prot · GG0973 · 1993-03-11 00:00:00 — Jag kommer att se till att arbeta med det somligger på mitt ansvarsområde, och vi kommer attarbeta ihop med Kommunikationsdepartementet.Vi har utväxlat papper om att vi skall bevaka dettamycket noga när man nu avreglerar.Det är riktigt att det skall ske en översyn avregionalpolitiken. Jag har tillsatt ett nyttregionalpolitiskt råd med fem landshövdingar, ettantal framstående regionalpolitiska forskare, ettantal företagare och generaldirektörer, NUTEKoch , vilka har att arbetamed regional utveckling. För det rådet är jag liksomtidigare ministrar ordförande.Det rådet skall vara ledningsgrupp vidframtagandet av en bok som skall ut på bred remiss.Sedan görs en översyn av , som ser översamtliga stödformer. Det görs en översyn avGlesbygdsmyndigheten. Det kommer att tas framandra skrifter. Vi kommer att arbeta mycket djuptoch föra debatt runt om i landet i syfte att få tillväxti hela landet, i alla regioner och på alla lokalaarbetsmarknader.Det kommer också att pågå EG-förhandlingar. Desom gäller regionalpolitiken börjar i morgon.Också detta måste följas noga. Det kommer attpresenteras förslag för medanledning av en mängd saker.Anf. 11 ():Herr talman! Först några frågor. Tycker BörjeHörnlund att det har blivit bättre i glesbygdenunder den borgerliga regeringsperioden? Har detblivit bättre i skogslänen på grund av den borgerligaregeringspolitiken? Är det lättare att få arbete,sysselsättning och att kunna bo i dessa bygder? Ärdet en bättre regional fördelning nu än under densocialdemokratiska tiden?Börje tar upp en rad sådana frågor, vilkavi i och för sig kan diskutera. bana längs tror jag att hanskall avstå från att ta upp. Det är många som inseratt det var ett alltför populistiskt äventyr han varute på.Botniabanan är inte särskilt mycket att skryta över.Regeringen föreslår att skallvara utbyggd upp till . Det är föga glädjemed det norr därom. Jag tycker faktiskt att det ärganska skamligt att försöka presentera detta som gest och en stor insats för övre . Det ärsnarast ett kamouflage för att dölja en reträtt frångamla löften.När det gäller vägsatsningar vill jag kort säga, attdet ni har använt er av är depengar som jag somkommunikationsminister tog fram. En och en halvmiljard satsas på länsvägarna tack varekrisuppgörelsen som ni tvingades att träffa med ossunder hösten. Men ni har farit runt och presenteratdetta som centerpolitiska initiativ i de olika länen.Det är inte särskilt snyggt och inte särskilthögststående politisk moral i dessa frågor.Det var regeringens sak att fastställa teletaxorna.Vad sade var att inte skulle fåden friheten. Regeringen har sedan tidigareuppgiften att fastställa taxan, och regeringen hadekunnat fastställa taxan efter besked attTeleverket inte hade den friheten redan nu.Det finns en rad saker att ta upp. Jag har försökt attframföra litet principiella synpunkter utifrånideologiska utgångpunkter. De avregleringar somnu genomförs innebär att strukturella förändringarsker, och de sker ganska planlöst. Man säger att vifår se i efterhand vilka effekter detta får.Bolagisering och avreglering har negativa effekterpå regionalpolitiken. Men regeringen genomfördessa åtgärder utan att först analysera effekterna.Vilka effekter får exempelvis avregleringen avbrevmonopolet? Man påstår att man i efterhandskall reparera det. Vilka resurser har ni för att göradetta?Anf. 12 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! frågar om detbedrivs en bättre regionalpolitik . Svaret ärobetingat ja. Jag nämnde vägar, tele och sänktaarbetsgivaravgifter. Däremot är sviterna efter 80-talets spekulationsekonomi förödande förmöjligheterna att låna pengar och för bankernasfinansiering av byggnader, osv. Det ärutomordentligt besvärande.Jag antar att är litet medvetenom att vi lever i en ganska besvärandeinternationell lågkonjunktur. Det nya i denkonjunkturen är att förut drabbades bara inlandoch glesbygder, men drabbas även storstädernamed full styrka. Det är inte glädjande det heller.Här gäller