prot · GH098 · 1993-10-15 00:00:00 — De fick ta ut våldsamtmycket pengar ur företagen. Till detta vill ni ocksålägga icke avdragsgill skatt på näringslivslokaleroch sådant. Ni vill tillbaka till det system someffektivt tryckte ner svensk industri och svensktnäringsliv i galoscherna. Kom inte och säg att vi äröverens om detta!Anf. 163 ():Fru talman! Vi som är kvar i kammarenkan glädjas åt en vacker höstsol och åt det ljusspelsom den bidrar till. Det gör vår vackra kammareännu vackrare. De glesa leden har gjort att jagtänker avstå från kommentarer till tidigareanföranden, vilket annars är frestande, och i stortsett hålla mig till mitt manus.Fru talman! Skatternas huvuduppgift är att gestaten inkomster så att nödvändiga kostnader kanfinansieras. Det stora underskottet i statensfinanser kan då tas som motiv för att göra mycketstora skattehöjningar. vet vi att skatterhar styrande effekter, och höga skatteuttag kan fåbetydande negativ inverkan på den ekonomiskautvecklingen och därmed starkt begränsa basen förskatteuttaget.Det är därför viktigt att analysera och ta hänsyn tillskatternas styrande effekter. De kan vara såvälpositiva som negativa.Vi vet att den omfattande lånekonsumtionen islutet av 80-talet i hög grad drevs fram av att detvar höga marginalskatter och av att det fanns storamöjligheter till skattereduktion om man ökadelånen. Skattereformen har begränsat lönsamheteni att låna och gjort det mera lönsamt att spara. Ävenom detta inte är den enda orsaken till att de svenskahushållen har gått från en lånekonsumtionpå ca 40 miljarder till ett sparande på ca 80miljarder är det en viktig orsak. Det ökadesparandet är en fantastisk prestation av de svenskahushållen. Långsiktigt har det ett mycket stortvärde, men just nu utgör det en något besvärandebegränsning av konsumtionen. Faktum är ändå attde svenska hushållen mitt i lågkonjukturen hållerpå att bygga upp ett sparkapital som blir en viktiggrund för sund ekonomi och som ger utrymme förviktiga framtidsinvesteringar.Det förslag till förändringar av småföretagensbeskattning som är på lagrådsremiss har tillhuvudsyfte att det produktiva egna kapitalet iföretagen skall få en gynnsam beskattning ochdärmed vara ett konkurrenskraftigt alternativ tilllånat kapital. Detta är viktigt ur flera synpunkter.Mer kapital kommer att tillföras företagen som egetriskkapital. Företag med mer eget kapital blireffektivare och stabilare. Missbruk av t.ex.konkurser blir dyrbart för att inte säga omöjligt omman har mycket eget kapital i företaget.Företagssparandet kommer sannolikt att öka påungefär samma sätt som för hushållen, och solidaföretag ger ökade möjligheter tillframtidsinvesteringar och utveckling mot ökadkonkurrenskraft. God konkurrenskraft tryggarsysselsättningen. I ett längre perspektiv ärbibehållen god internationell konkurrenskraftavgörande för en hållbar svensk ekonomi.Ett annat område där skatternas utformning haravgörande betydelse för om styrningen blir negativeller positiv är miljö- och energiskatterna.Regeringens förslag om att indexreglera ett antalpunktskatter är bra. Därmed bibehålls styreffekteni fast penningvärde. Detta förhållande innebär inteatt basen för och uttaget av miljö- och energiskatterinte skulle behöva ses över. Det är mycket viktigtatt den översyn som pågår avseende bl.a.kraftvärmebeskattningen får en utformning somkan ge en förstärkt och stabil styrning föreffektivare energianvändning och övergång tillförnybar energi.Det är minst sagt oroande att det finns de som villöka andelen konsumtionsskatter och därmed, inomramen för rimliga energipriser, minskastyrmöjligheterna för ett miljövänligt och hållbartenergisystem. Det är en central uppgift för dagensregering och riksdag att under detta se tillatt vi får miljö- och energiskatter som styr rätt, somär enkla att tillämpa och som kan ligga fast underlång tid.Fru talman! Det är viktigt att vi tar ut denödvändiga skatterna på ett sådant sätt att depositiva styrningarna maximeras och de negativabegränsas så långt