prot · GH0917 · 1993-10-28 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:17Torsdagen den 28 oktoberKl. 12.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 22 oktober.2 § AvsägelseAndre vice talmannen meddelade att KentCarlsson (s) anhållit om att fr.o.m. den 1 novemberbli entledigad från uppdraget som ledamot avriksdagen.Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Meddelande om information frånregeringenAnf. 1 får meddela att statsrådet ()kl. 9.00 lämnarinformation om medlemskapsförhandlingarna medEG.4 § Meddelande om svar på interpellationerTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellationerna 1993/94:26 och 21Till riksdagenJag får härmed anmäla att tidigare överenskommetsvarsdatum för interpellation 1993/94:26 omåtgärder för att förhindra vräkningar framställd avHans Göran är, på grund av utlandsresa,ändrat till den 2 december 1993.Interpellation 1993/94:21 om åtgärder för attminska antalet vräkningar framställd av MarianneCarlström besvaras också vid detta tillfälle.Stockholm den 21 oktober 1993Bengt Westerberg5 § Svar på interpellation 1993/94:13 ombostadsbidragenAnf. 2 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig dels vilkaåtgärder jag avser vidta för att familjer med småinkomster skall kunna bo kvar, eller om de ärtrångbodda, skall kunna förbättra sitt boende, delsom bostadsbidragen även i fortsättningen skall varaett bostadspolitiskt instrument, som främjar ett braboende, eller om bostadsbidragen undan för undankommer att omvandlas till ett allmäntkonsumtionsstöd.I regeringens proposition (1992/93:174) ombostadsbidragens administration, som riksdagenbehandlade , slog regeringen fast att''bostadsbidragens uppgift är att ge ekonomisktsvaga hushåll möjligheter att hålla sig med goda ochrymliga bostäder. Den bostadsstandard som stödetskall säkra skall vara den som man vill nå förhela befolkningen och inte bara den standard somkortsiktigt klarar hushållens omedelbara behov''.Regeringen har inte ändrat uppfattning.Bostadsbidragen kommer även fortsättningsvis attvara ett bostadspolitiskt instrument.I den nämnda propositionen föreslogs vidare en radförbättringar som också godkände. Dengenerella åldersgränsen för barn i fråga ombostadsbidrag till barnfamiljer höjdes från 17 till 18år. De övre hyresgränserna höjdes med permånad för familjer med ett och två barn och med300 kr för familjer med tre och flera barn. Debostadskostnadsgränser över vilka bostadsbidraglämnas av bostadskostnaden höjdes med600 kr för enbarnsfamiljer och med 400kr för familjer med två eller flera barn. Enklare ochmer lättförståeliga regler förbostadsbidragsprövningen beslutades.Höjningen av bostadskostnadsgränserna uppgicktill i förhållande till 1993 årsregler. Detta har medfört att andelenbidragshushåll med bostadskostnader somöverstiger de övre bostadskostnadsgränserna harminskat kraftigt.Britta hänvisar i sin interpellation tillBoverkets anslagsframställning där verketredovisat en undersökning som visar att överhälften av bidragshushållen med hemmavarandebarn skulle få en försämring av bostadsbidragen år1994. Det är dock att märka att vid dennaberäkning utgått från attbostadskostnadsökningarna uppgårtill . De avtal som slutits har legatavsevärt under den nivån. Ombostadskostnadsökningarna stannar vid en sådanlägre nivå blir resultatet ett annat än vad somredovisas i anslagsframställning.Avslutningsvis vill jag framföra att jag ävenfortsättningsvis noggrant kommer att följa vad somhänder på bostadsmarknaden och ta de initiativ närdet gäller bostadsbidragen som den utvecklingenkan föranleda.Anf. 3 ():Herr talman! Jag vill tacka socialminister för svaret på min interpellation ävenom jag tycker att det var mycket tunt.Socialministern redovisar i sitt svar den propositionom bostadsbidrag som vi behandlade i ivåras. Det är ju för mig redan kända fakta. Min oroför de låglönegrupper som har bostadsbidraghar inte minskat av det här svaret.På en punkt har svaret ändå gjort mig lugnare. Meddetta