prot · GG09113 · 1993-05-19 00:00:00 — Jag skall översätta detta citat som ärganska viktigt.ESK:s strategi innehåller en ökad ansträngning föratt gå till roten med orsakerna till konflikternagenom att se till att alla aspekter av den mänskligadimension som ESK arbetar med skall kommafram, men också genom att blanda in ickeregeringsorganisationer -- dvs.frivilligorganisationer och enskilda medborgare --mer direkt i ESK:s arbete.Anf. 37 ():Herr talman! Först vill jag slå fast attkristdemokraternas främsta strategi förfredsplanering är de politiska idéer som bär upp denkristdemokratiska rörelsen. Det gäller bl.a.principen om människors lika värde, mänskligarättigheter och förvaltaransvar.Herr talman! Under hela efterkrigstidenbetraktade vår omvärld, öst som väst, somen del av västvärlden. kulturella identitetoch styrelseskick har ansettstillhöra den sfär som utgörs av de västeuropeiskademokratierna. Mot denna bakgrund är det intemer än naturligt att vi bejakar vår europeiskaidentitet. Begreppet neutralitet känns därför i dettasammanhang något haltande. Dessutom kan manställa sig frågan vilka vi skall ställa oss neutrala till.När jag läser motion U258 slås jagframför allt av två ihåliga idéer. Den första ärövertygelsen om behovet av att återkopplabegreppet neutralitet till vår alliansfrihet. Denandra bygger på att har att välja mellanESK och den europeiska gemenskapen i val avregionalt säkerhetspolitiskt forum samt att valetbör falla på ESK.Vi kristdemokrater hävdar tvärtom att enintegrerad och stark europeisk gemenskap kommeratt utgöra den stabiliserande kärna ochinspirationskälla som den europeiska kontinentenoch ESK så väl behöver.Jag anser att de västeuropeiska länderna, somunder har kunnat bygga upp en starkdemokratisk kultur och ett betydande välstånd, ärförpliktigade att se till att den europeiskagemenskapen tar sitt politiska och strategiskaansvar. roll som fredsmakt måstevidareutvecklas. Att verka för ett ESK som gradvisfår fred och stabilitet från ett aktivt och engageratEG är en av de mest betydande tjänster som vi kangöra för FN, vilket i olika sammanhang också haruttryckts av FN.I den socialdemokratiska motionen U409 betonasatt framtid blir alltmer knuten till andraländers. Länderna delar en ödesgemenskap. Ettförnyat internationellt samarbete är därförnödvändigt. Jag delar helt grundtanken i dennamotion: FN som ytterst verkar för att åstadkommaett harmoniskt världssamfund måste ständigtuppmärksammas. Inte klart utsagt, men ändåtydligt, känner jag igen en kritik som går ut på attregeringen alltför ensidigt fokuserar på ochEG. Enligt mitt synsätt finns det dock inte någonmotsättning. Om FN får representera visionen omen enad värld bör den mot omvärlden öppnaeuropeiska gemenskapen ses som ett delmål motdenna vision.Herr talman! Vi är många som delar avskyn motkärnvapen och skräcken för dess konsekvenser. ISverige har det inneburit att vi har funnit en bredpolitisk enighet som verkar för nedrustning. Fråganär vilka åtgärder som bäst främjar en fredligarevärld. I den mycket ambitiösa och genomarbetadesocialdemokratiska motionen U404 återupptasfrågan om en nordisk kärnvapenfri zon som enåtgärd för nedrustning. Tanken är vacker och jag äregentligen inte emot den. Men vad skulle denegentligen åstadkomma i den situation som råder ?De nordiska länderna är ju redan kärnvapenfriasamtidigt som de flesta av och Rysslandskärnvapen är strategiska, dvs. att de har entranskontinental räckvidd. Det finns en risk för atten kärnvapenfri zon får samma verkningar som enförordad nordisk miljören zon, trots vetskapen omatt hotet från miljöförstöringen kommer från andrahåll och inte stannar vid gränserna.Jag upplever att dagens kärnvapenhot inte längrekommer ifrån stormakterna, utan från den växandemen illa kontrollerade skaran nyakärnvapenländer. För dem är det ganskaointressant om förklarar sig vara enkärnvapenfri zon eller inte. Då hjälper nog baraaktiva insatser som förhandlingar ochpåtryckningar.Som nordbo känner jag i stället enbetydande oro över det forna Sovjetunionenstidigare så stolta flotta. Många fartyg var bådekärnkraftsdrivna och kärnvapenbestyckade, vilketinnebär att över 140 reaktorer behöver tas omhand. De får inte röna samma öde som 17 andrareaktorer som utan betänkligheter har sänkts ihavet. Denna fråga tycker jag är mer angelägen attlyfta fram i debatten än frågan om en nordiskkärnvapenfri zon.