det är möjligt. Dennamålsättning sätter också ett tak för hur mycket skattsom kan tas ut.Anf. 164 () replik:Fru talman! Jag skall i min replik bara ta upp enbegränsad del.Jag var kanske ouppmärksam, men jag uppfattadeinte vad sade om bostadssektorn. Jagvet att har ett stort intresse av den. Omjag inte missminner mig är ordförandei , SABO.Det finns ett problem . Jag har fått informationfrån om att mångabostadsföretag kommer att hamna i en ytterligt svårsituation på grund av en kombination avnedtrappade räntebidrag och höjd fastighetsskatt.Det finns ett företag i min hemstad somfram kommer att få betala 40 miljonermer. har företaget hyresintäkter på 154miljoner. Det är ju ganska hårda beting. Ett annatföretag som skall betala mer harhyresintäkter på 16 miljoner.Vi har dessutom kommunala borgensåtaganden.Det här kan bli problematiskt. Det kan bli enmultipel av Huddingeeffekter.Jag vet inte om jag skall be bemötadetta som centerpolitiker eller som företrädare förregeringen. Det blir kanske litet skilda budskap.Välj roll, ! Svara gärna för bådarollerna på en gång. Vad tänker regeringen göra åtdetta problem?Anf. 165 () replik:Fru talman! Jag väljer att försöka beskriva vad sombehöver göras. Jag har förtroende för attregeringen också kommer att försöka göra det. Detär inte alltid man kan åstadkomma allt som behövsäven om viljan är god. Det är uppenbart att denmycket kraftiga höjningen av taxeringsvärdena somförutsätts utgöra basen för fastighetsskatten 1994innebär mycket kraftiga kostnadsökningar.Det pågår ett arbete inom regeringen, vilketkammaren säkert känner till. Man undersökermöjligheterna att begränsa skattehöjningen. Detfinns två skäl för detta. Genom att normåret fallerdå vi fortfarande har orealistiska fastighetsvärdenblir taxeringsvärdena alldeles för höga. Därmed fårman en beskattning som inte har anknytning tilldagens faktiska fastighetsvärde. Det är ocksåangeläget att begränsa kostnadsutvecklingen inomboendet.Inom några dagar kommer en proposition där mantar upp en rad andra åtgärder för att försökabegränsa effekterna när det gällerbostadskostnaderna framför allt för årgångarna1988--1992. Jag kan inte stå här och avslöja vad somkommer, men det är fråga om en hel del åtgärdersom kommer att underlätta för de drabbadeårgångarna. Vi hoppas att det för de allra flestakommer att vara lönt att verkligen kämpa vidare föratt kunna värna om och behålla sin egen bostad.Anf. 166 () replik:Fru talman! Jag har all respekt för att kan ge ett entydigt besked. Jag kan dela hansuppfattning om vad som borde göras men jag ärrädd för att det inte kommer att ske, eftersomFinansdepartementet har drivit en mycket rigidlinje när det gäller besparingsprogram påfastighetssidan. Detta är bekymmersamt.Hyresgästerna kommer inte att orka med dedramatiska hyreshöjningar som blir följden av dendubbla effekten, slopade räntebidrag och endramatiskt höjd fastighetsskatt. Det leder tillytterligare fall i konsumtionen och håller kvarlandet i depressionen. Det är ett mycket grannlagaproblem. Det finns också risk för att det medförfärande kraft sprider sig i kommunernasekonomi, vilket de definitivt inte har råd med. Detbehövs ett entydigt svar från regeringssidan inomen mycket snar framtid för att stabiliserafastighetssidan.Anf. 167 () replik:Herr talman! Det råder inget som helst tvivel omatt det är en mycket angelägen uppgift att så snabbtsom möjligt försöka stabiliserafastighetsmarknaden och därmed också nedbringaantalet konkurser och förluster i banker,kommuner och stat. Inom regeringen är manmycket uppmärksam på detta.Jag tror mig också veta att det kommer att görasmycket noggranna analyser av vilka nettoeffekterolika åtgärder kommer att få. har man inte inågon kalkyl räknat med så stora höjningar förfastighetsskatten som det 70-procentigataxeringsvärdet skulle ge. Utan att man frångårsaneringsprogram o.dyl. finns det vissa utrymmenatt göra jämkningar. kan varasäker på att det finns många och kanske inte heltobetydliga krafter som driver att