prot · GG09104 · 1993-05-04 00:00:00 — Jag är glad attkommunikationsministern har berättat att så ickeär fallet.Låt mig också fråga om hur de 50 miljoner somriksdagen anslog extra kommer attanvändas för att utöka servicen på landsbygden.Jag nämnde dem i min fråga också.Anf. 92 Kommunikationsminister ():Fru talman! Först vill jag slå fast att regeringenavser att föreslå att Postenbolagiseras och att en ny postlag införs, precis somsker på teleområdet. Där reglerar vi alla de viktigasaker som berör i sin fråga.Jag är medveten om att impopulära åtgärdermotiveras med bolagiseringen, men detta är igrunden fel. Dessa vidtas för att vi använder telefaxmycket mer och för att volymerna sjunker på olikaområden. Vilken associationsform Posten har, omdet är ett affärsverk eller ett bolag, har en mycketunderordnad betydelse i detta sammanhang.Hur de 50 miljonerna skall användas vet jag ärligttalat inte. hade ett mycket gott resultatförra året. Jag minns inte exakt hur stort det var,men det var en bra bit över en miljard. Regeringenhade den uppfattningen att man borde ha klaratdetta med 250 miljoner, men trafikutskottet harföreslagit att vi skall plussa på ytterligare 50miljoner för den här servicen.Anf. 93 ():Fru talman! Det är naturligtvis mycket viktigt attdessa pengar används så att vi just på landsbygdenkan få ytterligare trygghet i vår service. Ettpostkontor på landsbygden betyder väldigt mycketmer än att breven kommer fram och att man kan gåin och skicka i väg pengar osv. Det har t.ex. att göramed en bygds status. Den statliga servicen medsynliga kontor där man märker att detta är en bygdsom har en god service är mycket betydelsefull. Jaghoppas att dessa 50 miljoner kommer att kunnaanvändas för att ytterligare stärka servicen pålandsbygden.Jag är tacksam för det ytterligare påpekandet attbolagiseringen inte är orsak till drastiskanedskärningar. Jag undrar omkommunikationsministern har undersökt en sak.Jag har det intrycket att Posten på landet används inästan lika hög grad som förut. Det kanske närmastär i städerna som man har börjat svika Posten. Harkommunikationsministern gjort någon sådanundersökning?Anf. 94 Kommunikationsminister ():Fru talman! Dessa nyckeltal framgår av Nät 92-utredningen. Jag har dem inte i huvudet. Det ärsäkert riktigt som påpekar.Därför finns också underlag för att på ett antalställen arbeta antingen med separata postkontoreller i samverkan med någon glesbygdshandel, somdärmed också får ett bättre underlag för att levavidare och erbjuda glesbygdsinvånarna en godservice.Anf. 95 ():Fru talman! Låt mig ställa en fråga tillkommunikationsministern. Det tas olika initiativpå landet. Man har en intresseförening, bildararbetsgrupper och försöker att komma medkonstruktiva förslag till hur servicen skall kunnaförbilligas utan att kontoret försvinner. Ärkommunikationsministern beredd att vid någotlämpligt tillfälle orientera sig om detta?Det vore också bra om regeringen i samråd kundeuttrycka hur önskvärt det är att Posten inte enbarttittar på statistiska mätningar i sin kundorientering,utan också är positiv till att samråda medmänniskor som berörs och som har en oerhördnytta och glädje av att det finns postkontor.Anf. 96 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag är självfallet beredd att vid lämpligttillfälle, när jag blir inbjuden på någon resa ut ilandet, även titta på samverkan mellan offentligainrättningar som Posten och privata verksamheter,oavsett om de är kommersiella eller om de har merideella inslag.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1992/93:640 om rätten attvälja skolaAnf. 97 (m):Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att uttala att närhetsprincipen skall gällaalla barn, även t.ex. handikappade barn och barnmed annat hemspråk.Låt mig inledningsvis erinra om att regeringen iprop. 