prot · GG09107 · 1993-05-07 00:00:00 — Jag tror att jag vågarsäga att det är en bedömning som delas i mycketstora läger. Sedan kan vi ha olika uppfattningar omgraden av utvecklingen och liknande, men det jaghar läst och hört och fått fram i mina kontakterpekar på att utvecklingen har förbättrats. Härkonstaterar jag bara att vi gör en annorlundabedömning än det slutligen gäller frågan hur vi skulle ställa ossi aktuella fall gäller allmänt att vi gör bedömningarin casu. Man får bedöma varje enskilt fall för sigoch utifrån omständigheterna. Det är en principsom gäller för all svensk krigsmaterielexport.Därför gör vi aldrig några allmänna uttalanden omhur vi generellt skulle ställa oss till export till ettvisst land.När det gäller den här typen av ärenden rådgör vimycket noga med den rådgivande nämnden förkrigsmaterielexportfrågor, dvs. denparlamentariska nämnden, för att inhämta såmånga synpunker som möjligt. Vi medger aldrigexport -- jag tror inte att det har funnits någotundantag, i alla fall inte -- i fall därden parlamentariska nämnden anser att export ickebör ske. Den gör en prövning utifrån de gällanderiktlinjerna. Det är bl.a. på basis av denparlamentariska nämndens uttalanden som jagsedan förelägger regeringen förslag tillställningstaganden i varje enskilt fall.Anf. 55 ():Herr talman! Jag skall inte gå in i en diskussion omden rådgivande nämnden. Jag har varit kritisktinställd till att över huvud taget ha en sådan nämnd.Det är så lätt att bara skylla på nämnden. Det ärändå regeringen som har ansvaret för tillstånden,och det är regeringen som får ta det slutligaansvaret. Detta är bara ett rådgivande organ. Menvi kanske inte skall föra den debatten här.Sedan har vi olika uppfattningar när det gällerbedömningen av läget på och Västpapua.Det är helt klart. Om statsrådet har följtutvecklingen på och i bordestatsrådet också ha en uppfattning huruvida det ärfritt fram för t.ex. att marknadsföra sinavapen i . Det måste ju ändå finnas enuppfattning om detta i regeringen. Detta är ju intenågot nytt land. Det är ett land som under lång tidvarit intresserat av svenska vapen. Vi har haftkontakter och gjort bedömningar. Därför är detmärkligt att vi inte kan få ett svar om det ärfritt fram att marknadsföra svenska vapen iIndonesien.Sedan var det en sak som jag glömde i mitt förrainlägg. För ungefär ett och etthalvt år sedan hade jag tillfälle att träffa en gruppparlamentariker från som just skulle åkatill . De fick lov att ställa in sin resa pågrund av det blev så mycket trassel för dem. De fickinte ta med sig någon journalist och det ena med detandra. Det hela slutade med att de fick inställa sinresa de skulle ge sig av.Som sade är vi några styckensom har tagit initiativ till att åka just till Östtimoroch ta kontakter med organisationer för mänskligarättigheter, med lokala politiker och inte minst medkyrkan. Den är ju också mycket engagerad för detösttimoresiska folket. Då finns det möjlighet för ossatt göra en bedömning på plats, får vi hoppas.Anf. 56 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig först ta upp frågan omförhållandet till . Det är säkert så att detfortfarande finns problem i förbindelserna. Detvore konstigt annars mot bakgrund av allt vad somskett i Östtimor.Om vi skall se till utvecklingen och göra enhelhetsbedömning är det ändå viktigt och väsentligti sammanhanget att konstatera att dialogen medPortugal har återupptagits i dessa frågor.När det gäller situationen och bedömningen avenskilda fall tog upp en annanfråga, nämligen frågan om marknadsföringen. Detär inte detsamma som export. och andraföretag har idkat marknadsföring i Indonesiensedan lång tid tillbaka. Det är på intet sätt engaranti för att de kommer att få tillstånd till export.Det tar regeringen ställning till i varje enskilt fallnär frågan aktualiseras.Jag underströk också i mitt förra svar, för att ingetmissförstånd skall råda på den punkten, att det ärregeringen som bär ansvaret för besluten i dessafall. Det var därför jag också sade att vi rådgör medden parlamentariska nämnden. Jag sade också attvi inte går emot den parlamentariska nämnden inågot fall om nämnden avråder. Då sägerregeringen inte ja. Men det innebär inte medautomatik det motsatta.Dessutom sade jag att vi också beaktar andraomständigheter. Däri ligger att det ingalundaenbart är den parlamentariska nämndens utsagasom är avgörande för regeringens slutligaställningstagande i dessa frågor, även om den ärmycket viktig i sammanhanget.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1992/93:143 om deframtida möjligheterna till komvuxutbildningAnf. 57 (m):Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att försvåra för vuxna att ta igeneller komplettera utbildning på komvux.Som bakgrund till sin fråga i interpellationen harLena Klevenås bl.a. citerat några meningar urrapporten , Ds1992:123. Arbetet inom regeringen är så fördelatatt det är utbildningsministern som har ansvaret förstudiestödsfrågorna. Jag vill därför inte gå in på desakfrågorna.Upplysningsvis vill jag dock nämna att dennarapport har utarbetats av chefsekonomen på uppdrag av utbildningsministern. Hansarbete har dock inte varit styrt av några direktiv,utan avsikten har varit att på ett fritt sättskulle få diskutera eventuella förändringsbehovinom hela studiefinansieringssystemet. Rapportenhar varit föremål för en bred remiss. Den fortsattaberedningen av studiefinansieringssystemet