man verkligenmåste göra noggranna analyser och se till att manfattar beslut som totalt sett ger bästa möjligaresultat.Anf. 168 ():Fru talman! För hade vi enskattedebatt i skuggan av en krisuppgörelse.Uppgörelsen innebar att den angelägnaskattereformen för egenföretagarna sköts påframtiden.I höst kan vi räkna med att få behandla förslag somnu skall ge en rättvisare beskattning föregenföretagarna. I debatten har märkts enförändrad syn på småföretagarna. Det tycks nu ståklart att de allra flesta anser att det är småföretagensom skall ge oss en stor del av de nya arbetstillfällensom vi behöver. Småföretag som inte är aktiebolagmåste därför få möjlighet att bygga upp ett egetkapital på samma sätt som aktiebolagen för attkunna investera, expandera och därmed skapa nyaarbetstillfällen. Lyckas vi med vår målsättning atthålla inflationen nere är det inte minst angeläget förjordbruksföretagen att kunna bygga upp ett egetkapital i företagen på ett naturligt sätt.Förslaget om att slopa dubbelbeskattningen påutdelningar har rönt kritik. Principfrågan tycker jagär självklar. Vill vi prioritera sysselsättning måstedet naturligvis vara mera lönsamt att satsa kapital iverksamheter som skapar arbetstillfällen än attsatsa på improduktiva investeringar. Det kan intevara rimligt att beskatta avkastningar på oftariskfyllt satsat kapital i företag hårdare än riskfriaplaceringar i t.ex. obligationer!Det är rätt att dubbelbeskattningen tas bort.Däremot kan man naturligtvis diskutera metoden.En metod där beskattningen sker i sista ledet -- ochbeskattningen lättas på företagsnivå -- är lättare attförklara i debatten. Den nu föreslagna metodentorde däremot innebära att spararna hellre satsarpengar i svenska företag än i utlandsinvesteringar.Den effekten bör inte föraktas.Fru talman! En gästtalare på ett socialdemokratisktseminarium på startade enomfattande debatt om beskattningen av tjänstersom köps av hushållen. Kds lanserade undersommaren ett förslag riktat mot hushållssektorn föratt ge arbetslösa ungdomar arbetstillfällensamtidigt som den egna initiativkraften kundestimuleras. Det handlar om en s.k. u-skattsedel.Tanken bakom denna var att ge ungdomarmöjlighet att starta eget och sälja hushållstjänstermomsfritt och med en starkt reduceradarbetsgivaravgift. Det skulle kunna ge åtskilligajobb och förmodligen innebära en ren förtjänst förstatskassan, då utbetalningar av KAS skulle kunnaminska.Hela denna debatt aktualiserar beskattningen avtjänsteproduktion. De skattekilar som finns påarbete kan på goda grunder antas innebäraväsentliga förluster av arbetstillfällen. Regeringenhar tillsatt en utredning för att se över bl.a.dessa frågor, vilket vi kristdemokrater hälsar medtillfredsställelse.Flera av mina partikamrater har tidigare underdenna allmänpolitiska debatt lyft fram frågan omen skatteväxling för miljön. Det är som jag nyssnämnde angeläget att vi ser över de mycket högaskattekilarna på arbete som ju snedvriderekonomin. vet vi att vi har storamiljöproblem som beror på att miljöfarliga utsläpp,avfall, råvaror och energi inte belastas med detsamhällsekonomiskt riktiga priset. Att inom ramenför nuvarande skatteuttag omfördela skatterna frånarbete till miljöfarliga utsläpp, energi m.m. bordedärför vara en minst lika angelägen skattereformsom den förra. En sådan skatteomläggning harinternationella aspekter. Under den utskottsresasom skatteutskottet gjorde fick vi information omatt man hade liknande funderingar i både Norgeoch Nederländerna.Peter Kling har här i debatten alldeles tydligtredogjort för vad ett ökat skatteuttag innebär förexempelvis resursbevarandet på energisidan. Somrepresentant för får jag också passa på atttacka för informationen om de godatrafiksatsningar som vi gör i Halland.Fru talman! Slutligen vill jag erinra om attkristdemokraternas önskemål om en indexering avalkoholskatterna nu tycks få en lösning.ÖvrigtAnf. 