prot · GG0990 · 1993-04-13 00:00:00 — I nedre är av befolkningensysselsatta i de areella näringarna mot i riket 3,9 %.I mitt hemlän är andelen och i vissakommuner i inlandet över 10 %.Denna fråga är mycket central för människor däruppe. Jag tror också att den kommer att bli ganskaavgörande för hur omröstningen så småningomkommer att utfalla. Den ambition somjordbruksministern deklarerar är glädjande. I dagär Norrlandsstödet ca per ko mot i EG ca1 per ko. Det är alltså en ganska stor skillnadmellan dessa stödnivåer.När vi har diskuterat detta med företrädare bådeför vår delegation i och för kommissionenhar de inte varit lika hoppfulla som jag tycker attjordbruksministern var i sitt korta men kärnfullasvar. De ser detta som ett mycket stort problem,kanske en av de allra största frågorna att lösa vidförhandlingarna.Det skulle vara intressant, eftersom vi inte alls vethur regeringen tänker, att få en vink om hur mantänker agera för att behålla stödet på nuvarandenivå.Anf. 171 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag håller med att detta säkert är ett stort problem och även enmycket stor fråga för regeringen i förhandlingarna.Den har också en avgörande betydelse förfolkomröstningsresultatet . Om viinte lyckas att i förhandlingarna klara ett stöd tillnorra både vad gäller jordbruket och andradelar av näringslivet som behöver ett särskilt stöd,har vi inte visat att vi klarar att ta in hela vårt landi EG. Därför ser jag -- och jag tror att jag har medmig hela regeringen på det -- detta som en av deabsolut viktigaste frågorna att lösa iförhandlingarna.Låt mig, även med risk att ytterligare förvärraMargareta bild av läget, nämna att detgenomsnittliga stödet för Norrlandskon om 4 800 krframstår som ännu mera anmärkningsvärt motbakgrund av extremvärdena. Nere i söder får någrajordbrukare inte mer än EG:s ca per ko,medan några norröver får väldigt mycket mer.När vi argumenterar för detta tycker jag att det ärviktigt att poängtera två saker. Den ena är att detär väsentligt att denna landsända får leva kvar meden befolkning som kan livnära sig där, att det i detframtida ges en möjlighet att vara enmycket speciell region med speciellt klimat, och dåär jordbruket viktigt.Den andra är att det också är angeläget att peka påde särskilda möjligheter som finns. Inte någonstansi världen än i de nordiska länderna bedrivsjordbruks- och livsmedelsproduktion på vårabreddgrader.Anf. 172 ():Herr talman! Det var två argument. Jag kan bidramed några till. Jag har tagit del av en delutredningar om dessa frågor. Vad gällerbefolkningstätheten kan nämnas att det i EG bor igenomsnitt 147 invånare per kvadratkilometer. IEG räknas som extrem glesbygd områden med 7invånare per kvadratkilometer. Detta kriteriumuppfyller stora delar av Norrland.I mitt hemlän klarar alla kommuner utomÖstersund detta. I det avSollefteå, och , och detsammagäller fyra kommuner i län.Stallperiodens längd är i stora delar av nedreNorrland . Det betyder en betesperiod omknappt . Vi har förstås också att tahänsyn till transportavstånden, som i hela norrastödområdet är per mjölkproducent.Avkastningen uppgår till 60--avriksgenomsnittet.Anf. 173 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag avser att inför EG-delegationen redogöra litet mera fullständigt förargumenten för Norrlandsstödet. Jag är ocksåberedd att vid senare tillfälle göra samma sak införjordbruksutskottet. Jag tror inte att vi behöver hasärskilt delade meningar om dessa argument.Jag vill ytterligare en gång understryka något somjag tror är viktigt, nämligen att vi i förhandlingarnainte bara bör tala om problemen. Vi skallnaturligtvis också göra det, men dessutom peka påde möjligheter som finns. Om det bara är fullt medproblem, är det kanske svårt att motivera att viskall bibehålla nuvarande befolkning inom dettaområde.Anf. 174 ():Herr talman! Skall man tala om möjligheter måstedet gälla de alldeles specifika möjligheter som finnsdär men t.ex. inte i . Jag talade med någonman -- det är ju mest män i -- som