det att komma tillbaka på bred front.Alla regioner måste få tillväxt.Det är klart att jag gärna skulle ha haft ytterligarenågon miljard till . Men man får enbörjan med en miljard och en utredning som seröver sträckan utefter hela . Omjag kommer ihåg rätt fanns i agerande aldrig vänliga ord omBotniabanan. Jag höll på att säga att det mer varfråga om ''Bottenbanan''.Det är faktiskt en ganska stor skillnad. Enligt minuppfattning vore det förödande om de riktigt långaavstånden skulle undantas från de riktigt snabbatågförbindelserna. Det är absolut inte bra. Det äralldeles fel signal till regionen och befintligtnäringsliv.När det gäller avregleringarna för vi in data, telefaxosv. som ett riksansvar för . Det hadenaturligtvis gått att göra även under GeorgAnderssons tid, om viljan och kraften hade funnits.När det gäller de mindre vägpaketen är det faktisktdet fjärde paketet. Jag hade ett bud hos finansensom var större än vad överenskommelsen blev förmindre vägar. Jag vet att anslogett antal miljarder kronor till stora vägar. Jag harvarit med och omfördela fyra av dessa miljarder.900 miljoner av dem hamnade norr om . Detområdet hade glömt bort. Det ärockså regionalpolitik. Jag är alldeles övertygad omatt västerbottningarna begriper vikten av att få entrettonmetersväg på . Den glömde GeorgAndersson bort. Då var kringleder, Öresundsbronm.m. 13 ():Herr talman! skall kanske inte gesig in på trafikpolitiken. Han avslöjar en vissokunnighet där. E 4 var med i det strategiska 20-miljardersprogram som jag presenterade våren1991. Hela E 4 var med där. var med.Den har ni försökt fuska bort. har denlyckligtvis kommit in i programmet i den senastepropositionen.Börje skryter med bud hos finansen. Jagskulle också kunna berätta om bud hos finansen.Men vi praktiserade inte den sortensregeringspolitik där olika statsråd far ut och skryterom hur mycket de har krävt avFinansdepartementet, men inte fått. Det är faktisktden regeringspolitik ni bedriver som ni var och enär kollektivt ansvariga för.Om finansministern har hindrat ,får han antingen acceptera detta och försvara deteller lämna regeringen. Det senare vore väl ändåganska välbetänkt för . Centerpartisterrunt om i landet är mycket besvikna över Centernsregionalpolitik. Det är sanningen. Sedan kan mandölja det med litet olika vänliga ord. Det är jagmedveten om. I den grenen överträffar BörjeHörnlund mig. Det är jag också väl medveten om.Jag framstår kanske inte som lika vänlig, men jagbrukar försöka stå vid vad jag säger.De väldiga löftena om en Botniabana längs helaNorrlandskusten har devalverats till vänliga ordom att , då varken BörjeHörnlund eller jag torde bära något ansvar förrikspolitiken, skall det bli något. Jag skulle ocksåkunna ställa upp ett löfte att mina barn någon gångi tiden bygger en Botniabana, men jag tycker inteatt det är en särskilt klok och riktig politik atthantera det på det sättet.Jag skulle vilja ställa en annan fråga som alltmertränger på i debatten. Den gäller lönebildningensroll i arbetsmarknadspolitiken. Den aktualiseras junu också inom regionalpolitiken. Vi har haftutfrågningar i arbetsmarknadsutskottet därvetenskapare deltagit. De menar att genom attsänka lönerna skall man åstadkomma balans, ochdet gäller även en regional balans. Med sänktalöner i skogslänen skulle man åstadkomma enbalans på arbetsmarknaden. Delararbetsmarknadsministern den uppfattningen? Detvore ganska intressant att höra det.Anf. 14 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Överläggningarna började tredagar efter det att jag hade lämnat mina bud tillfinansen. får man inga svar. Det varalltså varken den ena eller det andra. Jag baranoterar att jag hade lagt ett bud på 3 miljarderkronor. Det var inte bara till skogslänen, utan ocksåtill sydöstra , som även de har det litetbesvärligt ibland.Låt mig sedan återkomma till E 4. skallvi väl inte bråka om. Den kommer ju till nu påregeringens förslag och . Däremot är det faktiskt ganskaomöjligt att se några tidigare utlagda pengar påsträckan --Sikeå