prot · GH098 · 1993-10-15 00:00:00 — Det ärde högt uppsatta byråkraterna och tjänstemännensom fattar beslut och har ansvar för beredningar.Man borde förresten dela ut tillsvenska folket i stället för att försöka sila materialetoch tala om vad det handlar om.Anf. 40 () replik:Herr talman! Det är naturligtvis riktigt att EG i vissmening befinner sig i en kris. Man ser att man harstora svårigheter och är på det klara medhur de skall angripas.Det är viktigt att man som man ser de härproblemen försöker tänka sig utan EG. Omman helt enkelt lyfter bort den organisationen ochEuropas stater i stället för sin politik i öppenrivalitet mot varandra blir det inte mycket kvar avskillnaden mellan dagens situation och den vi hadei mellankrigstiden.Trots EG:s svagheter och brister är det ändå EGsom inger hopp om att det skall gå att lösa deproblem som har, genom samarbeteoch samverkan -- inte genom konflikter och stridermellan länder och folk.Vi kan naturligtvis välja att stå utanför detta om vianser att priset är för högt. Men ett utan detsamarbete som EG kan erbjuda vore ett Europasom hotades av mycket stora faror.När det gäller inflytande är det naturligtvis så attEG precis som dels har folkvalda, politiskaorgan, dels har administrativa organ. Precis som iSverige är det direkta folkliga inflytandet starkasti de politiska organen. I EG handlar det om EG-parlamentet och ministerrådet. Däremot ärinflytandet inte lika direkt i de administrativaorganen. Det gäller också . Vi har inte ettfolkligt val av generaldirektörer i de centralaämbetsverken, men vi har en folklig kontroll överhur de fungerar genom de politiska organen. Dethar man också i EG där ministerrådet ochEuropaparlamentet utövar kontroll över hur deadministrativa organen fungerar. Det finns ingenprincipiell skillnad.Bengt kan ha starka invändningar mot hurpolitiken förs i EG. Men jag tror att har starka invändningar mot hur politikenförs i . Anser också att vi börgå ur ? Ur hans synpunkt är säkert inteheller den svenska politiken idealisk i allaavseenden.Anf. 41 () replik:Herr talman! Nej, det anser jag inte. Här har folktrots allt att ta hänsyn till helheten i politiken iallmänna val. Vi har inte lyft över den mängd beslutsom fattas i riksdag till våra myndigheter.Vi kan ta regionalpolitiken som exempel. Denyttersta övervakaren och slutinstansen iregionalpolitiska frågor som rör statsstöd kommeratt vara . Jurister kommer alltsåytterst att avgöra vilken typ av regionalpolitik mankan föra i . är det riksdag.På det här sättet kan man gå igenom fråga efterfråga. Det samlade intrycket är att vi lyfter över enrad problem ifrån politikens fält till juridikens. Ja-sidan skulle nog tjäna på att tala om att det förhållersig på det sättet.Det går naturligtivs inte att tänka bort EG. Sådanaintellektuella övningar är tämligen meningslösa.Däremot kan vi ju fundera på hur ett samarbete iEuropa skall kunna utvecklas somdemokratin faktiskt stärks och parlamenten iEuropa får ett avgörande inflytande överutvecklingen.Anf. 42 () replik:Herr talman! Även i , , måstefaktiskt de politiska besluten fattas inom ramen förde lagar som gäller. Det kan förekomma även iSverige att politiska beslut ogiltigförklaras genomen lagprövning eller att politiska beslut intetillämpas på det sätt som vi kanske trodde när vifattade dem därför att det finns lagar som måsteföljas.Om man tycker att domstolarnas och deadministrativa organens sätt att tolka lagarna ärfelaktiga, kan vi inte överpröva detta från politiskainstanser. Vi måste i stället ändra lagarna. Detfungerar precis på samma sätt i EG. Om man frånpolitiskt håll anser att tolkar EG:slagstiftning på ett sätt som man inte gillar, får manändra lagarna genom politiska beslut. Det är ocksåmöjligt i EG. Det finns ingen stor principiellskillnad mellan EG:s och nationen sätt attfungera. Lagar råder i bägge fallen.Skillnaden är naturligtvis att EG utgör ettinternationellt samarbete, vilket innebär att detinte bara är som bestämmer. I densamhällsanalys