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 38 () replik:Herr talman! hade synpunkterpå koppling till alliansfriheten ochneutralitet i krig. Detta är ingen uppfattning somhar kommit nertrillande från ovan och som saknarförankring i det svenska samhället. Tvärtom hardetta under en utomordentligt varit en avgrundbultarna i vår politik. Jag kan inte se vad detär som gör att denna politik har blivit ihålig. Enpolitik som , för att inte säga underen , bevisligen har varitframgångsrik ger ett visst fog för att man mycketnoga gör undersökningar innan man är beredd attlämna den.Vad sedan gäller ESK är naturligtvis deninstitutionen eller processen av en annan karaktärän ett säkerhetssystem som bygger på Europeiskaunionen, bl.a. beroende på vilka stater som ärinblandade i processen och framför allt vilket måletär med hela arbetet i organisationen.Anf. 39 ()replik:Herr talman! Vi lever faktiskt, , i enlitet annorlunda värld än vad vi gjorde närbegreppet alliansfrihet diskuterades och lades fast.Vi lever faktiskt . Det är en svårsituation bl.a. i ett land som hette Jugoslavien.Världen är orolig på många olika sätt. Vilket landoch vilken stat skall vi vara neutrala mot? I vilkensituation menar att vi skall varaneutrala? Situationen var helt annorlunda när dessabegrepp infördes. Vi behöver tänka över vadbegreppen står för . Jag tror att det är ensituation som vi inte kan komma undan.Anf. 40 () replik:Herr talman! Det karakteristiska för begreppetalliansfrihet i fred syftande till neutralitet i krig ärjust att flexibiliteten i den politiken har visat sighålla under så skiftande förhållanden. Det finns välingen anledning att binda upp detta kring detidigare strukturerna som vi i har haft underde , utan tvärtom.Förhållandet med de konfliktmönster som vi nukan se och den roll som kan spela utifrånen så fast grundad position som vi har haftgäller fortfarande.Det finns alltså ingen anledning att påpeka att vilever och att situationen i ärförändrad. Det kommer självklart att förändrasäven framöver. Vi kommer att leva i nästaårtusende, och även då kommer det att finnasbehov av självständiga stater, som icke är allieradei fredstid i militärpakter och som iakttar neutralitetvid konflikter i området.Anf. 41 ()replik:Herr talman! Jag har redan sagt vad jag behöversäga.Anf. 42 MAJ () replik:Herr talman! Debatten om neutraliteten var i ochför sig riktad till . Men det kanskeändå för saklighetens skull kan vara på sin plats attklargöra att det vid neutralitet inte är fråga om attvara neutral mellan två parter. Den svenskaneutralitetspolitiken uppfanns inte under andravärldskriget utan går tillbaka till dagar.Grundinställningen för neutralitetspolitiken är atthålla utanför konflikter. I så måtto harneutralitetspolitiken inte heller förlorat sinbetydelse.Det som jag tyckte var viktigast att ta upp var endel av kommentarer. Delsansåg hon att vi socialdemokrater hade en bra ochgenomarbetad motion. Dels tyckte hon att detegentligen inte var nödvändigt att göra någonting.Låt mig bara säga att vi kanske har litet olika syn.Detta kommer fram i olika värderingar. MargaretaViklund talade om och EG såsom enfredsmakt. I detta begrepp ligger något annat äntalet om ett fredligt Europa.Ni fokuserar alltför mycket på . Sedan denborgerliga regeringen kom till har tyvärrpassiviteten varit mycket påtaglig när det gällerfreds- och nedrustningsfrågor på den globalaarenan. Att intresset har fokuserats till hart.o.m. deklarerats tydligt och klart. Det har ocksålett till att inte kom in i säkerhetsrådet.Tredje världens länder kunde inte förstå varför deskulle rösta in