prot · GH098 · 1993-10-15 00:00:00 — Man ville då ha betyg först iårskurs 7, och man fick stöd av en storremissopinion.Jag vill fråga om hon nu kommer attrösta för och medverka till att nationellt beslutadebetyg införs, om hon följer sin partikamrat iBetygsberedningen som vill att betyg skall ges försti årskurs 7. Det skulle vara bra att få ett besked omdet här och nu.Jag vill också att kommenterarutfrågningen i utskottet , då detframkom -- precis som sade --att de barn som är handikappade och har mycketstora svårigheter får stöd, men att barn imellangruppen, som har mer svårtydbara problem,nu förlorar det stöd som de har fått.Vilka slutsatser drar kds och avutfrågningen? Kommer kds att verka för åtgärderför att upprätthålla 1 § i skollagen?Anf. 99 () replik:Herr talman! I den arbetsgrupp där vi talade omläroplanspropositionen och vad det skulle bli avden uttryckte jag mycket klart -- jag tror inte att detär okänt för någon av dem som var med i gruppen,bl.a. -- min och mitt partisfasta övertygelse om att betygen är någonting somborde regleras nationellt.Detta inte är prov på någon rädsla för betyg frånvår sida, vilket jag menar att det är frånSocialdemokraternas sida -- där vill en del inte hanågra betyg alls. Från vår sida är det snarare uttryckför en oro för att det skall bli så som statsrådetBeatrice sade. Det går faktiskt att låta bli attsätta betyg ända upp till årskurs 9.Jag vet att det finns skrivningar där det sägs att manfinner det naturligt att så inte skall ske. Men vi ärrädda för att elever skall få vara med om allamöjliga käcka tilltag från lokala politikers, lärareseller föräldrars sida -- vad det nu kan bli förnågonting -- som kan resultera i olika slag avskriftlig information och att de sedan i nian skallutsättas för ett betyg som är slutbetyg i årskurs 9och som de då inte har mött.Vi är alltså oroade för att man först i nian skall fådet system från A till F som jag tycker förefallerväldigt lovande. Vi menar att det skulle varanaturligt att ge den skriftliga information man talarom i årskurs 5 och att därefter börja med systemetA -- F från årskurs 6, så att både lärare och eleverfår god tid att vänja sig vid vad detta innebär och såatt eleverna kan arbeta på att förbättra sina betygunder den här tiden.Detta går faktiskt bra att göra utan att kursplanenstyckas sönder årskursvis. Man kan användasamma system. Ända nere på klassnivå kan lärareoch elever bestämma vilken del av kursplanen manskall klara av i t.ex. årskurs 8, vilket skulle ökademokratin i klassrummet. Sedan kan mananvända samma kriterier, från A till F, som manskall använda i årskurs 9. Detta är fullt möjligt.Eftersom man nu tror att lärare skall klara avmellannivåerna, måste man också tro att de kangöra detta, om det är tydliga kursplaner. Det äregentligen ingen större skillnad mellan detta ochden betygsättning som man har sysslat med i alla år.Det kräver väldigt mycket av personligt omdöme.Att ha olika system tycker jag däremot är heltolämpligt.Anf. 100 ()replik:Herr talman! säger attsocialdemokratin har en rädsla för betyg. Nej, vihar ingen rädsla för betyg, men vi utgår frånmodern skolforskning och erfarenheter i skolan --från lärare, föräldrar och elever. De säger att detinte är lämpligt att sätta betyg före tonåren -- barnförstår inte vad betyg innebär; de tror att det är desjälva som personer som blir betygsatta. Och detvill inte vi medverka till -- det kan faktiskt knäckasjälvförtroendet hos barn, och det tycker vi inte attskolan skall göra. Skolan skall ju i stället främjautveckling genom uppmuntran och positivaomdömen.Vi vill däremot skapa ordentliga utvecklingssamtaloch se till att föräldrar och elever får en bra kontaktmed skolan, att man träffas och resonerar om hurdet går för barnet och vad man kan utveckla. Dettror vi är en mycket positiv form.Precis som kds vill vi ha ett nationellt betygssystem.Men jag hör att vi inte är överens om när betygenskall börja sättas och vilken skala det skall vara.Men det är i alla fall bra att kds