1992/93:230 om Valfrihet i skolan slagit fastatt det är principiellt viktigt att eftersträva sammaregler och rättigheter för barn med funktionshindersom för andra. I de allra flesta fall bör det särskildastöd som en enskild elev har kunna lämnas i denskola som eleven valt. Skulle detta dock i något fallinte vara möjligt måste kommunen kunna placeraeleven vid en skola där sådant stöd kan lämnas.Dessa åsikter ansluter för övrigt helt till vad minföreträdare framförde i propositionen om vissaskollagsfrågor m.m. (prop. 1990/91:115).Jag vill betona att det verkligen är i undantagsfallsom en kommun skall kunna åberopa ''betydandeorganisatoriska eller ekonomiska svårigheter'' föratt inte tillgodose valet av skola.Mitt svar är därför att närhetsprincipen generelltgäller alla barn, även t.ex. handikappade och barnmed annat hemspråk. De undantagsfall som kaninträffa är endast de då kommunen i en viss skolainte kan erbjuda det särskilda stöd som den enligtskollagen är skyldig att erbjuda.Anf. 98 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret. Regeringenföreslår ju ett tillägg till den nuvarande skollagen,den lag som säger att en elev har rätt att välja skolamed hänsyn till andra elevers berättigade krav omså kort skolväg som möjligt. Det är alltså den endainskränkningen. Tillägget innebär att kommunernadessutom kan begränsa valfriheten med hänvisningtill ekonomiska och organisatoriska svårigheter.Det stärker alltså kommunens beslutsrätt.I propositionen vill inte regeringen ange när dettanya undantag skall kunna användas. Såvitt jag vetfungerar den nuvarande lagen bra i det häravseendet. Många har därför ställt sig frågan vadsom är motivet till det här tillägget i skollagen.Vilka brister är det som regeringen vill avhjälpamed detta?Jag är glad över att skolministern nu slår fast attnärhetsprincipen skall gälla alla barn, att inte barnmed t.ex. allergier hänvisas till en skola ikommunen som städas bättre än andra och att inteinvandrarelever skall kunna hänvisas till en speciellskola där det finns resurser för svenska 2 ochhemspråksundervisning.Jag vet också att kommunerna blir alltmer trängdaekonomiskt och att de letar efter varjebesparingsmöjlighet. Jag ser riskerna för att det härtillägget kan bli ett slags sorteringsinstrument.Därför måste lagen och förarbetena ge klart beskedom vad som menas med betydande kostnader ochnär dessa undantag skall få tillämpas. Därföråterstår frågan om vilka bristerna är i dennuvarande lagen. Det står inte särskilt mycket ommotiven för det här tillägget i propositionen.Anf. 99 (m):Fru talman! I propositionen har vi angett att vi intetycker att vi behöver precisera det. Det är intedärför att vi är ovilliga att göra det, utan därför attvi inser att vi inte kan förutse alla problem. Medutgångspunkt i den departementspromemoria somfanns som underlag för propositionen har vi i olikasammanhang fört diskussioner med företrädare förkommunerna. De uppfattar regeringens krav påkommunerna som allt tuffare. Det är besvärligt attinte längre själv få avgöra var man skall placeraelever, och det är besvärligt i största allmänhet.Vi har velat markera att om det uppstår mycketstora problem skall det finnas möjligheter för enkommun att inte följa elevens och föräldrarnas val.Men vi har gjort så hårda skrivningar att vi inte troratt det skall träda den rättighet som vi villåstadkomma för när.Närhetsprincipen är däremot alldeles självklar. Detär orimligt att tränga ut barn som bor granne meden skola därför att någon annan vill gå där. Det harvi velat försäkra oss om.Tillägget har väl skett för att tillgodose endel av kommunernas kommentarer. Jag har fulltförtroende för att kommunerna kan göra denprövning som behövs. Jag tror att det finns en starkuppslutning kring att det är elevens val som skallstyra placeringen i framtiden.Anf. 100 ():Fru talman! Jag håller med statsrådet om det.Problemet är att lagtexten, som den nu föreslås bliutformad, stärker kommunernas beslutanderätt ifråga om vissa elever, vilken kan dra med sig storakostnader, medan valfriheten för de eleverna ochderas föräldrar i motsvarande grad minskar. Dethär är en liten grupp elever som, om man inteförsöker sig på en precisering, kan bli utsatta förkommunernas godtycke.