ytterligare ett europeiskt land, sominte var intresserat av tredje världens problem.Det är litet intressant att höra att en kärnvapenfrizon i i och för sig är en god tanke men egentligen inte behöver den , eftersomandra saker behövs. Jag trodde att kds samtdess ungdomsförbund och kvinnoförbund stodbakom tanken på en kärnvapenfri zon i Norden.Den är inte alls allena saliggörande i sig, utan enkärnvapen fri zon i är ett av instrumenten --precis som de kärnvapenfria zonerna iLatinamerika och i -- för att minskahandlingsutrymmet för kärnvapenmakterna.Det finns i ett långt och välgenomarbetat förslag om hur en zon skall fungera.Huvudsakligen är det så att de länder som vill ingåi en zon skall deklarera sig kärnvapenfria för attdärmed tvinga kärnvapenmakterna att inte vare sighota eller använda kärnvapen mot dessa regioner.Det är nog så betydelsefullt. För visst har viförhandlat om en minskning av de strategiskakärnvapnen i världen, men ännu har inte ett endaav de strategiska kärnvapnen börjat förstöras.Kärnvapen finns alltså kvar i stor mängd. Allainstrument -- zoner, avtal, laglighet, provstopp ochicke-spridningsavtal -- behövs för att minskakärnvapnens roll i världen.Anf. 43 ()replik:Herr talman! Jag måste erkänna från början att jaginte har den stora erfarenhet av vare signedrustningspolitik eller säkerhetspolitik som MajBritt har, som länge har funnits med här iriksdagen och i många andra utrikespolitiskasammanhang. Men jag vill ända vidhålla att jaganser att tiden nu kan vara mogen att man ser överde olika begreppen neutralitetspolitik ochallianspolitik utifrån vad jag har sagt.Maj Britt sade att den nuvaranderegeringen är väldigt litet utrikespolitiskt centreradi FN-sammanhang. Men som jag sade tidigare ärman positiv till just det utvidgade EG-samarbetetfrån FN-håll. Man ser EG till stora delar såsom ensamarbetspartner när det gäller att bevara fredenoch samarbeta på annat sätt. Jag vill påminna MajBritt om att vår utrikesminister faktiskt ärordförande i och där gör en betydande insatsför att bevara freden i . Så visst engagerarsig den nuvarande regeringen i fredsfrågorna. Jagkan inte förstå något annat.Jag sade tidigare att tanken på en kärnvapen fri zonär en bra tanke och att den säkert är riktig, men jaganser inte att den frågan nu är så angelägen att lyftafram som just frågan om de kärnvapenbestyckadeubåtarna och vad vi skall göra med dem. De utgörett större hot och ett svårare problem.Anf. 44 MAJ () replik:Herr talman! Jag tänker inte föra någon EG-debatt, för den är inte intessant i dessasammanhang. Vi måste faktiskt, om vi villåstadkomma kärnvapennedrustning, en nedrustadvärld och fred, skapa globala avtal. Det kan Europaaldrig klara själv. Det kan vi inte heller klara medbilaterala överenskommelser, utan ett globaltagerande är nödvändigt. Där är den svenskaregeringens passivitet mer uttalad.Jag vill påminna om attSveriges riksdag enhälligt har slagit fast att denmilitära alliansfriheten består. Jag trodde inte att vivar på väg att ändra den i denna debatt.Frågan om zonerna är behövliga eller ej kan manha olika uppfattning om. Men inställningen till enkärnvapenfri zon är fortfarande inte ändrad iSveriges riksdag, som ju i enighet har begärt attregeringen skall arbeta fram ett förslag om enkärnvapenfri zon i . Detta arbete ärframtaget. Vi vill att det arbete som har utförtsbåde på svensk och på skandinavisk nivå nu skallföras vidare till konkret handling. Det har vi begärti vår reservation.Visst är spridningen av kärnavfall i Karahavetfruktansvärd. Det råder ingen diskussion om densaken. har helt olagligt sänkt inte barakärnvapenbestyckade fartyg utan även tusentalstunnor med kärnavfall där. Tyvärr har det spriditskärnavfall även i andra delar av världen, t.ex.Sellafield i . Detta måste man komma åt.Det är naturligtvis oerhört viktigt att man stoppardenna spridning och får en internationellgranskning av den. Hitills har inte heller dennuvarande tillåtit internationellavetenskapsmän att göra en oberoende