prot · GG09112 · 1993-05-18 00:00:00 — För atterhålla denna kandidatexamen skall studenten hafullgjort kursfordringar på sammanlagt minst 120poäng, varav 60 poäng inom ett huvudämne.Den blivande kandidaten skall dessutom hafullgjort ett examensarbete på minst 10 poäng.Frågan om hur de högre skogliga utbildningarna iövrigt skall utformas behandlades pånytt av styrelse i år.Styrelsen beslutade då att jägmästareprogrammetskall förändras i enlighet med arbetsgruppensförslag. Det innebär bl.a. en ökad satsning på degrundläggande ämnena ekologi, biologi ochstatistik.Styrelsen beslutade vidare att de båda kortareskogliga utbildningarna, dvs. den tvåårigaskogsteknikerutbildningen och den ettårigaskogsmästareutbildningen, skall finnas kvar framtill 1995. Antalet platser vidskogsteknikerutbildningen skall vara 60, likafördelade på och Bispgården.Bispgårdens skall dessutom utbilda 45skogsmästare.För de studenter som avser att söka sig en skogligutbildning finns det alltså möjlighetatt välja mellan fyra olika akademiska examina.Inom skogsbruket har det bedrivits en omfattandestrukturrationalisering under de senastedecennierna. Antalet sysselsatta har minskatkraftigt. Antalet arbetstimmar i skogsarbete harminskat från 24 miljoner till 15 miljoner mellanåren 1985 och 1990.Utvecklingen har lett till ett behov av att senärmare också på frågan om vilken utbildningframtidens skogsarbetare behöver och hur dennautbildning skall passas in i utbildningssystemet. Jaghar därför tillsammans med utbildningsministerntagit initiativ till att en arbetsgrupp bildas som skallundersöka förutsättningarna för en eftergymnasialutbildning för specialiserade skogsarbetare.Arbetsgruppen skall bestå av företrädare förJordbruksdepartementet,och skogsbranschen.Arbetet i gruppen beräknas att vara avslutat ioktober . Visst kartläggningsarbete har redanutförts i samarbete med Skogsbrukets yrkesnämnd.Arbetsgruppen skall utarbeta ett förslag till mål ochinriktning, omfattning, dimensionering samtlokalisering av en sådan utbildning. På Jan-OlofFranzéns fråga om utbildningen i villjag följaktligen svara att regeringen inväntararbetsgruppens resultat innan slutgiltigtställningstagande tas. Även andra huvudmän änLantbruksuniversitetet kan komma i fråga för enframtida eftergymnasial utbildning av detta slag isödra organisation som bäst kan motsvara de kravsom måste ställas på anordnare av en så speciellutbildning bör få bedriva utbildningen.Anf. 105 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret. Jag måste först rätta till en felaktighet, somjag hoppas är ett rent skrivfel, i det tredje stycketpå s. 2. Det är Skogsmästarskolan iSkinnskatteberg som dessutom skall utbilda 45skogsmästare, och inte , som det står isvaret.Jag ställde den här frågan i mycket god tid före detstyrelsesammanträde som Lantbruksuniversitetetsstyrelse skulle ha , och jag gjorde detmed den baktanken att jag hoppades att det svarjag skulle få av jordbruksministern skulle bli denpuff i ryggen som styrelseså väl behöver för att få kraften att fatta beslut omskogsmästarprogrammet.Skogsutbildningsgruppen har ju mycket ingåendediskuterat dimensioneringen och lokaliseringenoch föreslagit att skogsteknikerutbildningen ochskogsmästarutbildningen slås samman till ettskogsmästarprogram och att denna utbildningförläggs till och Bispgården.Efter detta, som skedde , har denhär frågan bara skjutits på. Det här är oerhörtolyckligt. Planeringen av skogsmästarprogrammetpågår i , och det ärolyckligt för dem som planerar detta, för lärarkårenoch för de studenter som är intresserade av skogligutbildning på den här nivån. De vet inte vadsom kommer att gälla i framtiden.Har jordbruksministern någon plan på att göranågonting för att man skall få klarhet i just den härnivån av den högre skogliga utbildningen?Anf. 106 ():Herr talman! Herr jordbruksminister, jag vill tackaför svaret.Det görs ständigt gällande att det skall satsas påutbildning och forskning. Jag vill då påstå attskogsforskning och utbildning inom