prot · GH098 · 1993-10-15 00:00:00 — Förslaget byggerpå önskemål och synpunkter från skolor ochkommuner som redan skaffat sig erfarenheter avden nya gymnasieskolan och som vill gå vidare.Det är naturligtvis med tillfredsställelse jag har följtdet positiva mottagande som regeringens förslaghar fått. Visserligen finns många synpunkter pådetaljer. Inte minst varje ämnesföreträdare ochintressegrupp har sina specialfrågor att bevaka.Men huvuddragen i den skolpolitik som regeringenför är något som vinner stor uppslutning.Besluten om att elever och föräldrar skall få väljaskola och att fristående och offentliga skolor skallåtnjuta likvärdigt stöd är en stor framgång. Vårsträvan att ge skolorna i samarbete med föräldrarnaökat utrymme för profilering när det gäller ämnenoch arbetsformer välkomnas. Att elever ochföräldrar skall få ordentliga besked om hur elevenlyckas i sina studier har varit ett allmänt önskemållänge. Dess värre tvingas jag konstatera att det ärjust på de här områdena som socialdemokraternahar de största invändningarna.Skolpengen skall avskaffas, hette det från densocialdemokratiska kongressen. De friståendeskolorna behövs inte, var budskapet i en rapportfrån den socialdemokratiska riksdagsgruppen iaugusti. Riktigt vad som menas är väl inte heltklart, för socialdemokraterna slinter i den härfrågan än hit, än dit, ungefär som ''prästens lillakråka'' i visan. Men finns alla möjligheter attge ett klart besked. Vill ni avskaffa rätten ochmöjligheten att välja skola, offentlig ellerfristående? Törs ni här säga att de över 200fristående skolor som arbetar runt om i landet äronödiga, att de inte behövs?I den socialdemokratiska rapporten heter detockså: ''finns utrymme för ett pedagogisktnytänkande och ett experimenterande inomgrundskolan som rymmer alla progressivapedagogiska riktningar.'' Det betyder attsocialdemokraterna anser att allt nytänkande somkan behövas redan är möjligt att genomföra i dennuvarande . Skall man tolka det somatt socialdemokraterna säger nej till utökademöjligheter att göra lokala prioriteringar ochbedömningar? Vi, dvs. regeringen, vill i vart fallöka utrymmet för lokala prioriteringar ochbedömningar, för vi vet att behoven är olika och attdet finns mer än en lösning som är bra.Till sist -- betygen. Få politiska frågor tycks kunnaskapa sådana debatter och föda så många olikavarianter som just betygen. Otaliga är deutredningar och beredningar som penetreratfrågan. Från regeringens sida är det tre saker somhar varit viktiga. För det första måste elever ochföräldrar få tydlig information om hur skolanbedömer elevens studieresultat. För det andrabehövs sådan information tidigare än . För dettredje måste avslutningsbetyg kunna användas vidurval till fortsatta studier och då måste de varajämförbara, dvs. det krävs ett nationellt system.Vi har lagt fram ett sådant förslag. Från årskurs 5skall skolan skriftligen ge information till elever ochföräldrar. Hur informationen utformas överlåter vitill skolorna att avgöra, men vi anser det naturligtatt informationen mot slutet av skoltidenförbereder eleverna för betygssättning enligt dennationella modellen.Herr talman! har en långutbildningstradition. Att alla barn skall ges godakunskaper och färdigheter är vi överens om. Frågangäller hur den ambitionen skall av. Men detfinns faktiskt inget facit som anger ett enda korrektsvar, giltigt för varje elev och giltigt för den drygamiljon barn och ungdomar som och nästaalla andra morgnar promenerar i väg till sin skola.Svaren är många. Dem kan man bara finna ute iskolor och i klassrum. Vår uppgift i riksdag ochregering är att ge elever, lärare och föräldrarmöjlighet att söka dem.Anf. 83 ()replik:Herr talman! Skolministern avslutade med att sägaatt svaren finns ute i klassrummen. Så är det när detgäller betygen. Vi har fått ett svar till riksdagenspartier. ligger ärendet här i riksdagen.Vi har fått ett svar från klassrummen vad gällerbetyg, från lärare, elever och föräldrar. De säger attde inte vill ha det