prot · GH0921 · 1993-11-10 00:00:00 — Omvärlden kan bidratill en framgångsrik fortsättning, bl.a. genomgeneröst ekonomiskt stöd för att få i gång enfungerande ekonomi och bygga upp en fungerandeinfrastruktur i och på . Denisraeliska politiken på de ännu ockuperadeområdena måste också tydligt syfta till att skapa detförtroende för fredsprocessen som är nödvändigtbland invånarna där. På samma sätt måste PLOeffektivt ta kontroll över de områden som Israelutrymmer och garantera att ordnade och för allaparter säkra förhållanden upprättas.De lokalval som genomfördes i kanuppfattas som ett bakslag för fredssträvandena.Insatta bedömare förklarar dock valresultatensnarare med att det just finns lokala stridsfrågor.Om man skall tro de opinionsmätningar som harblivit kända är stödet för fredsprocessen stort ochväxande både bland den israeliska allmänheten ochbland palestinierna. Detta hindrar givetvis inte attrisken är stor att de personer som genom lokalvalenkommer till makten i stora israeliska städer kansätta käppar i hjulet för fredsprocessen. Ett positivttecken är valet i , därmotståndarna till fredsavtalet förlorade mark.Detta underlättar anslutning tilluppgörelsen mellan och PLO.Herr talman! De motioner som utrikesutskottetbehandlar i dagens betänkande väcktes ,innan höstens genombrott ägde rum. Jag utgår frånatt motionärerna har samma grundsyn somutrikesutskottet redovisar när det gäller denfredsprocess som pågår och att kammarendärför i enighet kan bifalla utskottets hemställan.Anf. 68 ():Herr talman! Inte vågade vi -- när de tvåsocialdemokratiska motionerna som ligger tillgrund för detta betänkande skrevs -- hoppas attsituationen skulle vara så annorlunda tio månadersenare. Desto mer glädjande är det att denfredsprocess som i motionsskrivande stund visadetotal brist på konkreta resultat ,, resulterade i ett fredsavtalmellan och PLO och fortsatta förhandlingarmellan övriga inblandade i konflikten.Det historiska handslaget för knappt två månadersedan på gräsmattan utanför iWashington var emellertid inte slutet påfredsprocessen utan inledningen i en ny fas idensamma.Nu gäller det att genom förhandlingar gefredsavtalet ett konkret innehåll och att omsätta deti praktisk handling. Det är mycket angeläget attomvärlden nu intensifierar sitt stöd, politiskt ochekonomiskt, så att målet att nå en rättvis ochvaraktig fred i bl.a. grundad på FN:sresolutioner 242 och 338 kan uppnås.Herr talman! Det fredsavtal som man nu förhandlarom i är konstruerat efter ungefär sammamodell som . Då, liksom ,handlade det först om fred. I en andra fas var detfråga om självstyre med tillbakadragande av Israelsmilitära administration av och Gazasom skulle följas av förhandlingar omde ockuperade områdenas slutliga status. Denandra delen av avtalet blev då aldrig förverkligad.Den här gången har vi alla, naturligtvis tillsammansmed parterna, ett ansvar för att det skall gå bättre.Vi socialdemokrater har grundat vårt engagemangpå övertygelsen att både israeler och palestinier harrätt till en egen stat och rätt att leva inom säkra ocherkända gränser. Det territoriella slutmålet förförhandlingarna måste hållas levande.Fredsavtalet och förhandlingarna kantas avupptrappat våld iscensatt av grupper som vill störaförhandlingarna och vars mål det är att stoppafredsprocessen. Uthålligheten i förhandlingarna ärdärför så viktig den här gången, liksom förmåganpå båda sidor att hålla emot de fundamentalistiskakrafter som motarbetar fredsprocessen.Fredsprocessen måste växa till sig mycket snabbt ivisdom och styrka om fredens fiender på denpalestinska och den israeliska sidan inte skall ryckaupp denna ännu späda planta. Så skrev CorneliaEdvardsson i i förrgår.Freden är ännu en skör planta, men den har ettmassivt folkligt stöd. Trots bakslag, mord ochvåldshandlingar finns det nog ingen vägtillbaka. För att det skall gå bra behövs som sagtpolitiskt mod från parterna och politiskt och inteminst ekonomiskt stöd från omvärlden.Avgörande kommer att vara