eller sträckan från tillNorrbottensgränsen. De fanns bara inte. har viomfördelat pengar från andra områden som GeorgAndersson föredrog framför dessa.När det gäller lönebildningen tror jag inte, medledning av att det har flyttat ut ett sjuttiotaltjänsteföretag till små orter i framför allt Norrlandsinland, att det nu är lägre produktivitet. När jagträffar storföretagsledare från DHL, , SASoch Linjeflyg m.fl. är budskapet att de har höjt sinproduktivitet med 30--. De har fått fantastisktbra folk, och det är en mycket bra sak som de hargjort.Det är ju den nya teletekniken som möjliggör denhär typen av företag. Jag är ganskaförhoppningsfull om att på allvar kunna breddavåra mindre arbetsmarknader och därmed göradem mer robusta bara konjunkturen går upp igen.Även om vi nu har småbråkat ett tag förutsätter jagatt också är positiv till detarbetet.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1992/93:86 omarbetsrättAnf. 15 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig ommin inställning till vissa arbetsrättsliga frågor.Johnny har för det första frågat mig om jaganser att det huvudsakligen skall vara principen omturordning som skall gälla vid uppsägning och attturordningsrätten skall gälla driftsenheten.Turordningsreglerna vid uppsägning på grund avarbetsbrist i anställningsskyddslagen är föremål föröversyn inom ramen för Arbetsrättskommittén.Skälet till detta är att dessa regler ibland kan vållaproblem. Lagens regler innebär att det äranställningstidens längd som är avgörande för vemsom skall sägas upp. Vid en driftsinskränkning ärdet dock angeläget att den arbetsstyrka som blirkvar får en sådan sammansättning -- oavsettarbetstagarnas anställningstid -- att en fortsatteffektiv verksamhet blir möjlig. Avsteg frånturordningsreglerna kan emellertid göras genomkollektivavtal. Olika praxis förekommer härvidlag.Inom framför allt konkurrensutsatt industri haravsteg gjorts vid förhandlingar. Av direktiven (Dir.1991:118) till utredningen framgår att den skallkartlägga den praxis som gäller för dessa avsteg ochföreslå erforderliga förändringar. Syftet skall varaatt främja väl fungerande företag som kan geanställningstrygghet. Jag vill för egen del avvaktakommitténs förslag i denna del.Johnny har därefter frågat om grundernaför att säga upp en person skall vara svagare när detär arbetsbrist och om det skall bli lättare attavskeda en person som arbetsgivaren av någonorsak finner misshaglig.Även reglerna om uppsägning och avskedande ärföremål för översyn inom ramen förArbetsrättskommittén. Regeringen har uttryckligeni direktiven till utredningen i denna del uttalat attden ställer sig bakom den viktiga principen ianställningsskyddslagen att en uppsägning skallvara sakligt grundad. Det måste anföras sakligaskäl som är så starka att de verkligen motiverar attarbetstagaren förlorar sin anställning. Kommitténskall i första hand se över de formella reglerna viduppsägning och avskedande. Förutsättningarna föruppsägning och avsked är således i huvudsaktillfredsställande, men kommittén är oförhindradatt lägga fram förslag till eventuella möjligaförändringar även i denna del. Jag vill även häravvakta kommitténs förslag.Johnny har därefter tagit upp frågan omen förälder -- jag förutsätter att han inte menarendast kvinnor, som angivits i frågan -- själv skall fåbestämma när hon eller han skall harätt att ta ut sin föräldraledighet.Jag anser, vilket framgår av Arbetsrättskommitténsdirektiv, att en viktig utgångspunkt vidförändringar av arbetsrätten bör vara att se till deintressen som bäst gagnar den enskildearbetstagaren. I just denna intressekonflikt vill jagdock hänvisa till vad arbetsmarknadsutskottetuttalade i anledning av behandlingen avSocialdemokraternas motion i samma fråga tidigareunder riksdagsåret (bet. 1992/93:AU4). Utskottetuttalade att den avvägning mellan arbetstagar- ocharbetsgivarintresse som den tidigaresocialdemokratiska regeringen gjorde i denna frågaoch som godtogs av alltjämt är rimlig.Det vill säga att i de fall arbetstagare