prot · GG0951 · 1993-01-13 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:51Onsdagen den 13 januariKl. 9.001 § AvsägelserTalmannen meddelade att (-)avsagt sig uppdraget att vara suppleant ijustitieutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.Talmannen meddelade att (-)avsagt sig uppdraget att vara suppleant ilagutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.2 § Svar på interpellation 1992/93:50 omungdomspraktikplatserAnf. 1 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig--vad regeringen planerar för åtgärder förungdomar som genomgått enungdomspraktikutbildning,--vilka åtgärder regeringen avser att vidta för attungdomar inte skall tvingas in i ettsocialbidragsberoende, utan i stället ha rätt till denfrihet som exempelvis ett eget boende innebär,--vilka åtgärder jag som arbetsmarknadsministeravser att vidta för att ungdomspraktikanter inteskall kunna utnyttjas som gratis arbetskraft,--på vad sätt regeringen kommer att motverka attarbetsmarknadspolitiken utnyttjas för att snedvridakonkurrensen mellan olika företag samt--vilka åtgärder regeringen avser vidta för attungdomars ordinarie arbetsmarknad inte genomarbetsmarknadspolitiska instrument ytterligareminskas.Det försämrade arbetsmarknadsläget drabbar i storutsträckning nytillträdande ungdomar. Det ärfrämst för de litet äldre ungdomarna, 20--24-åringarna, som försämringen varit mest markant.Vårt land, och inte minst ungdomarna, drabbas nuhårt av sviterna av 80-talets inflations- ochspekulationsekonomi. Lägg till detta attlågkonjunkturen varit längre och svårare än någonberäknat.De hemmalagade 80-talsproblemen och deninternationella lågkonjunkturen har givit upphovtill den kärva arbetsmarknad och det svårabudgetläge som vi har . För att motverka densnabbt ökande långtidsarbetslösheten, framför alltbland ungdomar , var det därförnödvändigt att skapa en ny åtgärd. Åtgärden måstekunna nå en hög volym samt ge ungdomarnaarbetslivserfarenhet inom hela arbetsmarknaden.Samtidigt måste finansieringsfrågan lösas på ettgodtagbart sätt.En bakgrund till utformningen av det nya systemetvar att de befintliga åtgärderna för 18--19-åringarnainte alls uppnådde sitt syfte. Ungdomarna låstes ininom den offentliga sektorn, där möjligheten tillreguljärt arbete var och kommer att varabegränsad. Många av ungdomarna har dessutom enyrkesinriktning som arbete eller praktik inom denoffentliga sektorn inte kan tillgodose. En annanbakgrund var att snabbt växande skaror av 20--24-åringar skulle bli långtidsarbetslösa med de tidigaregällande arbetsmarknadsåtgärderna.Det är nu det nya systemetinfördes, och ungdomspraktiken fungerar överförväntan. Ungdomspraktiken gör det möjligt förarbetslösa ungdomar att trots det svåraarbetsmarknadsläget få delta i arbetslivet ochdärmed också i vuxenlivet.Av en enkätundersökning som AMS genomfört ibörjan av november framgår att av det totalaantalet ungdomar i ungdomspraktik återfanns5,inom staten, inom kommunerna,3,inom landstingen och i enskildaföretag. Av ungdomarna anvisade ungdomspraktiki enskilda företag fanns i företag medfärre än nio anställda. Målsättningen att geungdomarna tillgång till hela arbetsmarknaden harsåledes uppnåtts.Vidare har jag låtit genomföra en kartläggning avarbetsgivarnas kunskaper om och inställning tillungdomspraktik. på en god tillgång på praktikplatser.Arbetsförmedlingen har alltså möjlighet att välja utoch anvisa lämpliga praktikplatser. Därvid är detviktigt att arbetsförmedlingen alltid tar hänsyn tilleventuella konkurrenssituationer som kan uppstå.Vid årsskiftet var ca 80 000 ungdomar anvisadeungdomspraktik. Det är ett mycket stort antal somi enskilda fall kan skapa vissa svårigheter. Jag haremellertid uppfattningen att personalen vidarbetsförmedlingarna -- tillsammans medungdomarna själva -- värnar om att tiden påpraktikplatsen skall ge en värdefullarbetslivserfarenhet. Arbetsförmedlingen skallunder hela praktiktiden pröva ungdomarna motden reguljära arbetsmarknaden. Praktiken kanförlängas ytterligare en period om