baragenom lagstiftning. Det vore mycket bekvämt omvi kunde lagstifta om större ekonomisk tillväxt ellerökad välfärd, men detta uppstår inte genomlagstiftning utan genom de åtgärder vi vidtar för attnå respektive mål.Regeringen är inte djupt splittrad. Det kanske är enbesvikelse för att har en majoritet på mellan 85 och 90 %bakom trepartiuppgörelsen om kärnkraften ochenergin. Vi har som mål att klara detta till år 2010och anvisar medel för det. Men det finnsrestriktioner, nämligen sysselsättningen ochvälfärden, som också måste klaras.Därför vidtar vi åtgärder för att spara energi och föratt få fram alternativa energikällor. Vi skall på såsätt både kunna klara av restriktionerna ochförverkliga slutmålet som sådant. Det är intebesluten via lag eller planeringen i sig det handlarom. Det är fråga om att släppa till resurser och attskapa möjligheter att rent tekniskt fåkonkurrenskraftiga priser på el som säkrar justsysselsättningen och välfärden. Därmed klarar viockså att genomföra det avvecklingsbeslut somfaktiskt fattades 1980.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1992/93:42 och fråga1993/94:79 om kärnkraftens tillförlitlighetAnf. 36 Näringsminister ():Herr talman! har i en interpellationfrågat vilka åtgärder regeringen kommer att vidtaför att trygga landets energiförsörjningoch säkerheten vid kärnkraftverken. Vidare harhan frågat om regeringen planerar att ta uppöverläggningar med ägarna till 1 omslutlig stängning av reaktorn, när regeringen tänkerpåbörja arbetet med en lag om avvecklingen avkärnkraften och vilken katastrofplaneringregeringen har för stängning av flera reaktorer.Bakgrunden till frågorna är att ett antalkärnkraftsblock har varit avställda under hösten.Göthe har mot samma bakgrund frågatmig vilka åtgärder jag avser att vidta i syfte att säkravårt lands långsiktiga elförsörjning.Jag besvarar interpellationen och frågan i ettsammanhang. Jag har samrått med miljöministern,som inom regeringen svarar för frågor omkärnkraftens säkerhet.Först skall jag kort redogöra för läget i fråga om deberörda kärnkraftsblocken och leveranssäkerheteni södra mitten av oktober var sex av landets sammanlagttolv kärnkraftsblock avställda. I ochOskarshamn 2 var den årliga revisionen ännu inteavslutad. I pågick reparation avkorrosionsskador i inneslutningen, medanBarsebäck 1 undersöktes i syfte att klarlägga omäven denna reaktor hade liknande skador. Tvåblock, 1 och , var avställdaför större reparationer.Elförsörjningsläget i förvärrades den18 oktober då ett tillfälligt elfel uppstod iOskarshamn 3. Därmed var sju kärnkraftsblockavställda, däribland samtliga i ochOskarshamn. Elförsörjningen klarades genom attoljekondenskraftverket i startades ochgenom att kraft kunde köpas från Danmark.Dessutom utnyttjades degasturbinanläggningar som finns i södra några dagar kunde två av de avställdakärnkraftsblocken tas i drift. har ytterligare tvåblock startats, och åtminstone ett till väntas kunnatas i drift omkring . Elförsörjningsläget isödra är därmed åter nära nog normalt.Det som inträffat -- och liknande händelserförra hösten -- visar dock att risken för störningar ielsystemet är förhållandevis stor i denna del avlandet. Ett fåtal kärnkraftsblock svarar för enmycket stor del av basproduktionen av kraft.Marginalerna i systemet är mindre i södra i andra delar av landet. är därförstarkt beroende av överföring på stamnätetnorrifrån, av förbindelserna med och avegna reservanläggningar.För närvarande är överföringskapaciteten påstamnätet till begränsad. Kapacitetenkommer att höjas genom byggandet av en nyledning på till , som nuprojekteras och som beräknas bli färdig år 1996.Vidare pågår byggandet