ocharbetsgivare inte kommer överens ocharbetsgivaren därmed ensidigt bestämmer omarbetstidens förläggning skall såväl arbetstagarensom arbetstagarens fackliga organisationunderrättas.Johnny har frågat om jag anser att lagkompletterad med kollektivavtal mellan parternaskall utgöra grunden för regleringen avförhållandena på arbetsmarknaden.Frågan har behandlats av regeringen och riksdageni flera sammanhang. I EES-propositionen uttalarregeringen att det är viktigt att värna om devärdefulla inslagen i svenskarbetsmarknadslagstiftning och att det är väsentligtatt kunna skapa möjligheter för att kunna nyttjakollektivavtal för att införliva EG-direktiv. I betänkande, som antagits av ,framhåller utskottet att det, i likhet medarbetsmarknadsutskottet, utgår ifrån att regeringenmed utnyttjande av alla de formella och informellavägar som erbjuder kommer att drivakollektivavtalslinjen. Europa- ochutrikeshandelsministern berördeäven frågan i sitt anförande vid öppnandet avSveriges förhandlingar om EG-medlemskap.Frågan har även behandlats i tilläggsdirektiven (dir.1992/93:109) till , därregeringen uttalar att kommittén i sitt arbete skallutgå från att kollektivavtal även i framtidenkommer att spela en betydelsefull roll för attreglera förhållandet mellan arbetstagare ocharbetsgivare. Kommittén skall därför utgå från attde kollektivavtalsbärande parterna ävenfortsättningsvis måste tillerkännas särskildarättigheter och skyldigheter.Johnny har slutligen tagit upp frågan omjag är beredd att medverka tillkonkurrensneutralitet mellan svenska ochutländska företag genom att fackliga organisationerskall ha möjlighet att kräva att svenskakollektivavtal skall gälla vidarbete som utförs i Sverige.Detta är en stor och komplicerad fråga, somdiskuteras mycket här i . Frågan berör ävende lagändringar som beslutades och somkommit att kallas lex . För att erhålla ettordentligt underlag i dessa frågor har regeringennyligen givit i uppdrag åt attkartlägga och analysera de problem som finns kringfrågorna om s.k. social dumpning och lexBritannia. Uppdraget skall redovisas senast den 31december i år.Frågan om vilka arbetsvillkor som skall gälla dåarbetstagare utför arbete i annat land är föremål fördiskussion även inom EG. På ett möte medNordiska ministerrådet och arbetsmarknadensparter i berättade danskarna attde under sitt ordförandeskap kommer attpriroritera vissa frågor inom arbetsrättens område.Man eftersträvar bl.a. att nå fram till ett beslutbeträffande det omdiskuterade förslaget till EG-direktiv om regler för kontraktsarbeten utanför detegna landets gränser. Förslaget tar bl.a. sikte på attkomma till rätta med s.k. social dumpning.Anf. 16 ():Herr talman! Jag tackar för de besked som jag harfått. Jag var rädd för att somansvarigt statsråd skulle gömma sig bakomarbetsrättskommittén, och vi kan konstatera att såär fallet. Jag har i min fråga efterlyst BörjeHörnlunds synpunkter som ansvarigt statsråd idessa frågor. Jag förmodar att han har en ellerannan uppfattning om dem.Under de senaste veckorna har det haglat förslag ianslutning till lagen om anställningsskydd. Dendebatt som förts har upprört oerhört mångamänniskor ute på arbetsplatserna runt om i landet.Det har varit förslag och synpunkter som inte hörhemma , utan i en svunnen tid. Många avde uttalanden som har gjorts ingår i ett spel för atttesta hur långt man egentligen vågar gå.Det är också viktigt att slå fast att inte alla företagställer upp i klagokören och kräver ändringar iskyddet för de anställda. Låt mig som exempelnämna Trelleborgskoncernens chef ,som i en intervju säger att han inte kan se varförman över huvud taget skall behöva göra någraförändringar i lagen om anställningsskydd. Hanupplever inte att det finns några problem med lageni dess nuvarande utformning.Min fråga till är naturligtvis om deuttalanden som har gjorts under den senaste tidenär sanktionerade av ellerArbetsmarknadsdepartementet. Defundamentalister inom SAF som har yttrat sig idessa frågor har fört fram krav på genomförande