prot · GH0934 · 1993-12-01 00:00:00 — Jag skall fatta mig mycket kort ochbörjar med att yrka bifall till utskottets hemställan.Vi berör viktiga valfrågor på väg mot denförändring av vallagen som Vallagskommitténarbetar med.Jag begärde ordet med anledning av två av demotioner som behandlas i betänkandet. Den enamotionen är väckt av . Han har fått sinmotion bifallen. Han har pekat på att man intekategoriskt skall avvisa användningen av gamlavalkuvert. Utskottet har funnit att det är en mycketbefogad anmärkning. Vi har t.o.m. gjort ett förslag till ändringi lagstiftningen, som ligger helt i linje med vad KnutBilling har föreslagit.Den andra motionen, som om, har vi kommenterat utförligt. Denmotionen får den längsta kommentaren avutskottet. Vi hänvisar till att det pågåröverläggningar om ändrade bestämmelser. HarrietColliander pekar på att ett parti som t.ex. intedeltar i landstingsvalet ändå skall få sina valsedlarutdelade, vilket kan synas vara litet märkligt. Manmåste emellertid ha klart för sig hur den svenskavaladministration fungerar. Vi avvisar HarrietCollianders motion med hänvisning till de reglersom gäller för svensk valadministration och deförändringar i vallagen som skall göras.Herr talman! Jag yrkar än en gång bifall tillutskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 19 §. )8 § Handlingsoffentligheten i kommunalaföretagFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU13 Handlingsoffentligheten ikommunala företag (prop. 1993/94:48).Anf. 66 ():Herr talman! När den här propositionen kom varreaktionen från vår sida ganska positiv. Därförväckte vi inte heller någon motion.Behovet av ökad insyn i det växande antaletkommunala bolag har av många i ganskalänge upplevts som angeläget. I en del kommunerhar de senaste decenniernas bolagisering utgjort enstandardlösning på en rad olika problem. Man harvelat åstadkomma en snabbare beslutsprocessgenom att föra över en del av beslutsmakten till enverkställande direktör. Man har också velat plockaut vissa verksamheter från fullmäktiges budget ochgöra dem självfinansierande. Sist men inte minstverkar kommunerna i vissa fall vilja komma ifrånden offentlighetsprincip som gäller för kommunalverksamhet och den störande offentliga debattengenom att utnyttja de privaträttsliga villkoren. Dethär har varit en olycklig utveckling för denkommunala demokratin. Den har gett möjlighetertill smygsubventioner av verksamheter utan särskiltgod insyn. Den har också gett möjligheter att t.ex.utnyttja bolags representationskonton.Ett sätt att bibehålla offentlighetsprincipen för denhär typen av verksamhet skulle ha varit att införaprincipen även för privata företag. Det har utretts iett par omgångar, men det har inte lett tillnågra åtgärder. Den väg som väljs innebär ökar insynen i de företag där kommuner ochlandsting har ett rättsligt bestämmande inflytande.Den vägen förefaller framkomlig. Min gissning äremellertid att detta steg kommer att intensifieradebatten om insynen i privatägda företag.Nästa steg bör bli förstärkningar även av deninsynen. Frågan kommer nämligen att resas omvarför det bara skall finnas insyn i de bolag därkommunerna har ett rättsligt bestämmande mendär det finns privata intressen. Svaret är givetvis attoffentliga medel används för att skapa bolaget.Man kan också säga att det i verksamhet som är avsamhällelig karaktär och där allmän moral ochlaglydnad borde övervakas också skulle behövasoffentlig insyn, även om verksamheten råkar varaprivatägd. Inte minst cirkusen med fallskärmarpekar framåt mot ett behov av en sådan insyn.Konstitutionsutskottet har också tidigareunderstrukit vikten av förbättrad offentlig insyn iprivata företag och stora organisationer.Under behandlingens gång har vi fått brev ochtelefonsamtal som har gjort oss uppmärksamma påatt det finns en tendens i propositionen till att manmed den ena handen vill ta tillbaka den offentlighetman ger med andra handen, särskilt när det gälleratt skärpa skyddet för de kommunala företagensoch de enskildas ekonomiska