ett bättrealternativ inte går att finna.Alternativet, en hög långtidsarbetslöshet blandungdomarna, vore ett mångfalt större problem. Iflertalet länder i kommer den öppnaungdomsarbetslösheten denna vinter att ligga på20--30 %.Regeringen har målsättningen att alla ungdomarsom inte fått ordinarie arbete eller utbildning skallerbjudas åtgärder som rekryteringsstöd,inskolningsplats, starta eget, utbildning ellerungdomspraktik.Fru talman! Jag är övertygad om att denna vårmålsättning är en framtidssatsning som är avavgörande betydelse för tillväxt och utveckling ivårt land.Påståendet att ungdomarna tvingas in i ettsocialbidragsberoende genom ungdomspraktikenär oseriöst. Det är liksom tidigare ett stortantal ungdomar som finns i upphandladarbetsmarknadsutbildning eller inom det reguljärautbildningsväsendet. Dessa studerande ungdomarhar samma ersättning, dvs. utbildningsbidrag, somde ungdomar som har ungdomspraktik. Därvidlaghar kritiken varit tyst. Jag vill fastslå att ett mycketstort antal ungdomar hade varitsocialbidragsberoende om de inte hade fåttmöjlighet till ungdomspraktik medutbildningsbidrag. Det är enligt min meningmycket viktigt att framför allt unga människor gören direkt insats för erhållna belopp och att de i såliten omfattning som möjligt erhåller ''passivt''stöd.Fru talman! Jag kan inte acceptera ett synsätt därsatsningen, att via ungdomspraktik hjälpa inungdomar i arbetslivet, ställs mot andra insatserinom arbetsmarknadspolitikens område. Samtligapartier i ställer nu till min glädje upp förungdomspraktiken. Jag vågar påstå att det intefinns eller har funnits något annat förslag änregeringens, vilket på ett bättre sätt kan hjälpa våraungdomar från att riskera långtidsarbetslöshet ochutslagning från arbetsmarknaden.Anf. 2 ():Fru talman! Jag skall be att få tackaarbetsmarknadsministern för svaret, även om jagtycker att svaret till viss del har vissa likheter meden Vi i femman-tävling eller något liknande, därman säger: På fråga 1 har vi inget svar, och på fråga2 har vi inget svar. Tyvärr blir det till slut på sammasätt med alla frågor.Vi kan ha olika åsikter om detta system, och det vetjag att arbetsmarknadsministern och jag har. Jag ärkritisk mot systemet. Arbetsmarknadsministern ärdess konstruktör och är i grunden positiv till det,vilket jag har full förståelse för. När man för ensådan här debatt är det lätt att man framstår somantingen det ena eller det andra. Jag kan villigtmedge att detta system har en hel del mycket brafördelar som jag till att börja med skulle vilja taupp.Det är helt klart på det sättet att detta system hargett ungdomar möjlighet att i större utsträckningpröva på nya jobb och andra sysselsättningar somde annars aldrig skulle ha fått chansen att pröva.Denna satsning har inneburit att fler ungdomar harkommit in på arbetsmarknaden samt att de har fåttmöjlighet att jobba inom flera sektorer och intebara inom den offentliga sektorn.På samma sätt som jag som kritiker ser fördelarna idetta system, begär jag faktiskt attarbetsmarknadsministern, som konstruktör ochanhängare av systemet, skall förmås att senackdelarna i det. Det är dessa nackdelar som jaghar försökt ta upp i min interpellation. Tyvärr görarbetsmarknadsministern inte det i sitt svar, vilketär oroväckande. Detta görarbetsmarknadsministern olämplig somarbetsmarknadsminister.I min interpellation har jag ställt fem konkretafrågor som arbetsmarknadsministern konsekventhar valt att undvika att svara på. Ändå är dettafaktiskt frågor som allt fler ställer.Under sommaren 1992 blev , 20år, från uppsagd på grund av arbetsbrist frånden inskolningsplats som han hade haft under ettår. fick han från samma företagerbjudande om samma jobb somungdomspraktikant.Det här är ett ganska typiskt exempel på det vi harvelat peka på. Många företag sköter detta på ettmycket seriöst och bra sätt, men i vissa fall harföretag valt att utnyttja ungdomspraktikplatsernapå sådant sätt att ungdomar har blivit gratisarbetskraft.Vi vill att arbetsmarknadsministern skall försökaförklara