som gjorde i detförflutna fanns en insikt om att intebestämmer ensamt, inte ens på de områden där vikanske har en formell beslutanderätt. är defacto en del i ett internationellt samspel, där viunder alla omständigheter tvingas ta hänsyn till deninternationella utvecklingen.Skillnaden är att om vi står utanför blir våramöjligheter att påverka den internationellautvecklingen mycket, mycket mindre än om vi ärmed. Det kan mycket väl visa sig att svenska folketsinflytande över sitt eget öde blir större om vi finnsmed och påverkar den här internationellautvecklingen än om vi står utanför och för enständig anpassningspolitik.Anf. 43 Statsrådet ():Herr talman! sökte en bekräftelsefrån regeringens sida på att den militäraalliansfriheten som syftar till att skall kunnahålla sig neutralt i händelse av krig i vårt närområdeutgör en grundval för våra förhandlingar med EG.Mitt svar är: ja.I mitt öppningsanförande inför EG:s ministerrådden slog jag fast att den svenska militäraalliansfriheten alltjämt består, och sedanutvecklades vår syn på detta. Detöppningsanförandet utgör självfallet fortfarandeutgångspunkten för våra förhandlingar med EG.Anf. 44 () replik:Herr talman! Jag uppskattar den markering somstatsrådet gjorde här. Iblandförekommer nämligen ovanan i debatten att mansäger att den svenska neutralitetspolitiken intelängre är aktuell men att alliansfriheten består.Sedan slutar man där utan att också påpeka attsyftet med alliansfriheten faktiskt är att vi skallkunna vara neutrala i händelse av ett krig i vårtnärområde. Det här kan ibland leda tillmissförstånd där man tror att vi har genomförtsäkerhetspolitiska förändringar som är mycketstörre än vad de är.När vi talade om neutralitetspolitikbetydde det aldrig att vi var neutrala i fredstid. Detbetydde : alliansfrihet i fred syftande tillneutralitet i krig. När vi talar om alliansfrihetär det i grunden samma sak; en alliansfrihet i fredför att vi skall kunna vara neutrala i händelse avkrig.Jag tror att det är angeläget inte minst i dekontakter som vi har med våra -- förhoppningsvis --blivande samarbetspartner i den europeiskaunionen att inte skapa osäkerhet om detta. Detskall vara helt entydigt att fundamentet i densvenska säkerhetspolitiken -- alliansfrihet i fredmed inriktning på att vi skall kunna vara neutrala ikrig -- består och inte har förändrats.Anf. 45 Statsrådet ():Herr talman! Jag delar nog att det är viktigt att det inte råder någonoklarhet om den svenska uppfattningen. Därför harvi så tydligt redovisat den i vårt grundläggandedokument i förhandlingarna, nämligen detanförande jag höll den 1 februari.Den militära alliansfriheten består alltjämt. Detgör den i den värld som håller på att utvecklas. Detär självklart att de säkerhetspolitiskaförutsättningarna förändras, men så som läget är är utgångspunkten den som angavs i anförandetden -- och ingen annan.Anf. 46 ():Herr talman! Den europeiska politiken måsteeffektiviseras och koncentreras kring frågor omekonomisk utveckling och en säkerhetspolitik somtryggar fred och samexistens.Det är med kritiska ögon vi följer den passivitetsom råder, inom några av EG:s medlemsländer,beträffande ratificeringen av . Politisktaktik och långbänkar möter på tröskeln tillden Europagemenskap som vi önskar engagera ossi.Det största steget mot ett närmaresamarbete mellan EG- och EFTA-länderna, , borde ha ratificerats för sex månader sedanav alla EG:s medlemsländer. Detta kan inteuppfattas som vare sig välkomnande eller effektivthandlat. Utan starka motiv har man dragitgodkännandet i långbänk.De nu pågående medlemskapsförhandlingarnakommer att bli ett mått på den flexibilitet ochprogressivitet som medlemsländerna ochkommissionen förmår frambringa och tillämpa,både på de politiska och på de marknadsmässigaområdena.Kommer subsidiaritetsprincipen att lyftas fram somen politisk ambition och bli den ledstjärna som haruttalats av ledamöter i ministerrådet? Rimligen bördenna princip ge ökade förutsättningar för de nyamedlemmarna