sade attvi inte kan säga att det är så kallt där uppe att vimåste få mycket pengar, för då kommerspanjorerna att säga: Ja, men vi har det så varmtoch det växer så dåligt hos oss att vi måste hapengar för det. Han pekade också på att Spanieninom vissa varma områden har en mycket glesbefolkning.Det är noga med att hitta de specifika möjlighetermen också specifika problem som faktiskt finns ihela norra . En av anledningarna tillatt jag ställde min fråga var att vi socialdemokraterblev något oroliga när vi i årets proposition nr 2 omjordbrukspolitiken såg att regeringen inte valde attfölja förslag till uppräkning avNorrlandsstödet. Vi tydde det som en liten vink omatt det är en neddragning på gång. Men jag hoppasatt jag i detta fall kan lita på jordbruksministernsord.Anf. 175 Jordbruksminister ():Herr talman! Lika väl som det går att lita påNorrlandsstödets uppräkning, går det bra att litasåväl på mig och på sompå regeringen. Vi följde den gyllene medelvägenvid den uppräkningen. Det fanns två alternativ. Ettalternativ låg något högre än regeringens förslagoch ett alternativ låg väsentligt lägre. Vi kandiskutera länge om det var rätt, men vi gickmedelvägen.Jag vill bara understryka att det inte finns någrakriterier om stöd i EG som stämmer för norraSverige, utan vi måste, tillsammans med de andranordiska länderna, verka för att konstruera nyttkriterium för stöd av jordbruket i norra kan jag upplysa om att de flesta ländersom har blivit medlemmar i har haft med sig,när de ansökte om medlemskap, någon ny form avstöd eller annat. Det kan vi nog också i det härsammanhanget räkna med.Anf. 176 ():Herr talman! Avslutningsvis vill jag korrigerajordbruksministern på en punkt. Det finns ingengyllene medelväg när det gäller uppräkningen.Antingen följer man utredningen, eller så liggerman still. Regeringen valde att ligga still.Anf. 177 Jordbruksminister ():Herr talman! Man kan följa två olika metoder föruppräkning. Vi har haft den sortens debatt redanen gång, . I det härsammanhanget valde regeringen ett mellanläge.Om vi i regeringen hade varit strikta vid vårt val,kunde vi ha tvingats att sänka stödet till norraSverige. Det ville vi inte.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1992/93:532 omprisutveckling på jakträttsupplåtelserAnf. 178 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen ämnar vidta mot orimligtkraftiga prishöjningar på jakträttsupplåtelser.Jaktintresset i är glädjande stort och detfinns ca 320 000 jägare. Många jägare bor numera itätorter utan tillgång till egna jaktmarker.Efterfrågan på jaktmark är därför stor i vissa delarav landet. Detta påverkar priset påjakträttsupplåtelserna.När antog den nya jaktlagendiskuterades även olika åtgärder för att ge ett störreantal jägare möjlighet att jaga till rimliga priser.Bl.a. diskuterades förmedlingsverksamhet avjakttillfällen. Sådan verksamhet har också kommittill stånd i många områden. Däremot avvisaderiksdagen att någon form av offentlig priskontrollvid jakträttsupplåtelser skulle införas.De prishöjningar av jakträttsupplåtelser som IngeCarlsson påtalar beror främst på två orsaker. Delslöper arrendeavtalen ofta till enoförändrad avgift. Därefter sker en höjning avarrendeavgiften som främst baserar sig på ökningenav det allmänna kostnadsläget. Dels stiger prisernatill följd av ökad efterfrågan på jakt. Det ärsjälvfallet angeläget att jakträttsupplåtelser kan sketill rimliga priser. Jag anser emellertid inte att deökningar av priserna som har skett är orimliga motden bakgrund jag redovisat.Jag utgår från att de aktuella arrendepriserna äranpassade till den rådande marknaden. Ett systemmed offentlig priskontroll eller annanmyndighetsprövning av jaktarrendepriserna är jaginte beredd att förorda. Detta skulle bara medföraen dyrbar byråkrati utan någon reell möjlighet attpåverka priserna.Avslutningsvis vill jag nämna att de omfattandestatliga markerna på renbetesfjällen och ovanförodlingsgränsen kommer att öppnas för småviltjaktför i princip alla. Upplåtelseavgiften