avstora förändringar. Frågan är vilken rättssyn somarbetsmarknadsministern har i dessa sammanhang.För att kammarens ledamöter skall få enuppfattning om diskussionen skall jag redovisanågra av de förslag som har förts fram imassmediadebatten . ''måste vi ha hjälp från politikerna'', löd envädjan från koncernchef han ville ha hjälp med var en ändring i lagenom anställningsskydd, så att anställda inte längre får något anställningsskydd. Jagtycker att detta nödrop är en aning märkligt,eftersom är ett av de svenska företag somklarat krisen bäst och tycks vara på väg mot nyastorvinster. Nödropet till de borgerliga politikernaoch till var inte tillkommet avomsorg om företaget, utan var rent ideologisktbetingat.Nästa att ansluta sig i den ideologiska kampen blevmöbelföretaget . Företaget är inte någonsocial inrättning, sade en toppman inom SAF ochsparkade kvinnor som utnyttjat sin rätt tillbarnledighet och anställda som skadats i jobbet.Det var dessa två grupper som först fick lämnaarbetet när företaget sade upp 55 anställda i stridmed anställningsskyddslagen.I krisens spår passar onekligen vissa företag på attförsöka flytta fram sina positioner.Nästa fall som blev riksbekant var Monark iVarberg, där 60 personer utlovades fortsatt arbete icykeltillverkningen, men bara under förutsättningatt företaget fick plocka ut vilka som skulle varakvar. Att det blev nej från de fackligaorganisationerna är lätt att förstå. verkar det,som tur är, som om det hela har löst sig parternaemellan utan någon ändring av lagstiftningen. Allheder åt de fackliga företrädarna som inte föll försimpla utpressningsförsök.Jag skall avsluta min exposé med ett verkligtpraktexempel, från företaget i Örebro.En anställd hotades med stryk om han inte arbetadepå en rast. Samme person fick också höra att hanhade sågat av sig tummen med flit för att bli ledig.De fackliga företrädarna får avsäga sig sina fackligauppdrag för att inte dra på sig mer missnöje från sinarbetsgivare. Arbetsgivarens enda kommentar tilltidningen var: Hälsa demsom har satt dig på spåret att de kan dra till varmaretrakter!Tycker arbetsmarknadsministern att detta tyder påatt de anställda har för mycket att säga till om idagens svenska samhälle?Ringer det inte en varningsklocka hosarbetsmarknadsministern inför vad som kan hända,om balansen mellan parterna ändras så, attsamförstånd ersätts med godtycklighet?Ett annat påstående som arbetsmarknadsministerBörje ofta tagit till ute i landet är attlagen om anställningsskydd leder till högrearbetslöshet. Jag tror att det skulle vara av stortintresse i varje fall för ledamöterna här i kammarenatt få del av de rön som arbetsmarknadsministernstöder detta generella uttalande på. Det skulleockså vara intressant att få ett besked om huruvidadet är regeringens uppfattning att lagen omanställningsskydd förorsakar arbetslöshet.Herr talman! Jag har inte fått svar på mina frågortill , men jag hoppas att jag idebatten verkligen kan få besked om huruvida detär arbetsmarknadsministerns bestämdauppfattning att de anställda i har för stortrygghet. Vilken rättssyn har somarbetsmarknadsminister i dessa frågor?Anf.17 HANS ():Herr talman! Också jag tackar försvaret, även om det inte lämnades på en fråga frånmig. Jag tar tillfället i akt att delta i dennadiskussion, eftersom frågorna är så oerhört viktiga.Det läcker från det arbete som bedrivs avarbetsrättskommittén, och det görs intervjuer medframträdande medlemmar i den. Det pågår endebatt, och det händer, som justhar påpekat, mycket i ljuset av debatten inomarbetskommittén.Jag vill ta fasta på några saker i . Han hänvisar till att praxis bör kartläggas. Jaghar inte uppfattat att man har gjort särskilt mycketav detta, när det gäller avsteg genom kollektivavtali förhållande till lagen, som är dispositiv.Arbetsmarknadsministern påpekar att saklig grundför uppsägning är en väsentlig princip. Det harförekommit formella funderingar och formellaproblem -- Ströbergsexemplet och andra exempel --när det gäller tidsregler, den