till lokala politiska ochmarknadsmässiga ambitioner, utan att hamna imånadslånga förhandlingar med kommissionenkring harmonisering av teknikaliteter.Låt mig ge några exempel på problem inom olikaförhandlingsområden som borde kunna lösas meden flexibilitet och subsidiaritet som mål.Sverige kräver produktionsstöd till det arktiskajordbruksområdet i . blir detsvenska jordbruket väl rationaliserat när Sverigeblir medlem i EG. I stället för ett nykonstrueratarktiskt stöd till borde kunna få enpermanent ''rabatt'' på avgiften till EG:s budgetoch tillåtelse att fritt disponera dessa pengar förjordbruket i lågproducerande områden i Sverige.Detta skulle effektivt bidra till färre regleringar ochbyråkrati för både EG och Sverige.Vidare bör EG:s medlemsländer bibringas deninsikten att om skall kunna bli medlem igemenskapen måste problemet med de svenskaalkoholmonopolen lösas på ett för den svenskaopinionen positivt sätt. Det är ett faktum att över15 % av svenska folket arbetar aktivt iorganisationer som av hälsomässiga skäl slår vaktom vår alkoholpolitik och därmedalkoholmonopolen. Detta går inte att förhandlabort om vi skall nå ett ja i folkomröstningen.Herr talman! Den snabba tekniska och ekonomiskautvecklingen i världen ger inte utrymme förEuropas länder att föra en inre kamp omdetaljlagstiftning, institutionell byråkrati ochekonomiska beräkningsmodeller för att nåmillimeterrättvisa i alla avseenden. Situationenkräver att de aktiva och självständiganationalstaterna får en effektiv organisation församverkan mellan länderna -- EG/EU -- därutvecklingsfrågor och avreglering kan ges ett stortutrymme på dagordningen.Om den europeiska gemenskapen skall kunnautvecklas till en zon av ekonomisk tillväxt ochutveckling i global konkurrens med , Japanoch ASEAN-länderna, måste organisationeneffektiviseras och inriktas på övergripandestrukturella mål för forskning och utveckling, ökadsysselsättning och social välfärdsutveckling.Hela är nu inne i en djup och allvarliglågkonjunktur. Trots att den inre marknaden saktahar börjat verka kan man inte se någon påtagligekonomisk återhämtning. Uppenbarligen har dentekniska utvecklingen halkat efter och försämratproduktionsvillkoren och därmedkonkurrenskraften för Europa.Vårt välstånd har byggt på frihandel och ennationell ekonomisk politik. Till detta måste nuockså komma gemensamma ansträngningar på detekonomisk-politiska området övernationsgränserna. Den mycket starkainternationaliseringstrenden kräver ett samarbetemellan länderna i väl etablerade förhållanden.I framtiden kommer vi att möta en rad globalaproblem som kräver samverkan för ett resoluthandlande. Låt mig nämna några av dessaområden:-- Arbetslösheten inom .-- Migrationsproblemen i samband medbefolkningsexplosionen i .-- Den ekonomiska klyftan mellan rika och fattigaländer som leder till flyktingströmmar både syd-nord och öst-väst i förhållande till .-- De globala miljöproblemen som leder till ökadohälsa.Vi är många européer som ser problemen, ochförväntningarna på bra lösningar är mycket stora.Till detta engagemang och arbete är vi svenskarinbjudna att delta med största kraft.Det är med beklagan jag konstaterar attmedlemsländerna är merintresserade av vad vi har med oss till dettasamarbete än vad vi kan uträtta i ett sådantsamarbete.Herr talman! Svenska folket kommer inte attacceptera en stor klump medförhandlingskompromisser i elfte timmen. Vibehöver förhandlingsframgångar nu -- för att kännavärmen söderifrån till denna höst.Anf. 47 () replik:Herr talman! pratade vackertom EG:s mission för de fattiga folken och motkrigen. Det är bra. Men det finns andrauppfattningar i världen om EG:s attityd. EGbeskylls för stormaktsfasoner på sina håll.När EG skickade nödhjälp till Röda korset attanvändas i fanns inte EG:s symbol medde 12 stjärnorna med på paketen. Röda korsetuppgav i en dansk tidning att EG krävde attför att denna hjälp skulle få distribueras iJugoslavien EG:s symbol måste finnas med påpaketen. Kravet från EG var inte