granskning.Vi borde vara överens om att den delen är viktig.Det är även viktigt att vi inte sprider kärnvapen tillnya kärnvapenmakter. Men det är likabetydelsefullt att vi använder de olika instrumentsom vi kan få i vår hand, både avtal om nedrustningoch en kontroll av att avtalen följs, avtal omkärnvapenfria zoner, avtal där kärnvapen ställsunder FN:s kontroll och avtal om olagligheten medkärnvapen. Därtill kommer provstoppet och icke-spridningsfördraget. Alla dessa instrument skall vianvända oss av. Som diktaren en gång sade:Passivitet är också en handling. Tyvärr tvingas jagsäga -- med instämmande, som jag förstod, avBirgitta -- att den svenska regeringeninte är tillräckligt aktiv i dessa frågor.Anf. 45 ()replik:Herr talman! Det hör väl till att i olika sammanhang hoppa påregeringen. Men jag kan inte förstå vad Maj BrittTheorin grundar sitt påstående på att dennuvarande regeringens intresse för utrikespolitikoch för internationellt arbete skulle vara mindre änden tidigare regeringens. Aldrig någonsin tidigarehar väl just det internationella utbytet varit så stortsom just nu mellan olika länder och i olikainternationella sammanhang.Visst skall vi ha avtal på många olika områden, ochdet är väldigt bra. Men det allra viktigaste är väländå att man ser till att de olika avtalen uppfylls ochfullföljs. Det torde vi vara överens om. Mycketfinns kvar att göra, , försäkerheten i världen. Jag hoppas att vi skall kunnasamarbeta.Anf. 46 (nyd):Herr talman! I betänkandet om säkerhet ochnedrustning har vi i Ny demokrati fogat ett särskiltyttrande till betänkandet angående eninternationell fredsskapande militär styrkaunderställd . Bakgrunden till vårtyttrande är följande:Vi anser att tiden i världshistorien är mogen för eninternationell militär styrka som får en roll somliknar den som en polisorganisation har i en enskildnation. måste den internationelladomstolen reservationslöst accepteras avmedlemsländerna som högsta organ för lösning avinternationella konflikter.Rollen som världspolis har ofta fått spelas av ,som i och då befriades från denirakiska invasionen. kan dock inte ta på sigdenna roll i all framtid. Den inhemska amerikanskaopinionen kommer inte att i alla lägen acceptera attamerikanska liv riskeras och offras i fjärran länder.Det gäller speciellt om inte andra länder är bereddaatt hjälpa till för att upprätthålla världsfreden ochförsvara demokratiska staters överlevnad.Låt oss se på . Vad kan omvärlden göraför det ? Det finns, enligt minmening, tre möjligheter.Den första är att inte göra något alls mer än attskicka hjälpsändningar, fördöma de stridandeparterna och hoppas på att konflikten löser sigsjälv.Den andra är att acceptera den etniska rensningenoch att andra länder erbjuder de fördrivnamänniskorna bostad på annan plats i världen.Den tredje möjligheten och, enligt vår mening, detenda hållbara alternativet är att man medinternationell rätt arbetar fram den bästa lösningenoch sedan med internationella militära trupper sertill att denna lösning efterlevs.Vi i Ny demokrati anser att FN skall inrättapermanenta fredsskapande styrkor, s.k.peacemaking units, som medlemsländerna ställertill säkerhetsrådets förfogande. Dessa styrkor skallvara tyngre beväpnade än , och de skall kunna rycka in med kortvarsel. De fredsskapande FN-styrkorna skallrekryteras på frivillig basis och genomgå gedigenutbildning i resp. lands nationella armé. Insatser avdessa styrkor skall beslutas av säkerhetsrådet.Mellan 1945 och 1987 har FN gjort 13fredsbevarande insatser och ytterligare13. Omkring 528 000 människor lär ha tjänat underFN:s flagg. 