att palestinerna skallges ekonomiska möjligheter att bygga upp sitt land.Att palestinierna ser förbättringar i sitt dagliga liv ide ockuperade områdena är av central betydelse.Världsbanken har beräknat kostnaderna förnödvändiga infrastrukturåtgärder till . Det gällerkostnader för att förbättra vägar, vatten ochavlopp, skolor och annan service. EG,, m.fl. har redan lovatatt hjälpa till ekonomiskt. Det känns mycket bra attSverige tillsammans med de övriga nordiskaländerna var först ut med att erbjuda ekonomisktstöd. Men det räcker som sagt inte bara medekonomiskt stöd till fredsprocessen.Stödet till förhandlingarna måste också varapolitiskt. När man nu är inne på konkretaförhandlingar är det inte särskilt överraskande finner att finns i detaljerna, somförhandlarna själva uttryckte det. Självfalletkommer frågor om militäratillbakadragande, frigivning av politiska fångar,storleken på en framtida palestinsk polisstyrka,gränsövergångar, vattenresurser, självstyrets ytam.fl. frågor att innebära svårigheter. Förnärvarande verkar det dock som man har bra flyt iförhandlingarna. Vi hoppas att de i nödvändigadelar skall kunna slutföras som planerat till den 13december.Om låsningar skulle uppstå är det viktigt att andraländer, däribland , är beredda att hjälpa tillatt medla och jämka. Världen och Mellanösternsfolk har inte råd att förlora detta tillfälle. Det är ettunikt tillfälle att uppnå fred och rättvisa.Herr talman! Vi har inga reservationer till det härbetänkandet. Låt mig ändock avslutningsvis ta uppnågra frågor som vi från socialdemokraterna sättersärskilt stort värde på.För det första måste styrkor i södra tillbaka. militära närvaro utgör enkränkning av suveränitet och av detlibanesiska folket.För det andra utgör de mänskliga rättigheterna enoerhört viktig fråga. har tidigare erbjuditsig att stå värd för en arbetsgrupp om MR-frågor.Det erbjudandet bör kvarstå och aktualiseras pånytt om parterna själva visar intresse för det.Samtidigt välkomnar vi naturligtvis tillsättandetfrån FN:s sida av en rapportör för mänskligarättigheter i de ockuperade områdena.Israel har aviserat avsikten att frige 4 000palestinska politiska fångar. Det är bra. Menfortfarande håller mellan 6 000 och 8 000palestinier fångna för s.k. intifadabrott. Dessafångar måste enligt vår mening också friges.Samtidigt måste lägren för de s.k. administrativtfrihetsberövade tömmas och stängas.Sverige bör med sin stora erfarenhet avvalövervakning också erbjuda sin hjälp ikommande val och bl.a. bidra med valobservatörer.Herr talman! I har vi, inte minst genom vårförre utrikesminister , varit djuptinvolverade i . Det är ettengagemang som också har följts upp av vårnuvarande utrikesminister är mycket angeläget att det svenskaengagemanget fullföljs ända till slutmålet om enrättvis och varaktig fred i och tillsbåde israeler och palestinier tillåts leva inom säkraoch erkända gränser.Herr talman! Den ena av de här två motionerna harKent som första namn. Saknaden efterhonom är påtaglig när vi diskuterarMellanöstern i kammaren. skulle hatyckt om att delta i den här debatten. Han hade ettstarkt engagemang, bl.a. som ordförande i talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )8 § Internationella miljöfrågorFöredrogsutrikesutskottets betänkande1993/94:UU4 Internationella miljöfrågor.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talareönskade ordet. (Beslut fattades efter 11 §. )9 § Farligt godsFöredrogsförsvarsutskottets betänkande1993/94:FöU1 Farligt gods (skr. 1992/93:258).Anf. 69 ():Herr talman! Frågorna om farligt gods ochtransport av dessa har blivit alltmerangelägna. Det finns självfallet många orsaker tilldetta. Den största orsaken är nog att alltmer godsav den här typen transporteras på våra lands- ochsjövägar runt om i landet. En annan orsak ärsjälvfallet att godsens typ och karaktär har blivitannorlunda . Farligare och merakomplexa ämnen transporteras . Det gör att vimåste ha betydligt bättre beerdskap för att hanteraolika typer