169 ():Fru talman! Vi har debatterat Bosnienfråganmånga gånger i kammaren under detta år. Som allavet förs det en intensiv debatt i och övrigavärlden som alltmer inriktas på oförmågan frånomvärlden att gripa in mot kriget och att talaklarspråk och öppet erkänna vad det är som hållerpå att ske.Vid en regeringsinformation om Bosnien i uttryckte jag ganska skarpt formuleradkritik också mot den hållning idetta avseende. Tyvärr kom det jag sade att delvisuppfattas som kritik riktad mot utrikesministernsjälv. Det var onödigt och orättvist. Jag beklagar attjag möjligen uttryckte mig så.Detta är ändå ett allvarligt problem som inte går attkomma runt. Den fredsplan för Bosnien som numöjligen existerar är inte en lösning som ingersärskilt mycket förtroende. Det är fråga om eneuropeisk katastrof, som hela har låtit utspelas på våra ögon utan att någon har förmått ingripapå annat sätt än att bidra med humanitär hjälp.Detta är naturligtvis i sig en oerhört väsentliginsats. Men det har inte förmått på något sätt atthindra att katastrofen fortgår och möjligen går motsin fullbordan.Det enda goda som egentligen går att säga omfredsplanen, vars existens vi är osäkra om, är attden kanske skulle kunna förhindra en ännu störrekatastrof -- åtminstone för , och därmed kanöppningar skapas för i bästa fall en annanutveckling. Det är den katastrof som skulle bestå iatt en av FN:s medlemsstater och en avmedlemsstaterna i den europeiskasäkerhetskonferensen tillåts avskaffas, delas, påsamma sätt som t.ex. delades först och sedan på nytt 1939, eller som när andramakter i , ochSovjetunionen, delade andra suveräna statermellan sig.Det som sker är ett nederlag för FN, för deneuropeiska säkerhetskonferensen och för helavärldssamfundet. sedan FNupprättades har vi bevittnat hur en av dessmedlemsstater har lämnats i sticket avvärldsorganisationen. Bosnien har inte försvarats.Bosnien har inte fått försvara sig på grund av att detvapenembargo som infördes i praktiken endast harinneburit att den internationellt erkända bosniskaregeringen inte har fått tillgång till de vapen somhade behövts för att avvärja angreppen på landet.Vi får inte godta den falska beskrivningen att dettaskulle röra sig om ett inbördeskrig mellan treetniskt oförsonliga grupper. Den bosniskaregeringen och dess parlamentariska underlagrepresenterar i allt väsentligt samma värden som dedemokratiska regeringarna i resten av Europa.Denna regering attackeras av grannstater. Serbienstyrs uppenbart, i någon mån, av kraftersom inte förtjänar andra epitet än fascistiska. Detsom pågår är ett erövringskrig.För att kunna rädda något av det mångnationella,demokratiska bosniska samhället har man desenaste dagarna försökt tvinga den bosniskaregeringen att godta i realiteten en annektering avstörre delen av republikens territorium. Att det ärprecis så framgår av det som har sagts omfolkomröstningar i de områden som skulle tillfallaserber respektive kroater -- i den mån det går atthålla rimliga folkomröstningar i demokratiskaformer i dessa delar av Bosnien. Om dessafolkgrupper väljer att förenas med Serbienrespektive , skall den muslimska delen avBosnien få överta plats iFörenta nationerna. Detta är naturligtvis exaktdetsamma som att säga att större delen av dennastats territorium annekteras, om än med vissfördröjning, av grannstaterna.Det är inte ägnat att förvåna att Bosniens valdarepresentanter dröjer, tvekar, med att skriva på ettavtal med denna innebörd. Om de ändå gördet, beror det naturligtvis på att inget annat återstårpå grund av världens ovilja att gripa in. I det lägetmåste världen ändå gripa in för att inte ocksådenna sista spillra av det demokratiska Bosnienskall gå under.Fru talman! Jag har velat fästauppmärksamheten på, och även vid andra tillfällen,att vi aldrig får bli språkliga medlöpare tillförtryckets, erövringskrigets och fascismensföreträdare. Vi får inte beskriva denna konflikt somett normalt krig eller en normal konflikt mellannormala regimer och normala stater. En avEuropas potentiellt normala demokratiska staterangrips av sina grannar i syfte att dessa grannarskall stycka staten. Det får