av en förbindelse mellanSkåne och , Baltic Cable, som väntas bliklar omkring /95. Genom dessa tvånya förbindelser kommer leveranssäkerheten isödra att förstärkas avsevärt.Jag skall också ge min syn på de mer grundläggandefrågor som har aktualiserats genom höstenshändelser och som berörs särskilt i en början vill jag erinra om den princip somgäller för fördelningen av ansvaret förelförsörjningen mellan staten och kraftföretagen.Denna princip slogs fast genomenergiöverenskommelsen , somriksdagen ställde sig bakom. Jag citerar: ''Det ärkraftföretagens uppgift att med utgångspunkt i denav statsmakterna fastlagda energipolitiken planeraoch utveckla kraftsystemet så att landets behov avel blir tillgodosett. ''och regeringen anger de förutsättningarsom kraftföretagen skall arbeta inom. statsmakterna om energibeskattningen ochom miljöpolitiska styrmedel. Produktion,överföring och distribution av el kräver i allmänhetkoncession så att miljö- och säkerhetsintressen ellerandra allmänna intressen kan tillgodoses.Företagen har att bedriva verksamheten på ettsådant sätt att de krav som staten ställer bliruppfyllda.Det behöver väl knappast påpekas attsäkerhetskraven just på kärnkraftens område ärutomordentligt höga. Dessutom har de under årensuccessivt skärpts. Myndighetstillsynen på dettaområde är synnerligen noggrann.Säkerhetsmyndigheterna -- dvs. Statenskärnkraftinspektion, SKI, och , , -- har vittgåendebefogenheter, och deras verksamhet präglas av högintegritet. Det är uteslutet att myndigheterna skulletillåta kärnkraftsföretagen att sänka säkerhetsnivånmed hänsyn till problem med elförsörjningen.Rolf L anser att de störningar som under detvå har uppträtt ikärnkraftsanläggningarna är yttringar avåldersproblem, som kommer att öka snarare änminska. Ett aktuellt underlag för bedömning avdenna fråga finns nu i den senaste årliga rapportenfrån SKI om säkerheten vid de svenskakärnkraftsverken. Rapporten överlämnades tillregeringen , och jag skall häråterge något av vad SKI har sagt i rapportenssammanfattning.SKI erinrar först om den gemensamma rapport somSKI och SSI avgav om säkerhets- ochstrålskyddsläget vid de svenska kärnkraftverken.Bland de slutsatser som drogs där var att det inteförelåg några skillnader mellan verken när detgällde risken för eller konsekvenserna av enallvarlig reaktorolycka. Det fanns heller inget somtalade mot att samtliga reaktorer, om de underhöllsväl, kunde ges en teknisk livslängd som sträckte sigtill och även längre. Det påpekades dock atten del större renoveringar och underhållsarbetenskulle kunna bli nödvändiga.Så har också blivit fallet. En händelse i Barsebäcki visade på brister i nödkylsystemen i femäldre kokarreaktorer. Dessa reaktorer fick ställasav för ombyggnad av systemen.I den nu aktuella rapporten bedömer SKI atttillförlitligheten i kylsystemen i kokarreaktorernanu är återställd till en tillfredsställande nivå.Emellertid påpekar SKI att ett antalmaterialproblem, i flertalet fall åldersbetingade,har lett till långvariga driftstillestånd för trereaktorer.I rapporten görs den sammanfattandebedömningen att problemen med nödkylsystemenoch materialproblemen har lett till betydelsefullatekniska säkerhetsförbättringar vid verken ochavsevärda förbättringar av verkens egetsäkerhetsarbete. har erfarenheternapekat på vikten av en noggrann prövning av vissaäldre säkerhetsanalyser ochkonstruktionsförutsättningar, liksom vikten avfortsatt skärpt uppmärksamhet på åldersbetingadeförändringar.Enligt SKI är den grundläggandesäkerhetsstrategin -- nämligen ett djupförsvar iflera led mot allvarliga olyckor -- utformad utifrånförutsättningen att dolda fel och brister kan finnas,men