för oss vilka incitamenten är för företagenatt betala lönekostnader för ungdomar näralternativen är helt gratis. Vi ser en ordinariearbetsmarknad som faktiskt är värre för ungdomarän den varit tidigare, just för att det inte finns någonanledning att betala för arbetskraften om man kanfå den gratis.Men, kan man då säga, ungdomspraktikplatsernaskall vara i utbildningssyfte. Så står det ipropositionen. Jag tror att man kan gå till vilkenarbetsförmedling som helst, till nästan vilkenlänsarbetsnämnd som helst och få samma svar somexempelvis på länsarbetsnämnden iJönköpings län har gett: Vi har naturligtvis ingasom helst resurser att kontrollera om villkorenuppfyllls. Det är just det vi säger. Det är just detvi vill ha svar på av arbetsmarknadsministern: vi se till att de här villkoren, som vi politikerhär i har ställt oss bakom och som ävenni i regeringen har ställt er bakom, uppfylls?Arbetsmarknadsministern poängterar att det intefinns något alternativ, och att samtliga partier iriksdagen ställer upp bakom de här åtgärderna. Detär en sanning med viss modifikation. Jag måstemedge att man i krispaketen gick med på detta somen del av en större överenskommelse. Men somBörje väl känner till röstade bl.a.socialdemokraterna emot förslaget när det varuppe i . Sedan blev vi tvungna attkompromissa igenom det i ett krispaket, det är heltriktigt.Det finns flera olika skäl till att ta upp den härfrågan. Ett skäl är att ungdomar utnyttjas. Men vihar också det skälet att fler och fler företag kännersig misshandlade. De som väljer att inte utnyttjasystemet är de som drabbas. Det får en oerhörtsnedvridande konkurrenseffekt på företag. Dettaär också en fråga som vi möter från allt fler företagoch som vi har velat ha svar på. Inte heller här fårvi veta vad avser att göra.Jag har viss förståelse för att intedirekt vill diskutera om det handlar omsocialbidragsberoende eller inte. Han väljer i ställetatt konstatera att det finns många andra system somockså ger socialbidragsberoende. Personligentycker jag inte att det är någon lysande idé att hapolitiska system, som skapar beroende avbehovsprövade bidrag ute i kommunerna.Man kan tolka arbetsmarknadsministern litet grandsom att det är helt okej med politiska system somskapar beroende bara det finns ett liknande systemtidigare. Det har jag litet svårt att inse. Personligenanser jag att alla politiska beslut som explicit lederin människor i ett nytt bidragsberoende är inte baradåliga, utan faktiskt felaktiga.Slutligen har jag frågat vad som kommer att händanu? Vad kommer att hända deungdomspraktikanter vars anställningstid varbegränsad ? Kommer tiden attförlängas? I propositionens ursprungliga text stoddet att det skulle till särskilda skäl för att tidenskulle förlängas. Även här är beskeden faktisktdåliga. Har regeringen andra planer? Funderarman på vad som skall komma efterungdomspraktikplatserna? Jag hoppas att så ärfallet.Anf. 3 ():Fru talman! har interpellerat omungdomspraktikplatserna därför att det är en storoch viktig fråga för många av oss ungdomar. Jag haranmält mig till den här debatten därför att jagtycker att det är viktigt att diskutera detta. Jagtycker att ungdomspraktikplatserna inte barahandlar om den tekniska konstruktion som finnsbakom systemet. Jag vill också diskutera vadsystemet faktiskt står för rent värdemässigt för osssom är yngre.Arbetslösheten fortsätter att stiga. Prognosernainför framtiden blir allt dystrare. Vi förklarar detmed rådande lågkonjunktur, med bristande exporttill den övriga världen, med en negativ utvecklingför industrin i allmänhet och att vi står inför storaomrationaliseringar. I sitt sammanhang är detnaturligtvis också en del av svaret. Men för varjeenskild människa som drabbas av alla de problemsom arbetslöshet står för räcker det inte somargument för att man måste stanna hemma.För alla unga som direkt efter skolan blir arbetslösablir problemen annorlunda och på många sätt ocksåmycket större. Ungdomspraktikplatserna harfungerat ett tag . Perioden närmar sig slutet