Även jag tror att det ute i kommunerna finns en godvilja att klara det här, men i dagens läge, närkommunerna trängs så oerhört hårt inte minst avbeslut som fattas i det här huset, tror jag att det ärbra att vi ganska ordentligt slår fast vilka undantagsom får göras. Jag är som sagt glad över attskolministern har gjort det i det här svaret, men jagtror att det är bra om det också framgår avlagtexten.Anf. 101 (m):Fru talman! Vi har varit angelägna om att bemötaden oro som finns hos föräldrar till handikappadeelever och även hos elevernas egna organisationergenom att i propositioner understryka att allaelever skall ha rätt att fritt välja skola men ocksågenom att påpeka att kommunerna bör ta hänsyntill om en elev behöver extra stöd, t.ex. vid val aven fristående skola. Det har framförts synpunkterpå att kommunerna ibland inte är beredda att låtadet stöd som en handikappad elev är berättigad tillfölja med, och detta har begränsatvalmöjligheterna för den eleven.Jag tror att vi med de här markeringarna hartydliggjort att avsikten är att så långt som möjligtlåta samma regler och samma ansvar gälla alla. Detär min förhoppning att det skall räcka.Anf. 102 ():Fru talman! Det statsrådet nu säger kan vi nog varaöverens om, men det tas tillbaka i en mening ipropositionen, där det står: Skulle detta dock ickevara möjligt, måste kommunen kunna placeraeleven vid en skola som har sådana resurser, ävenmot vårdnadshavarens vilja.Om nu en sådan resultatenhet som många skolorutgör och som skall gå ihop inte anser sig ha råd atthålla sig med den städning som gör att ävenallergiska barn kan vara där, är det då skäl nog atthänvisa allergiska barn till en annan skola ikommunen, en skola som städas? Detta är en sådanekonomisk omständighet som skolorna nu har rättatt fatta beslut om.Jag är angelägen om att det här skall handla omelevers rätt att välja skola och inte skolans rätt attvälja elever. Det är en viktig princip.Anf. 103 (m):Fru talman! Jag tycker att frågan omgränsdragningar är viktig, men detta är väldigtsvårt, och det är svårt att förutse vilka problem somkan uppstå. Man kan t.ex. tänka sig att en allergiskelev skulle vilja gå i gymnasium, där det pågrund av vissa linjer finns ganska mycket djur. Skallman då inte kunna säga till eleven att det inte går?Det dyker ibland upp frågeställningar som är svåra.Vi försöker nu markera att vi noga skall följa detsom händer. Kan vi precisera oss framöver, får visjälvfallet göra det. Jag kan tänka mig situationerdå det handlar om mycket grava handikapp och dåen viss skola kan tvingas säga att man tyvärr inte harmöjlighet att klara av det. Jag tänker då inte på detsom vi kan kalla vanligare handikapp, som kräverenklare stöd och hjälp -- detta gäller ju i de allraflesta fall -- utan jag tänker på gravt handikappade,för vilka det krävs extra utrymmen och kansket.o.m. speciella lokaler för att undervisningen skallfungera. Sådana elever skall ju också gå i skola.Jag tycker att vi skall låta kommunerna pröva dehär skrivningarna, och sedan får vi följa uppresultatet. Jag tror att frågan om gränsdragningarlöser sig i den praktiska verkligheten.Anf. 104 ():Fru talman! Också jag hoppas att det här skall varaundantagsfall. Det finns ju andra beslut som harträtts på kommunerna uppifrån, beslut som är vidamycket mer resurskrävande för dem och somingriper mycket mer i deras organisation ochsjälvbestämmanderätt än en sådan här tydligareuttalad rätt för även handikappade elever att fåvälja skola.Jag får väl ta skolministerns halva löfte om enframtida precisering som ett steg på vägen.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.17 § Svar på fråga 1992/93:628 om EG-anpassningen av lagstiftningenAnf. 