att de inte skall leda längre än till tillbud utanallvarligare konsekvenser utanför anläggningen.Mot denna bakgrund ser SKI och SSI ingenanledning till omprövning av den riskbild somredovisades tidigare.Jag har här ganska utförligt redogjort för deansvariga myndigheternas bedömningar. Det kaninte råda någon oklarhet om att säkerhetskravenhar absolut prioritet när myndigheterna tarställning till frågor om kärnkraftsverkens drift. Enofrånkomlig konsekvens härav är attanläggningarna, så snart någon brist uppdagas, fårtas ur drift tills bristen har avhjälpts. De problemsom uppkommit har alltsåinte inneburit någon försämring av säkerheten ikärnkraftsverken. Däremot har de lett till ganskalångvariga avställningar eller, med andra ord, enförsämrad tillgänglighet för de berörda verken.De två senaste åren har därmed inneburit ettavbrott i utvecklingen mot en successivt förbättradtillgänglighet i de svenska kärnkraftverken sedanbörjan av . Vi vet inte om det rörsig om ett tillfälligt fenomen eller om man nu måsteräkna med en lägre tillgänglighet för verkensåterstående livstid.Jag utgår från att de berörda kraftföretagen medstort allvar uppmärksammar denna fråga. Det ärföretagens sak att ta ställning till om det ärekonomiskt rimligt att göra sådana ytterligareinvesteringar i anläggningarna som kommer attkrävas för fortsatt drift. Det är också, i enlighetmed gällande ansvarsfördelning, företagens sak attvidta åtgärder för att ersätta bortfallet avelproduktion från kränkraftsverken när de slutligttas ur drift.Jag har ingen anledning att här gå in på frågan omde alternativa handlingslinjer som står till buds förkraftföretagen. Jag vill dock undestryka att vi intelängre skall räkna med att elförsörjningen tryggasenbart med nationella åtgärder. Ett viktigt inslag iden pågående reformeringen av den svenskaelmarknaden är också att underlätta ett ökat utbyteav elkraft över gränserna. En liknande utvecklingpågår i vår omvärld.Genom en internationalisering av elmarknadenkommer de samlade produktionsresurserna attkunna utnyttjas bättre. Det blir också lättare atthantera problemen vid störningar i de nationellasystemen, t.ex. om ett antal produktionsenheterfaller bort. Som jag redan nämnt kommerSydsveriges elförsörjning att stärkas väsentligt i ochmed att Baltic Cable tas i drift . Vi kanräkna med en fortsatt utbyggnad avutlandsförbindelserna och en successiv integrationav elsystemen i Nordeuropa.Av vad jag nu har sagt följer att regeringen inteförbereder åtgärder av det slag som i sin interpellation.Anf. 37 ():Herr talman! Jag inleder med att tacka PerWesterberg för svaret. Det var ett intressant ochutförligt svar. Den direkta kritik som jag skullekunna rikta mot svaret är att det är mycket utförligtvad gäller min första fråga, nämligen säkerhetenoch tillförlitligheten, men att svaret baraförbigående eller inte alls berör de tre senarefrågorna. Dessa frågor rör sig om förhandlingarmed ägarna om att I skall få förbliavstängt, de rör sig om den centrala frågan om enavvecklingslag och om det som jag litet dramatisktkallar för en katastrofplanering; enkatastrofplanering som innebär att man har etthandlingsalternativ, om man av säkerhetsskälbehöver stänga många reaktorer.Under gynnsamma förhållanden har vi haft sjureaktorer avstängda. Man kan tänka sig dettahända under besvärliga förhållanden, exempelvismitt , och man kan tänka sig att t.o.m. flerreaktorer tvingas stängas av.Ett par saker som jag vill lyfta fram i PerWesterbergs svar är det som han säger efterredogörelsen av läget , dvs. attelförsörjningsläget /94 beräknasvara nära nog normalt. Det innebär att regeringengör bedömningen att försörjningsläget