fördem som erbjöds platserna först. Vad händer meddem nu? Erbjuds de en ny praktikperiod? Erbjudsde nya stämplingsdagar, om de har rätt till det?Erbjuds de understöd? Vilken attityd kommerregeringen och övriga samhället att visa deungdomar som direkt efter skolan blev erbjudnaungdomspraktikplatser därför att det inte fannsnågot annat utrymme för dem i samhället? Vilkeninställning och vilka värderingar inför framtidentror arbetsmarknadsministern att det innebär?Arbetslösheten är inte längre bara ett tillfälligtproblem. De stora bekymmer som arbetslöshetenhar inneburit för många människor kommer inte attta slut trots en eventuell högkonjunktur. Vi har nya generationer av möjlig och frisk arbetskraftsom aldrig fått chansen att visa vad de kan elleraldrig fått chansen att vara delaktiga i ett störresammanhang. Vi har ungdomar som inte längre harnågon tro till att de över huvud taget kommer attkunna få något jobb alls . Hur skall vi tatag i det? Hur skall vi motivera dem att fortsätta atttro att vi genom våra politiska beslut ändå vill skapaförutsättningar och erbjuda möjligheter?Regeringens löften blir inte trovärdiga. Pratet omen ljusning i mörkret verkar naivt när alla siffroroch beräkningar pekar på någonting annat.Kommer det att finnas någon tilltro tillatt politiken i sig står för något gott om inte deungdomar som kliver in i arbetslivet erbjuds ensen vettig chans eller möjlighet?Regeringen visar, tycker jag, att man inte ser såallvarligt på allt vad det innebär att aldrig få tillfälleatt bli delaktig i samhället. Man menar att vi måstespara oss ur krisen. Men jag är rädd för att debesparingar som vi gör nu kommer att stå oss dyrt iframtiden, både ekonomiskt och i politisktförtroendekapital.Det finns vissa saker som man måste vårda oavsettom det är låg- eller högkonjunktur. Tilltron tilldemokratin och det politiska systemet är ett sådantvärde.Vilket budskap kommer arbetsmarknadsministernatt ge alla de ungdomar som under sin praktiktidfått uppleva att de använts som billig arbetskraft?De har fått hoppa in i arbetslag och ersätta sjukaarbetskamrater eller rent av uppsagdaarbetskamrater. De har saknat handledare ocherbjudits platsen för att det t.ex. har saknats folk ijulruschen, som man uttryckte sig i en av affärernapå Drottninggatan.Regeringen har sagt att man förespråkararbetslinjen. Det gör jag också. Om man gör detfortfarande skulle jag vilja veta hurarbetsmarknadsministern anser att det fungerar . Är ungdomspraktikplatserna ett led iarbetslinjen eller är de något annat?Anf. 4 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Stort sett finns det ingen viktigare frågaän att tillgången på ordinarie arbeten ökar och attvi kommer tillbaka till en fullgod ordinariearbetsmarknad. Det går inte att på ett aktivt ochmeningsfullt sätt ha ett mycket stort antalmänniskor i tillfälliga åtgärder och rulla problemetframför sig. De tillfälliga åtgärderna måste kunnaavlösas av ordinarie arbete. Detta är ett stortproblem och en gemensam fråga för riksdag ochparter att verkligen resonera om och föra framåt.Respekt för ekonomiska underskott eller ickerespekt är ett problem jag kan förstå. Personligenhar jag en oerhörd respekt för ett statligtbudgetunderskott runt och förett växande underskott i de fonder som ligger undermitt departement. Det är pengar som behövs vidarbetslöshet, pengar som skall gå till dem somdrabbas av konkurser. Där har vi ytterligare ettfemtiotal miljarder på årsbasis.Inte någon av oss förstår hur mycket pengar dessamiljarder egentligen är. Men man kan översätta dettill att de som arbetar skulle behöva arbeta in60 ytterligare per person för att vi skulleha balans i mina fonder och i statens budget. Då ärdet faktiskt ett problem som man måste visa storrespekt för.Vi har gjort en enkät hos företagarna. Där ärresultatet så bra att jag personligen inte tror på det.I september när räntan var som högst ochbesvärligast och vi hade krisuppgörelser var ochvarannan dag, trodde företagarna att ochdrygt det av ungdomarna efter