av olyckor om godset på ett eller annatsätt skulle komma ut i naturen.I huvudsak tänker jag här tala om transportpå våra vattenvägar, i första hand på Östersjön.Under ett antal riksmöten har jag tillsammans medkolleger motionerat för att få till stånd bättre skyddi om olyckan skulle vara framme.Det gäller transporter av kemikalier, oljor ochandra ämnen som faktiskt inte räknas somfarligt gods men i själva verket kan vara det.De här motionerna har tidigare i sig inte föranlettnågon direkt åtgärd från sida. För ett årsedan tyckte jag dock att det var en glädjandeframgång när en motion av ungefär sammainnebörd som de jag själv har lämnat in vad gälleranmälningsplikt om destination, färdväg osv. biföllsoch togs upp i försvarsutskottets betänkande. Mansade att man ville få till stånd sådan anmälningspliktoch att regeringen borde vidta åtgäder, inte minstinternationellt, för att få sådana överenskommelsertill stånd.Vi tyckte att det här var en mycket bra början. Vihade hoppats på att det faktiskt skulle händanågonting också -- att det skulle komma en reaktionifrån och att man internationelltskulle verka för detta.Men tyvärr har vi inte fått det vi har hoppats på. Jagtycker därför att det är bra att försvarsutskottet idagens betänkande FöU1 går vidare. Utskottetunderstryker de beslut som fattades för ungefär ettår sedan. Utskottet vill gå vidare vad gäller helaÖstersjön. Jag tycker också att det är väsentligt attförsvarsutskottet med kraft understryker vikten avatt de ansvariga fackmyndigheterna på områdetverkligen tar frågorna på allvar. Det gäller inteminst , som har detövergripande ansvaret i denna fråga.Det är också viktigt att understryka attRäddningsverket naturligtvis bör vara med iarbetet. är den myndighet somborde kunna samordna olika insatser och de olikaförutsättningar som skall gälla för transporter avfarligt gods. Jag tycker att olyckor på Östersjönalltför ofta påminner oss om de faror som finns.Tidigare har vi diskuterat farligt gods av typenkemikalie- och oljetransporter. Men inte minst densenaste olyckan vid Salvorev utanför därett fartyg lastat med gödningsmedel gick på grundger oss en ny dimension. Gödningsämnena i sig ärinte klassade som farligt gods. Fosfor och kväve ärhuvudinnehållet i dessa gödningsämnen. De ärnormala produkter som används i huvudsak inomlantbruket och läggs på våra åkrar för att vi skall fåbättre grödor. Men i de koncentrationer det ärfråga om när de släpps ut på ett enda ställe iÖstersjön är de onekligen att betrakta som farligtgods.Det går att göra en jämförelse av vad olyckanfaktiskt betyder för miljön i . Där vill jagunderstryka att på har tagitett initiativ.Länsstyrelsen noterar i sina beräkningar att dennalast på drygt konstgödsel motsvarar 383ton ren fosfor och rent kväve. Man noterarvidare att om fosforutsläppet, som det var fråga omi denna fartygsolycka, skall kompenseras, skulledet ta med en halvering av motsvarandeutsläpp från reningsverket i . Om lantbruketpå lyckas minska läckaget av fosfor frånsina åker, skulle det ändå ta 40--50 årinnan olyckan kompenseras.Det fanns möjligheter att undvika denna katastrof.Det fanns möjligheter att undvika olyckan omviljan bara hade funnits. är jag skarp i min kritikav det som har hänt. Det var bärgningsförsök pågång. Men då lasten inte betraktades formellt ochbokstavstroget som farligt gods, avstodSjöfartsverket från att bärga -- enligt de uppgifterjag har fått. Jag tycker att detta äranmärkningsvärt. Det tyder på att vi måste ta tillkrafttag i dessa frågor och se till att vi inte bara fårett sektorstänkande utan att vi får ett övergripandesamhälleligt tänkande, där inte varje myndighet sertill sin egen roll i detta.Östersjöns miljö och överlevnad betyder så mycketför oss alla.