förhandlingsbart.Detta väckte en viss bestörtning inom Röda korset.Man tyckte att det fanns en viss unionschauvinismi hjälpen till de fattiga och förtryckta.Har någon synpunkt på detkravet från EG till Röda korset?Anf. 48 ()replik:Herr talman! Jag kan bara tolka det så att BengtHurtig har samma bekymmer som jag. Jag tyckeratt EG:s och medlemsländernas agerande i olikasituationer bör effektiviseras och förbättras. Detgäller säkert i fråga om nödhjälp.Jag kan förstå att det uppstår kontroverser i ensituation där gemenskapen behöver känna en vissidentitet i hjälpverksamheten. Jag är inte bereddatt säga att den nämnda handlingen var den bästatänkbara. EG och den blivande unionen behöverutvecklas. Jag menar att det går åt alldeles förmycket kraft åt det inre arbetet där man strider omsmå saker, när det egentligen finns världsproblematt engagera sig i. Detta lyser också igenom i depågående medlemskapsförhandlingarna. Jagtycker att detaljfrågorna har fått alltför stortutrymme.Anf. 49 ():Herr talman! EG-debatten här i är fördet mesta rätt lugn och sansad. Dagensöverläggningar är inget undantag från den linjen.Regeringens vilja att nå samförstånd medoppositionen -- åtminstone med osssocialdemokrater, de andra partierna får tala för sigsjälva -- tycks också större på detta område än påandra områden. har vi lyckats kommaöverens om de förhandlingspositioner som harpresenterats för EG. Arbetet i EG-delegationenfungerar bra dels inom , dels mellanregeringen och EG-delegationen.Men folkets oro och osäkerhet i EG-frågan är stor.Många är negativa, och många är osäkra. Då måsteman ställa sig frågan vad det kan bero på.Självfallet har osäkerheten en rad förklaringar.Men en anledning för många är säkert attregeringen använder sig av dubbla budskap.Om man t.ex. frågar statsrådet vad hananser om svensk arbetsrätt och kollektivavtalsrätt,om han ställer upp på det sociala protokollet iMaastrichtfördraget, om han tänker slåss iförhandlingarna för den nordiska modellen påarbetsmarknaden, då får man alldeles säkert ettobetingat ja till svar. Den svenska modellen är bra.Den skall vi kämpa för. Så står det ju i princip ocksåi statsrådet inledningsanförande frånKöpenhamn i år.Det dubbla budskapet uppstår när regeringen påhemmaplan river i olika arbetsrättsliga regler. Detär faktiskt inte mer än rimligt och logiskt attmänniskor undrar hur helhjärtat regeringenegentligen engagerar sig i den sociala dimensioneni förhandlingarna med EG, när den är ifärd med att avrusta den sociala dimension påhemmaplan.För övrigt är det inte bara svenska folket som nåsav dubbla budskap på detta område. Det gör förståsockså motparten i . Egentligen tvivlarjag inte alls på att statsrådet gör sittallra bästa för att klara hem kollektivavtalsfrågornanär han träffar kommissionärer ochministerkolleger. Men de måste ju gå hem ochundra om den egentligen menarvad den säger och fäster så stor vikt vid dessafrågor, när den strävar i motsatt riktning därhemma i och försöker försvaga deanställdas och fackens inflytande.Herr talman! Den svenska ekonomin har sedanlänge i hög grad varit sammanflätad med andraländers. Vi är utomordentligt beroende av en storutrikeshandel. En omfattande export och importhar utgjort och utgör en stor del av grundvalen förvår välfärd. De allra flesta människor tror jag hyllarfrihandelns och de öppna gränsernas princip i enrad avseenden.Vi har i en lång tradition av frihandel ochstort handelsutbyte. Ändå harinternationaliseringen av näringsliv och ekonomifått helt andra dimensioner under de senaste 20--25åren. Svenska företags investeringar i utlandetökar. På motsvarande sätt etablerar utländskaföretag dotterbolag och filialer i vårt land.Kapitalet rör sig fritt och ofta utan kontroll övergränserna. Valutor och aktietillgångar kan vidvilken tidpunkt som helst flyttas övergränserna.Många av de stora och viktiga besluten som angårmänniskor i vårt land fattas utanför landets gränser.Från de anställdas håll, från fackens håll, finnsoftast inget som