prot · GG0951 · 1993-01-13 00:00:00 — Jag har en känsla av att det oftast ärmänniskor på central nivå som bildar sig enuppfattning om en verklighet som de egentligeninte känner till.I de regioner där det finns snö och man användersnöskotrar har man redan utvidgat de förbudszonersom finns kring städer och andra områden. Det sker alltså enanpassning för att människorna i städer ochtätbebyggda områden inte skall bli störda. Dennaanpassning har i stor utsträckning redan skett ikommunerna i Norrlandslänen.Jag har svårt att förstå varför man nu skall kommamed nya stora områden där man vill skapabullerfria zoner.Jag har naturligtvis inte begärt att statsrådet här idetalj skall redovisa vad som eventuellt kan kommaatt ske. Men om man lägger ut en utredning påRikspolisstyrelsen måste den ju ha ett syfte. Närman då kommer med sådana här, i mitt tycke,korkade förslag som bandmärkning, begränsningav motorstyrka, körkort och annat påterränggående fordon, tycker jag att statsrådetborde redovisa en prinicipiell syn. ju i alla fall de här frågorna inom sina domäner.Jag måste också ta tillfället i akt och ta upp fråganom den personliga integriteten som vi debatteradenär det gällde avskaffandet av fritidsbåtsregistret.Regeringens företrädare i kammaren poängteradedå gång på gång hur viktigt det var med denpersonliga integriteten. Bandmärkning påsnöskoter innebär ju att den väg man kört märksupp exakt. Det syns på avtrycken i snön. Jag tyckeratt statsrådet nu kunde ta chansen och redovisa sinprincipiella syn på detta. Är en bandmärkning avsnöskotrar ett hot mot den personliga integriteten?Anf. 44 ():Herr talman! Efter att tidigare ha arbetattillsammans med statsrådet i samma utskott underflera år är jag väl medveten om att statsrådet inte ärstockholmare, utan norrlänning som jag. Menförslag som kommer från den kungligahuvudstaden betraktar vi, som kommer frånperiferin, som Stockholmsförslag.Statsrådet säger att alla inte är medvetna om skall ta hänsyn till naturintressena. Jag trorinte att det hjälper med förbud, utan vad sombehövs är information. Det finns ingen expert,förutom utredarna och möjligtvis några påNaturvårdsverket, som tror på förbud. Alla som ärinsatta i de här problemen gör gällande att det heltenkelt är information som krävs.Man skall inte dra alla snöskoterägare över en kam.Precis som i trafiken finns det säkert också blandsnöskoterägare och snöskoteråkare sådana som äroförsiktiga. De som är mest oförsiktiga, tror jag ärde som kommer utifrån; de som tillfälligtvis hyr ensnöskoter. Okunniga som de är kör de oförsiktigtöverallt och visar ingen hänsyn mot andra.Jag hoppas att vi med den här debatten i alla fall harfått utredarna på rätt spår så att de kommer medandra förslag än de som offentliggjorts.Anf. 45 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att alla debatter är viktigaeftersom det alltid, som sade, ledertill nya vinklingar och ger signaler till dem som ärinvolverade i olika processer. De här debatterna ärju just ett led i en viktig process som skall leda framtill ett bra beslut. Jag vill också försäkra attåtminstone när jag leder arbetet att utifrånutredningsmaterial ta fram förslag är vi oerhörtlyhörda för remissinstanser och försöker se hur manskall kunna sammanväga olika intressen. Men vihar också ett ansvar att se till att vi värnar om vårmiljö och de kvaliteter vi har.Jag håller med om att informationär oerhört viktigt, om vi skall klara av frågan omallemansrätten på ett bra sätt; det gäller oavsett omdet är barmark eller snö. Man kan naturligtvisförbättra informationen.Polisen har inte fått i uppdrag av regeringen attutreda frågan. Polisen har uppmärksammat attproblemen med snöskotertrafiken har ökat, ochhar därför undersökt hur man skall kunna göra föratt nå dem som gör fel och se till att de som gör rättfår fortsätta att använda sitt bruksfordon. Det ärderas utgångspunkt. Jag har haft kontakt medlänsstyrelsen som också påtalar att det faktiskt