vi aldrig försöka döljamed några svepande eller överslätandeformuleringar.Anf. 170 ():Fru talman! samtalade jag med enung flicka. Hon går i årskurs 9. Bland mycket annatdiskuterade vi framtiden. ''Jag tycker att framtidenär mycket mörk'', sade den unga flickan. ''Det äralla krigen runt omkring oss som gör att det ser såmörkt ut'', sade hon.Jag tror att jag förstår hennes och många andraungas situation när de försöker blicka motframtiden. Det är mycket som kan oroa iomvärlden. Starka krafter vill bryta ned det somunder generationer byggts upp med tanken ochönskan att kunna lämna över något värdefullt tillnya generationer.Fru talman! Sedan slutet på harexempelvis en ny era inletts beträffande mänskligarättigheter och internationell rätt. Från att ha varitett problem som varje nation fick lösa bäst dekunde, fick mänskliga rättigheter en internationellstruktur i samband med FN:s tillkomst.Först kom allmänna deklaration om demänskliga rättigheterna. Den utvecklades medtiden och kom att täcka in allt fler ämnesområden.FN-dokumenten har kompletterats med regionalaarrangemang. formuleradeEuroparådet en europeisk stadga för de mänskligarättigheterna samt inrättade en domstol. För osskristdemokrater är det en gåta att införlivandet isvensk grundlag av denna Europakonvention omde mänskliga rättigheterna först , 1993, är på vägatt genomföras. Gåtan blir inte mindre av attportalparagrafen, rätten till liv, utelämnas.För , men också för hela världen, framstår1975 som ett betydelsefullt år. Det var då man påallvar försökte föra samman frågorna om mänskligarättigheter och säkerhetspolitik. I och med att deneuropeiska säkerhetskonferensen i Helsingforsinledde sitt arbete togs klassiska säkerhetspolitiskaoch militära frågor upp som förknippades mednationalstaterna. Men parallellt ägnades mycket tidåt att dryfta den rätt och säkerhet som varjemedborgare har rätt till.Alla vi som känner internationellt ansvar pendlarofta mellan hopp och förtvivlan i takt medsvängningarna på världsarenan. Vi har ett behov avatt se något färdigt, ett lyckligt slut, något att hängaupp tillvaron på.Visst finns det ljuspunkter i fråga om att skaparespekt för människan och hennes rättigheter. 1987 visade t.ex. dåvarandepresident att av egenkraft kan åstadkomma stabilitet, fred och omsorgför de mänskliga rättigheterna. De nu tagna förstaförsiktiga stegen mot fred i är enannan klart lysande ljuspunkt.Biståndsverksamheten har också i allt störreutsträckning kopplats ihop med krav på demokratioch mänskliga rättigheter. harsedan 1975 sammanfört demokratikrav ochbistånd. I det sammanhanget är det värt att noteraatt det för del var först som en sådankoppling kom till stånd.Trots FN och ESK, trots detaljerade konventionerom mänskliga rättigheter, trots folkrätt och olikamer eller mindre bindande deklarationer dör,våldtas och dödas människor ochsystematiskt inom samma radie som den mellanMalmö och . Alltför ofta använder viförskönande omskrivningar för det som händer iBosnien. Brott mot mänskliga rättigheter är ingetannat än den lilla människans lidande och tragedi.Svårigheterna med att implementera den senastefredsplanen är inget annat än brist på personligtmod från alla ledare.Hur rätt har inte borgmästare när han säger i sitt brev daterat den4 augusti -- och det gäller fortfarande: ''Ni måsteveta att om faller, faller också hela idén omett multinationellt . Då kommer mörkretsmakter att segra över allt förnuft. Tillåt inte dettaske. Genom att rädda oss, räddar ni en civiliseradframtid. ''Många kanske anser att det finns många delar avvärlden där liknande konflikter som den i Bosnienfinns. Ja visst är det så. Men ochnågonstans måste vi kraftigt reagera, och specielltför vårt geografiska närområde. Jag tycker att detär märkligt att man är beredd att låta våld ochförtryck, förnedring och krigsförbrytelser ochetnisk utrensning löna sig.Jag anser att det som händer i och som händer och kommer atthända vid förhandlingsborden i harbetydelse för hela vår världs framtid. Det