vill ha en nationellbetygsättning. Jag undrar om inte kds då skullekunna vara lyhört för den opinion som vi nu har,som kritiserar regeringens förslag och som säger:Inte betyg före sjuan! Skulle det inte vara möjligtför kds att jämka sig dithän? Då skulle vi när vilämnar i jul kunna ha bakom oss ett brabeslut som står sig under lång tid.Jag fick inget svar på frågan om kds reaktioner påutskottsutfrågningen. Vad anser kds att vi skallgöra för att upprätthålla likvärdigheten iutbildningen, för att de barn som har särskildabehov, som har mer svårtydbara problem i skolan,som behöver stöd och som klarar sig bra om de fårstöd skall få sitt stöd även i fortsättningen? Hurskall skollagens paragraf om likvärdighetupprätthållas? Ni tillhör regeringskoalitionen ochhar faktiskt ansvar för att se till att likvärdighetenfrämjas.Anf. 101 () replik:Herr talman! Jag kan inte i detalj gå in på om viskulle kunna tänka oss att betyg skall ges frånårskurs 7. I den grupp som arbetade med detta iBetygsberedningen kompromissade man sig framtill det förslaget, vet jag. Jag vet också att vårföreträdare från början talade för årskurs 6 ävendär. Vi kan inte här gå in i detaljdiskussioner, utandem får vi ta i utskottet.När det gäller att se till svaga elevers behov ochäven till behoven hos den stora mellangruppen,som tycks vara den som har råkat mest illa ut, villjag säga följande.Även om man från många håll menade att manfortfarande lyckades klara av en bra undervisningoch bra stöd åt eleverna med de resurser man hadevill jag nämna att vi i -- jag sitter också ikommunfullmäktige där -- har begärt att extrapengar skall ges till de stadsdelar i nordost som harmycket stora problem. Sedan är detstadsdelsnämnden som bestämmer vad man skallanvända pengarna till, men jag för min del hoppasatt man också kommer att förstärka skolansresurser i de här stadsdelarna; där finns det mycketstora behov. Vi tar alltså inte alls lätt på detta därvi märker att det finns stora behov som inte ärtillgodosedda, utan vi menar att det är oerhörtviktigt att man ser till att alla elever får det stöd deskall få.Jag tycker att det i propositionen finns mycketstarka skrivningar om att elever har rätt att få detstöd de skall ha, och detta riktar sig både motkommunen och skolan, skulle jag vilja säga. Mankräver att kommunen och skolan skall se till atteleverna får detta stöd.Anf. 102 ():Herr talman! ringde enperson till mig från en privat skola här i Stockholm.Hon och hennes kolleger var oroliga därför attföreträdare för de borgerliga partierna hade varitdär på besök och passat på att meddela, att omSocialdemokraterna vinner valet kommer de attdra in stödet till den här skolan. När sedanModeraternas annonskampanj kom tyckte de attdet var dags att gå till källan.I annonser ställs frågan om ''sossarnaska få chansen att riva upp rätten att välja skola''.Moderaterna skriver där t.o.m. att visocialdemokrater tycker att det är fel att lilla Sarasföräldrar får välja skola åt henne. Dessutomkopplar de den rätten till skolpengen.Jag har alltså besökt den här skolan nu ochredovisat hur vi ser på de här frågorna. Jag taladeom att det var vi som införde rätten att välja skola,att vi inte tänker rubba den rätten och att den intehar ett dugg med skolpeng att göra.Jag talade om att vi anser att kommunerna, påprecis samma grunder som de fördelar resurser tillsina egna skolor, skall åläggas att också fördelaresurser till de privata skolor som godkänts avSkolverket och att valfriheten inte krävercentralisering av sådana beslut.Jag talade vidare om att vi anser att skolans resurserskall fördelas efter elevernas behov och medutgångspunkt i det utbildningsuppdrag som skolanåtar sig och att valfriheten faktiskt inte kräver enorättvis resursfördelning. Och tänk, skolministern,att det tyckte de på den här skolan var helt i sinordning!Men de ställde en ny fråga till mig, och den lödungefär: Varför säger attSocialdemokraterna vill ta bort rätten att väljaskola och hindra privata skolor? Jag ville intebesvara