detta områdeborde vara det som prioriteras högst i vårt land,eftersom skogsråvaran är vad vårt land i störstaomfattning exporterar.Oron för skogens hälsa är påtaglig i södra med sjuk skog har fått avverkas i förtidiga åldrar. har inte den störstaarealen men likväl den snabbaste tillväxten i landet.Där förekommer över huvud taget knappast någonforskning alls.Jag vill vädja till jordbruksministern: I södraSverige måste förekomma skogsforskning. Jag förmin del anser att det inom i den sydsvenska skogsnäringen finns ettmycket stort intresse för att få till stånd ett nyttskogsmästarprogram. sydsvenskaskogsforskningen i finns redan, bl.a. iförsöksparken i Asa.Jag uppfattar likväl jordbruksministerns svar på detsättet, och jag vill gärna tolka det så, att det finnsen möjlighet att det framgent kommer att finnas enskoglig utbildning i södra . 107 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag beklagar förväxlingen av orterna isvaret. har helt rätt i sitt påpekande.Universiteten har en betydande frihet att arbeta, låtvara att det kan behövas en puff i ryggen påstyrelsen emellanåt -- jag har suttit i den själv undermånga år. Man har gjort en bedömning avbehovet av skogsmästare. I det långsiktigaperspektivet är man väl ganska överens om vad somegentligen behövs.Utan att lägga mig i detaljerna i debatten skulle jagvilja säga att det finns ett visst samband mellan ettkomplement i form av en ny eftergymnasial skogligutbildning och den nya skogsmästarutbildningen.Vi har alltså behov av både en förbättradskogsmästare, som är något mer kompetent än deskogsmästare som utbildas vid bägge de nuvarandelinjerna, och en specialiserad, högt kvalificeradskogsarbetare, som egentligen skall ta över en stordel av de arbetsuppgifter och de beslut som fattasute i det praktiska arbetet i skogen som harlegat på skogsmästare och skogstekniker.Hur det här kommer att bli vågar jag inte säga,och det är inte heller min uppgift att gå in och styrauniversitetet i den här frågan.Sedan vill jag vända mig till och den skogliga utbildningen ärfaktiskt prioriterade . Det framgår medall tydlighet av forskningspropositionen ochJordbruksdepartementets bilaga till den. Mycket avdet arbete som pågår, med en vissomstrukturering av , tar jusikte på en ökad satsning på skogsforskningen.Jan-Olof nämnde själv de båda delarna avuniversitetet som är aktiva inom sydsvenskskogsforskning, dvs. gruppen i ochkopplingen till . Jag tycker att det är mycketvärdefullt. Det är inte någon gammal satsning, menden har varit mycket framgångsrik med ganska småinsatser. Jag ser det som både nödvändigt ochangeläget och dessutom möjligt att bygga vidare påden här satsningen i . Dessutomsträvar vi från departementets sida mot ett ökatsamarbete med vårt grannland i det härsammanhanget.Anf. 108 ():Herr talman! Jag tror att jordbruksministern ochjag har en samsyn när det gäller vikten av att få tillstånd en skoglig högre utbildning, därskogsteknikernas utbildning förlängs till enskogsmästarutbildning, vilket föreslogs iskogsmästarprogrammet. Även jag är av denuppfattningen att det kan finnas skäl för attytterligare stärka kompetensen hos skogsarbetare.Jag tycker det är tråkigt att de här två frågorna pånågot märkligt sätt har kolliderat, så att beslut omskogsmästarprogrammet förhalas på det sätt somhar gjorts.När det gäller utbildningen för måstejag här ta tillfället i akt att säga att utbildningen isödra har en bas av mycket långerfarenhet att stå på och en mycket hög kompetens,och både elever och arbetsgivare och näring harvarit mycket nöjda med kompetensnivån hos deutbildade skogsmästarna. Ekologiskt täcker dendelen av landet in även större delen av både södraoch norra . 