svar kan vi slå fast att bostadsbidragen ävenfortsättningsvis skall vara ett bostadspolitisktinstrument. Det är bra.Från tid till annan har det dykt upp åsikter idebatten om att bostadsbidrag borde jämställaseller t.o.m. slås ihop med socialbidrag. Med tankepå hur den här regeringen har handskats medbostadsfrågorna har jag känt en oro för att detskulle bli så. Men har jag av socialministern klartfått deklarerat att bostadsbidragen skall varabostadsbidrag också . Det tackar jag för.Men vad händer med de bostadspolitiska målen omregeringen låter bostadsbidragen urholkas så att deblir mindre och mindre värda? Det är denutveckling som vi har fått uppleva de senaste åren.Från 1992 till 1993 har andelen bidrag av hyranminskat. säger att det också blir ensådan utveckling från 1993 till 1994.Många oroliga hyresgäster, bostadsrättsinnehavareoch även småhusägare hör av sig till mig. Deringer, skickar kort och brev, och jag träffar dem påarbetsplatser och vid olika möten.En del har hamnat i en hopplös situation och säger:nu går det inte längre. En del har fått tränga ihopsig i mindre bostäder. På nära håll har jag fåttuppleva hur en vuxen son har fått flytta tillbaka tillsina föräldrar.Detta är en skrämmande utveckling, och den gårrasande fort. Bostadskostnaderna har under desenaste åren ökat mycket kraftigare än kostnadernai övrigt.Antalet familjer som är berättigade tillbostadsbidrag ökade från 1992 till 1993.Boverket beräknar att vi får räkna medytterligare kraftiga ökningar. kommerca 8 000 familjer i att vräkas därför att deinte klarar av att betala sin hyra. För första gångenpå ökar trångboddheten i Sverige.Arbetslösheten ligger nu på en nivå som vi 1991 inteens kunde drömma om. Vi vet att den innebär får minskade inkomster och att man fårytterligare problem med att klara av sinboendekostnad.Visst har hyresgränserna höjts, som socialministernsäger i sitt svar, men faktum kvarstår ändå. 1993 var65 %, eller 210 000 familjer, förlorare, dvs.bostadsbidraget täckte en mindre del avbostadskostnaden än året innan. beräknarBoverket att detta kommer att gälla . Mer änhälften av bostadsbidragsfamiljerna får alltså en alltmindre del av hyran täckt. I båda fallen är detfamiljer med de lägsta inkomsterna som drabbasvärst.Jag har inte räknat med en kostnadsökning på11 % utan på . Den siffran har jag hittat iBoverkets skrift Bostadsbidrag 1993. Den hade jaginte fått när jag ställde min interpellation.Dessutom finns det faktiskt bedömare somtror att kostnadsökningarna kommer att blibetydligt större. Vi vet också att regeringen har lagtfram förslag om ytterligare försämringar ibostadssektorn med 3 miljarder under kommandeår.Hur går det om vårdnadsbidraget införs? Enligt detförslag som en arbetsgrupp har lagt fram kommerdet att påverka bostadsbidraget. Det kan innebäraatt bostadsbidraget kan minska med upp till 4 500kr . En ensamstående mamma fårvårdnadsbidrag som hon inte kan leva på, dyrarebarnomsorg, tappar de och fårminskat bostadsbidrag. Vad säger till henne?Hur går det med våra mål i bostadspolitiken, omden här utvecklingen får fortsätta? Alla skall hamöjlighet att hålla sig med goda och rymligabostäder, säger vi. Tror inte socialministern att dethär klingar ganska falskt i mångas öron ?Jag skall noggrant följa vad som händer påbostadsmarknaden och ta initiativ när det gällerbostadsbidragen som den utvecklingen kanföranleda, som socialministern säger i sitt svar.Vad är det för utveckling? Räcker det inte med detsom jag har påvisat i det här inlägget? Vad är detsom ytterligare behövs för att gripa in?Anf. 4 Socialminister ():Herr talman! Låt mig först börja med att konstateraatt en hel del av de svårigheter som på hänger ihop med att vi har en ekonomiskkris i landet. Den kan vi inte trolla bort genom attknäppa med fingrarna eller genom att svänga meden trollstav. Krisen finns där. Det är sant att denleder till att fler hushåll blir berättigade tillbostadsbidrag och för övrigt också till sociabidrag.Jag tycker att det