finnsett problem med snöskoteråkandet. Man riktar sigju i den kritiken inte mot de människor i Norrlandsinland som behöver snöskotern som bruksfordoneller arbetsfordon i skogen. Jag är övertygad om attdet inte är det det handlar om. Det handlar omfritidsåkandet, där människor inte tar tillräcklighänsyn.Jag har fått brev från norra , från en ungpojke som säger som ni: Han tycker att snöskoternär nödvändig för dem som bor i inland.Samtidigt säger han att det finns de -- och dåhänvisar han till dem som bor söder om --som inte förstår sig på att använda snöskotern, ochhan har åsikter om hur man skall reglera detta. Detfinns människor som är bofasta i inlandoch ändå ser att det kan finnas problem.Jag tycker inte att vi i första hand skall semotsättningarna. Jag kan förstå att ni reagerar påförslag som kommer från olika instanser. Meneftersom de inte har kommit från regeringen tyckerjag inte att jag behöver ställas till svars för dem. Vitittar naturligtvis på frågan om personlig integritetnär vi lägger ett förslag och väger den mot deövergripande miljömål som har slagitfast. Jag vill återigen säga att har begärtav regeringen att man skall ta fram en samladaktionsplan mot buller och förslag som innebär minskar bullret i fjällområdet och iskärgårdarna. Det uppdraget försöker vi nu levaupp till. Vi kan ju fortsätta diskussionerna närutredningen har lagt sitt förslag och remissvarenhar kommit in. Då får vi anledning att kommatillbaka till den här diskussionen.När det gäller vilka som ingår i utredningen vill jagsäga att det finns representanter för ochHärjedalen, och dessa får väl ändå betraktas somNorrlands inland där det finns snö -- åtminstone nu.Anf. 46 ():Herr talman! Jag hade hoppats att statsrådet skullekunna ge några indikationer på att man inte ställerupp på de grövsta, som jag uppfattar det,dumheterna i utredningen. Vi får hoppas att de ärbortstädade när det kommer ettförslag till riksdagen.Det finns naturligtvis problem även när det gällersnöskotrar. Många svåra olyckor inträffar t.ex. pågrund av alkhololförtäring. Vi har haftolyckor där mineråriga, alltså personer ,varit inblandade. Men det är mycket viktigt att maninte skapar hårda byråkratiska regler för att kommaåt undantagen. Det krånglar bara till det för devanliga snöskoterägarna. Det är viktigt att notera.Mitt råd till blir framför allt attöverväga reglerna för hjälmanvändning. Det trorjag är mycket viktigt när man kör snöskoter.Prioritera frivilligutbildningen inomsnöskoterklubbarnas ram. Ta upp diskussionenmed försäkringsbolagen så att de skoterägare somgenomgår en frivillig förarutbildning får enordentlig rabatt på sin försäkring. Skapa en positivinställning till frivillig utbildning i klubbarna. Höjskoterklubbarnas status; det tror jag är viktigt föratt man skall komma till rätta med problemen.Sluta med att föra fram några hopplösa byråkratersförslag. Gör något positivt för att värna omsnöskoterns framtid. Lyssna på människorna,framför allt i de bygder där man kontinuerligtanvänder de här fordonen, och hör vad de tycker.Se upp litet för centralbyråkraterna ochregeringskansliet annars kan förslaget hamna snett.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1992/93:48 om och offentlighetsprincipenc1 > Anf. 47 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! Per Stenmarck har i en interpellationfrågat mig vad regeringen har gjort för att värna omden svenska offentlighetsprincipen i samband medEES-förhandlingarna, hur regeringen avser attfortsätta att värna om offentlighetsprincipen i dekommande medlemsförhandlingarna och omregeringen uppfattar den svenskaoffentlighetsprincipen som hotad genomnärmandet till EG.Jag vill inledningsvis ange den grundåskådning somjag menar bör prägla lagstiftningsarbetet i fråga omoffentlighet och sekretess vid ett närmande tillövriga Europa.Som Per Stenmarck pekar på äroffentlighetsprincipen grundlagsfäst genombestämmelser i tryckfrihetsförordningen. Principenom fri tillgång till de allmänna organens handlingarlades första gången fast i 1766 årstryckfrihetsförordning och har således gällt i vårtland . Den har därigenom satt sinprägel på den svenska förvaltningen och påverkatattityder och värderingar i samhället. Man kan sägaatt den sitter i benmärgen hos oss. Vi kan därförinte tänka oss att vara utan den.