109 ():Herr talman! Jag vill tackajordbruksministern. Jag förstår att ävenjordbruksministern är införstådd med deförhållanden som råder i , med densnabbväxande skogen. De ekologiska aspekter somnu påförs den nya utbildningen rör förhållandensom utvecklas betydligt snabbare i de södra delarnaav vårt land än de norra delarna. Vi har i södraSverige dess värre varit litet för blygsamma i våraframställningar om att få en utbildning till de södraregionerna. Det är tacksamt att jordbruksministernär medveten om att det är i somskogen och penningarna är att hämta.Anf. 110 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag vill inte gå i polemik om var ilandet det mesta finns att hämta. De stora arealernafinns självfallet norröver. Men per arealenhet ärproduktionen högre i de södra delarna av landet.När vi nu skapar en delvis ny utbildning och därmedförändrar utbildningen är det angeläget att allaintressen kan tillgodoses. Det gäller bådeutbildningen och forskningen.Sedan kan vi alltid diskutera var gränserna går. Somskåning gör jag bedömningen att gränsen mellansödra och norra går någonstans strax norrom . Men det kan nog Jan-OlofFranzén, som bor ytterligare norrut, ochjag inte bli överens om.Jag tror att det som säger är rätt,nämligen att man i , i södraBergslagen, har en ganska god bild av det allramesta. Men det behövs en komplettering. Bl.a.gäller det då lövskogsskötsel och skötsel av litet mersnabbväxande skog i södra . 111 ():Herr talman! Får jag avslöja för jordbruksministernatt även jag är skåning.Under en dagsresa i södra kan manfaktiskt nå en ekologi som täcker i stort sett allt somfinns inom området mellan i söder ochLuleå i norr. Jag tänker på t.ex. Mälarlandskapetslövskog och Klotenområdets barrskog.Vad jag är mån om är att klarhet skapas omskogsmästarprogrammet. Så snart som möjligtmåste det ges en signal om att denna utbildning ärden utbildning som kommer att gälla för framtidenpå den här nivån av den högre skogligautbildningen. Denna utbildning är enhögskoleutbildning som skall vara generell.Enveckors- eller flerveckors kurser kan läggas ut ide delar av landet där det finns ett behov av extraförstärkning i just detta avseende.Anf. 112 ():Herr talman! Jag är i stort sett tacksam för det svarsom jag fått. Likväl vill jag understryka attvi i är beredda att ta emot en skogligutbildning. Vi är alltså positiva till en sådan.Vi har Södra Skogsägarnas huvudkontor, och vi harhögskolan. Kommunerna, ja, alla i länär mycket positiva till en skogsmästarutbildning därnere.Om vi kommer dithän att får stryka påfoten och lägga ner tror jag att det är passande attKronobergs län övertar den här funktionen i vidabemärkelse.Än en gång tackar jag för svaret.Anf. 113 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag tror inte att det föreligger särskiltstor oenighet i den här frågan. I stället instämmerjag gärna i vad som sägs om behovet av att detrelativt blir klarlagt hur den framtidaskogsmästarutbildningen skall se ut.Vidare tycker jag att det är positivt att frågor av dethär slaget aktualiseras. Denna fråga har varitaktuell . Frågan har hanteratsdirekt av . Men det hela föranlederändå en ganska bred debatt.I få andra frågor har jag haft så mångauppvaktningar som jag haft i just denna. Dessutomhar frågan varit föremål för många debatter här ikammaren. Att vi för en debatt om de här sakernatycker jag är ett bra exempel på hur demokratinfungerar. Jag tror att det leder till att också de somså småningom blir ansvariga för de slutgiltigabesluten får vissa intryck.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1992/93:647 om utrotning avtuberkulos hos hjortdjurAnf. 114 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidtaga för attslutreglering av skador och förluster sker ifråga om vissa beslutade åtgärder vid bekämpningav tuberkulos hos hjortdjur.I maj 1991 påvisades i Sverigetuberkulos i ett hjorthägn i län.Därefter har ytterligare någratuberkulosinfekterade hjorthägn påvisats.Bekämpningen av sjukdomen sker med stöd avepizootilagen (1980:369) och har skett genom attalla djur i tuberkulosinfekterade hjorthägn haravlivats och destruerats. Frågor om ersättning vidbekämpande av sjukdomar enligt epizootilagenprövas av Statens jordbruksverk.Jag har av erfarit att ersättning föravlivade djur, kostnader i samband med avlivningoch