är bra att den här typen avskyddsnät finns som kan hjälpa människor även isvåra ekonomiska tider. På den punkten utgår jagifrån att vi är helt överens.Vi kan också konstatera att man i en mycket stordel av hyresbeståndet har nått en smärtgräns närdet gäller hyror. I praktiken har vi enmarknadsanpassning av hyrorna i avbeståndet. Där finns det inte utrymme för någrastora hyreshöjningar. Det skulle leda till tommalägenheter. Hushållen kan inte betala mycket högrehyror än vad de redan gör . Det har också letttill att i de pågående hyresförhandlingarna träffasavtal i regel på en ganska låg nivå. Jag trorgenomsnittet för de träffade avtalen -- 60--av avtalen är nog klara vid det här laget --gäller . Det är alltså mindre än denhyreshöjning som har räknat med i sinsenaste utredning.Britta säger att många får en mindre andelav sin hyra som bostadsbidrag. Det är korrekt.Minskningen är dock genomsnittligt mycket liten.Mellan 1992 och 1993 handlade det om att det varen procentenhet mindre av hyran som utgick ibostadsbidrag, enligt utredning somBritta hänvisade till. I verkligheten har detalltså skett en ytterst marginell justering.Glädjande är att det är en betydligt mindreandel än , och mindre än 1992, som liggeröver den övre hyresgränsen. var det 40 %av hushållen som gjorde det. är vi nere i 30 %.Nästa år kommer vi att vara nere på ungefär 20 %.Tillsammans med en del andra regelförändringarsom vi har gjort har det här lett till att denfördelningspolitiska profilen för bostadsbidragen --den omfördelning vi åstadkom med hjälp med avbostadsbidragen -- har skärpts under de senasteåren. Det tycker jag är en positiv och brautveckling.Britta tar också upp frågan om vilkaeffekter vårdnadsbidraget kan ha. Jag kan barakonstatera att för den ensamstående mamma -- detär det vanligaste -- som förvärvsarbetar och som fårett vårdnadsbidrag att användas för att betalakostnader i barnomsorgen kommerbostadsbidraget inte att påverkas med det förslagsom arbetsgruppen har lagt fram. Detsamma gällernaturligtvis för en ensamstående pappa.Regeringen har dock ännu inte tagit ställning tillförslaget. Arbetsgruppens förslag medför ettminskat bostadsbidrag för den som väljer att varahemma och uppbära vårdnadsbidrag. Men detmedför totalt sett ett ökat tillskott av pengar.Vårdnadsbidraget efter skatt är litet mindre än20 . Av den summan förlorar man knappt5 i bostadsbidrag, men det blir ändå merpengar över än vad det är i dag.Till sist frågade mig vilka initiativ jagär beredd att ta. Ett initiativ har varit denproposition som behandlade så sent somi slutet av våren. Det är inte på något sätt så att jagoch regeringen förhåller oss passiva i denna fråga.Tvärtom tar vi initiativ när det behövs. Just nu serjag inte behov av några ytterligare initiativ. skallde nya reglerna sättas i verket fr.o.m. årsskiftet.Sedan får vi se vad som händer. Vi följer nogautvecklingen, bl.a. med hjälp av . Det ärinte otänkbart att vi kan behöva återkomma ävenunder med någon form av initiativ frånregeringens sida. Men för dagen är det inte aktuellt.Anf. 5 ():Herr talman! Det är svårt att bedömakostnadsutvecklingen. Det råder delade meningarom hur hög bostadskostnaden i slutändan kommeratt bli . gjordeFinansdepartementet en bedömning att det detskulle bli . I verkligheten blev det . I deförhandlingar som är slutförda finns detförbehåll för kostnadsökningar som kan kommatill.I dag vet vi att regeringen har lagt fram ett förslagom att ytterligare 500 miljoner skall dras bort ifrånräntebidragen. Det kommer att innebärakostnadsökningar av ganska rejäla mått. Dessutomgäller hyresförhandlingarna bara hyresgäster.Många bostadsrättshavare i sitter i en rejälknipa som de inte kan ta sig ur. I slutändan kommerde att drabbas av konkurs om ingenting görs.Det mest besvärande och det som jag anser är mestoroligt är att försämringarna drabbar dem somredan i dag har det sämst. De som har de lägstalönerna får vidkännas de här sänkningarna avbostadsbidragen i förhållande till