Även om offentlighetsprincipen och även deoffentliga funktionärernas yttrandefrihet ochmeddelarfriheten är omistliga inslag i vårrättsordning är de dock inte utan undantag.Inskränkningar i rätten att ta del av allmännahandlingar får därför göras om det är påkallat avhänsyn till vissa i 2 kap. 2 §tryckfrihetsförordningen angivna intressen, därbehovet av sekretess är särskilt starkt. Somexempel på sådana intressen kan nämnas riketsförhållande till annan stat eller mellanfolkligorganisation och skyddet för enskildas personligaeller ekonomiska förhållanden. Begränsningar avmotsvarande slag finns i yttrandefriheten ochmeddelarfriheten.Sverige och har länge varit ensamma om atttillämpa offentlighetsprincipen, men på senare århar även andra länder inom EG, t.ex. ,och , anlagt sammasynsätt. är dock, såvitt bekant, fortfarandeensamt om att ha principen grundlagsfäst.Även om några av EG:s medlemsländer alltsåtillämpar en offentlighetsprincip tillämpas den inteav alla och inte heller av EG som sådant. EG-institutionerna bestämmer själva om en handlingskall lämnas ut eller inte. Offentlighetsreglerna seralltså olika ut i EG och dess medlemsländer. EGställer heller inte krav på att dessa regler skallharmoniseras utan varje medlemsland får ha denlagstiftning som passar förhållandena i det landetbäst.På vissa håll i finns emellertidsekretessregler som medlemsländerna -- utifrånsina skilda utgångspunkter -- måste anpassa sinlagstiftning till. Det gäller framför allt sekretess förövervägandena vid möten och föruppgifter som enskilda enligt dessa regler skalllämna till eller till nationellamyndigheter om sina ekonomiska förhållanden.Sådana sekretessregler återfinns också i några av deEG-rättsakter som genom EES-avtaletåtagit sig att införliva med svensk rätt.Det är självklart att skall uppfylla deåtaganden som följer av . Dettainnebär emellertid inte att vi måste göra på precissamma sätt som man gjort i något av EG:smedlemsländer. Införlivandet bör i stället ske på ettsådant sätt som passar vår rättssystematik, ocksånär det gäller offentlighet och sekretess.Det bör i sammanhanget också framhållas att alltförhandlingsarbete, också det internationella, somregel ställer krav på viss sekretess så att t.ex. egnaförhandlingspositioner inte blir tillgängliga förmotparter i arbetet, vilket skulle göra att svenskaintressen inte kan drivas på bästa sätt. Också ettsådant förfarande som det hos kommissionen ochdomstolen för mänskliga rättigheter i ärkringgärdat med sekretess som kan te sigfrämmande för vår traditionella öppenhet. Det äremellertid svårt att hävda att skall avståfrån internationellt samarbete därför att detta ärförknippat med krav på sekretess i verksamheten.En annan sak är att med kraft bör drivauppfattningen att offentlighet är ett viktigt värdeockså i det mellanfolkliga samarbetet. Detta äringen orealistisk linje med tanke på att den svenskaoffentlighetsprincipen -- liksom bl.a.justitieombudsmannaämbetet -- tillhör de frånbörjan unika svenska rättsliga företeelser somsprider sig till att fler länder.Så till Per Stenmarcks frågor om vad regeringen hargjort för att värna om den svenskaoffentlighetsprincipen i samband med EES-förhandlingarna och hur regeringen avser attfortsätta att värna om offentlighetsprincipen i dekommande medlemskapsförhandlingarna.När det gäller offentlighetsprincipen och EES-förhandlingarna har statsrådet i ettinterpellationssvar redogjortför hur offentlighetsprincipen fungerar iinternationella förhandlingar samt förklarat attförhandlingsmaterialet rörande EES i denutsträckning det är möjligt nu skall offentliggöras.Som