betygsförslag som regeringen harlagt fram. De säger att de inte vill ha ett lokaltbeslut om betygssystem. De säger att de inte vill attdet skall öppnas dörrar för att sätta betyg frånårskurs 1. De är rädda att alla barn då inte får denlikvärdiga utbildning som de har rätt till enligtskollagen. Jag tycker att vi skall lyssna på dem somfinns i klassrummen. Jag vill påminna om frågan jagställde till utskottets majoritet och hoppas få svarsenare.Det är inte heller bara oppositionen och skolansfolk som reagerar mot betygssystemet. Manreagerar också på t.ex. DN:s ledarsida mot hurdetta hanteras. Där står så här: Den kritik somsocialdemokraterna riktar mot regeringenshantering av betygsfrågan är däremot berättigad.När det stod klart att betygsberedningensparlamentariskt förankrade kompromissförslaginte var användbart borde regeringen ha tagit mertid för såväl diskussioner med oppositionen som fören remissbehandling.Det finns alltså en bred kritik mot det förslag somföreligger och mot att det inte är förankrat innandet läggs fram, vilket vi har som svensk tradition.Jag tycker att det nu måste vara en uppgift förutskottet att hitta ett betygssystem som vi kanpresentera för skolans folk och som vi vet kommeratt fungera bra. Då kan vi inte öppna dörrarna förbetyg redan från ettan, t.o.m. i 16 ämnen, vilket ärteoretiskt möjligt. I regeringens proposition finnsförslag till timplaner med 13--14 ämnen redan frånettan. Det är ingen orimlighet att vi öppnar förväldigt mycket betyg redan från ettan. Det vill inteföräldrar och barn ha. Detta måste vi lyssna på.Finns det inte någon lyhördhet hos regeringen? Villni inte lyssna och medverka till att vi får fram ettbättre beslut?Med valfriheten är det på det sättet attsocialdemokraterna har infört rätten att väljaskola. Vi kommer inte att avskaffa den. Men visäger att man inte skall favorisera privata skolor.Man skall inte använda skolpengssystem som göratt barn som behöver stöd inte får det stöd de skallha. Men så är situationen . utfrågning visade att de barnsom far illa i skolan är de som behöver stödmen inte får det. Det kan vi inte stillatigande åse.Jag vill än en gång fråga skolministern: Hur skallskolministern upprätthålla den likvärdigautbildningen i landet? Jag fick inget svar.Anf. 84 (m):Herr talman! Först om betygen. Vi har fått svarenpå vad elever, föräldrar och lärare tycker, sägersocialdemokraterna. Jag ifrågasätter faktiskt det.Det finns många synpunkter, vi fick mångasynpunkter i den mycket breda remissomgång somgjordes. Men jag kan inte tro att de som svaratsocialdemokraterna är emot att faktiskt få sin viljaigenom. Regeringens förslag handlar om att vi låterelever, lärare och föräldrar bestämma hur de vill attinformationen skall utformas och när de vill börjagöra det. Men vi säger att det skall vara skriftliginformation från det femte året. Det förslagetbygger på att vi har tilltro till och respekt för detkunnande och den kompetens samt det ansvar förbarnen som människor i skolorna har. Det är intenödvändigt för att förbjuda saker somman tycker är fel.Vill man inte ha betyg tidigare än i årskurs 9behöver man inte det enligt regeringens förslag. Såenkelt är det. Men vill man ha betyg tidigare finnsden möjligheten. Jag tycker att det är viktigt att haden flexibiliteten. Skälet är att betygen, ellerframför allt information av olika slag och också deutvecklingssamtal som socialdemokraterna vill ha,utgör en pedagogisk modell, en metod, ett sätt attförsöka göra föräldrarna delaktiga i det skolansysslar med. Det innebär en återkoppling tilleleven. Vi tror att det är viktigt att lämna utrymmeför det lokala kunnande som finns.Rätten att välja skola har Socialdemokraternainfört, säger . Det är möjligtatt ni har infört rätten -- det står för övrigt inskriveti internationella konventioner. Problemet undersocialdemokratiskt maktinnehav har emellertidvarit att möjligheten har varit starkt beskuren förhuvuddelen av landets föräldrar. Man har heltenkelt inte haft råd, därför att bidragssystemen