formellaadministrationen och procedurfrågor, i förhållandetill den rättsliga aspekten. I huvudsak är det heladock tillfredsställande, sägerarbetsmarknadsministern.Det finns andra problem; det kan gälla enskilda,småföretag eller nyföretagande. Visst förändrasarbetslivet och företagsamheten, och det finnssäkert en del att göra, att modernisera. Man bordekanske också åstadkomma avtal på det härområdet, som LO för övrigt har försökt göra underlång tid, men som SAF inte vill vara med om.Problemet är bara det, att diskussionen omtrygghetslagstiftningen, just LAS, som en gång itiden var äldrelagar, nu har väckt den björn somsover.Jag har sett intervjuer med , som ären framstående representant och riksdagsledamot.Hon säger: Fackets makt måste brytas. I Sverigehar vi passerat gränsen för vad som är acceptabelt.I realiteten handlar fackets försök att försvara LASom att försöka behålla makten överarbetsplatserna. Hela lagen om anställningsskyddär oerhört överreklamerad.Så låter det.I Svenska Dagbladet låter det likadant: Men varförslåss då fackföreningarna för lagen? Om detverkligen vore så att LAS inte medförde någraproblem för företagen skulle det väl inte finnasnågra skäl för facket att behålla lagstiftningen. Denenda funktion den fyller är ju att begränsaarbetsgivarnas frihet att göra sig av med arbetskraftsom de vill.Det är precis detta som det handlar om, som visasav exemplet , där en ledande SAF-företrädare begår lagbrott, och exemplet Monark,där man helt sonika inte vill diskutera, utanarbetsgivaren säger: Sparka alla på mina villkor,annars lägger vi ner.Detta dyker upp i motsvarande förslag frånLindbeckkommissionen.Det här är farligt. Det dröjde inte många veckorefter den senaste debatten innan det kom ett förslagfrån de stora drakarna. Det är inga småföretag vipratar om; det är ABB, , ,, , , , Alfa ,etc. Vad de kräver är ett system som underlättar fördem att minska personal i lågkonjunktur -- dessastora drakar. Det finns ingen känsla kvar förtrygghet för den enskilde och för den anställde.Jag funderar verkligen på den där räckan avföretag; det är bara Wallenbergföretag plus Volvo.De har ju sin styrelseordförande i . Detär på något sätt den nya generationen Wallenberg.Jag undrar om det inte var någon där som sade: Dethär vore väl ett fiffigt förslag! Vi utnyttjar BörjeHörnlund, som är en snäll person och som kanskeinte förstår vad som pågår, som tror att det handlarom formalia och om småföretag. Då gårvi in och river ner trygghetslagstiftningen och basenför facklig motkraft -- mot det väldiga överläge somkapitalet har på den svenska arbetsmarknaden. Såfiffigt!Men då hade det också varit mycket fiffigt omarbetsmarknadsministern nu i kammaren hade sagtifrån i svaret: Nej! De som för debatten i borgerligpress, SAF:s representanter -- i Monarkfallet ochKinnarpsfallet -- de stora drakarna, som har gått utmed sin skrivelse, har fullständigt missförståttsituationen, precis som ! Det är intealls så att vi skall riva ner den fackliga möjlighetenatt trygga de anställda. Det är inte alls någotgrundläggande fel på begreppet saklig grund ellerpå trygghetssystemen. Det är tvärtom så att mankanske skall finputsa litet grand för att få bortskönhetsfläckar, men i huvudsak skall systemetkvarstå.Jag tror att regeringen nu måste gå in och tala omatt detta är avsikten med ,som i och för sig har fått konstiga direktiv men somändå på många punkter har som grundprincip attbibehålla en del fundamentala synpunkter när detgäller LAS. Annars väcker man en annan björnsom sover, och jag vill varna för konsekvenserna.Det kommer att rivas upp en fruktansvärd konfliktpå arbetsmarknaden. Alla förutsättningar församförstånd och därmed tillväxt i ekonominkommer att försvinna.Jag undrar verkligen om vill gå tillhistorien som den som praktiskt taget utlöste ettkrig på svensk arbetsmarknad.Anf. 18 HANS ():Herr talman! När man lyssnar påarbetsmarknadsministerns svar på JohnnyAhlqvists interpellation, kan det inte hjälpas dels blir litet förvånad, dels känner sig olustigtill mods.