Östersjön betyder mycket för fisket. Den betydermycket för möjligheter till rekreation ochavkoppling. Det betyder oerhört mycket att vi harett friskt vatten och friska kuster som gör att det gåratt långsiktigt få en ekologisk balans och ettfungerande ekosystem i Östersjön.Jag tycker att det är bra och positivt attförsvarsutskottet har kommit så här långt. Nuuppmanas regeringen att ytterligare ta ett steg påvägen, dvs. att vara än mer pådrivande iinternationella sammanhang. Här har vi frånsvensk sida ett otroligt ansvar. Vi är ändock den statvid som har de största intressena iÖstersjöns framtid. Därmed menar jag, inte minstmed tanke på den långa kuststräcka harmot , de betydande ekonomiska zonernaoch fisket i Östersjön.Herr talman! Det är min förhoppning att dettautskottsbetänkande och det beslut skallfatta skall leda till att vi på nytt tar uppdessa frågor i internationella sammanhang, att vi pånytt blir pådrivande i dessa frågor för att säkraÖstersjöns miljö och överlevnad. Det är fråga omatt se till att transporterna av farligt gods hanteraspå ett acceptabelt sätt och att alla de myndighetersom är inblandade tar ett erfoderligt ansvar, intebara ett sektorsansvar utan ett bredare allmäntsamhällsansvar. Jag hoppas att detta beslut skallleda till att vi snart kan se internationellaöverenskommelser. Vidare skall de motioner vihittills har väckt inte behöva väckas i framtiden.Därmed kan vi flytta fram positionerna så att detblir en bättre framtid för ochtransporterna av farligt gods blir mer reglerade ochomgärdas av större säkerhetsåtgärder.Jag vill med detta yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 70 ():Herr talman! Låt mig först av allt visa min glädjeöver utskottets behandling av min motion Fö2.Transporter av farligt gods har ökat i antal ochkommer att öka framöver. Vad som dock inte fåröka i omfattning är riskerna med dessa transporter.Vi borde kanske tänka i andra banor och ändrabenämningen av transportslaget till säkratransporter av farligt gods! Detta skulle hjälpa ossinvånare att känna större förtroende för såvältransportörer som räddningskårerna i vårt land.Innan jag går in på betänkandet skulle jag viljaaktualisera räddningskårernas roll i vårt land.Deras primärinsatser i händelse av en incident medfarliga transporter är av största värde. Vi kanarbeta fram utmärkta insatsplaner,utbildningsdirektiv och gemensamma regler överhela som våra kommunalaräddningskårer konstaterar att de har alldeles försmå möjligheter att göra en kraftfull primärinsats.Det har visat sig vid flera incidenter att det är denförsta insatsen som är den absolut viktigaste. Det ärvid en snabb och kraftfull insats somlokalbefolkning och miljö kan skyddas. Jag villalltså göra utskottet uppmärksamt på detta ochhoppas att man i fortsättningen ger kommunernadirektiv till att ordna insatsstyrkor med adekvatutrustning materiellt och personellt.Herr talman! Mina yrkanden 1 och 4 har utskottetenats om att avstyrka. Jag anser dock att det är avstörsta betydelse att vi tilldelar resurser åt vårauniversitet med uppdrag att forska vidare omkringdessa, som jag ser det, ytterst riskfyllda transporter.Min önskan är att vi i skall ligga väl frammemed en forskning och normgivning inom dettaområde som verkligen kan ge skäl för säkratransporter av farligt gods. Precis som denföregående talaren nämnde finns det kustmot . Det finns därför stor anledning attse allvarligt på dessa frågor.Hot- och riskutredningen som just håller på medsitt arbete kommer att få några fler uppdrag. Jagvill trycka på att man inte glömmer bort forskningoch utbildning. Det är särskilt viktigt att engemensam utbildning och gemensamma spelreglerfinns inom detta område. Det måste vara enkelt atthitta regler och förutsättningar för transport avolika godsslag. Detta skulle våra universitet få iuppdrag då vi dels skall satsa påutbildning, dels har en lågkonjunktur som tacksamtropar efter och tar emot allt som ger mer ochbetydelsefulla arbetsinsatser.Herr talman, med anledning av min motion Fö715vill jag ta tillfället i akt ochunderstryka vikten av att högskolor och andraorgan får fortsatt stimulans till fortsattutvecklingsarbete. Även om utskottet inte ställersig bakom motionen genom att yrka