kommer att blimycket rimlig, i synnerhet för dem som är bosattainom kommunerna i området.Anf. 179 ():Herr talman! Jag ber att få tackajordbruksministern för svaret på min fråga.Riksdagen har istor enighet uttalat sitt stöd för attfolkrörelsearrangemanget i jakten och villkorendärför skall behållas och utvecklas. En annanmålsättning har varit att samhället skall medverkatill att skapa goda förutsättningar för jakten, ochdärmed villkoren.Riksdagen har på förslag av den förutvarandesocialdemokratiska regeringen fattat åtskilligabeslut , vilka syftar till att i praktiskhandling uppfylla dessa målsättningar. Allt tyder nupå att varken jordbruksministern, regeringen ellerden borgerliga riksdagsmajoriteten är beredda attfullfölja ambitionerna i tidigare fattaderiksdagsbeslut.I höstas ställde man sig helt kallsinnig till bl.a. denoroande utvecklingen av stigande avgifter påjakträttsupplåtelse. Att staten nu går i täten medhelt orimliga arrendepriser fick den borgerligamajoritetens välsignelse.Om staten, , skogsbolagen ochkyrkan fullföljer sina planer på fortsatt kraftigaprishöjningar på jakträttsupplåtelser leder detta tillatt jakten tappar sin förankring hos den lokalabefolkningen på landsbygden. Det blir plånbokenstjocklek som avgör vem som kommer att kunnajaga. Överensstämmer den här utvecklingen medjordbruksministerns uppfattning?Anf. 180 Jordbruksminister ():Herr talman! Det folkliga inslaget i jakten, somInge här tar upp är viktigt. Det är entradition som har, till skillnad från vissaandra länder i vår världsdel. Den traditionen tyckerjag att vi skall slå vakt om, så på den punkten har viinga delade meningar, och jag.Hur man skall kontrollera priserna har tidigarediskuterats, som jag hänvisade till. Man haremellertid kommit till samma ståndpunkt som jagfortfarande har. Jag citerar gärna ur regeringensproposition /87 om den nya jaktlagen.Statsrådet vid det tillfället säger: Jag håller med omatt det kan finnas tendenser till en utveckling somleder till att företrädesvis ekonomiskt starkapersoner får möjlighet att jaga. Denna utvecklingbör emellertid, enligt min mening, brytas medandra medel än en regelrätt priskontroll. I denfrågan finner jag det tillräckligt att, somberedningen har gjort, hänvisa till de praktiskahinder som föreligger mot en effektiv kontroll.Jag tror att det är bra att vidhålla denuppfattningen. Det är viktigt att låta marknaden sålångt möjligt styra. Jag tror också att den befintligadebatten och det folkliga engagemanget kan hjälpatill i det här sammanhanget.Anf. 181 ():Herr talman! Jordbruksministern säger i sitt svar attdet är speciellt två orsaker som har bidragit till attprishöjningarna blivit så stora och fortsätter attöka. En orsak är att arrendeavtalen ofta löper . Därefter sker en höjning av arrendeavgiftensom baserar sig på ökningen av det allmännakostnadsläget. Jordbruksministern anser därförmot bakgrund av detta att de här ökade prisernainte är orimliga.I en rubrik i tidningen nr 13 den 2 april 1993sägs det i en rubrik: ''Vi vägrar att betala''.Tidningen fortsätter: ''Jägarna rasar mot Domänsprishöjningar. råder renarevolutionsstämningen bland jägarna. För ett parår sedan fick Domän hård kritik för att manchockhöjde priset på jaktarrendena. I vår harDomän inlett en ny offensiv -- jaktlag i harfått besked om att avgiften ska höjas med 95procent!'' Har prisutvecklingen varit så hög som95 % ?Anf. 182 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag talade inte om ett specielltexempel, utan jag talade om den allmännautvecklingen. Den är nog inte så oroande. Om detblir revolution bland jägarna, tror jag att det är entillräcklig åtgärd för att på det här områdetåstadkomma en förändring.