lektsvälta räv med fristående skolor. Av denanledningen har den här regeringen tagit initiativ --och beslut har fattats av -- som gör detmöjligt för fristående skolor att få rimligaekonomiska villkor. Vi tycker att det är viktigt atträtten och möjligheten hänger ihop.Hur skall vi åstadkomma den likvärdigautbildningen? Jagvar inne på det i mitt inledningsanförande. Jag äralldeles övertygad om att vi bara kan uppnålikvärdig utbildning om vi bestämmer oss för vad vivill att eleverna skall lära sig och ger möjlighet förlärare, föräldrar och andra att avgöra vad som krävsför att nå dit. Det är en väldig skillnad mellan ettflyktingbarn från som kommit till Sverigeoch börjar på årskurs 3 i den svenska skolan och ettbarn från en lycklig familj, där barnet fått mycketstöd av föräldrar och andra . Det säger sig självt att dessa barnbehöver olika typer av stöd, hjälp och inspirationför att nå samma resultat, dvs. Det är detta vårt förslag bygger på.Anf. 85 ()replik:Herr talman! Skolministern börjar med att säga atthon ifrågasätter de yttringar som jag kom med ianledning av betygsförslaget. harfaktiskt för en gångs skull samfällt -- det betonarman -- enat sig och sagt att man inte vill haregeringens betygssystem. Man vill ha ettbetygssystem där betyg ges från årskurs 7. Detanser man främjar skolans arbete. Det tycker jagatt vi skall beakta. Hem och skola har samma åsikt.Vi måste lyssna på dem som finns i skolan. Det rörsig om miljontals människor i vårt land.Problemet är bara, det förstår vi, att skolministernsjälv vill ha betyg tidigare i skolan. Det har hon sagti de debatter som vi nu har haft under ett års tid.Nu har man hittat lösningen: skolorna skall fåbestämma själva. Alltså öppnar vi för att omskolorna själva vill skall de få sätta betyg redan frånettan. Då slipper skolministern att stå för det, dåskall man besluta det lokalt. Lärarförbunden sägeratt det inte fungerar i skolan. Det kan man inteförklara för elever och föräldrar. Det ligger väldigtmycket i det, tycker jag.Man kan inte ens utläsa i propositionen vem somskall besluta om det skall ges betyg. Vem är skolan?Skolministern sade ''man''. Är det rektorn, någonannan i skolan, läraren i klassen? Vem är det somskall besluta? Det finns en stor osäkerhet här. Ettsådant förslag kan vi inte lämna ifrån oss iriksdagen. Lärare, föräldrar och barn i skallveta när betyg börjar sättas och på vilka grunder.Skolministern och hennes parti vill naturligtvisfrämja de privata skolorna, därför att de utgör enspjutspets i privatiseringsstrategin. Det har t.o.m.statsministern vidimerat vid ett uttalande. Hansade att det här kunde ses som ettigångsättningsbidrag därför att det var så stort. Hankunde acceptera det.Vi ser att de förändringar som regeringen görhotar likvärdigheten i skolan. Jag är inte nöjd medskolministerns svar.Vi fick höra från kommun efter kommun vidutfrågningen att barn som behöver stöd inte får det.Rektorskollegiet i har sagt att gränsensnart är nådd för vad de svaga eleverna klarar av.Då måste regeringen, anser vi, gå in med åtgärder.Då kan man inte bara säga att alla skall få väljaskola när vi får skolpengssystem. Regeringen måstenu ta itu med den mycket svåra situation som vi har,då likvärdigheten hotas även om den är inskriven iskollagen.Anf. 86 (m):Herr talman! Om skolorna och kommunerna brytermot skollagen och andra förordningar som säger attbarn med behov av särskilt stöd skall få det, dåmåste självklart ingripa. Det är alldelesorimligt annars.Det är fel att som socialdemokraterna påstå att deekonomiska svårigheterna i många skolor beror påatt vi har ett stöd som också innebär bidrag tillfristående skolor. Många kommuner har inte ensnågon friskola, det finns inga elever som går ifriskolor, men de har ändå väldigt stora bekymmer.När man lyssnar på börjarman undra om ni vill riva upp decentraliseringenoch det generella statsbidraget till kommunerna --den slutsatsen drar man -- och öronmärka,specialdestinera pengar igen. Är det detta ni vill?Vi vill inte