smittrening m.m. utbetalas tämligen snart efterdet att ersättningsansökan inkommit. Av flera skälhar dock svårigheter uppkommit vid bedömningenav storleken på ersättningen förproduktionsbortfall, bl.a. på grund av att praxissaknas eller är tämligen ringa på området.Beträffande det första fallet av tuberkulos hos hjorthar för avsikt att inom kortslutreglera ärendet. För att mildra de ekonomiskakonsekvenserna har verket beviljatförskottsutbetalningar i avvaktan på slutreglering.Efter det att ärendet slutreglerats kommer övrigaärenden att slutregleras utifrån deersättningsprinciper som då arbetats fram inomverket.Ingvar nämner också i sin fråga att någottillvägagångssätt för sjukdomsbekämpning ochkontroll till rimliga kostnader inte lagts fram.Jordbruksverket har i skrivelse till regeringenden föreslagit att en särskildlagstiftning rörande tuberkulos hos hjortdjurinförs. Mot bakgrund av remissutfallet i ärendetuppdrog regeringen åtJordbruksverket att bl.a. efter samråd med , och berörda näringsorganisationer göra enbedömning av remissinstansernas synpunkter ochförslag. redovisning av uppdragetinkom till den 17 maj1993, dvs. Ärendet kommer att beredasinom regeringskansliet.Då , som framställt frågan, anmältatt han var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav förste vice talmannen attJan-Olof fick delta i överläggningen.Anf. 115 ():Herr talman! Jag ber att å vägnarfå framföra ett tack för svaret. äralltså, tyvärr, förhindrad att vara här och ta emotsvaret.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1992/93:648 om bekämpningoch utrotning av bisjukdomen varroaAnf. 116 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidtaga i syfte att effektivaåtgärder sätts in för bekämpning och utrotning avbisjukdomen varroa.Varroakvalstret är en mycket allvarlig skadegörarei biodlingen och kan slå ut ett bisamhälleom inte bekämpningsåtgärder sätts in.Varroakvalstret har spritt sig över på ett pardecennier och påträffades första gången i Sverigepå . Våren 1991konstaterades kvalstret på ett par bigårdar utanförMalmö och därefter har spridningen gått mycketsnabbt. Förutom på har angrepp avvarroa konstaterats i hela västra och sydöstra i delar av . i vår har kvalstretockså påträffats i , endast från densvenska gränsen.Enligt bisjukdomslagen ochbisjukdomsförordningen får Jordbruksverketbesluta om bekämpning av ett antal allvarligabisjukdomar, bl.a. varroakvalstret. I syfte attfördröja spridningen av varroakvalster harJordbruksverket utfärdat föreskrifter förbekämpning av varroa. har indelats izoner, ett slags riskgradering beträffandeförekomst av varroa. I zon 1, som i princip omfattarhela västra och södra , bedömerJordbruksverket att varroakvalstret är betydligtmer spritt än vad som framgår av de angrepp somkonstaterats där. Det har mot den bakgrunden intebedömts meningsfullt att upprätthållatillståndskravet för flyttning av bin mellanförsamlingar i zon 1. Det är däremot förbjudet attflytta bin ur zon 1.Med hänsyn till varroakvalstrets biologi ochtillgängliga diagnos- och bekämpningsmetoder haren utrotningsstrategi inte bedömts sommeningsfull. Även internationella erfarenheterpekar i samma riktning. Erfarenheter frånGotland, där varroakvalstret varit allmänt sprittsedan 1987, visar dock att det går att bedrivaframgångsrik biodling även där kvalstret äretablerat, och då såväl med som utan kemiskabekämpningsmedel.Då , som framställt frågan, anmältatt han var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav förste vice talmannen attJan-Olof fick delta i överläggningen.Anf. 117 ():Herr talman! Även i denna frågedebatt vill jag tilljordbruksministern framföra tackför svaret.Jag tror att dessa frågor ligger varmt om hjärtat. Tyvärr är han alltsåförhindrad att här ta emot och bemöta svaret.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1992/93:653 om kvaliteten påden svenska skolanAnf. 