Per Stenmarck påtalar har den senaste tidenden svenska offentlighetsprincipens förhållande tillett EG-medlemskap uppmärksammats ochdebatterats i massmedierna och på andra håll,vilket jag i och för sig tycker har varit mycketpositivt. Från regeringens sida har vi vid upprepadetillfällen förklarat att vi inte anseroffentlighetsprincipen vara förhandlingsbar.Jag bestämde att besökaBryssel och klargöra den svenska inställningen, ochden besökte jag EG-kommissionen.För flera av dess företrädare, bl.a. dess vicepresident , redovisade jagdå den svenska offentlighetsprincipen och ladefram vår ståndpunkt i saken.Kommissionens företrädare visade sig vara välinsatta i den svenska offentlighetsprincipen och såginte några problem med att som medlembehåller den. Från EG:s sida fanns därför inteheller någon anledning att ta uppoffentlighetsprincipen imedlemskapsförhandlingarna. Man upplystevidare om att kommissionen i linje medsträvandena mot en ökad öppenhet kommer att dratillbaka förslaget om en EG-förordning omsekretess.Den oro som funnits, att den svenskaoffentlighetsprincipen vid ett EG-medlemskapskulle vara hotad, har alltså varit obefogad. Densvenska regeringens inställning i fråga omoffentlighetsprincipen har framförts till EG ochkommer även fortsättningsvis att med kraftframhållas.Anf. 48 PER STENMARCK (m):Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation. Svaret är i huvudsakutförligt och positivt och klarlägger regeringensinställning i frågan.Inför det som med mycket stormajoritet tog ställning till för några månader sedanfanns det ett antal frågor som många människor vartveksamma inför. Av dessa frågor ansåg jag attfrågan om hur den sedan långt mer än 200 årgrundlagsskyddade offentlighetsprincipen skullehanteras var den kanske allra svåraste frågan.Det fanns, och finns förmodligen fortfarande, hosmånga människor en gedigen osäkerhet ochtveksamhet inför det som man ansåg vara ettallvarligt och farligt misstag. Jag tror att dettaförhållande, i viss utsträckning, bottnade i ett antaluttalanden, uttalanden -- även från statsråd -- somonekligen inte var, som jag ser det, alldelesglasklara.Det skapade en osäkerhet om vad regeringenansåg, nämligen huruvida offentlighetsprincipenvar värd att försvara, huruvidaoffentlighetsprincipen var möjlig att förena med ettEES-avtal och ett EG-medlemskap och vilkakonsekvenserna genom skulle bli fördenna grundlagsskyddade rättighet. Jag tror attväldigt många människor resonerade precis på detvis som statsrådet uttrycker med orden: ''Mankan säga att den sitter i benmärgen hos oss. Vi kandärför inte tänka oss att vara utan den. ''Det är också värdefullt att statsrådet betonar attoffentlighet har ett viktigt värde också i detmellanfolkliga samarbetet. Framför allt bör dettavara en alldeles normal företeelse i relationernamellan demokratiska stater och även i relationernatill en organisation uppbyggd av demokratiskastater. Just därför tycker jag att svaret är positivt.Om det har rått tveksamhet kring regeringensinställning och regeringens intentioner att inför EGförsvara offentlighetsprincipen kan det nu knappastlängre råda någon tveksamhet.Det är, som jag ser det, tillfredsställande, attregeringen håller fast vid inställningen attoffentlighetsprincipen skall försvaras och attregeringen nu också aktivt har agerat i frågan.Statsrådet har redogjort för sitt besök i iförra veckan och för mötet med bl.a. vice president , då offentlighetsprincipendiskuterades. Jag har från flera håll fått bekräftatdet positiva svaret därifrån.I det svar som jag har fått sägs attoffentlighetsprincipen har fått ökad spridning blandEG:s medlemsländer. Det finns dock inte någonsådan princip inom EG:s institutioner. De avgör istället själva om en handling skall vara offentligeller inte. sägs också i svaret att varjemedlemsland får ha den lagstiftning som passarförhållandena i det landet bäst.Jag tycker ändå att det finns anledning för mig attställa några frågor