intressen. Dit hör denbegränsning av meddelarskyddet som ges. Någoteftertryckligt förbud mot efterforskning finns inte.Oklarheter råder om huruvida en arbetstagare somlämnar ut sekretessbelagda uppgifter kan bliskadeståndsskyldig. Det finns inte heller någotstarkt skydd för den som lämnar ut uppgifter motatt bli uppsagd på grund av illojalitet. Utskottet harinsett dessa problem och säger att frågan ommeddelarskyddet kan bli föremål för utredning.I min meningsyttring har jag sagt att vi faktisktredan borde ha begärt en sådan utredning i enlighetmed kraven i den socialdemokratiska motionen.Man minskar också en del avhandlinsoffentligheten genom att kraftigt förlängasekretesstiden för handling som anger villkor i avtalsom rör förvärv, överlåtelse, upplåtelse elleranvändning av egendom, tjänst eller annannyttighet. Sekretesstiden förlängs i det här falletfrån två till . Skälet är att man vill ha sammavillkor som hjälp för de statliga affärsverken pågrund av ett initiativ som ursprungligen togs . Om man skall införa enoffentlighetsprincip för kommunala företag bör detförsta steget gälla att offentlighetsintresset bör haföreträde. Försiktighet bör iakttas när det gäller attinföra ökad sekretess. Det är först när verkligaproblem uppstår som man bör överväga enlagskärpning. I denna del tycker jag att IngelaMårtenssons motion utmärkt. Jag yrkar bifall tillmin meningsyttring avseende mom. 5.Vi har också blivit uppmärksammade på att medden definition som har getts av rättsligtbestämmande inflytande måste samtliga bolagsmäni ett handelsbolag vara kommunala företrädare, omoffentlighetsprincipen skall gälla. Risken är nu attvi får se ett antal kommunala företag omvandlas tillhandelsbolag med ett inslag av icke-kommunaladelägare. Skulle detta problem uppstå har vi allanledning att i ett senare skede återkomma på etteller annat sätt.Anf. 67 ():Herr talman! behandlade vi ikammaren ett betänkande som handlade omkommunala frågor och som har ett mycket närasamband med det betänkande vi behandlar i dag.Vi hade i förra veckans betänkande ett yrkande närdet gäller kommunala bolag. Vi anförde där att detär viktigt att den kommunala verksamheten istörsta möjliga utsträckning bör ske i nämndform.Vi framhöll att kommunerna inte får användabolagsform för att kringgå den kommunalakompetensen eller för att minska den demokratiskainsynen i och kontrollen av verksamheten.Det vi behandlar , nämligen frågan omhandlingsoffentligheten i kommunala företag,innebär ett viktigt steg på vägen mot ettsäkerställande av den demokratiska insynen ochkontrollen i de kommunala bolagen.Återigen är det viktigt att understryka att det gällerett undantag i den kommunala verksamheten,vilken företrädesvis skall ske i nämndform. Det ärganska märkligt att vi i den nyakommunallagen reglerade de kommunala bolagensverksamhet och att vi får bestämmelsersom gäller insyn och kontroll av kommunala bolagsverksamhet.När man tittar på de kommunala besluten alltsedanden nya kommunallagen trädde i kraft, finner manatt det i kommunfullmäktige inte precis varit enuppsjö av beslut som innebär att några steg tagits iriktning mot en ökad insyn och kontroll förmedborgarnas räkning. Därför är det viktigt att vinu lagreglerar på ett tydligare sätt vadkommunerna har att rätta sig efter.Som tidigare sade har det faktisktfunnits en hel del tendenser till att de kommunalabolagen använts som medel för att döljaverksamheter och beslut för medborgarna. De harockså varit ett verksamt medel när det gällt atthandskas friare med medborgarnas skattepengaroch att skaffa sig en VD-post eller styrelsearvodensom det inte varit möjligt att skaffa sig i en normalkommunal verksamhet. Det är alltså en viktigdemokratisk principfråga som vi skall fattabeslut om.Medborgarna skall kunna kontrollera hur deraspengar används och hur deras förtroendevaldaförvaltar sina uppdrag. Det finns faktiskt en storskillnad när det gäller behovet av insyn ikommunala respektive privata bolag. Dekommunala bolagen handskas ju medmedborgarnas