105 Statsrådet ():Herr talman! har ställtföljande fråga till mig:Hur undersöker regeringen på vilket sätt själva rättar sig efter beslutadeförordningar och hur långt de kommit iförverkligandet av EG:s direktiv?En av kommissionens tre huvuduppgifter är attövervaka att efterlevs avmedlemsländerna. Detta sker bl.a. genom attkommissionen för en kontinuerlig dialog medmedlemsstaterna inför ett direktivs införande ochinförlivande. Vidare föreskrivs det i mångarättsakter att länderna har enrapporteringsskyldighet till kommissionen. Vadavser genomförandet av den inre marknaden har enmycket noggrann bevakning skett inom EG. Försvensk del har i uppdrag attvarje halvår ge en lägesrapport om ''EG:s Vitbokom den inre marknaden'', där uppgifter ominförlivandeläget kan utläsas.I årsrapporten om tillämpningen inom EG --''Annual Report to Parliament onCommission monitoring of the application ofCommunity '' -- kan de uppgifter som BirgittaHambraeus efterlyser också inhämtas.Den får också kontinuerligrapportering i dessa frågor från den svenska EG-delegationen i Bryssel.När det gäller införlivande av t.ex. direktiv i dennationella rättsordningen varierar förhållandena iEG. Det är väl känt att vissa medlemsländer ärsnabbare än andra. Vi i har en tradition attpå bästa sätt uppfylla våra internationellaförpliktelser, och vi betraktar det som någotsjälvklart. Det gäller både våra internationellaförpliktelser i allmänhet och våra nuvarande ochkommande i relation med EG. Som ett litet landhar vi också ett utomordentligt stort intresse av attdet internationella rättssystemet fungerar väl.Vad gäller det exempel som upp är det säkert så att alla interapporterar klanderfritt, men det är inte någotexempel som avser följa. Däremot skall vinaturligtvis verka för att regler som vi själva anserotympliga ändras. Det gör vi bäst som medlemmari EG.Anf. 106 ():Herr talman! Jag ber att få tacka försvaret på min fråga.Vi skall alltså verka för att regler som vi själva anserotympliga ändras, och det gör vi bäst i egenskap avmedlemmar i är vi inte, så länge viinte är medlemmar i , skyldiga att följa innebär alltså att vi införlivar vissaförordningar. Jag har särskilt tagit fasta på enförordning som jag anser vara högstanmärkningsvärd. har ju i samband medsitt beslut för sedan uttrycktönskemål om att man skall se till attinformationskraven inte blir irrelevanta.Kostnaderna måste ställas mot nyttan osv.Det råder en viss förvirring när det gäller vår friheti detta avseende. När jag läste vad som i dettasammanhang krävs av våra trafikföretag undradejag om det verkligen behövs ett införlivande här.En förordning skall ju införlivas också enligt EES.Men vad vi införlivar är följande. Det handlar alltsåom ett nytt sätt att lagstifta. Lagen innehåller medandra ord en blankett, där det krävs enrapportering om framkörning av okopplade lokföre eller efter faktisk användning på person- ellergodståg.Vidare krävs det en oerhörd detaljeringsgrad närdet gäller t.ex. tre- eller tvåaxlade dragfordon meden- , två- eller treaxlade eller övriga typer avpåhängsvagnar, som skall där så är lämpligtunderindelas i typkategori enligt axlarnas antal,placering osv.Vad hade hänt om vi bara hade avvaktat med attinföra denna förordning? Det har ju tagit väldigt medden här förordningen. Kan man inte dröja medden? Kanske är den rent av obsolet.Anf. 107 Statsrådet ():Herr talman! För det första vill jag göra en litenkorrigering. Vi kan mycket väl just sommedlemmar av EES vara bundna av ett direktiv ochen förordning trots att vi inte är medlemmar av EG.Vad jag vill säga med detta är att vi i EES harbegränsade möjligheter att påverka utformningenav de här reglerna. Reglerna blir betydligt bättrenär vi blir medlemmar av EG.När det gäller den här nämnda speciellabestämmelsen vill jag säga att det i praktiken oftavisar sig att tillämpningsbestämmelser o.d. -- iblandgäller det också grundtexterna -- är oklara i sinutformning. Det är inget specifikt internationellt,utan ibland gäller det faktiskt också svenskabestämmelser. Det kan visa sig att det i praktikenär svårt att tillämpa bestämmelserna på ett bra sätt.Om också själva i praktiken har haftproblem kan man föranstalta ändringar avförordningen.För