när det gäller de kommanderelationerna mellan och EG.För det första: Av svaret framgår att det finns tvåområden där medlemsländerna måste anpassa sinsekretesslagstiftning. Det gäller handlingar frånministerrådet och sådana handlingar som enskildaskall lämna till företrädesvis EG-kommissionen.Går det att göra en uppskattning av hur stordel av de ärenden som vi på detta sätt kommer ikontakt med som blir undantagna från offentlighet,dvs. hur mycket ökar egentligen sekretessen genomett EG-medlemskap resp. genom ?För det andra: Menar statsrådet att det inte behövsnågra lagändringar av t.ex. den svenskasekretesslagen, vid ett EG-medlemskap?Anf. 49 ():Herr talman! Offentlighetsprincipen är en avhörnpelarna i svensk demokrati. Det är därför lättatt förstå att frågan om offentlighetsprincipen ochmeddelarfriheten blir ett hett debattämne när vi iett allomfattande integrationsarbete med andraländer närmar oss ett där öppenhet intealltid är lika självklar.Den svenska meddelarfriheten är ju helt unik ochmåste till varje pris hävdas vid förhandlingar ommedlemskap i . diskuterade vi häri , med anledning av ,regeringens proposition om ändring isekretesslagen. Regeringen säger sig ipropositionen se en möjlighet att i mellanfolkligasammanhang hävda den form av källskydd som görden svenska meddelarfriheten särpräglad. Detta är,enligt min uppfattning, en alltför svag och passivinställning. Regeringen måste i detta sammanhangvara mer bestämd. Vårt parti kommer med kraft attarbeta för att hävda den unika meddelarfrihetenoch på alla sätt bidra till att den skall förbli oanfrätt.Det som kanske har oroat den svenska allmänhetenmest är den låga profil som regeringen har intagitnär det har gällt att hävda meddelarfriheten ochoffentlighetsprincipen i europeiska sammanhang.Regeringen har gått som katten kring het gröt. Detär därför ett fall framåt när regeringen nu har fåttlitet drag under galoscherna, som det brukar heta,och förhoppningsvis inte längre tror att det går attsmyga med offentlighetsprincipen iförhandlingarna med EG.Statsrådet besök i får väl tastill intäkt för att regeringen, om än sent, börjat inseatt vi bäst bidrar till ökad öppenhet i genomatt offensivt försvara våra egna grundlagsfästafriheter.Den debatt om offentlighetsprincipen ochmeddelarskyddet som förts i harvarit både nyttig och välgörande. Den debattenskall vi fortsätta att föra. De som skall föra vår talanmed länderna ute i skall aldrig behövatveka om att offentlighetsprincipen är omistlig förden svenska rättsordningen och för demokratin iSverige.Sverige är ett öppet samhälle, och vi är många somvill att skall förbli det. Ett eventuelltmedlemskap i skall inte få ändra på detta. Destatsråd som kallar dem som slåss för ett öppetsamhälle för offentlighetsmaffian begår enligt minmening en stor politisk dumhet.I en tidningsintervju efter besöket i sägersig statsrådet vara stärkt i sin övertygelse omatt den svenska offentlighetsprincipen väl går attkombinera med EG:s nya öppenhet. De tvåsystemen är, enligt intervjun, skilda men inteoförenliga. Vad som menas därmed är inte alldeleslätt att förstå, enär det inte finns något ensartatsystem bland EG:s medlemsländer. Jag skulle sättavärde på om statsrådet ville utveckla detta i ettkommande anförande.Statsrådet utesluter i intervjun inte heller attoffentlighetsprincipen kommer att tas upp underförhandlingarnas gång. Skall det tolkas på ettsådant sätt att det är regeringens ambition att denunika svenska meddelarfriheten ochoffentlighetsprincipen skall stadfästas i enuppgörelse om medlemskap?Jag skulle vilja ge statsrådet några goda råd påvägen inför medlemskapsförhandlingarna med EG.Integrationsarbetet måste ske på ett sätt som ärförenligt med den svenska offentlighetsprincipen.Grundregeln skall vara att offentlighet gäller ochatt sekretess utgör sällsynta undantag. Det ärdärför viktigt att vi från svensk sida i det kommandeintegrationsarbetet hävdar vår tradition av storöppenhet