hyran. Även omBengt inte anser att det är särskiltmycket att ta hänsyn till vet jag hur det är. Jag harträffat många människor som lever så påmarginalen att en minskning av bostadsbidragen pådetta sätt kan få katastrofala följder. Jag är oroligför att vi håller på att tappa målsättningen när detgäller den sociala bostadspolitiken och välfärden,som vi har varit överens om här i . På vilketsätt skall vi kunna hjälpa dessa familjer så att deslipper flytta och byta ner sig till trångboddhet?Anf. 6 Socialminister ():Herr talman! Jag tycker inte att den beskrivningsom ger är riktigt korrekt. Med deförändringar vi har gjort av bostadsbidragen gälleren mycket stor del av förbättringarnaensamstående föräldrar. Det beror på att i det nyaregelsystemet så räknas inte bidragsförskotten in iden inkomst som man beräknar bostadsbidragenmed utgångspunkt ifrån. De ensamståendeföräldrarna måste rimligen vara bland dem som hardet svårast i den grupp av hushåll som fårbostadsbidrag. Jag tror, som sagt, inte attbeskrivningen av att det är de som drabbas hårdastär riktigt korrekt.Generellt kan man säga att de regelförändringar vihar genomfört innebär att de som har högaboendekostnader får ökad hjälp oavsett om de harlåga inkomster eller medelinkomster. Om man harhöga boendekostnader får man hjälp. Det hängerihop med höjningen av den övrebostadskostnadsgränsen som jag talade omtidigare.Herr talman! När det gällerhyresöverenskommelserna håller jag med BrittaSundin om att man inte kan veta hur utfallet blir.I går skaffade jag från och fram de överenskommelser somföreligger . Där är genomsnittetbetydligt lägre än . Det finns åtskilliga avtaldär man inte har någon hyreshöjning alls. Jaguppskattar att genomsnittet för de flesta avtalen är3,. En del överenskommelser återstår förvisso.Vi får se vad som händer. Min gissning är att de somär kvar att förhandla i stort sett kommer att följade överenskommelser som redan är träffade. Inteminst de marknadsfaktorer som jag pekade på talarför att det inte kommer att bli några storahyreshöjningar. På den punkten känner jag faktiskten betydande optimism.Anf. 7 ():Herr talman! Vi gör faktiskt helt olika bedömingarav kostnadsutvecklingen på hyressidan. Jag har intehaft tillgång till samma material somsocialministern. Däremot vet jag att det finnsmånga stora SABO-företag som ännu inte hargjort upp och där man tror att en uppgörelseknappast kommer till stånd . Iuppgörelserna ligger också ett förebehåll för atthyran kan komma att öka om det kommer förslagsom innebär ytterligare kostnadsökningar.När det gäller de ensamstående med barn tycker jagatt man har gjort en litet för enkel bedömning, ävenfrån sida. Man tycks ha glömt bort att iden proposition som socialministern hänvisar tillplockade man också bort ett särskilt bidrag på 1 800kr som de de här familjerna tidigare hade fått. Ipropositionen sade man att man plockar bort dethär bidraget och att det i stället skall bli fråga omett ökat bostadsbidrag.Skall man vara riktigt rättvis mot dessa familjerskall man alltså ifrån detta resultat dra omåret. Då blir resultatet ännu sämre än vad som syns,t.o.m. i beräkningar.Jag har inte någonstans kunnat se att man har tagithänsyn till detta. Det har egentligen ingenting medbostadsbidragen att göra, utan var ett särskiltbidrag som dessa familjer fick t.o.m. i år.Det är alltså min bedömning att vi här har ettjättestort problem. Det är nödvändigt att vi tittarpå hur dessa familjer skall klara av sin situation.I går hörde jag en familjeekonom i TV, somberättade om hur problematiskt det är för mångafamiljer och som sade att man kanske måsteomprioritera. Är det verkligen nödvändigt att varjebarn skall ha ett eget rum?Vad säger om de målsättningarvi har? Vi har sagt att för barnens skull, för derasmöjligheter till uppväxt i ett välfärdssamhälle, skallvi som målsättning ha att varje barn skall ha egetrum. Tycker socialministern också att det är dagsatt omprioritera detta?Anf. 8 Socialminister ():Fru talman! Jag tycker