År 1986 fanns det en Vänsterpartimotion ompriskontroll. Den motionen avvisades då av densocialdemokratiska majoriteten. Det kan vi hålla iminnet.Anf. 183 ():Herr talman! Låt mig fortsätta citera den härartikeln: ''protesterade vi närDomän chockhöjde priserna för de lag som dåskulle förnya sina kontrakt, säger . Men Domän bara struntar i kritiken.Nu genomför de nya, kraftiga höjningar över helalänet och är klart prisledande bland markägarna. Vihar föreslagit att jägarna ska gå samman och vägrabetala sådana här oförskämda priser. ''Jag vill påminna jordbruksministern om att sett motdenna bakgrund tycker jag och minasocialdemokratiska vänner och jägarna att det finnsmycket starka skäl för en vändning på den härprisutvecklingen. Jag vill också påminna om attregeringen nu bör aktualisera uppdraget somSvenska fick i den här frågan i ochmed regeringsbeslutet . Detförpliktar att jordbruksministern begär in förslag.Det har alltså gått gavSvenska ett uppdrag attåterkomma för att få litet ordning på det härområdet.Anf. 184 Jordbruksminister ():Herr talman! Uppdraget är ganska gammalt, somInge antyder. Regeringen hade inte hellernågot besked på området. Det hindrar inte att mankan fundera över detta. Men de starkareaktionerna mot prishöjningarna, tycker jag, talarsitt eget språk. Jag tror faktiskt att jägarna är entillräckligt stark grupp, om de uppträder något sånär enade, för att sätta stopp för en onormalprisutveckling.Anf. 185 ():Herr talman! Jag håller med jordbruksministernom att det har gått , . Därför tyckerjag att det är hög tid att vi får in synpunkter frånSvenska , som sitter inne medkunskap om detta. Vi kan inte få en sådanutveckling i landet att arrendepriserna höjs med95 %. Det finns inga skäl till det. De skäl somjordbruksministern har angivit i svaret får inteinnebära att kan gå i spetsen ochhöja arrendena med 95 %.Kan det vara fråga om någon form av anpassningtill EG, så att de rika jägarna kan komma och taöver våra jaktmarker? Kan det vara så, herrjordbruksminister?Anf. 186 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag talar gärna med Jägareförbundetom denna fråga, men skall vi komma ihågatt när ett avtal sluts är det mellan två parter. Detär inte en part som ensidigt dikterar. Det framgårockså av bl.a. artikeln i och andra referat.Det förs en mycket intensiv debatt om detta inomvissa områden i landet. Jag tror att den debatten ärnyttig och kommer att hjälpa mer än en mycketkrånglig prisreglering och kontroll.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1992/93:535 omspannmålsöverskottetAnf. 187 Jordbruksminister ():Herr talman! har med anledning avjordbruksutskottets behandling av 1993 årsbudgetproposition frågat mig hur nästa årsspannmålsöverskott beräknas finansieras. Hanbedömer att spannmålsöverskottet sannolikt blirbetydande med anledning av de förändringar somvidtagits av utskottet.Riksdagen har fattat beslut om inlösenpris för1993 års skörd och nivå på det arealbidrag som skallutgå /94.Finansieringen kommer att ske inom ramen föranvisade direktbidrag och tillgängligaregleringsmedel i enlighet med förslaget i 1993 årsbudgetproposition. Jag räknar med att inom kortkunna föreslå regeringen att lägga fram förslag tillriksdagen om villkor för och finansiering av 1994års skörd.Anf. 188 ():Herr talman! Jag får tacka jordbruksministern försvaret. Frågan är föranledd av behandlingen avbudgetpropositionen i jordbruksutskottet.Jordbruksministern går ifrån 1990 årsjordbrukspolitiska beslut på en del väsentligapunkter. Vidare plussar den borgerligautskottsmajoriteten på vid den fortsattautskottsbehandlingen i ganska stor omfattning.Det beslut som vi med stor enighet fattade 1990innebar att vi skulle komma ifrån de alltmerbetungande överskotten, som varit ett gissel, ettförfång för såväl producenter som konsumenter.Man var väldigt enig i uppgörelsen. Den totalasatsningen för att avreglera näringen rörde sig ombetydande belopp. En stor del av denna satsningkommer, är jag rädd för, att gå till spillo efter dethär beslutet, för man går tillbaka till att regleranäringen. Utskottets majoritetsbeslut innebärockså med största sannolikhet attspannmålsöverskotten kommer att öka.Jag skulle vilja fråga: Är inte jordbruksministernorolig för att vi kommer tillbaka till den situationsom rådde , med stora överskott somföljd? Hur skall