bifall, hoppasoch tror jag att utskottets kontakter medRäddningsverket kommer att resultera i konkretainsatser till förmån för forskning och utbildning, såatt vi når säkra transporter av farligt gods.Det är, och kan komma att bli i ännu högre grad,en ödesfråga för oss. Vi har inte råd att spela roulettmed dessa transporter som kula, och vi har inte rådatt låta våra storstäders befolkning av arbetande,handlande människor vara insatserna i dettariskbenägna spel.Herr talman, låt mig avslutningsvis göra en appeltill förmån för säkrare transporter av farligt gods.Vi i kan -- och det skall vi utnyttja -- drivapå i dessa viktiga frågor. Vi skall ta vårt ansvargenom att ge transportörer och tillverkare klaraspelregler. Som ett led i detta arbete harKristdemokraterna arrangerat ett om just intermodalagränsöverskridande transporter av farligt gods ochavfall.Det är med glädje som jag noterar de omdömensom utskottet gjort om framlagda motioner ibetänkandet. Jag hoppas att arbetet skall fortsättaoch att de direktiv som Hot- och riskutredningenfår sig till del också skall resultera i ett ännu bättreoch kraftfullare åtagande för dessa transporter.Anf. 71 ():Herr talman! I betänkandet 1993/94:FöU1behandlar försvarsutskottet regeringens skrivelse1992/93:258 Farligt gods m.m. Utskottet står enatbakom detta betänkande.Jag tänker i huvudsak uppehålla mig vidbehandlingen av området som gäller farligt gods tillsjöss. I flera av de avgivna motionerna hänvisastill senare års oljekatastrofer. Motionärerna anseratt man fått en allvarlig påminnelse om de storamiljöhot som olje- och kemikalietransporter tillsjöss medför. En rad åtgärder för att försökaförebygga sådana katastrofer föreslås, exempelvistillskapande av aktionsprogram, speciellatrafikledningssystem för övervakning avmiljöfarliga transporter samt att iinternationella organ bör arbeta för ett system medförhandsanmälan vid transport av farligt gods.Utskottet har vid ett flertal tillfällen tidigarebehandlat frågan om säkerhet till sjöss i sambandmed transport av farligt gods, senast i betänkandet1992/93:FöU1 med anledning av ensocialdemokratisk motion där särskiltmiljöriskerna för och nödvändigheten avett system för förhandsanmälan av transport avfarligt gods genom Sundet belystes.Utskottet hänvisade då till att det på svensktinitiativ gjorts försök med ett rapporterings- ochanmälningssystem för fartygstrafiken genomÖresund. Systemet byggde på frivillighet. Försöketslog inte väl ut beroende på att ochdåvarande inte medverkade.Utskottet menade att de politiska förändringarnaliksom den allt större insikten om miljöriskernaborde ha ökat möjligheterna att uppnå fungerandeinternationella överenskommelser.Trots att utskottet uttalade förståelse för att defolkrättsliga principerna om havens frihet kanmedföra svårigheter delade utskottet inteSjöfartsverkets pessimistiska syn på ettrapporteringssystem och utgick från att regeringenoch ansvariga myndigheter uppmärksamt skullefölja frågan och ta erforderliga initiativ.Sjöfartsverket redovisade i en rapporttill regeringen om sitt sjösäkerhetsarbete.Utskottet har tagit del av de avsnitt som anknytertill beredningsområdet och konstaterar attrapporten knappast för frågan framåt när det gällerökad säkerhet vid transporter av farligt gods tillsjöss.I rapporten, liksom i yttrande förraåret, beskrivs svårigheterna att uppnå nödvändigainternationella överenskommelser, men antyderinte några lösningar och redovisar inte heller hurman fullgjort uppdrag att följa fråganoch ta erforderliga initiativ.Utskottet finner inte detta tillfredsställande utanvidhåller sin i betänkandet redovisade uppfattning.Regeringen bör därför i den fortsatta beredningenuppmärksamt följa frågan och ta erforderligainitiativ. Ett sådant torde vara att geRäddningsverkets samordningsroll sådant innehållatt verket, mer direkt än , kanpåverka förutsättningarna för transport av farligtgods.Sjöfartsverkets nonchalans gentemot riksdagensbeslut och dess sätt att hantera förlisningen