helst inflytande på dessa frågor.Samtidigt som kapitalet tillåts röra sig fritt övergränserna tvingas de fackliga organisationerna görahalt vid nationsgränserna. Stora multinationellaföretag befinner sig helt utanför nationalstatenskontroll.Obalansen mellan kapital och människor går inteatt åtgärda genom valutaregleringar och liknande.Den tiden är förbi. I stället måste arbetstagarna fåmöjligheter att utöva sitt inflytande på sammainternationella arena.Jag vill säga att internationaliseringen i sig varkenär något oönskat eller ont. Inte heller är den i någonsärskild omfattning beroende av att EG finns.Näringslivets och arbetsmarknadensinternationalisering kan vara både spännande ochutmanande. Det beror alldeles på under vilkavillkor den utvecklas. Vi socialdemokrater menaratt den bör utvecklas i balans mellan arbetsgivareoch anställda, mellan fack och företagsledningar.En tid på världen bildades nationella, fackligaorganisationer för att komma till rätta med densociala dumpningen inom vårt land. är det dagsatt skapa regler som gör att arbetstagare inte utsättsför social dumpning på den internationella arenan.Svensk och nordisk arbetsrätt har kommit att bli engarant för stabilitet och balans påarbetsmarknaden. Om blir medlem i EGmåste vi se till att kollektivavtalet får fortsätta attvara det främsta verktyget för att regleraförhållandena på arbetsmarknaden. Regeringen fårinte sväva på målet när det gäller att hävda attdirektiv på arbetsmarknadens och arbetsrättensområde skall få omsättas i nationella regler medhjälp av kollektivavtal. Regeringen får med andraord inte sväva på målet i frågan om att införlivaMaastrichtfördragets sociala protokoll iförhandlingar och överenskommelser.Svenska kollektivavtal måste gälla för allt arbetesom utförs i . Det är detta lex stårför. Det är genom lex som socialdumpning kan förhindras. Fackföreningsrörelsenär byggd på solidaritetens grund. Det är därförfacken också vid svenskt EG-medlemskap måste fårätt till internationella sympatiåtgärder.Att ge sig på arbetsrätten är inte någon EG-anpassning. Jag skulle vilja uppmanaEuropaministern att gå hem och förklara för sinakolleger i regeringen att det är kontraproduktivthär hemma i att ge sig på svensk arbetsrätt.Vi är många socialdemokrater som anser att ettEG-medlemskap skulle vara bra för . Vi ärengagerade för det. Vi anser att den socialadimensionen måste utvecklas just av det skälet.Anf. 50 () replik:Herr talman! Vad jag förstår harsocialdemokraterna i Riksbanksutredningenreserverat sig mot förslaget att den svenskariksbanken skall göras självständig och attantiinflationslinjen för denna riksbank skall görasoåterkallelig. Jag förstår inte hur ni får det att gåihop med . Enligt det skulle detvara en skyldighet för att vidta dessaåtgärder under anpassningen till den tredjeslutfasen, då skall ha en enda valuta.Jag har en annan fråga med anledning av ettprotokollsutdrag från den socialdemokratiskapartikongressen. Där föreslog attSverige skall förbehålla sig rätten att föra ensjälvständig utrikespolitik i EG. Partistyrelsensföredragande yrkade bifall tilldetta, och kongressen biföll partistyrelsensutlåtande. Hur tänker ni driva den frågan iförhandlingarna med EG?Min tredje fråga gäller s.k. atypiska jobb, som iväxande omfattning förekommer i . Jaghåller med om mycket av det sadeom arbetsrätten. Dessa människor arbetar oftautan rätt till sjukersättning, pensioner,vidareutbildning, föräldraförsäkring och skydd motuppsägning. Ofta jobbar de deltid. Man har införten omfattande flexibilitet i t.ex. . Man kanha folk anställda på förmidagen. Sedan kan dekomma tillbaka . Arbetsgivarenslipper t.o.m. ifrån ansvar för lagstadgade raster.När företagare kommer till och vill utnyttjadetta, säger man att svenska kollektivavtal skallgälla. Men för sådana jobb har vi ingakollektivavtal. Måste vi inte skapa någon sortskollektivavtal i för pigor, hembiträden ochvad det kan vara frågan om?Anf. 51 () replik:Herr talman! Jag vet inte vad sysslarmed. Han