de överskotten finansieras, ombudgetunderskottet ökar på grund av det härbeslutet?Anf. 189 Jordbruksminister ():Herr talman! Vi skall komma ihåg att det sedanarbetet med propositionen för nästa budgetår sketten del förändringar. Jag har tidigare i kammarenredovisat min syn på det. Den depreciering av densvenska valutan som har följt av att kronan flytergör att jämförelsepriser också på livsmedel blirandra. Det kan, utan att jag för den skull går in ochdiskuterar de prisnivåer som jordbruksutskottethar lagt fast, finnas visst fog för att göraförändringar.Det finns en risk för en ökad spannmålsproduktion.Den beror i första hand inte på de förändringar somjordbruksutskottet gjorde när det gällerprisnivåer -- arealbidraget lät man ju ligga kvar. Jagtror att de risker för förändringar som finns berorpå det faktum att har lämnat in ansökan omEG-medlemskap och förhandlar ommedlemskap. I ett totalt EG-perspektiv voresannolikt produktionen av spannmål högre än omSverige bara skall producera för sin egenkonsumtion.Den bedömningen gör troligen ganska mångaspannmålsodlare. De vill fortsätta för att vara medden dag som den europeiska marknaden finns där.Detta är också anledningen till att vi fastställt ettgolv för spannmålspriserna i form av inlösenprisäven . Man kan inte med hänsyn till denpolitik som förs på andra områden om europeiskintegration hävda att det för spannmål bara skallgälla ett litet område Sverige.Anf. 190 ():Herr talman! Jag är väl medveten om att det harskett förändringar sedan vi fattade beslutet. Menatt skylla allt på EG-anpassningen och att göradenna förändring är inte riktigt. Det varinte nödvändigt. Vi kunde ha haft till på ossför att diskutera hur vi på bästa sätt skulle kunnagöra den här förändringen. Man har itidningsdebatter kunnat se att de människor somhar ställt om och som har tagit till sig vårt beslutfrån är oerhört besvikna.Jag vill fråga jordbruksministern, för jag tyckte attdet fanns en viss antydan, om förändringarna iutskottet verkligen gjordes med ministerns godaminne. En ny fråga dyker upp: Hur skallkompensationen till animalieproduktionen skeenligt det här beslutet?Anf. 191 Jordbruksminister ():Herr talman! Det som sker i skernaturligtvis i enlighet med vad självbeslutar. Jag brukade jag själv satt ijordbruksutskottet ändå betraktajordbruksutskottet som överordnat enskildaministrar och även regeringen i sådana härsammanhang. Jag gör fortfarande denbedömningen. Man måste finna sig i vad utskottoch bestämmer.Jag kan upprepa vad jag sade, att jag har förståelseför hur man upplevde den ändrade situationen närärendet behandlades i utskottet. Det är inte såkonstigt.När det gäller animalieproduktionen har vi till följdav kursfallet på kronan inte sammaanpassningsbehov som . I de förslag somregeringen har lagt fram för hade viförutsett att det skulle göras en justering ijordbruksutskottet, kanske inte exakt vilka beloppdet skulle bli.1990 års beslut gäller fortfarande. Jag tror att viskall fortsätta att driva idén också i ett EG-sammanhang.Anf. 192 ():Herr talman! Det var också vår tanke ibudgetbehandlingen att vi skulle fortsätta atttillägga beslut även det här året tills vikunde stämma av mot vad som händer inom EG.EG:s jordbrukspolitiska beslut sträcker sig till den1 . Sedan vet vi ingenting.Risken är uppenbar att vi får ställa om ytterligareen gång om vi kommer in i EG, alltså ställa om entredje gång. Jag är väldigt orolig för att det blirsvårt att motivera det hos svenska folket med tankepå att de reformer som vi har genomfört kostarungefär . Dessutom utgör vi ennormal spannmålsmarknad. Strävan var ju attåstadkomma en balans i spannmålsproduktionen,men då krävs det att man tar ytterligare 250--300 000 ha ur produktion, enligt beräkningar frånJordbruksverket.Anf. 193 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag vill säga två saker. Det ena är attingen av oss vill väl ta på sig ansvaret för att vi iSverige driver en politik som är så olik den politiksom förs i vår omvärld att stora delar