handlarom människors rätt att få existera. Det handlar ommänskliga rättigheter och människosyn. Dethandlar om vår framtid, om våra barns ochbarnbarns framtid.Jag är också, fru talman, liksom många flyktingaruppriktigt mycket orolig över de våldsyttringar motinvandrare och flyktingar som uppmärksammatsden i vårt land, och jag fördömer demmed skärpa.Men är det inte så att allt hänger ihop? Det finnsnågot som kommer före respekt före demokrati,folkrätt och mänskliga rättigheter. Det är förmåganatt se vad som är rätt och fel och att ta hänsyn tillandra. I centrum för denna förmåga står den naknamänniskan och hur hon har behandlats från förstabörjan, som barn och som ung.Psykoanalytikern konstaterar attmänniskor som tidigt utsätts för svåra övergivandenoch kränkningar kan senare i livet sluta sig inomskal och förneka sitt behov av andra. Det som oftautmärker de unga pojkar som återfinns ifrämlingsfientliga organisationer och även på vårafängelser är att de saknar en trygg familj och en godfar, som de kan och vill identifiera sig med.Anf. 171 ():Fru talman! Det ofattbara hände. Trots en helvärlds längtan efter fred i Bosnien sade de bosniskaledarna nej till Owen-Stoltenberg-planen attinternationellt stadfästa de landvinningar somserber och kroater tagit med våld -- trots att de nuvet att de inte kan vänta något stöd i sin hopplösakamp. I den står de ensamma.Europa står helt förlamat inför folkmordet iBosnien. Det råder ett tystnadens förräderi -- ocksåi vårt land. står inför ofantliga utmaningar.Det politiska ledarskapet i lyser med sinfrånvaro. I jämförelse med ledarna i , ,och framstår nu somen verklig statsman.Den etniska rensning som både serber och kroaterbedriver med samma målmedvetenhet har ett ochsamma mål: att utplåna den bosniska stat somvärldssamfundet erkänt och invalt i FN, att fördrivaden muslimska befolkningen och att förinta demsom inte frivilligt ger sig i väg. Våld och terror,skändning och våldtäkt är systematiska medel attnå målet.Ett par miljoner bosnier är på flykt. Det är dettasom måste stoppas, inte att några av dem tagit sintillflykt till . Inför det mest fruktansvärdasom ägt rum på vår kontinent sedan Hitlersförintelse diskuterar kommuner hurmånga tusenlappar de skall få i extra statligt stödför att hysa de flyktande.Fru talman! Det är så svårt att ta ställning, sägs det.Men visst kan man ta ställning,för alla dem som villfortsätta leva tillsammans med vänner, grannar ocharbetskamrater -- oavsett etnisk tillhörighet. De ärmånga -- även i krigets Bosnien.I har muslimer, kroater och serber kämpatsida vid sida i försvaret av sin stad mot den serbiskamilisen.TV-bilden av de två älskande ungdomarna --han serb, hon -- omfamnande varandra iingenmansland, dödade av krypskyttar; på väg bortfrån hatet, till en framtid och och ett livtillsammans. Den bilden borde vara svar nog tillalla som säger att det är så svårt att ta ställning.Fru talman! gav , och Moskvapresident entydigt besked att inte ihandling skulle förhindra en uppdelning och ettutplånande av den bosniska statsbildningen.Den 3 juni frågade jag här i kammaren statsministerBildt om inte den s.k. Washingtonplanen innebaratt den väpnade aggression accepteras sombosniska serber och kroater med stöd av Serbienoch har begått. Statsministern svaradepliktskyldigast, som alla ledare: ''Nej, jagdelar inte den uppfattningen. ''När muren ännu stod kvar i , kunde Sverigeta öppen ställning för frihet, demokrati ochmänskliga rättigheter. följer vi som den mestexemplariske eleven i klassen EG i fotspåren, ävennär EG i sig är splittrat, som t.ex. i fråga omGreklands utpressning kring Makedonien.Förhandlingar om medlemskap får inte drivaSverige till tystnad. Då har inte i FN:ssäkerhetsråd att göra.Owen-Stoltenberg-planen är en entydig och slutligkapitulation. Den är ett förräderi också mot allademokratiska krafter i och , somEuropa lämnat i sticket. Hade ochThorvald lyckats tvinga Bosniensmuslimer på knä, hade de väl förmodligen fåttNobels fredspris.Fru talman!