att vi skall hålla fast vid demålsättningar som vi har framlagt i den socialabostadspolitiken. Det är också vad som ligger tillgrund för regeringens proposition ombostadsbidragen. Men det stora bostadspolitiskaproblemet handlar faktiskt inte om ungdomar, somi dag i regel har en mycket god bostadsstandard.Det handlar i stället om äldre människor. För dembehöver vi förbättra bostadsstandarden. För demär det ingalunda självklart med något eget rum. Detär fortfarande mycket vanligt att gamla och sjukamänniskor tvingas tillbringa en stor del av livet iflerbäddsrum under ganska dåliga förhållanden.Där ser jag den största utmaningen för 1990-taletnär det gäller att öka bostadsstandarden.För familjerna skall vi i huvudsak hålla fast vid deregler och normer som vi har. Jag menar attbostadsbidragen är ett viktigt led ibostadspolitiken. De hjälper också mångabarnfamiljer med låga inkomster och högaboendekostnader att ha en bra standard. Det skallvi se till att de kommer att kunna ha i fortsättningenockså.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1993/94:6 om denekonomiska situationen för vissabostadsrättsföreningarAnf. 9 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att komma till rättamed problemen med konkurser i nyarebostadsrättsföreningar och för de boende i sådanaföreningar.Regeringen kommer att lämna riksdagenett förslag till åtgärder för att stabiliserabostadskreditmarknaden. Ett syfte med deåtgärder som regeringen föreslår är att motverkaobestånd hos ägare av bostadshus som byggts ellerbyggts om med statligt stöd . Ettannat syfte är att underlätta finansieringen avbostadsbyggandet de närmaste åren.Bl.a. föreslås att alla krav på viss lånefinansieringför rätt till räntebidrag enligt de regler som gälldefram till utgången av 1991 tas bort. Förslagetinnebär ökade möjligheter för utsattafastighetsägare att rekonstruera lånebilden påfastigheten utan risk för att räntebidragen minskas.Vidare föreslås en tillfällig ordning med en särskildstatlig avgiftsbelagd kreditgaranti för att möjliggöraför kreditinstituten att lämna lån för att hjälpautsatta fastighetsägare att omfördela en del avränteutgifterna på de fastighetslån somfastighetsägaren tagit upp inom ramen för detgamla bostadsfinansieringssystemet.Dessa åtgärder, om de genomförs, börsammanfattningsvis förbättra möjligheterna förfastighetsägare och kreditgivare att undvikakonkurser. Inte minst gäller detta nyarebostadsrättsföreningar som har ett högtkostnadsläge till följd av de högaproduktionskostnader och räntor som rådde underslutet på 1980-talet.I sin interpellation berör ocksåbesluten om att minska de statligaräntesubventionerna --1996med tillsammans . Jag vill erinraom att det förslag som regeringen har lämnatriksdagen om hur denna besparing bör läggas utinnebär att de senast färdigställda årgångarna avhyres- och bostadsrättshus undantas frånbesparingen 1994.Anf. 10 ():Fru talman! Min reaktion: Alltid något. Så kan jagväl uttrycka mig om svaret från statsrådet har ju sipprat ut om vad som står imorgondagens proposition -- mycket mera än vadsvaret innehåller. Tidningarnas kommentarer ärbåde klarsynta och logiska. Jag skall ta ett litetavsnitt ur för , den 28 oktober1993.Tidningen skriver: ''Frågan är bara hur långtDanells förslag räcker.'' Tills vidare utgår jag ifrånatt Danellförslaget är regeringens proposition. ''Visserligen'', fortsätter tidningen, ''ger det enstörre flexibilitet än de rådande systemen. Mennågon lösning för bostadslånekrisen är detknappast. För att klara den krävs att får fartpå hjulen. Som så många andra ''lösningar' påfinanskrisen går förslag ut på attskjuta problemen i hopp om att dennaser ljusare ut än nutiden. ''Det är precis den uppfattning som man hör överalltdär dessa frågor diskuteras. Det som har inträffatär att effekterna av regeringens bostadspolitik harskapat en oro på bostadsmarknaden som vi iSverige inte är vana vid.Det gäller hyresgäster och deras ökadeboendekostnader, som leder till vräkningar