praktikperiodenskulle kunna gå över till ordinarie anställning,kanske med rekryteringsstöd, eller rakt av medavtal. Det är ett mycket fint tal, om det är sant.Jag har för egen del kanske träffat ett femtiotalungdomspraktikanter. Jag vet inte om jag har hafttur. Jag har mött så positiva attityder. Jag har intemött en enda negativ attityd. Men jag har varit medså länge så jag vet att har man 80 000 personer iungdomspraktik finns det naturligtvis en och annansom inte anser sig ha hamnat perfekt. Men så är detockså när var och en av oss söker till ordinariearbetsmarknad. Man trivs inte i alla positioner,även om det är ordinarie jobb.Det görs nu också en enkät som är riktad tillungdomarna, de som är ungdomspraktikanter. Detär en typ av IMU- eller SIFO-undersökning, vilketföretag det nu var. När den blir klar är det ocksånågonting att beakta i det fortsattaplaneringsarbetet.När det gäller den 20-åring som har mina tjänstemän varit i kontakt medaktuell arbetsförmedling. Den inbjuderriksdagsmannen att på arbetsförmedlingen få faktai fallet. 20-åringen hade ingen ordinarieanställning. Han hade en inskolningsplats. Det varen arbetsmarknadsåtgärd. Men det är svårt för migatt diskutera enskilda fall. kvarstår.Det har också i samband med den proposition somantogs sagts att en ungdomspraktikant kanfå en andra praktikperiod, men då i annat företag,så att man breddar erfarenheten och kunnigheten.Det är också meningen att man, om man tyckermycket bra om den unge praktikanten, skall visaintresse. Arbetsförmedlingarna skall närpraktiktiden går ut arbeta på att försöka få inungdomarna som ordinarie. Det vore fel attförlänga praktiken på samma företag.Härmed tycker jag att jag har givit en del ytterligaresvar.Anf. 5 ():Fru talman! Jag ber att få tackaarbetsmarknadsministern, för nu blev det litet merkonkret. Det känns skönt att veta detta.Jag delar den oro som arbetsmarknadsministernkänner för de underskott som finns exempelvis istatens budget och i de arbetsmarknadspolitiskafonderna. Jag har full förståelse för den.Jag läste med stort intresse endebattartikel av regeringens statssekreterare på s.3i . Han förklarade med varm hand inte får skjuta över kostnaderna på nästageneration. Jag är helt inne på den linjen. Jag hållerhelt med om den och har full förståelse för denlinjen. Men jag ser inte vitsen med att föra överkostnaderna till nästa generation . Jag ser inteskillnaden mellan att göra det eller i morgon.Det ter sig ganska likgiltigt för flera ungdomar.Sanningen är att den ersättning man får liggerunder socialbidragsnormen. Det är ungdomarnasom i mångt och mycket har fått ta smällen förarbetslösheten. Flera kommuner har undersommaren t.o.m vägrat ungdomar socialbidrag. Dehar velat ha ett eget boende utanför hemmet efterdet att de blivit . vet jag att jag skalldiskutera detta med socialministern. Jag tänkerinte diskutera det med arbetsmarknadsministern,men det finns en koppling. Ungdomarna har ingenmöjlighet att försörja sig påungdomspraktikplatserna. De har ingen möjlighetatt få ut socialbidrag. Därför får de heller ingenmöjlighet att flytta hemifrån när de så önskar.Det är just detta vi försöker poängtera och som visåg som något oroväckande när förslaget kom. Detblir en fälla där ungdomar egentligen har ett endaval. Det förstärks av att regeringen inte tillräckligthar utökat antalet platser på högskolan, vilket gördet omöjligt för ungdomar att komma in där. På detsätt som vi försöker poängtera drar man ocksåundan den ordinarie arbetsmarknaden.Jag delar självklart arbetsmarknadsministernsförhoppningar att åtgärderna skall leda till attmånga ungdomar får jobb efter det att de hargenomgått ungdomspraktiken. Men jag tror attföretagen målar upp skönbilder. Där kan jag ocksåinstämma med arbetsmarknadsministern, för dettrodde han också. Det är klart att de som har nyttaav ett system aldrig kommer att säga att det ärfelaktigt eller att det finns risk för att det inte gerde effekter som politikerna vill. Därför tror jag attarbetsgivarna målar upp en på tok för