det. Vi har alldeles gått över till attge kommunerna förtroendet att själva göra sinaprioriteringar med hänsyn till de lagar och reglersom gäller. Jag tycker att de skall ha rimlig tid påsig att leva upp till det.Ena minuten säger attelever, föräldrar, lärare och andra inte vill ha betygtidigare. Om det vore så, kan inte regeringensförslag vara något problem för socialdemokraterna,för då blir det inga betyg, eller hur? Då gesmöjligen skriftliga omdömen, vilket vi har sagt attvi skulle vilja ha.I grunden för den socialdemokratiska oppositionenligger misstanken att ni inte har stöd bland eleveroch föräldrar för er inställning i betygsfrågan. Vivet från mängder av undersökningar att det är så.Man vill ha tydligare information. Jag tycker att detär viktigt att skolorna i samverkan med föräldrarnafår hitta former för att tydliggöra deninformationen. Vi talar inte från regeringens sidaom betyg ens i årskurs 5, utan vi talar om tydligareinformation och skriftlig sådan som ettkomplement till de kvartssamtal som förs. Förövrigt tycker jag att det är bra attsocialdemokraterna i sitt förslag sagt att man börutveckla dessa samtal -- utvecklingssamtal behövs.Men dessa samtal är icke i stället för utan en del avinformationen till hemmen. Den skriftligainformationen behövs också.Andre vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 87 ():Herr talman! Skoldebatten i är merlevande . Listan på diskussionspunkterkan göras oändligt lång, alltifrån övergripandefrågor om hur skolan skall styras till detaljer omkursplaner och enskilda ämnens status. Det ärstimulerande att arbeta med skolpolitik, därför attalla människor har någonting att säga om skolan.Man har gått där själv, man har barn som går däroch av den anledningen har man erfarenheter.Under de senaste åren har förändringstakten varitexceptionellt hög inom skolområdet. När gamlainvanda system förändras uppstår med självklarhetoro. Kommunaliseringen av lärartjänsterna gjordespå ett mycket tvivelaktigt sätt. Besparingarna inomkommunerna har ökat stressen på elever ochpersonal i skolan. Många i skolan önskar sig kanskelitet lugn och ro, och det kan vara förståeligt. Tilldem vill jag säga att kontinuerlig utveckling ochomprövning alltid är och måste vara en naturlig delav skolans vardag. Graden av förändringar kannaturligtvis växla över tiden.Jag vill i det här inlägget främst uppehålla mig vidbarnens, ungdomarnas och föräldrarnas inflytandei skolan. Det är mycket nedslående besked somSkolverket lämnar i sin nationella utvärdering omjust inflytandet. Att detta minskar med ökandeålder konfirmerar tidigare iakttagelser, bl.a. avRiksdagens revisorers rapport om gymnasieskolan.Självklart borde det vara tvärtom. Man kan frågasig vad det beror på att inflytandet minskar. Detfinns säkert många förklaringar. En kan vara alltförlitet av pedagogisk utveckling, något som OECDobserverade i sin rapport . Detcentralstyrda, detaljreglerade system som harbörjat brytas upp är en annan.Vår uppgift som politiker är att undanröja hinderoch i görligaste mån skapa förutsättningar förprofessionalitet och utveckling i skolan. Jag tror attmånga lärare har känt sig fångade i den myriad avparagrafer som i detalj styrt deras yrkesliv. Dettahar i sin tur drabbat eleverna i form av katedralundervisning och bristande inflytande. Att ökaelevernas inflytande över sina studier och sinskolmiljö är fundamentalt för en positiv utvecklingav svensk skola.Ordens makt över tanken är stor. Tillåt mig därfören semantisk fundering: begreppet ''lärare''betecknar någon som lär någon annan. Läraren ärsubjekt, eleven är objekt. Det är så som detbristande inflytandet kan beskrivas. En modernlärare fungerar naturligtvis inte på det sättet, utanmera som en guide i elevens kunskapssökande. Viskulle kanske försöka hitta en annan benämning förläraryrket. Det står öppet för uppslag frånkammarens ledamöter.Så långt klassrummet. Jag vill då säga något ombarns och föräldrars inflytande i skolansstyrprocess. Decentraliseringsprocessen får