i södraSverige är nära nog normalt när två reaktorer äravstängda. Det är en bra markering av regeringen.Det innebär nämligen att vi kan börja diskutera ennormalsituation med två reaktorer ur drift. Detinnebär, enligt regeringens samlade bedömning,inga problem med försörjningen i ,och det är i som problemen finns frånförsörjningssynpunkt.Vi har här de faktiska förutsättningarna för enavveckling av två reaktorer. Min logiska slutsatsblir då att två reaktorer kan förbli avställda. Jag ärmycket glad om vi kan komma så långt att vi får ettbeslut om att en reaktor, nämligen den äldsta,1, förblir avstängd för all tid framöver.Det är dessutom en synpunkt som inte är specielltoriginell, utan som delas av många.Regeringen säger att sårbarheten i södra beror på att det är så stor andel kärnkraftseldär. En del av detta skall man klara genom attförbättra möjligheterna till överföring av kraft frånnorra . Då vill jag fråga: Anser inte PerWesterberg att det är rimligt att förbindelsen påVästkusten till , som beräknas blifärdig 1996, påskyndas? Per säger julängre fram i svaret att vi får räkna med en minskadtillgänglighet av kärnkraftsel framöver, med tankepå dessa återkommande ålderssymtom ochåldersbrister. Jag bedömer detta som ett ökandeproblem, och jag tycker inte att SKI motsäger minbedömning.Det är också intressant och viktigt att slå fast attSKI och regeringen gör bedömningen attkärnkraftselen och kärnkraftaggregaten troligenkommer att vara mindre tillgängliga nu än vad manhar förutsatt, och att det sker ett trendbrott i denutveckling av ökad tillgänglighet och högdriftssäkerhet som man har talat om som ettkännetecken för de svenska kärnkraftaggregaten.En stor svaghet i den strategi för omställning avenergisystem som regeringen har och somriksdagen har beslutat om, är att man har lagt överså mycket ansvar på kraftföretagen -- i princip harhela ansvaret lagts på dem. Det skulle vara bra ochacceptabelt om man kunde räkna med attkraftföretagen på ett lojalt och villigt sätt följerriksdagens intentioner. Här har ju, som GudrunSchyman talade om tidigare, tunga företrädare förde stora kraftbolagen gått ut och sagt att de intekommer att inleda en omställning avenergisystemen, dvs. fasa ut kärnkraften, förrändet finns lagstiftning. De kommer inte att rätta sigefter riktlinjer i form av denenergiöverenskommelse som vi har. Därför vill jagha en kommentar till min fråga om lagstiftning pådet här området.I detta ligger alltså frågan hur länge företagen troratt de kan få köra sina kärnkraftaggregat. Vi har ettproblem, nämligen att det finns fyra aggregat somhar tills-vidare-tillstånd att drivas . Detär också någonting som bör omprövas.Anf. 38 ():Herr talman! Jag tackar näringsminister för detta svar. Det är utförligt ochalldeles utomordentligt. kan man brytatrenden här i kammaren att inte vara tillfredsställdmed svaret, och det gör jag nu.Rolf L och jag har väsentligt olika syn påkärnkraften. När jag ställde frågan var alltså upp tillsju reaktorer tillfälligt avstängda, och då uppstodnaturligtvis en viss oro, inte minst inom industrin,som är så elkraftberoende. Min fråga gäller alltså,som näringsministern också konstaterade, att jag --och säkert många fler -- vill veta vilka åtgärder somnäringsministern vidtar i syfte att säkra vårt landslångsiktiga elförsörjning.Med anledning av synpunkter tar jagmig friheten att ta fram en bedömning som hargjorts av , där man konstaterarredan rubrikmässigt: ''Reserver behövs och är inteliktydigt med elöverskott''. Följaktligen är det inteheller detsamma som att vi nu bara kan ställa avkärnkraftreaktorer permanent och tro att det ärtillfredsställande.Här gör det