av vårtjordbruk slås ut före ett EG-medlemskap. Jag vetatt det är ambitionen att inte föra en sådan politiksom har föranlett vissa förändringar och som ocksåföranleder en del av regeringens förslag.Det andra är att i det läge som rådde 1980 utgick viifrån att vi skulle kunna ha en isolerad svensklivsmedelsmarknad i balans. Men om vi blirmedlemmar i -- och det är regeringensbestämda strävan -- är det inte längre fråga ombalans på den svenska marknaden, utan då är detfråga om en större marknad. På denna marknadligger den svenska spannmålsproduktionensannolikt på en högre nivå, vilket man bör ha medi bedömningen när man vidtar åtgärder i dagsläget.Anf. 194 ():Herr talman! Vi har ingen annan uppfattning än attvi skall föra en politik som bidrar till att skapa enså stark jordbruksnäring som möjligt. Där är vi heltöverens.Men att det så till den milda grad brådskar med EG-anpassningen kan vi däremot inte hålla med om. Ioch med att man jobbar med en anpassning liksomi förväg, förlorar man en del avförhandlingspositionen. När EG rör sig åt någothåll, är det helt klart att man rör sig åt vårt håll ochinte mot en ytterligare reglering, enligt signalerna iolika diskussioner. Vi anser därför att det hade varitklokt om vi hade kunnat resonera oss sammanunder . På det sättet hade vi kunnatmöta dessa problem på ett bättre sätt.Anf. 195 Jordbruksminister ():Herr talman! Vi har fortfarande ettlägre spannmålspris och ett lägre arealbidrag än vadman har inom EG. Om det är meningatt vi skall medverka till att sänka priserna i EG,finns det kvar ett sådant utrymme. Min ambition ärinte att försämra situationen för det svenskajordbruket. Jag hoppas att det inte heller är ÅkeSelbergs ambition.Anf. 196 medger ytterligare ett inlägg från vardera sidan.Anf. 197 ():Herr talman! Mycket kort: Det är också vår ärligamening att vi vill ha en så stark jordbruksnäringsom möjligt. Vi har inga ambitioner att slå ut vårtjordbruk inför EG-medlemskapet. Vi vill haen jordbrukspolitik som gör jordbruksnäringen såstark att den på ett så bra sätt som möjligt kan mötaden marknad som ligger framför oss.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på fråga 1992/93:529 omfiskevårdsavgiftenAnf. 198 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat hur jag tänkeratt fiskevården skall bedrivas ochvarifrån ekonomiska medel skall kommafiskevården till del.Regeringen uttalade budgetpropositionatt någon allmän fiskevårdsavgift inte bör införas.Ansvaret och kostnaderna för fiskevården bör iprincip bäras av fiskevattenägarna själva ochfinansieras t.ex. med inkomster avfiskekortsförsäljning och arrendeavgifter. Dockbör vissa medel anvisas även i fortsättningen för attmöjliggöra bidrag till förrättningskostnaderna förbildande av fiskevårdsområdesföreningar.Riksdagen lämnade uttalandet från regeringen utanerinran och avslog motioner i ärendet.Också nu i vår har avslagit motioner isamma fråga.Anf. 199 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret. Det var kort, men långt ifrån kärnfullt.Jordbruksministern sade att ansvaret ochkostnaderna för fiskevården i princip bör bäras avfiskevattenägarna själva och finansieras t.ex. medinkomster av fiskekortsförsäljning ocharrendeavgifter. Tror verkligen ministern själv pådetta?Det finns 1,5 miljoner människor somsportfiskar , och det finnsuppemot 100 000 sjöar i . En bra fiskevårdär oerhört viktigt för människor som vill vara ute inaturen, koppla av och sysselsätta sig på sin fritid.Men det är också bra för yrkesfisket i . Omman inför en fiskevårdsavgift, skall pengarnaoavkortat gå till fiskevård. De kan användas tillbl.a. odling av fisk, kalkning, fiskeforskning,fiskeprojekt, investeringsstöd ochfiskevårdsåtgärder. Det är ganska underligt att ivåra grannländer, i , i och iFinland, har man infört fiskevårdsavgifter, men häri vill regeringen inte införa någon sådan. Ärdet någon form av prestige, eller vad är det somligger bakom?I fick man 1990 in 27,9 miljoner kronor.Administrationskostnaden uppgick till 0,7 miljonerkronor.