det andra finns möjligheten att föra upp ensådan här fråga exempelvis i samband med EES-samarbetet när detta kommer till stånd. På så sättkan man försöka åstadkomma de förändringar somkrävs.För det tredje är vi, så länge inte harträtt i kraft, naturligtvis inte bundna av de härbestämmelserna. Det ger oss alltså en viss frihet omvi skulle se att det finns praktiska svårigheter i frågaom tillämpningen.I det här konkreta fallet kan jag säga att jag intetidigare gjorts uppmärksam på nämnda svårigheter.Men om det skulle visa sig att svenska företagdrabbas hårdare än andra finns det all anledning attse över bestämmelserna.Anf. 108 ():Herr talman! Det är ett förhållningssätt somjag här är ute efter. Många förordningar har juantagits -- förordningar som ingåri ''l'acquis communautaire'', som är obsoleta ochalltså inte längre praktiseras. I det läget är det väländå väldigt viktigt att regeringen -- även om viantar och alltså säger att vi kommer attleva enligt de förordningar som gäller isammanhanget -- verkligen undersöker detta ochtar reda på om det handlar om en förordning somtillämpas. Här verkar det ha gått slentrianmässigttill.Regeringen säger faktiskt att detta kommer attinnebära ordentliga kostnader och att det därför ärnödvändigt att lagfästa. Men såvitt jag förstår harman inte undersökt hur detta relateras till deblanketter som används här i osv. Detsägs inte något om hur övergången skall gå till. Enså här slarvig lagstiftning är verkligen till skada förvårt land. Jag vill gärna ha en kommentar här frånUlf Dinkelspiel.När det gäller detta med ett förhållningssätt till allaförordningar vill jag således fråga om det inte ärlämpligt att först faktiskt undersöka om det är frågaom en förordning som tillämpas.Anf. 109 Statsrådet ():Herr talman! Det är alldeles uppenbart att vi, i denmån information finns tillgänglig för oss när vi införnya bestämmelser, söker skaffa oss en bild av hurbestämmelserna i praktiken har tillämpats i EG:smedlemsländer.Om det visar sig -- som säger --att vissa bestämmelser är obsoleta på grund avutvecklingen inom EG är det enligt min mening ensjälvklarhet från svensk synpunkt att erforderligaändringar vidtas så länge dessa står iöverensstämmelse med underliggande traktat.Dessutom kan jag försäkra --och jag tror att vi är helt eniga på denna punkt --om att vi från svensk sida kommer att vända ossbåde mot en alltför stor detaljreglering och mot enbyråkratisering som i allmänhet inte gagnar syftet.Anf. 110 ():Herr talman! Skall jag alltså tolka , att regeringen, när det gäller det här speciellafallet med en detaljreglerad redovisning fråntrafikföretagens sida i form av blanketter som ärlagfästa, ordentligt har undersökt det hela ochfunnit att det gäller något som vi måste ta över --dvs. att det handlar om en förordning somtillämpas, som alltså är aktuell och som vi skallålägga svenska trafikföretag att följa?Har alltså en ordentlig undersökning gjorts innanden särskilda propositionen i detta sammanhangförelades ?Anf. 111 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan försäkra att framläggandet avpropositionen föregicks, vilket i regel sker medvåra propositioner, av ett ordentligtförberedelsearbete. Därmed vill jag inte säga inte kan ha förbisett någon faktor.Nu har uppmärksammat oss pådetta. Och jag har inte fått information omsvårigheter från annat håll. Men i ljuset av dettaskall vi göra en granskning. Om vi finner attbestämmelserna icke tillämpas i andra länder, attde skapar svårigheter här hemma och att det ärförenligt med våra internationella åtaganden attgöra förändringar i bestämmelserna, då kan jag intese varför vi inte skulle göra det.Anf. 112 ():Herr talman! Jag är mycket tacksam för det svaret.Jag vill till protokollet bara anföra att det gällerproposition 1992/93:107, och har fattatett beslut med anledning av trafikutskottetsbetänkande /93:TU9, vilket justerades den 26november 1992.