i förvaltningen och att man intetillmötesgår för oss främmande sekretessintressen.Den svenska offentlighetsprincipen är inteförhandlingsbar. Enligt min mening är detnödvändig att en deklaration med denna innebördgörs av regeringens företrädare i förhandlingarnamed EG. När medlemsförhandlingarna är klaraskall det finnas en garanti att vår unikameddelarfrihet och offentlighetsprincip förblirokränkbara.Anf. 50 ():Herr talman! Flera problem när det gäller EG-anpassningen och som rör tryckfrihetsförordningenoch yttrandefrihetsgrundlagen har tagits upp idebatten. I detta sammanhang tas bara problemenmed offentlighetsprincipen och meddelarfrihetenupp.Vi har under EG-anpassningsprocessen redanerfarit problemen med en ökad mängdsekretessbelagt material. Det har skett inte minstinom EFTA-delegationen, där en stor mängdmateria har hanterats. harockså för den förra regeringen markerat att manansåg att sekretessbeläggningen av material varalltför omfattande. Vi har haft svårigheter att få tagi konsekvensbeskrivningar från svenskamyndigheter, osv.Nu säger man att offentlighetsprincipen och, såvittjag förstår, även meddelarskyddet inte ärförhandlingsbart. Under EES-processen fick viockså deklarationer från den förra regeringen attden på en rad områden inte tänkte ge vika. Detgällde miljö, arbetsmiljö, arbetsrätt, osv. Men ipraktiken fick den göra det och fickbara vissa tidsbegränsade undantag.Jag ser väsentligen tre problem framför mig. Detförsta problemet är frånvaron av offentlighet närdet gäller förberedelser för normgivningsprocesseninom EG. Där är hemlighetsmakeriet och bristenpå offentlighet betydligt större än i medvårt öppna förfarande meddepartementspromemorior, remisser och en öppendebatt.Det andra problemet är att själva besluten ärsekretessbelagda och inte öppna. Detta gör att endemokratisk process i viss mån blockeras därför inte säkert vet hur en minister har röstat. Mankan då alltså inte rikta in sig på att av dessa skält.ex. byta ut en regering. förs denna debatt i storutsträckning även inom EG. Såvitt jag förstår ärman på väg att lösa en del av dessa knutar så attmänniskorna inom EG får ett större hum om hurförberedelserna går till och hur besluten fattas.Det tredje problemet som jag ser rörmeddelarfriheten som, såvitt jag förstår, intebehandlas i detta interpellationssvar. Det är enspeciell konstruktion som inte har någonmotsvarighet inom EG. Jag tycker att det i vissutsträckning förbigås i detta svar.I de länder som nämns här finns vad jag förståringen ovillkorlig rätt att ta del av offentligahandlingar. Men det finns heller inte, när det ärfråga om en handling, någon sekretessbeläggningoch ingen skyldighet att vägra lämna ut den.Enligt vår meddelarfrihet finns det, utom i vissaspeciella fall, en möjlighet för tjänstemän inomstatsförvaltningen att lämna upplysningar ominnehåll i sekretessbelagda handlingar. Här menarjag att det kan uppstå problem och bli en kollision.Vi har redan sett, i det beslut som vi fattade förejul, att vi har fått göra en, visserligen liten menändock inskränkning i meddelarfriheten. Detfördes då en rätt lång diskussion ikonstitutionsutskottet om de här problemen. Detfinns en stark skrivning från majoriteten och enreservation från minoriteten, där man kraftfulltframhåller att den svenska offentlighetsprincipeninte får vara förhandlingsbar. Däri inbegriper jagockså principen om meddelarfrihet.Vi vet också att protesterade motdenna lagändring, så den debatten är redan i gång.Jag skulle gärna vilja höra en mer preciseradbeskrivning av hur man tänker sig att försvara densvenska meddelarfriheten.Anf. 51 ():Herr talman! Det kan möjligen varabesvärande för statsrådet att få höra på så mångainlägg, men jag skulle vilja tillföra debattennågonting som skulle kunna betecknas som deneuropeiska vardagen och med det somutgångspunkt peka på det betydelsefulla begreppetdynamik.Det vi har tillför det svenskaförvaltningslivet en ny byråkrati, och domstol.