integöra halt på skolstyrelse/nämnd-nivå.Folkpartiet har länge pläderat för att varje skolaskall ha sin egen styrelse där föräldrarna harmajoritet. Jag hade för en månad sedan självtillfälle att studera hur ett sådant system fungerar iNya . Visserligen har man där ett helt annatstyrsystem. Skolorna lyder direkt underministeriet. Man har skolpeng somresurstilldelningsprincip, men man har styrelser därmajoriteten utses genom direkta val bland skolansföräldrar. Det visar sig fungera mycket bra.Engagerade föräldrar arbetar sida vid sida medrektor och lärare för att skapa en så bra skola sommöjligt.I kan självfallet intekommendera kommunerna att inrätta sådanastyrelser. Gällande lagstiftning lägger dessutom endel hinder i vägen för att överföra helabeslutanderätten över skolan till en sådan styrelse.Men vi borde kanske röja undan en del av de hindersom finns för att göra det möjligt för de kommunersom skulle vilja ta steget fullt ut att kunna göra det.Det finns ändå goda exempel på lösningar inomlagens ram. Låt mig ge ett exempel. Sedan börjanav det här året har man i något som mankallar för skolkonferens, där företrädare förföräldrar, elever, lärare och personal tillsammansmed rektor behandlar principer och riktlinjer förskolverksamheten inom rektorsområdet.Brukarföreträdarna, dvs. föräldrar och elever, är imajoritet. Exempel på frågor som behandlas ärfördelning och omfördelning av resurser,lokaldisposition, inköp av materiel och läromedel,schemaläggning och ordningsregler. Man yttrar sigockså över budgeten till skolstyrelsen.Delegationen är villkorad så, att man inte hamnari konflikt med t.ex. rektors ansvar enligtgrunskoleförordning eller läroplan. Konferensenhandlägger inte heller personalfrågor och frågorrörande enskilda elever/familjer. Tvistefrågor somman inte kan lösa i konferensen lämnas över tillskolstyrelsen för avgörande. har det faktisktvarit ett enda fall som man har överlämnat tillskiljenämnd, och i det fallet fick eleverna rätt,vilket är ganska glädjande.Det här exemplet visar att det finns kommuner somhar tagit elev- och föräldrainflytandet på allvar ochskapat en organisation för detta. eller institutionen är väldigtavgörande, annars finns det risk för attinflytanderesonemanget stannar vid tomt prat. Minoch mitt partis förhoppning är att utvecklingen iden riktningen skall gå vidare i snabb takt. Jag ärövertygad om att den svenska skolan är i behov aven smärre revolution på det här området, justdärför att ett ökat inflytande och engagemang frånelever och föräldrar är en grundförutsättning för enutveckling mot bästa skola -- kansket.o.m. viktigare än ökade ekonomiska reurser!Jag har en fråga till . Jagtycker att ni har en bristande logik i ert resonemangom friskolor. Ni säger i er rapport och i erauttalanden att friskolor skall få finnas. Men man fårinte ta ut några avgifter i friskolorna, somman inte är garanterad ersättning, framför allt intevia skolbudgeten. Då frågar jag mig: Hur skall enfriskola över huvud taget kunna existera underdessa villkor? Jag vill gärna att reder ut detta för mig.Jag vill också svara på den fråga som ställdes ombetyg. vet mycket väl att detta inteär någon pedagogisk knäckfråga, utan det är en renpolitisk fråga. Vi vet också alla att de politiskapartierna är splittrade. Jag delar synpå betygssättande av små barns prestationer. Låtoss diskutera betygsfrågan i utskottet. Det var detbesked som vi gav under det senaste sammanträdet.Vi avvisade inte remissförslaget av något slagsillvilja. Denna fråga kan inte ytterligare belysasgenom en remissomgång. Det gäller att vi tar osssamman och tillsammans diskuterar för att hitta engemensam lösning som är bra för alla parter. Dettror jag att vi skall kunna göra i utskottet.Anf. 88 ()replik:Herr talman! Jag uppskattar att om inflytande i skolan utan att enbart tala omatt man skall få välja skola. Det är ju vad vi annarsfår höra från regeringshåll. Man får en känsla av attinflytande är synonymt med att kunna välja enannan skola. Jag instämmer