Ännu så länge har ju inte trätt i kraft.Såvitt jag förstår är detta därför inte något somtrafikföretagen har uppmärksammat. Det finnsdärför alltså tillfälle att dra tillbaka dennaegendomliga proposition som även trafikutskottet,såvitt jag förstår, svalde med en viss tvekan.Anf. 113 Statsrådet ():Herr talman! Det avgörande är naturligtvis omdetta av dem som närmast berörs avbestämmelserna bedöms skapa svårigheter. Om detskulle vara på det sättet och om det skulle visa sigatt det är förenligt med våra internationellaåtaganden att göra förändringar, kan jag inte seannat än att det finns all anledning att gå vidare påden vägen. Jag skall anmäla detta till den närmastberörde ministern. Men detta är mingrundläggande inställning i frågan.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1992/93:629 om bevakning avEG:s kommittéerAnf. 114 Statsrådet ():Herr talman! har underrubriken ''kostnader för EG-anpassningen'' ställten fråga om hur mycket det kostar att skickatjänstemän till arbetsgrupper och kommittéer inomGemenskapens beslutssystem.Det är riktigt som säger att detinom EG finns en rik flora av arbetsgrupper ochkommittéer. Arbetsgrupperna medverkar iutformningen av . Kommittéerna bistårkommissionen i tillämpningen av regelverket. Såvälarbetsgrupper som kommittéer är centrala iGemenskapens beslutsmaskineri, och det arbetesom utförs där är av största betydelse för EG:sfunktion.Det finns drygt 130 arbetsgrupper underministerrådet. De har till uppgift att bereda debeslut som fattas och de direktiv och förordningarsom antas i rådet.Tillämpningen och genomförandet av de lagar ochregler ministerrådet beslutar är i stor omfattningdelegerad till kommissionen. I de fall ministerrådetvill ha ett större inflytande över tillämpningenupprättas kommittéer, vilkas uppgift är att assisterakommissionen i dess arbete. Det totala antaletkommittéer kan uppskattas till ett tusental.Aktivitet och mötesfrekvens i de olikakommittéerna varierar avsevärt. Den bedömningsom kan göras är att i stort sett alla kommittéersom sammanträder regelbundet kräverkontinuerlig bevakning.Deltagarna i arbetsgrupper och kommittéer ärnationella tjänstemän, i vissa fall frånhuvudstäderna, i andra från medlemsländernaspermanenta representationer i , samttjänstemän från kommissionen. BeträffandeDanmark bevakas flertalet möten av den danskadelegationen i . Detta för att nämna ettexempel.Inflytandet i beslutsprocessen är ett avhuvudmotiven för ett svenskt medlemskap i väsentlig del av detta uppnås just genominflytande i utformning och tillämpning av regleroch bestämmelser genom fullvärdigt deltagande iarbetsgrupps- och kommittéarbetet, vilket givetvisär av största intresse för svensk del.Deltagande i EG:s olika arbetsgrupper ochkommittéer kommer att leda till merkostnader försvensk del. Mot detta står såvälsamhällsekonomiska vinster av integrationen somatt kostnader för deltagande i EFTA- och EES-samarbetet bortfaller.Vissa arbetsgrupper och kommittéer kommer attbevakas från vår delegation i , medan andrakräver deltagande från regeringskansli ochmyndigheter. Vår delegation i kommer attförstärkas som en följd av ett medlemskap. En stordel av denna förstärkning hänför sig till bevakningav arbetsgrupper och kommittéer. Vidaretillkommer merkostnader för resor, vilket skallställas mot att behovet av andra resor bortfaller.Kostnader för tillresande tjänstemän ikommittéarbetet täcks av gemenskapsbudgeten ochbelastar inte den svenska statsbudgeten. En andelav det svenska bruttobidraget kommer givetvis attanvändas till detta ändamål, men bidragets storlekär i princip givet och påverkas inte av omfattningenav det svenska deltagandet i kommittéarbetet.Av allt detta följer att det är svårt att uppskatta desammanlagda merkostnaderna, och några exaktaberäkningar av detta har inte gjorts. Ett riktmärktekan vara något eller några tiotals miljoner kronor.I gengäld får vi -- och detta är ju i sammanhangetdet avgörande -- helt andra möjligheter än nu attpåverka ett europeiskt regelverk som vi i vår tur ärmycket beroende av, vare sig vi är medlemmar i inte.