den frågan -- det tycker jag attModeraterna skall göra själva. Kravet på ett svarframstår som desto tydligare som skolministernsjälv här i stort sett upprepadevad som lögnaktigt har påståtts i annonserna.Nu har många kommuner gått vidare och infört vadman kallar skolpeng, som dess värre ofta ocksåbygger på samma orättvisa principer som stödet tillde privata skolorna. Därmed förs den orättvisaresursfördelningen vidare till hela skolområdet.Skolverket skall ingripa om det blir orättvisor,säger skolministern. Men regeringen har ju självanvisat modellen!Jag har inte hört en enda rektor eller lärare somtycker att det här systemet är bra. Inte ens de somfår mer pengar -- sådana finns också. Detta berornaturligtvis på att de känner skolans vardag. De vetatt elever är olika och har olika behov. En rättvisresursfördelning måste ta hänsyn till att skolorarbetar i områden med vitt skilda förutsättningar.Det som händer äventyrar den likvärdigautbildningen. Det visade också den utfrågning somutskottet höll , vilket sade tidigare. Är skolministern beredd attskyndsamt se till att konsekvenserna avförändringarna av resursfördelningen i skolan blirbelysta utifrån just kravet på en likvärdigutbildning? Är och beredda attmedverka till detta och knuffa på i fall det skulle gåtrögt i regeringen?Skolan handlar ju inte bara om resursfördelning.Det är också viktigt att vi är överens om vadläroplanen skall innehålla. Vi är överens ommycket. Det är bra att läroplanen lämnar ettbetydande utrymme för lokala lösningar, ChristinaLinderholm. Det är bra att stadierna försvinner.Det är bra att ansvarsfördelningen görs tydlig. Detär bra att språkprogammet förstärks. Det är bra attelev- och föräldrainflytandet betonas och attskolans kamp mot både mobbning och rasism lyftsfram.Riksdag och regering har ansvar för att upprätthållaen likvärdig utbildning. Vi kan inte bara göra oss avmed allt detta och säga att kommunerna får skötadet.Det finns också sådant i läroplanen som jag tyckerär angeläget att man ändrar.Regeringen tonar i förslaget ner de praktiska ochestetiska ämnenas betydelse i skolarbetet. Om manminskar tiden för dessa ämnen skulle skolarbetetgöras svårare och definitivt tråkigare. Det skulleminska möjligheterna för eleverna att omsätta deteoretiska kunskaperna i praktiken, och det skullege försämrade kunskaper om sådant som är viktigti varje människas liv. Slöjden, hemkunskapen,musiken, bilden och idrotten har dessutom ettmycket starkt stöd inte minst bland eleverna. Dehar protesterat högljutt mot regeringens försök attskära ner tiden. Vi vill öka timtiden. Vi villdessutom att skall ta ställning tillfördelningen mellan dessa ämnen.Barn- och ungdomskunskapen har i praktikentagits bort från skolans schema. Det är allvarligtmed tanke på det stöd som det ämnet har blandeleverna i den åldersgruppen. De säger att det ärdet enda ämne som lär dem något om dem självaoch om deras utveckling. Det handlar om dessaelever här och nu.Prao försvinner också. Det tycker vi är allvarligt.Det borde gå att skapa bred enighet om bl.a. dessasaker. Våra förslag har starkt stöd såväl från skolanspersonal som från eleverna och föräldrarna. Jagtror faktiskt att de förväntar sig att vi till det ytterstaanstränger oss för att inte göra skolans läroplan politisk stridsfråga.Jag hoppas att vi i utskottet i det fortsatta arbetetkan arbeta med detta för ögonen. Om vi inte gördet kan vi riskera att få mycket kraftig kritik frånmånga som jobbar i skolan. Är regeringen bereddatt lyssna och försöka komma överens med oss,skolministern?Anf. 103 () replik:Herr talman! Jag vill bara säga några ord om defristående skolorna, eftersom det ämnet kom uppnu igen.Det är litet svårt att tro socialdemokraterna när desäger att avsikten är att de fristående skolorna skallförses med de medel som de behöver.Tidigare sade att hon ochSocialdemokraterna inte ville favoriserafriskolorna. Det vill ingen. Däremot har alla iregeringen sagt att de vill att dessa skolor skall halikvärdiga möjligheter som