konstaterandet att desenaste vintrarna har varit mycket milda, att vi harhaft riklig nederbörd och att under goda århar en stark kraftbalans, men att det accentueras avminskat elbehov inom industrin. Den har underrådande lågkonjunktur minskat sin produktion ochdärmed sin elanvändning. När världskonjunkturenvänder får vi , genom en bra näringspolitik,också en god utveckling inom vår industri ochproduktion -- produktionen ökar , i ochmed att exporten går bättre. Denna starkarehögkonjunktur, som vi nu kan invänta, kommernaturligtvis att leda till att elproduktionsbehovetökar.Låt mig konstatera, vilket har gjorts ,att tillgången på elenergi är ett fundament för allvår industri och därmed vårt välstånd. Det är ocksåväsentligt att elenergin är billig. Kärnkraften äromistlig, enligt min bedömning, även på längre sikti vårt land. Mot den bakgrunden vill jag också taupp frågan om den personella kompetensen . ''När de som var med om att bygga upp den svenskakärnkraften går i pension uppstår en kunskapsluckasom hotar säkerheten vid kärnkraftverken. Verkenhar svårt att rekrytera nya specialister. Ingenforskare vill ägna sig åt ett energislag som skavara nedlagt . ''Detta konstaterande gör en utredning omsäkerheten och informationshanteringen vidVattenfalls kärnkraftverk. Det är landshövdingen iNorrbotten, , som också ärprofessor, som har lett utredningen. Enligt ett TT-telegram säger han att kärnkraftssäkerheten hotasav detta faktum att reaktorerna åldras och att detkan bli brister i den personella kompetensen. Närde som har byggt upp kärnkraften har uppnåttpensionsåldern kan det alltså bli ett tomrum här,när kunskapen och erfarenheterna försvinner.Gunnar Brodin säger till TT :''Förutsättningarna för säkerhetsarbetet harändrats sedan kärnkraftverken byggdes upp under70- och 80-talen. Vi är nu inne i en förvaltningsfasoch snart vidtar avvecklingen. Ändå behövs nykompetens för att inte säkerheten ska äventyras. ''Professorn och landshövdingen bl.a. en ny generation materielexperteroch modern forskning om hur olika material uppförsig i kärnkraftsreaktorerna.Jag frågar: Vill näringsministern ocksåkommentera detta?Anf. 39 Näringsminister ():Herr talman! Jag skall först göra någrakommentarer till övertolkningar avsvaret.Det står inte i svaret att det var ett normalt läge närtvå reaktorer var avställda, utan att det var ''näranog normalt''. Det finns alltså en distinktion där.Det var inte heller så att vi förutsåg atttillgängligheten skulle bli sämre, utan vi sade att vi inte vet om det rör sig om ett tillfälligt fenomen,eller om man nu måste räkna med en lägretillgänglighet under verkens återstående livstid.Det är också en distinktion.När det gäller 1, är det helt uppenbart,precis som med alla andra kärnkraftverk och allaandra kraftstationer, att det förutsätts ett mycketbra och omfattande underhåll av allkraftproduktion. Hur mycket 1kommer att vara värt beror naturligtvis på detunderhållsbehov och det kraftbehov somföreligger. Avgörandet på säkerhetssidan tas avmyndigheterna, och det kommersiella avgörandettas i företagen. Bägge kraven måste uppfyllas föratt verket skall sättas i gång igen.När det gäller en avvecklingslag vill jag bara ånyonotera att det -- som jag sade till -- inte är genom lagstiftning som viuppnår resultat. Det gör vi genom de åtgärder vividtar för att kunna uppfylla de krav somfolkomröstningen ställer på avveckling. Samtidigtskall vi klara sysselsättningen och välfärden ochdärmed även konkurrenskraftiga elpriser.Om det finns de som gör uttalanden om attkärnkraften inte skall avvecklas vill jag bara sägaatt var och en må göra uttalanden utifrån sinautgångspunkter. Men i grunden