ochpersonliga tragedier. Det gäller min frågeställning iinterpellationen: bostadsrättsföreningar sompålagts kostnader av en omfattning som fört fleraföreningar i konkurs. Andra bostadsrättsföreningarav senare årgångar befinner sig i oönskadekonkurslägen. Närmare ett femtiotalbostadsrättsföreningar är i konkurs, ett långt störreantal är pressade ekonomiskt av regeringenspolitik, som uppenbarligen bygger på det gamlaantagandet att tål de den påfrestningen så tål deockså detta.Vad jag känner till är en av avsikterna i regeringensmorgondagsproposition attbostadsrättsföreningarna skall undvika konkurs.När handläggningen kommer i skall jaggå in i en mera detaljerad beskrivning om hur litetdet aviserade förslaget i propositionen kommer attinnebära för de berörda bostadsrättsföreningarna.I nuläget vill jag ta upp en fråga som har en givenanknytning till min fråga i interpellationen. Detgäller alla bostadsrättshavarna i de berördabostadsrättsföreningarna. De har gått in ibostadsrätten med en ekonomisk kalkyl påfamiljenivå som byggde på en fungerandearbetsmarknad och i dess förlängning en rättvisbostadsmarknad.Nu fungerar inte arbetsmarknaden.Familjeinkomsterna minskas markant där det ärarbetslöshet. Följdverkningarna avbostadsrättsföreningarnas konkurs eliminerar inteden enskilde bostadsrättshavarens ekonomiskaproblem, speciellt inte för dem som inte längreplatsar på arbetsmarknaden. Man lämnar denbostadsrätt som familjen bestämt sig för att satsapå. Man gör det inte frivilligt, men när man tvingasgå därifrån tar man med sig den skuld som man hartill bostadsrättsföreningen och den skuld man harpå bostadsrätten, som har tagits i bank för att klarainsatsen i bostadsrätten. Många av dessa nuvarandeoch f.d. bostadsrättshavare skall också betala sindel av de som regeringspartiernaoch Ny demokrati har bestämt skall tas ut under dekommande tre åren.Statsrådet säger i sitt svar att regeringen har tagithänsyn när det gäller utlägget av dessa 3 miljarderkronor. Det låter vackert. Men det är totalt felslutsats. Åtskilliga kommer att få lämna sina hem --vare sig de bor i villor, bostadsrätt eller hyresrättfrån framför allt de senaste årgångarna.Jag förutsätter att vi båda som skåningar dagligenföljer upp den skånska pressen. I gårdagensHelsinborgs Dagblad noteras en undersökning somhar utförts bland 6 000 hyresgäster i Helsingborg.Nära två personer av tre uppger att de vill flytta omde kan få ner sina hyror. Flertalet bor vanligtvis ibostäder som är anpassade till familjens storlek ochbehov.Alla som berörs av dagens svar och morgondagensförväntade proposition och de problem somregeringen anser att vi skall försöka lösa på derassätt, kommer att bli mycket besvikna överregeringens handläggning av bostadspolitiken.Anf. 11 ():Fru talman! Statsrådet har vid upprepade tillfällensagt att det finns två anledningar till att han inte villskjuta upp besparingen på föratt hjälpa dem som har de bekymmer som OskarLindkvist har beskrivit.En anledning är att människor skulle förloraförtroendet för regeringens politik. I förlängningenskulle räntorna gå upp och problemen isamhällsekonomin fördjupas. Det märkliga är attjag har inte mött en enda s.k. aktör som delar denuppfattningen. Jag har träffat många bankmän,ekonomer, t.o.m. politiska kolleger med sammapolitiska färg som statsrådet, t.ex. MikaelOdenberg och , som har sagt att dethär inte alls är något särskilt begåvat förslag. Jaghar träffat aktörer på marknaden,byggentreprenörer och boende, som säger precissamma sak.För klarhets vinnande: Jag anser inte att man skallge bostadssektorn frisedel. Det är självklart att närstatens ekonomi skall saneras måste också statenskostnader pressas tillbaka på ett sådantbetydelsefullt och omfattande område sombostadssektorn. Däremot delar jag den uppfattningsom i stort sett alla jag har mött har framfört,nämligen att det är fel tidpunkt att genomförabesparingarna. Det går inte att klämma fram merpengar ur en marknad och ur boende som redan ärutmärglade.