skattepengar. Därför finns detanledning att ha bestämmelser om att medborgarnaskall ha insyn. Detta gäller alltså inte de privatabolagen.Vi har faktiskt skilda regler för hel- och delägdaföretag. Men det betyder inte att kommunerna förden skull skall strunta i hur det går med insynen ochkontrollen i de delägda bolagen. Jag skulle viljacitera den lagtext i den förändrade kommunallagensom i fortsättningen kommer att lyda enligtföljande:''I fråga om sådana juridiska personer som avses iförsta och andra styckena och som inte omfattas av1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100),'' -- dvs. dedelägda bolagen -- ''skall fullmäktige verka för attallämnheten skall ha rätt att ta del av handlingarhos företaget enligt de grunder som gäller förallmänna handlingars offentlighet i 2 kap.tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. ''Det finns alltså i lagen en uppfordran tillkommunerna att aktivt vidta åtgärder för att uppnåen förbättrad insyn och kontroll från medborgarnassida. Det är viktigt att bevaka effekterna av att detfinns skilda regler för hel- och delägda företag ochstiftelser, så att den här möjligheten till olika insyninte utnyttjas i felaktiga syften. Detta tar utskottetupp i sin skrivning.Bengt tog upp frågan om tillämpningen avmeddelarfriheten i de kommunala bolagen. Frågantas upp i flera motioner. Utskottet skriver myckettydligt att frågan bör ägnas fortsatt uppmärksamhetoch anser att frågan kan behöva utredas. Vi iutskottet tycker dock att de nya reglerna faktisktkan behöva prövas innan ytterligare åtgärdervidtas. Det är alltså inte så att utskottet har lämnatdetta därhän eller att detta inte har ägnatsuppmärksamhet. Tvärtom säger vi att effekternaoch konsekvenserna skall följas noga och meduppmärksamhet.I propositionen skriver statsrådet att de rättsligamöjligheterna till insyn och kontroll inte skall varaberoende av i vilken form kommuner och landstingbedriver sin verksamhet. Utskottet ansluter sig heltoch fullt till den uppfattningen och anser attföreslagna bestämmelser är ett mycket gott steg påvägen beträffande medborgarnas möjligheter tillinsyn. Vi har med detta beslut faktiskt förbättratdemokratin när det gäller insyn och kontroll förmedborgarna ute i kommuner och landsting.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan ikonstitutionsutskottets betänkande nr 13 ochavslag på yrkande.Anf. 68 ():Herr talman! Ett sätt att mäta graden av civilisationi ett samhälle är att se om dess makthavare arbetarunder offentlig insyn eller om beslut tas i slutnarum. framstår i detta avseende som ettföregångsland.Därför förvånar det mig att tidningsartiklar ochradioprogram gör gällande attoffentlighetsprincipen håller på att urholkas ikommunal verksamhet. Den monteras nedbakvägen, har det hetat. Det sägs att det är så tysti denna sak i landet. Politikerna -- makthavarna --tiger i en ohelig allians. Journalisterna tiger också,alltmedan sekretessmålen hopar sig överkommunala nämnder och företag. Det gårnaturligtvis att jaga upp en sådan stämning.Övertramp och direkta brott mottryckfrihetsförordningen kan ju förekomma avokunnighet eller illvilja och bör beivras av vårträttsväsende.Lagstiftningen vad gäller insyn och offentlighetökar i och med enhälliga beslut.Enligt vår nya kommunallag har även kommunalaföretag fått en rättslig reglering. Den innebär attallmänheten har rätt att ta del av handlingar hos ettkommunalt företag och att kommunfullmäktigeskall se till att så sker. Allmänheten har dock ingenmöjlighet att vända sig till domstol som kanöverpröva ett kommunalt företags beslut att vägraatt lämna ut handlingar.Konstitutionsutskottet ansåg i det läget att enöversyn av lagstiftningen skulle göras. Insynen ochoffentligheten i kommunala bolag med privataintressenter skulle också analyseras.Lokaldemokratikommittén fick i uppdrag att utredasaken. I denna kommitté reserverade jag mig på enviktig punkt mot majoritetens uppfattning.Majoriteten föreslog nämligen en beskurenoffentlig insyn -- att meddelarfriheten