andra skolor. Det harBeatrice redogjort för på ett alldeles utmärktsätt. Vill Socialdemokraterna fortsätta attdiskriminera de fristående skolorna, vilket mantidigare har gjort?Vid den här utfrågningen i utskottet deltog enrepresentant från min kommun, , somtalade om att man hade gett de fristående skolornaungefär per elev. De hade naturligtvisockså fått en del från staten. Det kanske blev 15 000sammanlagt. Jag vet inte riktigt, men hur i all sindar skall en fristående skola kunna klara av sinaelever med ett sådant belopp? En elev kanskekostar runt 45 000 kr.Detta är orimligt. Dessutom vill man inte ta utnågra avgifter. Jag håller helt och hållet med omdet. Jag tycker att det skall vara avgiftsfritt. Vi hargått med på att man tar ut en liten skälig avgift närdet t.ex. gäller sådant som ligger utanförläroplanen. Det är orimligt att trosocialdemokraterna när de säger att kommunernakan sköta det här i fortsättningen. Det finns nogingen människa som gör det. Det är viktigt att dettaregleras från statligt håll.Redan nu visar undersökning attfriskolorna i snitt får i stället för , som deär berättigade till. Många klagar på att de inte fårnågon hjälp med extra stöd till elever som behöverdet. Det skall också friskolorna få om de åtar sigsådana elever. Det gör de i stor utsträckning, enligtmin erfarenhet.Anf. 104 () replik:Herr talman! säger att hon har svårtatt tro Socialdemokraterna. Hon tror inte attkommunerna skall klara av resursfördelningen.Det är ett jobb som kommunerna har klarat avunder när det gäller de egna skolorna. Dehar kunnat göra en rättvis resursfördelning. Dettaär en uppgift som riksdag och regering har lagt utpå kommunerna. Detta är alldeles tydligt utom i ettenda avseende, nämligen när det gäller de privataskolorna.Jag menar att det inte är svårare för kommunernaatt fördela resurser till de privata skolorna än tillsina egna skolor. Jag har faktiskt svårt att tro attnågon kommun kan hävda att , som någonnämnde, eller är en rättvis fördelning avresurser, när kravet är att de privata skolorna skallfå sin resurstilldelning på precis samma grundersom de kommunala.Detta har vi sagt . Men samtligaborgerliga partier föredrar att medvetetmissuppfatta vad vi säger för att kunna fortsätta attdriva tesen att vi tänker ta ifrån de privata skolornaderas rättmätiga stöd. Jag tycker att ni skulle hållaer för goda för en sådan fortsatt direkt lögnaktigkampanj. Varför tror inte attkommunerna också kan klara av den uppgift somde har haft och klarat av riktigt bra under så mångaår? Hon vill ju ge kommunerna ett betydandeansvar för skolans utveckling på andra områden.Anf. 105 () replik:Herr talman! Även när det gäller fördelningenmellan vanliga skolor är det inte så enkelt som EvaJohansson låter påskina.I min egen kommun har det varit många klagomålfrån de kommunala skolorna. De tycker sig ha blivitorättvist behandlade.Jag tror visst att kommunerna gör så gott de kan,men ibland kanske principerna för fördelning inteär de allra bästa. Man kanske inte alltid ser dekunskapsluckor och svårigheter som barn ifrånbåde socialt utsatta områden och välsitueradeområden kan ha. Jag har själv undervisat på skolordär böckerna har varit ett enda kortsystem ochbyggnaderna har hållit på att förfalla därför att manhar fått för dålig tilldelning.När det gäller de fristående skolorna förskräckerspåren från tiden med den socialdemokratiskaregeringen. De fristående skolorna har faktiskt fåttungefär så litet som jag har sagt. Detta gäller intebara min kommun. Det är det vanliga. På dessaskolor har man fått förlita sig till terminsavgifter,donationer m.m. för att över huvud taget kunnadriva sina skolor. Dessutom har lärarna varitunderbetalda. De har arbetat av ideella skäl, därföratt de har trott på den här formen av skolor såmycket att de har varit villiga att offra en del av sinlön.Jag känner till människor, som har haft vanliga jobbmed små inkomster, som har gjort allt vad de harkunnat för att avsätta pengar så att deras barn skallkunna gå i en sådan