800 av dem har omkommit. Desammanlagda kostnaderna för dessa insatseruppgår till . ärfredsbevarande insatser planerade till en kostnad avdrygt . Trots att detta belopputgör bara ynka av de globala militärasatsningarna, flyter inbetalningarna frånmedlemsländerna in mycket trögt.Vi anser att bör spela en aktiv ochpådrivande roll, så att dessa styrkor bildas så snartsom möjligt. Det är självklart att somnation måste vara berett att tillsammans med andranationer ingripa för att lösa blodiga konflikter iomvärlden -- ingripa med trupp, inte bara meddiplomatiska uttalanden, inte minst för att vi självaskall kunna få hjälp om anfalls avfrämmande makt. Det är över, och nufinns det förutsättningar för att skapa dennainternationella polis som så väl behövs. kanspela en viktig roll som pådrivande nation i dennafråga om bara insikten och den politiska viljanfinns.Herr talman! Vår mening i Ny demokrati är attregeringen i internationella sammanhang skallverka för att FN inrättar permanentafredsskapande styrkor, s.k. pacemaking units,under säkerhetsrådets kontroll och att Sverigeutbildar stridande förband som kan sättas in förfredsskapande aktioner och således inte bara förfredsbevarande sådana när FN så finner detlämpligt.Anf. 47 ():Herr talman! Jag hade först inte tänkt att gå upp italarstolen i denna debatt. Men några av inläggenhar föranlett mig att ändå göra några kortakommentarer.Birgitta tog upp frågan om ESK:saktivitet när det gäller . Honsom alla andra känner en stor vanmakt när hon serdet som sker. Jag tror att vi alla önskar att vi kundefinna effektivare sätt att hantera denna konflikt.Dock, och det är det som jag vill säga till BirgittaHambraeus, är orsaken till att ESK inte gör mer ijust den konflikten, eller specifikt det som utspelarsig i , att det framför alltär FN som bär det internationella ansvaret föragerandet.Jugoslavienkonferensen tillkom ju i samråd mellanFN och EG. Bl.a. --Owen-planen kom framden vägen. ESK gör dock vissa saker som ettkomplement till FN. Det är en styrka att man harskilda organisationer som kan agera på något olikasätt. Jag tänker på de FN-observatörer som finnsinom Restjugoslavien, framför allt i Kosovo och påandra ställen, och där gör ett viktigt jobb. Man kansäga att FN och ESK har spelat litet olika roller.Men att ESK självständigt skulle söka dra till siginitiativet parallellt med att FN arbetar, tror jagvore olyckligt. Det skulle bara leda till en kaotisksituation. Bekymret nu är ju att kunnasamla sig kring åtgärder, inte att hitta nya organ föratt diskutera detta.Den andra punkten gäller nedrustningspolitiken.Där tycker jag att det är centralt att något betonavad som står i fokus. Det viktigaste som vi kanse framöver är väl tre eller fyra saker som är väldigtcentrala att uppnå på nedrustningsområdet.Det ena är att få en förlängning av icke-spridningsavtalet, det s.k. NPT, som går ut i mittenav 90-talet, 1995. Där lägger naturligtvis ,tillsammans med många andra länder, ned storaansträngningar på att få en förlängning och få dettätare och mera effektivt fungerande än det hittillshar varit, därför att man skall försöka se till att ävenländer som skriver på detta inte skall kunna fuskapatiensen.Det andra är ett gyllene tillfälle som vi har när detgäller provstoppssidan. finns detnämligen inte några provstopp för kärnvapen ellerkärnsprängningar. Därför är det en orsak till att detnu är ett mycket centralt tillfälle att hårt pressafram förslaget om förbud mot alla former avkärnsprängningar, både kärnvapensprängningar,alltså provsprängningar, och s.k. fredligakärnsprängningar.Det tredje, och på sitt sätt det kanske viktigaste avallt, är att se till att många av de avtal som harträffats om nedrustning också genomförs i detverkliga livet. Det gäller ju framför alltnedrustningen inom f.d. , därSverige också söker bidra t.ex. i de två instituten iMoskva och för att bidra till attkärnvapennedrustningen ochkärnvapenkompetensen inte förskingras ochhamnar på fel ställen, dvs. att se till att avtalenStart 1 och Start 2 fullföljs och att de andra avtalenför nedrustning verkligen fullföljs.Ett fjärde område för är ju att viasuveränitetsstöd till se till att dessa länderkan bygga upp en rimlig säkerhetskapacitet, som jupå deras nivå ofta handlar om att se till attgränserna kan skyddas, inte mot militära anfallutan mera mot smuggling och beväpnade ligor ochvad det nu kan vara som kan hota