skulleförsvinna.Meddelarfriheten är, som jag ser saken, enväsentlig del av offentlighetsprincipen. Deninnebär rätt att i publiceringssyfte lämna utsekretessbelagda uppgifter från en myndighet -- omicke kvalificerad sekretess föreligger. Varje åtgärdsom får negativa konsekvenser föruppgiftslämnaren är otillåten.Till min glädje föreslås i propositionenhandlingsoffentlighet i kommunala företag och attmeddelarfrihet skall finnas även i dessa.Propositionstexten viftar bort detillämpningsproblem som kan finnas när ettoffentligrättsligt system skall tillämpas på ettprivaträttsligt organ. Utanför myndighetssektornkan avtal om sekretess träffas med rättsligtbindande verkan. Tystnadsplikt kan anses följa avden enskildes lojalitetsplikt. I propositionen påståsatt detta är ett teoretiskt problem som i praktikeninte medför några allvarliga konsekvenser vidtillämpningen.En socialdemokratisk uppfattning är att dettaingalunda är ett teoretiskt problem. I stället kandetta få avgörande betydelse för den enskildeuppgiftslämnaren och få synnerligen allvarligakonsekvenser. I värsta fall kan uppgiftslämnaren bliskadeståndsskyldig och/eller förlora sitt arbete.Både ochMeddelarskyddskommittén har tidigare föreslagiten utvidgning av meddelarfriheten. Dessa förslaghar inte lett fram till lagförslag, mycket beroendepå att de omfattade hela den privata sektorn,organisationer och näringsliv. Men jag hoppasliksom på ett genombrott även på dethär området. Att mer fullständigt lagreglerameddelarfriheten i en klart avgränsad del -- dekommunala företagen med inslag av privat ägande,men där kommunen har ett rättsligt bestämmandeinflytande -- skulle vara en enklare uppgift.Vad återstår då att göra? En socialdemokratiskmotion önskar att en utredning skall föreslå enlagreglering av alla komponenterna imeddelarskyddet. I detta skydd bör också ingåfrihet från påföljd av arbetsrättslig ochskadeståndsrättslig art. Anonymitetsskyddet börkompletteras med ett efterforskningsförbud.Konstitutionsutskottet har, vill jag påpeka, ettärofullt förflutet när det har gällt att slå vakt om ochvilja utvidga offentlighetsprincipen -- med ettviktigt undantag. Socialdemokraterna motsatte sigförslaget, men den borgerliga majoritetenaccepterade att offentlighetsprincipen försvannutan att ersättas av någon motsvarandebestämmelse när det affärsdrivande Televerketblev det statliga bolaget är skrivningen i detta betänkande litetlam. Utskottet anser att ett utbyggt meddelarskyddkan behöva bli föremål för en utredning. Man börvänta till dess erfarenheter av den nya regleringenvunnits. Dessa förmodar jag infinner sig ganskasnart.I övrigt kommer vi från socialdemokratisk sida attfölja rättstillämpningen noga och om det är avbehovet påkallat föreslå lagändringar. Det kangälla handelsbolagens status och sekretesstidenslängd. Jag vill också i sammanhanget hänvisa tillförarbetena i kommunallagen, där det påpekas attkommunerna inte får bilda företag i syfte att gå runtden kommunala kompetensen eller för att minskaden demokratiska kontrollen av verksamheten.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 69 () replik:Herr talman! Jag vill bara understryka det jag sadei mitt första anförande, nämligen att bakom dettabetänkande står ett helt enigt utskott, och attutskottet på flera punkter understryker vikten avatt följa utvecklingen i de kommunala bolagen,hanteringen av offentlighetsprincipen liksomfrågan om meddelarskyddet. Det råder alltså ingadelade meningar mellan oss där.Anf. 70 (nyd):Herr talman! I den nuvarande kommunallagen fickde kommunala företagen sin reglering. Det ansågsnödvändigt därför att antalet företag hade ökatsåväl till omfattning som till omsättning.Utvecklingen har gått dithän att mångakommuner bedriver en allt större del av sinverksamhet i bolagsform, vilket sägs ökaeffektiviteten. Men Lokaldemokratikommitténsstudie Kommunala verksamheter i egen förvaltningoch i kommunala aktiebolag visar attorganisationsformen -- om det är aktiebolag ellerverksamhet i egen regi -- inte är