skola. Så värdefullt har deansett att det är.Men kommunerna har verkligen inte gjort vad deborde, inte staten heller. Därför är mitt förtroendenågot naggat i kanten när det gällerSocialdemokraternas förmåga att klara av det här.Anf. 106 () replik:Herr talman! Det nuvarande systemet med engaranti för av kommunensgenomsnittskostnader innebär de facto, deterkänns av de flesta i den här debatten, att mångaprivata skolor får en betydande överkompensationi förhållande till det utbildningsuppdrag som de tarpå sig. Det här har skolministern antytt här ikammaren och det här sade regeringens egenutredare alldeles klart. Att det nog är på det härsättet sade t.o.m. Man får betrakta detsom en startkostnad. Alla väntade sig ett förslag ivåras om att den här procentsatsen skulle sänkas.Det är helt klart och tydligt.Det är ingenting annat än den häröverkompensationen, , som vitycker är orimlig, särskilt som det är eleverna i dekommunala skolorna som får betala. De elever somhar det starkaste behovet av resurser och som bori utsatta områden får betala mest i form av störreklasser, färre grupptimmar och mindre stöd tillelever med särskilda behov. Det skulle vara mycketintressant att få reda på varför troratt kan bedöma behovet av extra resursertill ett enskilt barn bättre än vad man skulle kunnagöra i kommunerna. Om det nu är så här osäkert,är man då i kds beredd att försöka få i gångregeringen så att vi får fram en rejäl utvärdering avhur resursfördelningssystemet faktiskt fungerar? Iutfrågningen försökte vi, och vi fick fram en hel del.Men det är självfallet inte till fyllest.Det skulle behövas en mer grundläggandeutvärdering av hur det i praktiken ser ut ikommunerna. Vi har våra misstankar som grundarsig på det vi fick höra vid utfrågningen förra veckanmen också på vad som framkommit vid väldigtmånga besök på skolor och vid kontakter medskolans personal, elever och deras föräldrar. De ärdjupt oroade över att resursfördelningen nu blirmer och mer orättvis och dessutom knappare ochknappare. Om man har ont om resurser är det destoviktigare att de fördelas rättvist. Valfriheten kräverinte, det vill jag upprepa, en orättvisresursfördelning. Den kan vi ha kvar och fördelaresurserna rättvist. Det är först då valfriheten fårett reellt innehåll.Anf. 107 ()replik:Herr talman! Trots att jag har försökt anstränga migtill det yttersta för att förstå vad när det gäller skolpeng har jag inte begripitdet. Är det så att om bestämmer attpengarna skall fördelas efter elvernas behovkommer fördelningssystemet i kommunerna att blibättre? Är det detta menar? I så fallundrar jag hur detta skall gå till.Skolpengen utgör ett fördelningssystem somvarierar mycket mellan olika kommuner. Jag harinte sett någon kommun som har exakt sammasystem som någon annan kommun. Hur skall vigöra? Skall vi förbjuda att man kallar ettfördelningssystem för skolpeng? Jag skulle vilja haett litet förtydligande av så att vi fårklarhet i vad hon egentligen vill att vi skall göra häri riksdagen.Även när det gäller frågan om likvärdig utbildningskulle jag vilja ha ett klart besked från EvaJohansson och socialdemokraterna. Menar ni intelikformig när ni säger likvärdig? Likvärdigutbildning innebär att man beslutar lokalt när manser vilka behov eleverna har, vilka förutsättningarsom finns och vilka arbetsmetoder man kan välja.Det är då det blir möjligt med likvärdig utbildning.Om det däremot gäller likformig utbildning, kanman naturligtvis göra som socialdemokraterna göri sin motion om läroplanen, att peta i detaljer ochtala om vilka saker man skall bestämma, hur manskall fördela timmar, på vilka områden man skall hainflytande och i vilka frågor kommunalpolitikernaskall få säga sitt.Om man verkligen menar en likvärdig utbildning ienlighet med elevernas behov skall ansvaret finnasdär eleverna finns, i den lokala skolan.Anf. 108 () replik:Herr talman! Jag skall gärna tala om för ChristinaLinderholm vilken skolpeng jag är rädd för. Jag ärinte rädd för det som kan kallas skolpeng i en delkommuner