utanförFårö , då tonvis med fosfor och kväve tillätsförorena vatten till följd av att lasteninte klassats som farligt gods, är inte ägnat att skapaförtroende för Sjöfartsverket.Mitt bestående intryck efter att ha läst rapportenSjöfartsverkets sjösäkerhetsarbete äratt det från verkets sida inte finns någon störreberedvillighet att medverka till regler för att minskaolycksrisker, förrän det hänt någon verkligt storolycka som fått berättigad uppmärksamhet imassmedia.Problemet med det stora antalet ansvarigahuvudmän vid olyckor till sjöss borde rimligen blien del av de uppgifter som både Hot- ochriskutredningen och den kommitté som kommer attse över de statliga myndigheterna får.En naturlig resurs för bevakning av miljöfarligatransporter är marinens välutrustadesjöbevakningscentraler. Särskilt viktig ärsjöbevakningscentralen i , eftersomÖresund är ett av världens mest trafikeradesjöstråk. Ett samutnyttjande av befintliga resurserär nödvändigt och bör göra det möjligt att snabbareoch billigare få till stånd en större sjösäkerhet. Enviktig förutsättning för detta är klaraansvarsförhållanden.Herr talman! Jag yrkar bifall till försvarsutskottetshemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )10 § Svenskt medborgarskap m.m.Föredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1993/94:SfU1 Svenskt medborgarskap m.m.Anf. 72 (nyd):Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillNy demokratis reservationer 1 och 2 isocialförsäkringsutskottets betänkande nr 1.Vi i Ny demokrati anser att kunskaper i svenskaspråket är en grundläggande förutsättning för att enutlänning på ett riktigt sätt skall kunna tillvaratasina rättigheter och leva upp till sina skyldigheterhär i landet.Det är klart konstaterat att bristande kunskaper isvenska språket försvårar också invandrarnasförhållanden på arbetsmarknaden samt derasmöjligheter att delta i utbildning och atttillgodogöra sig den.Detta har påtalats i olika alarmerandefaktarapporter. Det har bl.a. kommit en . Som en liten illustration till hur allvarligsituationen kan vara, återger vi någrauppgifter från Statistiska centralbyrånsmeddelanden om hemspråk ochhemspråksundervisning, ochgymnasieskolan 1990/91.I sin sammanfattning skriver SCB under rubrikenFärdigheter i svenska: ''I genomsnitt kunde 19procent av hemspråkseleverna i intenågon svenska. För vissa språk var andelen myckethög, t ex albanska där saknadekunskaper i svenska. Totalt behövde ,lika hög andel som 1989, av hemspråkseleverna igrundskolan undervisning i svenska somandraspråk. av dessa elever erhåll sådanundervisning. För gymnasieskolan var andelen sombehövde undervisning i svenska som andraspråk 44procent. av dessa erhöll undervisning. ''En alarmerande riksrevisionsrapport publicerades idecember 1992. Den var en granskning av 1991 årsreformering av svenskspråksundervisningen förinvandrare. reform var ett direkt resultatav den granskning, med dnr 1989:372, som RRVtidigare gjort av svenskspråksundervisningen ochsom visade på stora brister.Det är därför med inte så liten förvåning som vikonstaterar att förbättringarna är marginella. RRVskriver: ''... vissa positiva förändringar skett inomverksamheten svenska för invandrare, men att dettotalt sett har skett förhållandevis lite sedanreformen () trädde i kraft. RRV hariakttagit ett antal problem som dels rör självagenomförandet av det kommunala åtagandet, delsproblem som rör den statliga styrningen ochuppföljningen. ''får mycket skarp kritik i rapporten försin passivitet och obefintliga uppföljning avsvenskspråksundervisningen för invandrare.Vidare kan man läsa alarmerande noteringar iStatens invandrarverks anslagsframställning /95.SIV har i sin hemställan anfört att regeringen fattarbeslut om att tillmötesgå dem när det gäller att bl.a.kravet på svenska närmare skall utredas för attnågon skall få bli svensk medborgare. Dettamotiveras med att lagen om svensktmedborgarskap icke innehåller något krav påsvenskkunskaper som villkor för neutralisation.