118 (m):Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att hejdaförsämringen av kvaliteten i den svenska skolansverksamhet.Först skulle jag vilja fråga påvilken eller vilka utredningar han bygger sinapåståenden om att skolan blir allt sämre. Självföljer jag noggrant de uppgifter som Skolverketlämnar på grundval av sin kontinuerligauppföljning av den svenska skolan. Generellt harklasserna inte blivit större. Under en tioårsperiodinkluderande 1992/93 ligger klassmedeltalenrelativt oförändrade. Antalet elever som går ut frångrundskolan utan slutbetyg har inte ökat, ochantalet obehöriga lärare har minskat. Det finnsinget i publicerade uppföljnings-och utvärderingsmaterial som kan verifiera ettpåstående om att den svenska skolan generellt settskulle ha blivit sämre.Så långt statistiken. Jag är naturligtvis medvetenom att statistik är statistik och inte säger så mycketom en enskild skola eller kommun. Det finnsnaturligtvis, i det kärva ekonomiska läge somkommunerna befinner sig i, kommuner ochstyrelser för skolor som tvingats till besparingarockså på skolans område. Alla dessa besparingar ärsäkerligen inte lika kloka och framsynta.Men är ju ansvarsfördelningen den att riksdagoch regering genom bl.a. skollag, läroplaner samttim- och kursplaner skall svara för de övergripandemål- och riktlinjerna för skolan. Sedan är det enkommunal uppgift att svara för attskolverksamheten organiseras och genomförs påett bra sätt. Genom kontinuerlig uppföljning ochutvärdering kan regeringen följa hur skolanuppfyller sitt uppdrag, och först om utvärderingenvisar att missförhållanden faktiskt råder, börregeringen ingripa.När det gäller kunskapsstandarden i skolan harregeringen i sina direktiv till Skolverketsfördjupade anslagsframställning, som skall lämnasi , begärt en redovisning av detunderlag som finns tillgängligt för att bedömaelevernas kunskapsnivå i olika skolformer. I denmån den dokumentation som finns inte är tillfyllest, skall föreslå de ytterligareundersökningar som behöver göras.De som snabbast märker om skolan inte uppfyllerde krav man har rätt att ställa är elever ochföräldrar. Genom de reformer som bl.a. genompropositionerna om valfrihet i skolan nu genomförsinom skolväsendet, får föräldrarna betydligt bättremöjligheter än tidigare att utöva ett reelltinflytande i skolan. Jag tror inte att elever ochföräldrar kommer att acceptera försämringar iskolan.Riksdagen kommer att få regeringensförslag om en ny läroplan för ochövriga obligatoriska skolformer och om en nyläroplan för gymnasieskolan och komvux. De nyaläroplanerna kommer, enligt min uppfattning, attytterligare stärka elevernas och föräldrarnasinflytande i skolan. Den flexibilitet som de nyaläroplanerna ger utymme för, bör också göra detmöjligt att bättre utnyttja tillgängliga resurser. Iläroplansförslaget från Läroplanskommitténbetonas slutligen det nödvändiga i att framför alltgrundskolan koncentrerar sina insatser på attförmedla de kunskaper som är mer bestående ochsom ger en grund för fortsatt lärande. Jag ärövertygad om att de nya läroplanerna och de nyakursplanerna i skolan skall bidra till att höja densvenska skolans kvalitet.Anf. 119 ():Herr talman! Jag vill tacka skolministern för detlånga svaret. Jag inser av svarets längd och avfrågans karaktär att vi borde ha haft eninterpellationsdebatt till förfogande, men vi får välåterkomma när möjlighet till det ges.Skolministern flyr till en motfråga och görpåståenden om att det generellt sett inte har blivitsämre. Det är en ganska låg målsättning från enregering som har ställt ut mycket långtgåendekvalitetsförbättringar i skolan.Jag har inte några statistiska rapporter att hänvisatill. Jag har erfarenheter från fältet, och jag fårdagliga rapporter där man klagar överförsämringar. gjorde en ganska utförliggranskning av skolans situation, och den varutomordentligt skrämmande.Skolministern säger att antalet obehöriga lärare harminskat. Mitt intryck är att antalet lärare harminskat, vilket är ganska allvarligt.Skolministern påstår att det kan finnas kommunersom befinner sig i ett läge där de tvingas tillbesparingar på skolans område. Min motfråga är:Finns