slår runt alldeles. Möjligen blev BengtHurtig sur för att jag talade om frågor som hanrimligen borde ställa upp på.Arbetsrätten utvecklas i . Det socialaprotokollet till utgör engrundval för att arbeta vidare på olikaskyddsområden med olika inslag, både när detgäller att befrämja sysselsättning och att jobb skallutföras under vettiga förhållanden.Jag vet inte varför jag skulle hålla någonkärleksförklaring till atypiska jobb här.Kollektivavtal är ett utomordentligt sätt att regleraarbetsmarknaden. Jag vet inte av att jag harförsvurit mig till piginstrumentet. Det är för övrigten nationell, svensk uppfinning ,detta med pigor. Jag begriper inte varför jag skullege mig in i den debatten.Det är en svensk fråga i vilket tempo utvecklingengår och när man blir färdig att komma med i enekonomisk och monetär union.Bengt talar om självständig utrikespolitik.Vi har alltid från svensk sida varit ganskasjälvständiga i FN. Jag föreställer mig att vi kanvara initiativrika och självständiga i EG. Det är vadett utvecklat europeiskt samarbete behöver,självständiga, initiativrika nationer.Anf. 52 () replik:Herr talman! Jag fick inte riktigt klart för mig vilkakollektivavtal som gäller för de atypiska jobben,när dessa människor, inom ramen för kapitaletsrörelsefrihet, eventuellt kommer hit.När det gäller detta med självständig utrikespolitikvill jag säga följande. Inför Riokonferensenbegärde att få driva frågan omradioaktiva produkters rörlighet över gränser. Detfick man inte. fick begära att något annatav de nordiska länderna skulle ta upp det. Det finnsen rad exempel på att man, när man har överlåtitutrikespolitiska frågor till unionen, måste följaunionen. Lojaliteten också i utrikespolitiska frågorär central i Maastrichtavtalet.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag återkommer till den senaste avBengt frågor. Från svensk sida har vi varitutomordentligt framgångsrika i FN-samarbetetdärför att vi har varit pådrivande, initiativrika ochkonstruktiva. Jag har svårt att förstå varför vi inteskulle kunna spela samma roll i ett samarbete inomEG eller EU. Varför skulle vi inte i denna mindrekrets orka med att vara konstruktiva när det gällergemensam säkerhet eller andra områden ipolitiken? Jag har stor tilltro till svenskamöjligheter att vara konstruktiv i dettasammanhang.När det sedan gäller kollektivavtal för atypiskajobb vill jag säga att atypiska jobb är ett stortproblem, som man i många bekymrarsig över och funderar över lösningar på. Manundersöker hur man kan utbilda kvinnor så att defår bättre möjligheter att vara kvar påarbetsmarknaden. Man jobbar med stimulansersom skall göra att lågutbildade får en bättresituation på arbetsmarknaden, man har bekymmerom långtidsarbetslösa osv.I har vi inte varit vana vid atypiska jobbsom t.ex. hembiträden, men ärvälkommen att organisera dem och skaffakollektivavtal för dem.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 54 ()replik:Herr talman! säger att regeringensEuropapolitik inte är trovärdig därför att man påhemmaplan försämrar de ekonomiskatrygghetssystemen. När ekonomi börjadebli bekymmersam konstateradeden socialdemokratiska regeringen att det nog varklokt att söka medlemskap i . Jag tycker att detvar en klok bedömning och ett bra sätt att möta deproblem som dök upp i ekonomin och dem somman kunde förutse.Också våra ekonomiska trygghetssystem har varithotade och börjat blöda. Regeringen har tagit sigan uppgiften att försöka säkra de systemen för ossoch för kommande generationer. Att detta skullevara något annat än ett klokt beteende, som rimmarväl med den socialdemokratiska regeringensförfarande att ansöka om medlemskap i , kanjag inte förstå. En klok politik för att påhemmaplan säkra olika ekonomiska system kanmycket väl sammanfalla med en god EG-politik.Anf. 55 () replik:Herr talman! Jag vill till säga attjag talade om arbetsrätten. Jag nämnde inte lagenom anställningsskydd, som tillhörarbetsrättsområdet, men jag talade om skydd motsocial dumpning.