avgörande föreffektiviteten.Verksamheten är nu sådan att det ofta finns skäl attmisstänka att kommuner bildar bolag för att gå runtden kommunala kompetensen och för att minskainsynen i verksamheten.I kommunallagen skrevs det in regler förhandlingars offentlighet. Den proposition som nuföreligger utvecklar detta vidare, och det blirförbättringar genom att man jämställer kommunalaföretag med myndigheter vid tillämpningen av 2kap. tryckfrihetsförordningen och i sekretesslagen.Sekretesslagen omfattar bolag där kommuner ochlandsting äger aktier med av samtligaröster, medan kommunallagen reglerarförhållandet där kommunen äger samtliga aktiersamt bolag där kommunen och ärdelägare med . I det sistnämndafallet -- alltså där det kommunala delägarskapet ärunder -- kan inte kommunfullmäktige beslutaom tvång för det till mer än hälften privaträttsligabolaget att lämna ut handlingar till medborgarna.Det är här en konflikt ligger. Det är en kollisionmellan offentligrättsliga och privaträttsligaregelsystem. Sedan kan man tycka hur illa som helstom den begränsade möjligheten till insyn i desamägda kommunala företagen -- och det gör jag --men jag kan inte göra annat än att ställa mig bakomutskottets betänkande, som är ett enhälligtbetänkande.Jag uppfattar att roten till det onda ligger i attkommuner tillåts bedriva verksamhet utanförnämndformen. Jag har efter detta betänkandestillkomst blivit ytterligare stärkt i min uppfattningatt kommunernas verksamhet skall begränsas ochrenodlas. Den skall privatiseras så långt att endasttraditionell samhällelig basverksamhet återstår,och denna basverksamhet skall bedrivas inämndform med full medborgarinsyn.Herr talman! Även jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 71 ()replik:Herr talman! Jag skulle vilja fråga HarrietColliander om hon anser att kommunala nämnderi så fall skall ha rätt att lägga ut verksamhet påentreprenad.Anf. 72 (nyd)replik:Herr talman! frågade mig omkommunala nämnder skall få lägga ut verksamhetpå entreprenad. Svaret är ja.Anf. 73 ():Herr talman! Som många har sagt har på senare årmånga verksamheter som tidigare hörde hemma iden traditionella kommunala driften överförts ibolagseller stiftelseform. Det finns säkert skiftandemotiv. har det underlättat dentjänsteköpsutveckling som fått populärnamnet Köpoch sälj. I andra fall har det varit en bra väg tillsamverkan mellan kommuner. Viljan att göra enspeciell kraftsamling kring ett projekt kan också halett till att man valt bolagsformen. I något fallkanske bolagsformen underlättat en storinvestering utanför den officiella kommunalalåneskulden. Det kan säkert inte heller uteslutas attmöjligheterna att avstå från den viktigademokratiska insyn offentlighetslagstiftningeninnebär kunnat fresta åtminstone någonkommunalpolitiker eller kommunalcheftjänsteman.Ofta har utvecklingen varit sund, naturlig ochvettig. I andra fall har resultaten kanske inte varitlika lysande. Att styra verksamhet medaktiebolagens krav på att sätta bolagets intressen iförgrunden kan bitvis komma i konflikt medkommunallagens krav på att sättamedborgarintresset i fokus, särskilt om inte ägarensdirektiv till bolagen är tillräckligt tydliga.Därför är det bra att Lokaldemokratiutredningentagit upp frågan om offentlighet i de kommunalaföretagen och markerat att inte förvaltningsformeni sig får bli ursäkt för att eftersätta medborgarnasrätt att följa verksamheten.Säkert finns det också anledning att granska hurman skall garantera medborgarnas rätt till insyn iverksamheter som privata skolor, barnomsorg ochbibliotek, när de i praktiken finansierarverksamheterna med sina skattepengar. Jag tror attYlva har alldeles rätt i att det är viktigtatt skattebetalarna fullt ut kan se hur pengarnaanvänds. Jag förutsätter att regeringen återkommeri den frågan.Däremot har det inte skett sådana förändringar i dekommunala bostadsföretagen att de motiverar enförändrad syn på offentlighetsfrågorna. Det borgerliga systemskiftet innebär attallmännyttan nu konkurrerar med de privataföretagen