det några kommuner som inte tvingas tillbesparingar? Och hur påverkar det kvaliteten attalla kommuner tvingas till besparingar? Det är detsom nu sätter tryck på hela skolverksamheten.Det är ett ganska passivt svar när skolministernsäger att ''först om utvärderingen visar attmissförhållanden faktiskt råder, bör regeringeningripa''. Har regeringen inte högre ambitioner närdet gäller att verka för en förbättring av kvaliteten,eller åtminstone när det gäller att värna dennuvarande kvaliteten?Ett annat märkligt inslag är skolministerns sätt atthänvisa till reaktioner från elever och föräldrar ochatt man i en valfrihetsskola skall få sådanareaktioner. Men det är ju sådana reaktioner somjag bygger min fråga på. Det kommer ju dagligaprotester och reaktioner från föräldrar och elevermen också från lärare.Anf. 120 (m):Herr talman! Det är riktigt att mitt svar var långt,därför att jag fann anledning att litet grandredogöra för den ansvarsfördelning som rådermellan stat och kommun. Det är nämligen väldigtviktigt att och andra aktörer inom detoffentliga området vet vem som skall göra vad.Detta är en förändring i styrsystemet för skolan somvi har varit överens om och som framför allt ladesfram som förslag under den socialdemokratiskaregeringens tid. Jag tror att det är viktigt att manhåller fast vid detta.Jag tycker också att det är väsentligt mederfarenheterna från fältet. Men det är klart att jagsom minister känner att det inte går att läsa baraExpressenartiklar. Det är nödvändigt att faktisktinhämta de konkreta uppgifter som finns från fältetoch också få de analyser som gör medanledning av siffrorna. Det finns nämligen såmycket bakom siffrorna. Dessa analyser kommerunder hösten. Detta styrsystem har varit i kraftunder knappt ett läsår. Jag tycker att detta läsårskall få avslutas innan man drar långtgåendeslutsatser av det.När det gäller artikelserie vill jag ocksåsäga att det finns uppgifter där som inte riktigtstämmer. Jag har arbetat mycket bl.a. medskolmiljön och vet vilka bekymmer som finns. Menjag tycker att det är tråkigt att man inte i någotavseende pekar på de stora insatser somkommunerna gör trots det mycket besvärligaekonomiska läge som de befinner sig i.När det gäller lärarfrågan i skall jagdelvis ge rätt. Antaletlärartimmar per elev har förändrats något och tilldet som man kan tro är en nackdel, vilket har attgöra med avtalen. Men vi har i den svenskagrundskolan en lärare på elva elever. Det tyckerinte jag är en väldigt dålig standard. Men detta ärstatistik. Jag vet att det finns skolor där man har 30barn i en klass och att man kan ha ännu fler barn ien klass. Detta visar hur väsentligt det är att manlöser bekymren också lokalt och att jag integeneraliserar och säger att det är lika illa överallt,eftersom det inte är så.Anf. 121 ():Herr talman! Jag är väl medveten omansvarsfördelningen, eftersom jag har sysslat en delmed skolpolitik . Men hur vill nuregeringen garantera regeringsdeklarationenslöften om att en väsentlig kvalitetsförbättring skallgenomföras i skolan? Då kan man ju inte barahänvisa till kommunerna och sedan ta ifrånkommunerna pengar och säga att de får försökaomprioritera och förvalta bättre. Kommunerna fåren mindre påse med pengar som de skallhöja kvaliteten. Den ekvationen går dåligt ihop.Det var intressant att skolministern nu tog upplärarfrågan. I det långa svaret fanns det nämligeninte ett ord om läraren som resurs. Genom årensskoldebatter har jag lärt mig att Moderaternahävdar att lärarna är skolans viktigaste resurs. Menskolministern nämner inget om lärarnas roll närhon skall tala om den framtida kvaliteten i skolan.Vad är bästa skola? Kan för mig något om vilka urvalsinstrumentoch vilka föredömen som regeringen tittar på närden har satt upp denna målsättning.Anf. 122 (m):Herr talman! Först blir man beskylld för att skrivaför långa svar, sedan får man veta att man inte hartagit med allt. Det är sant i båda fallen. Skolan ärvår största arbetsplats. Den inrymmer en radfrågeställningar och områden.