gränsstabiliteten.Detta är fyra mycket centrala områden som just nustår mycket högt upp på agendan. Det finnsmängder av andra saker som agerar i, mendessa fyra ser jag som mycket centrala, inte minstmed tanke på tidsläget.Slutligen vill jag ta upp frågan om det europeiskaagerandet kontra det internationella. Här tror jagatt det verkligen är fel att se det som ett slagsmotsatsställning. Om är intressant i Europaär vi också intressanta i övriga världen. Låt osstänka oss att vi skulle tycka att voreintressant om inte engagerade sig starkt isin del av världen. Jag tycker att det skulle vara enbisarr tanke. Vi tycker att är intressantdärför att agerar starkt i i sinregion. På samma sätt är intressant, därföratt vi är en stark aktör i vår region -- i Västeuropagenom den europeiska integrationen, i Östeuropagenom vårt mycket starka engagemang i ,i , men också i övriga Central- ochÖsteuropa. Det gör oss till en starkare ochintressantare partner också i i övrigt, där manför övrigt tycker att EG och EG-samarbetet ärmycket intressant. I och även i Sydasiendiskuterar man mycket olika former av regionalintegration, där man tittar på och deteuropeiska samarbetet. Det är intressant iarabvärlden, där man konstaterar att man inte harlyckats så väl med sitt eget samarbete, därför att dethar varit bara politiskt och inte innehållit dettatunga ekonomiska samarbete som har varit såeffektivt i . I försöker mankopiera mycket av det som EG har tagit framgenom frihandelsområden och annat.Den europeiska samverkansmodellen är alltsåmycket intressant i resten av världen. Den följs medmycket stort intresse. har naturligtvis somen aktiv deltagare i den europeiska integrationenmycket större möjligheter att vara en intressantpartner i , i , i och iÖsteuropa än vad vi skulle vara om vi inte hadedenna mycket starka europeiska politik. Attförsöka konstruera en motsättning mellan dessa,tror jag i grunden är fel.Anf. 48 ()replik:Herr talman! Jag vill inskränka mig till attkommentera det replikeradenär det gäller mitt anförande.Vi har inte råd att tänka så snävt och vara så rigida.Sverige är ordförande för . att vi bl.a. är närvarande som observatörer iKosova, men detta måste självfallet kunnautvidgas. Kan verkligen hanågonting emot att man parellellt med FN:s ochEG:s ansträngningar engagerar människor runt omi ESK:s medlemsländer för att komma dit och medandra metoder än diplomati och militära insatsergöra insatser där?Jag tänker t.ex. på medborgardiplomaterna,, som finns i . Jag tänker påolika terapiskolor som tillsammans med olikabefolkningsgrupper skulle kunna komma till rättamed och läka konflikterna. Jag tänker på TFF iSverige som nämnde som enoerhört framgångsrik medlare som faktiskt enligtden kosovoalbanske presidenten var merframgångsrik än vad ESK:s observatörer är nu medsina tusenlappar som de kanske kan få från UD.Jag tänker på HCA -- Citizens'Assembly -- dvs. de medborgarrörelser som harbildats som just NGO:s i samband med ESK-processen. De har bl.a. en ordförande i kan bara nämna några få exempel här, men runtom finns det människor medförhandlingskompetens som inger förtroende --framstående personer -- som om ESK tog initiativetskulle kunna medverka med både råd och medaktivt deltagande i det förra . De skulleinte minst stödja den majoritet av människor i detforna som vill ha slut på kriget. Deskulle kunna ta kontakt med de kvinnogrupper somfinns där. Det är mycket få kvinnogrupper somönskar fortsätta etnisk rensning och krig.Inte kan väl mena att ESK skallpassa bara för att FN och EG försöker där nere elleratt det inte är lämpligt att man utökarverksamheten med det mandat man faktiskt har fåtti enhällighet bland ESK:s stater?Anf. 49 ()replik:Herr talman! Det viktiga är, ,att man går hand i hand och att man inte försökerkonkurrera med FN. Det är också det som harskett. ESK skall dessutom bli en regionalorganisation i mening, vilketytterligare understryker vikten av att man så attsäga samkör.ESK kan visst göra värdefulla insatser parallelltmed FN.