i det som Hem ochskolas nye ordförande säger i DagensNyheter: ''Vi ska inte behöva välja en friskola föratt känna oss delaktiga i våra barns skolgång.'' Detmåste alltså utvecklas metoder för inflytande förelever och föräldrar. Det arbetet måste vi fortsättamed, och det är ett uppdrag som skolan har haftunder , men det har gått mycket trögt.Det finns många metoder som man kan använda.Vi har i vår motion tagit upp frågan om föräldrarnasinflytande -- vi har naturligtvis tagit upp ocksåelevernas inflytande, men det har vi gjort så mångagånger tidigare. Vi vill att utskottet skall skickatillbaka frågan om föräldrarnas inflytande tillregeringen och att regeringen skall återkomma medsynpunkter på formerna för hur man kan stärkaföräldrarnas inflytande. Det är väldigt viktigt.Vi vill att friskolorna, precis som alla andra skolor,skall få resurser efter behov. tilldelas de engaranterad summa oavsett elevernas behov. Dethar visat sig att det i många fall har varit fråga omen överkompensation. Så kan man inte ha det.Friskolor har inte samma skyldighet gentemoteleverna som de kommunala skolorna har. Här skerdet en snedfördelning av resurser som hotarlikvärdigheten.Christer sade att betygen är en politiskfråga och att partierna är splittrade sedan tidigare.Men i Betygsberedningen kom partierna utifrånsakliga grunder överens om att man inte bör sättabetyg före årskurs 7, eftersom små barn kan inteförstå innebörden av betyg. Det fanns en enighet iBetygsberedningen kring när betyg skall börjasättas. Varför går ifrån den enighetennu? Också ni hade en representant iBetygsberedningen som var med och resoneradesig fram till detta. Varför går ni ifrån den enigheten,när ni inte -- som sade -- tyckeratt man skall sätta betyg på småbarns prestationer?Varför lämnar ni då fältet öppet för detta? För miggår det här inte ihop. Vi måste ta vårt ansvar ochställa oss på barnens sida. Är berett attgöra det?Anf. 89 ()replik:Herr talman! Jag ställer mig bakom den princip somredovisas i den proposition som skallbehandlas i utskottet. Den är egentligen enkonsekvens av tidigare beslut, som har fattats avEwa Hedkvist partivänner. Dennaprincip utgör också en del i decentraliseringen avbeslutsprocessen. Det är nu kommunen som ärhuvudman, inte staten. Därför måste många beslutföras ut till den kommunala nivån.Sedan håller jag med om att begreppet ''lokalt''behöver utvecklas ytterligare i utskottet. Vi måsteklargöra var ansvaret för de olika besluten skallligga. För min egen del är jag inte beredd atthänföra t.ex. beslut om hur och när betyg skall gestill en politisk nämnd. Jag ser betygen som en del iden arsenal som läraren har i sin kommunikationmed elever och föräldrar. Därför är det underdenna dialog som jag anser att besluten skall fattas.Men jag inser också att det är svårt att driva denprincipen vidare med det kompakta motstånd somfinns hos Socialdemokraterna men även hoslärarorganisationerna. Jag har tidigare flera gångersagt det, och jag upprepar det igen: Låt oss sätta ossned och diskutera frågan i utskottet. Vi kan ändåinte komma fram till någon lösning här i en öppendebatt.Den andra frågan handlade om ersättningen tillfriskolorna. Det som jag vänder mig emot och somjag tycker är en logisk kullerbytta är att man nusäger att när friskolorna får pengar dränerasdärmed det offentliga skolväsendets resurser.Oavsett vilken princip man tillämpar -- en fastersättning eller ersättning efter behov -- kommerpengarna ändå att tas från samma pott. Det är detsom jag inte begriper. Man hävdar att friskolor skallfå finnas, men att de inte skall bekostas med pengarfrån skolbudgeten, eftersom de inte omedelbartkan kompenseras för de förluster som görs. Jagbegriper inte logiken i det tankeledet. Antingensäger man nej till friskolor eller också säger man jatill dem, och då skall de också ha de resurser som debehöver, oavsett om det är efter en fast procentsatseller -- som säger -- efter behov.Anf. 90 ()replik:Herr talman! går statsbidragen tillkommunerna i en påse.