på samma villkor.Förslagen är långtgående för de kommunlabostadsföretagen. jämställs demed övrig verksamhet isekretesshänseende. och jag har i enmotion markerat att risken är uppenbar attförslagen kommer att göra mer skada än nytta.Samma synpunkter framförs i en centermotion.Kommunalpolitiker och medborgare har insyn i de viktiga frågor som har betydelse förägarens -- kommunens -- möjlighet att bedöma sittrisktagande och företagens inriktning.Nu försämras de konkurrensutsattabostadsföretagens möjligheter att konkurrera medde privata. Oklarheten om vilka uppgifter som bliroffentliga kan försvåra förhandlingar med privataföretag.Ansökningar till jobb hos bostadsföretagen blirockså offentliga. Tror KU:s majoritetsföreträdareatt en duktig VD hos ett privat fastighetsbolag, somtänkt söka en VD-tjänst hos det kommunalaföretaget, vågar söka jobbet om man inte är säkerpå att få tjänsten och om ansökan kan hamna ilokaltidningarna dagen därpå?Också uppgifter om hyresgästers förhållanden kankomma att bli offentliga. I vilken utsträckning ärfortfaranade oklart. Kan någon av KU:smajoritetsföreträdare förklara vad det är förmening att riskera att uppgifter om att en personhar ett visst jobb, väntar barn, anser sig varatrångbodd eller bor i ett visst område eventuelltskall kunna bli offentliga om hon bor hosÖrebrobostäder men vara en företagshemlighet omhon bor hos det privata SWG? varför skallbostadsuthyrarna behöva bedöma om uppgifternakan anses vara till skada enligt lagens skaderekvisitbara därför att man bor hos ett kommunaltbostadsföretag.Lokaldemokratiutredningen hade föreslagit attsocialtjänstens omvända skaderekvisit skulletillämpas i kommunala bostadsföretag. Men ickeblev det så när regeringen hanterade ärendet.Det finns många exempel på att kvinnor vill hållasin bostadsadress hemlig för att skydda sig frånenträgna eller t.o.m. farliga män. Man kannaturligtvis begära att adressen skyddas ''omutlämnandet kan anses leda till personförföljelseeller annat men för hyresgästen''. Uthyraren kansjälvfallet också göra den bedömningen. Menvarför skall man eventuellt behöva begära skydd avsin hyresvärd? Varför kan inte den enskilde själv fåavgöra om hon vill lämna ut sin adress? Varför skalluppgifterna vara mer offentliga bara därför att manbor hos ett kommunalt företag?Herr talman! Det är viktigt att inte bolagsformen isig blir ett hinder för offentlighet. Men varför skallriksdagen i överdrivet nit försämra kommunalabostadsföretags och hyresgästernas ställning? Nogborde det vara angelägnare att se över vadprivatiseringen av offentlig verksamhet betyder förallmänhetens kontroll över vart skattepengarna gårän att riskera att uppgifter om att vissa hyresgästerväntar barn blir offentliga.Herr talman! Jag vill inte ödsla kammarens tid medett yrkande, som förmodligen bara en handfull avoss skulle biträda . Jag har ändå tyckt att detvarit angeläget att markera att dagens beslut inte ärinvändningsfritt. Jag hoppas att harberedskap att göra ändringar när vi fått mererfarenhet av den nya lagen.Anf. 74 () replik:Herr talman! beskrev myckettydligt de risker för intressekonflikter som finns förförtroendevalda när de dels sitter som företrädareför det offentliga -- ett förtroendeuppdrag från ettpolitiskt parti -- dels är styrelseledamöter i ettkommunalt företag. Det är en intressekonflikt somjag i många sammanhang har uppmärksammat.Utskottet säger också tydligt att kommunalverksamhet företrädesvis skall ske i nämndform.Då uppträder inte dessa intressekonflikter.Inger tar upp bostadsföretagen. Ipropositionen nämns tydligt de områden och defrågor där det är möjligt att sekretessbeläggapersonliga uppgifter. Det räknas upp en radtillfällen när detta är möjligt. Men presumtionen ärändå för offentlighet. Det är väldigt viktigt,eftersom detta är företag som handskas medoffentliga medel, skattebetalarnas medel.Inger frågar upprörd varför uppgifternaskall vara mer offentliga när man bor i bostad somägs av kommunalt bostadsföretag än om man bor ien privatägd bostad.