gäller att om vi kanfå fram ett energisparande som gör kraftverkonödiga eller om vi kan få fram alternativ medkonkurrenskraftiga priser så skallfolkomröstningens resultat självfallet fullföljas.Hela vår politik syftar till det.När det gäller kraftföretagens ansvar vill jag baranotera att de självfallet måste följariksdagsbeslutet. De skall fatta de kommersiellabesluten -- för säkerhetsbesluten står ochregeringens myndigheter, SKI och SSI.Som svar på frågor vill jag baranotera att det är alldeles uppenbart att vi behöveren ganska betydande reservkapacitet. Under desenaste åren har vi haft ganska begränsademarginaler i kraftsystemet totalt sett, trots att vi haren djup lågkonjunktur och trots att vintrarna harvarit milda.Under den konjunkturuppgång som har inletts,med en ganska kraftig ökning avindustriproduktionen och kraftigt ökadeinvesteringsbehov , kommer naturligtvisefterfrågan på kraft att öka, och därmed kommerytterligare krav att ställas på kraftbalansen. Detgäller självfallet också om vi träffas av kallarevintrar, som kraftsystemet självfallet måste varadimensionerat för.När det gäller kompetensen på kärnkraftsområdetpekade på en mycket viktig punkt.Det gäller att upprätthålla den tekniskakompetensen inom svenska kraftföretag. Därför ärdet viktigt att svenska kraftföretag har möjligheteroch ekonomiska resurser att nyttja den tekniskakompetensen även utanför landets gränser,exempelvis när det gäller kärnkraftssäkerhet iIgnalina och Sosnovyj Bor, när det gäller attåstadkomma en mycket miljövänligkraftproduktion i oljeskifferverket i meddess mycket stora miljöföroreningar och när detgäller att medverka till energieffektivisering i storadelar av omvärlden. Det är något som mångakraftföretag från andra länder gör. Det är viktigt attockså svenska kraftföretag kan medverka i dettaarbete för att man skall kunna upprätthålla dentekniska kompetensen och ha yrkeskarriärer kvar,så att det går att upprätthålla mycket högasäkerhetskrav på svenska verk.Anf. 40 ():Herr talman! Jag har för mig att jag sade attsituationen i var nära nog normal --jag försökte alltså att citera ordagrant urinterpellationssvaret. Jag tycker att det är entillräckligt tydlig markering från regeringens sida.Det är riktigt att det kan vara fråga om en tillfällignedgång i tillgängligheten. Men det kan också varaså att de problem nu uppträder som man rimligtvismåste vänta sig av åldrande anläggningar. När detgäller gamla kärnkraftsanläggningar finns detdessutom inte så mycket internationell erfarenhetatt falla tillbaka på, utan här ställs vi inför nyaproblem. Där tycker jag att man rimligtvis måstetillämpa försiktighetsprincipen fullt ut.Vi kan alltså inte räkna med annat än minskadtillgänglighet, och det betyder att vi måste hamöjlighet att möta en sådan minskad tillgänglighet.Jag undrar då: Är det enligt Per Westerbergsuppfattning tillräckligt med den förbättradeförsörjningen från , från norra ochfrån via Baltic Cable för att klara en sådansituation? Finns det inte, som jag sade, anledningatt påskynda utbyggnaden av västkustförsörjningentill , med tanke på att vi behöver varaförsiktiga?Här vilar alltså ett tungt ansvar på företagen förgenomförandet av energipolitiken. Man tvingarinte fram en utveckling eller konkreta resultatgenom lagstiftning, men det sätter åtminstoneramar, och de juridiska ramar som skulle tvingafram en kärnkraftsavveckling finns inte --åtminstone uppfattar inte företagen det på detviset.Som jag nämnde finns det fyra tillstånd förkärnkraftsaggregat som är tills-vidare-tillstånd,vilket motsäger 2010. Det tycker jag är enupprörande oklarhet.När det gäller den ekonomiska sidan har viförsäkringsfrågan.