men som ändå är ett rättvistresursfördelningssystem, ungefär som det som hartillämpats tidigare. Jag vet att det finns sådanasystem i en del kommuner. Jag är rädd för denskolpeng som införs i vissa kommuner, somliknar det system som har infört förstödet till de privata skolorna. En mycket stor andelav skolans resurser fördelas lika i krontal till allaelever. En mycket liten del avsätts för elever medbehov av särskilt stöd.I den nuvarande läroplanen sägs att om elever harsvårigheter skall man vid fördelning av skolansförstärkningsresurs främst söka tillgodose dessaelevers behov innan resurserna används för andraändamål. , jag är inte ett duggorolig för att även i den framtida läroplanen ta inen liknande formulering om behovet av en rättvisresursfördelning.I min inledning betonade jag att det i endecentraliserad skola är självklart att man skallfatta beslut lokalt om en stor del av utformningenav skolans vardag. Beslut skall fattas i ett samspelmellan elever, lärare, föräldrar och den lokalaskolstyrelsen där så är nödvändigt. Det betyder inteatt riksdag och regering helt och hållet skall avsvärasig ansvaret för skolan.Jag noterade att i sininledning sade att vi skall ge den lokala skolan dettotala ansvaret för utbildningen. Så tycker inte jag.Jag tycker att vi i den här församlingen har ettbetydande ansvar, och det skall vi inte dra ossundan. Vi har ett ansvar för upprätthållandet av enlikvärdig utbildning. skallinte anklaga oss för att vi skulle ha likformighetöver hela landet. En sådan likformighet har aldrigfunnits och den kommer inte heller att finnas iframtiden, oavsett om läroplanen kommer att se utsom vill eller som jag vill. Jagtycker bara att det skall finnas något slags grund igrundskolan. Vi måste ha reda på vad det är för enskola som elever som har gått ut hargått igenom och vilken utbildning de har. Jag troratt vi är tämligen överens om detta. Det härbetygssystemet skall väl i alla fall vara med ochmäta i grunden.Anf. 109 ()replik:Herr talman! Jag har en mycket enkel fråga till EvaJohansson. Skall vi frångå dagensresursfördelningssystem? Det kan vara den förstafråga som vi behöver ett svar på. Det förekommernämligen mycket kritik från socialdemokraterna.Anser man att något annat system bättre skulletillgodose svaga elevers behov?Vad gäller skolans kostnader kommunalt har jagför mig att av skolans kostnader avserlärar- och lokalkostnader. Det utgör en ganskastabil grund för ett resursfördelningssystem. Jagtycker vidare att det är självklart att pengarna skallfördelas efter de behov som finns på de olikaskolorna. Min erfarenhet är att man gör så på deallra flesta håll.Eva vill inte lägga ansvaret förundervisningen på den lokala skolan. Men det villjag. Jag känner mig inte alls kapabel att undervisaoch vara lärare för ett antal elever och väcka derasintresse för inlärandet av de kunskaper som debehöver. Jag tycker att det totala ansvaret förgenomförandet skall ligga på den lokala skolan.Innan skolorna har fått ansvaret ochbefogenheterna kommer vi att ha deproblem som vi har dragits med underregleringstiden på skolans område.Naturligtvis skall vi ha nationella mål. Jag troddeinte ens att vi behövde resonera om den saken, dvs.att det är en självklarhet i liksom det harvarit under de 100 senaste åren.Anf. 110 () replik:Herr talman! glider på ettganska olyckligt sätt på orden i denna debatt. Jagvet inte riktigt varför. Med tanke på var vi står i dagi debatten om skolan och läroplanen borde vi istället försöka lyssna på varandra.Jag tycker att vi skall ta ett betydande ansvar för attutbildningen skall vara likvärdig. skallinte dra sig undan ansvaret för utbildningen. Omjag inte helt missuppfattade , sade hon att skolan skall hadet totala ansvaret för utbildningen och lärandet.Ingenting annat. Hon behöver inte bekymra sig påden punkten. Vi kan säkert vara överens ocksåfortsättningsvis. Det har vi varit ,vilket också betonade i sittinledningsanförande.Vidare frågade om vi skallfrångå dagens resursfördelningssystem.