positiv bild.Sedan har vi de konkurrenssnedvridandeeffekerna. Jag är väl medveten om att allaarbetsmarknadspolitiska åtgärder innebär att deföretag som utnyttjar eller tar del avarbetsmarknadspolitiska åtgärder får en någotlägre arbetskraftskostnad. Jag tycker ändå attarbetsmarknadsministern borde fundera på de härfrågorna. Det blir fler och fler företag där man ärmycket upprörd över och sur på att man missgynnasav att andra företag har i det närmaste gratisarbetskraft.Ulrica var inne på att vissa företagutnyttjade praktikanterna som arbetskraft. Jag harsåväl en platsannons som artiklar om DennisSvensson, , i , vilka jag med glädje skallöverlämna till arbetsmarknadsministern. Jag villbara konstatera att systemet blir alltmerpermanent, och jag är orolig för att vi får ettugndomslönesystem.Anf. 6 ():Fru talman! Jag vill bara kort tackaarbetsmarknadsministern för delar av svaret. Jagskulle vilja diskutera mer vår inställning till hur viskall bemöta de ungdomar som kommer ut isamhället. Jag skulle vilja diskutera mer vilkenattityd samhället skall visa alla dem som kännerhopplöshet på en gång inför att aldrig behövas i denstora process som vi allihop gärna, om vi kan, villvara delaktiga i för att kunna bygga och skapanågonting bättre för framtiden.Jag har också respekt för det underskott som vi hari budgeten. Jag tror att alla vi yngre nog ärmedvetna om att vi inte kommer att få uppleva denstora generositet som samhället kanske har visatunder . Det accepterar vi.Men det är skillnad mellan att låna pengar tillkonsumtion och att låna pengar till att investera iolika saker, t.ex. i infrastrukturen. Det är skillnadmellan att låna pengar till att betala ut understödoch kontantstöd och att låna pengar till att skapajobb. Detta skulle jag vilja attarbetsmarknadsministern kommenterade litet mer.Mina funderingar gällde inte heller direkt vilka somtrivs eller inte trivs på ungdomspraktikplatserna.Jag är medveten om att alla inte trivs överallt,kanske allra minst på den skola de just har lämnat.Men jag reagerar mot det sätt som ungdomar iblandhar använts på när de kommit ut påungdomspraktikplatserna och mot den attityd somföretagen ibland visar de ungdomspraktikanter somde tar emot.Anf. 7 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! räknar man med att i runda talhälften av dem som är anställda inom sektornnäringsliv jobbar i företag som går med förlust. Vihar en del som jobbar i hyggligt välmående företag.Men vi har också en mycket stor skara som jobbari företag som nätt och jämt går ihop. Detta ärnaturligtvis otillfredsställande och farligt. Det ärförst när man har en viss lönsamhet som manoffensivt vågar satsa framåt och investera förframtiden.Speciellt oroad är jag naturligtvis för dem somarbetar i företag som går med förlust. Harföretagen gjort eller två blir de uttömda,vilket leder till ett stort antal konkurser. Att få uppen godtagbar lönsamhet i svenska företag -- intesådan ''jättelönsamhet'' som under första halvan av80-talet -- är viktigt för att få fram ordinarie jobb.Högskolan nämndes här. har dettillkommit 18 000 nya högskoleplatser.Genomsnittet var 1 100 . Jagför en ständig dialog medUtbildningsdepartementet och andra departement.Framåt vårvintern kanske vi har i olikaarbetsmarknadsåtgärder. Det tål inte att ha mycketmer där, utan det är från min och regeringensutgångspunkt intressant att det görs extrasatsningar på infrastrukturen. Dessa har nutredubblats, och vi räknar med att de skall kunnahålla framöver. Vi vill att så många sommöjligt skall få tillfälle till högskoleutbildning. I det''förejulspaket'' som var vårt gemensamma ingicksatsningar på komvux, folkhögskolor m.m. Detsom går att driva fram tar dock sin lilla tid attkraftigt bygga ut, men det skall göras, och det ärintressant i den här situationen.Jag lovar er att jag funderar på dessa problemväldigt mycket. Det som händer när vårterminen ärslut är att ytterligare ett antal ungdomar gör, fulltriktigt, anspråk på att komma in påarbetsmarknaden. De är då färdigutbildade.