sker nugenom en beredningsgrupp inomUtbildningsdepartementet. Som underlag förgruppens arbete ligger, förutom Bröms rapport ochremissyttranden över den, även de förslag som lagtsfram av den s.k. och vissaförslag från CSN. Beredningsgruppen skall slutförasitt uppdrag före utgången av augusti månad 1993.Det är självklart att det skall finnas godamöjligheter för vuxna att komplettera sin tidigareutbildning. Regeringens inställning tillkunskapssamhällets krav på utbildning i ettlivslångt perspektiv framgår enligt min meningmycket tydligt av de uttalanden i 1993 årsbudgetproposition som citerar i sininterpellation. Jag upprepar här, som enpåminnelse, att kunskapssamhället enligtregeringens syn kräver att man ser ''utbildning somen livslång process, där kunskaper kompletteras,förnyas och fördjupas, i utbildningssystemet, påarbetsplatsen och ''.Utbildningsväsendet har en väsentlig uppgift för attmöta de strukturella brister som finns i det svenskasamhället. Det behövs ökade utbildningssatsningarfrämst inom naturvetenskap och teknik, språk ochinformationsbehandling. Kommunerna har ettgrundansvar enligt skollagen för att tillgodosebehoven av komvux. Regeringen har ändå tagitinitiativ till extra satsningar på komvux. För våren1993 ställde resurser till AMS förfogandeför bidrag till bl.a. ökad utbildning i komvux. Pådetta sätt ökades utbildningsmöjligheterna med13 000 platser. För /94 harregeringen föreslagit ikompletteringspropositionen (prop. 1992/93:150,bil. 7) att särskilt statsbidrag skall kunna ges tillkommunerna för bl.a. 33 000 extra platser inomkomvux. Regeringen förslår också att medelanvisas för ett utökat studiestöd för de föreslagnaplatserna. Om godkänner förslagen,kommer fler människor än någonsin att hamöjlighet att delta i utbildning inom komvux.Anf. 58 ():Herr talman! Jag tackar för svaret påmin interpellation.Jag tycker att det är mycket positivt attskolministern håller fast vid uttalandet iregeringsförklaringen att utbildningen skall ses somen livslång process, där kunskaper kompletteras,förnyas, fördjupas i utbildningssystemet osv. Det ärockså positivt att regeringen ikompletteringspropositionen har föreslagit 33 000extra platser till komvux och att särskildastatsbidrag skall kunna ges till kommunerna fördetta. Ändå är nuvarande elever, lärare ochmänniskor som bär på planer att studera på komvuxmycket oroade. Vad beror det på? Jo, delvis på denrapport som har skrivit och där man kanläsa det jag citerat i min interpellation. Han sägeratt staten inte bör hymla med att eftersattagymnasiestudier är något som den enskildekommer att få betala själv genom eget hårt arbete.Vidare skall statens signalsystem entydigt visa attslarv med den grundläggande skolgången är någotsom man i huvudsak på egen bekostnad och medegna ansträngningar får hämta igen senare i livet.Jag är helt införstådd med att dessa citat förnärvarande inte utgör regeringens uppfattning.Men har arbetat påUtbildningsdepartementets uppdrag, såtankegångarna kan inte vara helt främmande iregeringskretsen. Det är detta som oroar mig ochalla andra som värnar om komvux.För närvarande, i lågkonjunkturen, accepterarregeringen att anslå mer pengar --då arbetslösheten stiger till oanade höjder. Men hurskall det gå för komvux , om man anser attvuxna i stort sett får skylla sig själva om de iungdomen inte gick spikrakt genomgymnasieskolan?Uttalandet i utredningen tyder på en allvarlig brist iförståelsen för de livsvillkor som många människorlever i. Jag kan arbete somlärare i den svenska intyga attmängder av elever inte har den sociala trygghet ochden känslomässiga mognad som måste ligga somgrund om skolarbetet skall gå bra.Man kan inte tvinga fram denna trygghet ellerdenna mognad. Men i de allra flesta fall infinnerden sig . Att då försvåramöjligheterna att studera senare i livet närstudielusten kommer, är att dåligt ta till vara påmänniskors studieintresse. Många kommer att blidubbelbestraffade på grund av svårahemförhållanden tidigt i livet och svårigheter attstudera när väl studiemotivationen har infunnit sig.Den tillgång för samhället som komvux är och harvarit kan inte bara mätas i pengar. Det ligger ettstort demokratiskt värde i att utbildningsklyftorna iett samhälle inte växer. Komvux är också av ettoerhört stort personligt värde för de människor somkan höja sin kompetens och därmed självkänsla ochsjälvförtroende. Det finns mängder av positiva s.k.spin-off-effekter.Samhället och näringslivet har ett stort behov avvälutbildad arbetskraft. Den svenska arbetskraftenhar inte längre någon högre utbildningsnivå änländerna i vår omgivning. Vi måste även för atthöja vår industris konkurrenskraft ha mervälutbildade anställda inom industrin. Vi klarar ossinte utan en hög teknisk kompetens inom allanivåer i industrin. Vi kan inte vänta oss att nyaungdomskullar skall växa in successivt och ersättaäldre lågutbildad arbetskraft. Det här gäller dels föratt det är orätt att inte ta till vara den äldrearbetskraftens kunskaper ochutvecklingsmöjligheter, dels för att de yngre intekommer att räcka till. Vi kommer t.ex. att få en storbrist på ingenjörer, som allt färre eleverinom den ordinarie gymnasieutbildningen väljertekniska linjer.Hur skall vi klara rekryteringen till högskolorna iframtiden, om vi inte även fortsättningsvis kanrekrytera studerande från komvux?Hur skall komvux framtid se ut? Var skall de nya33 000 platserna inrättas? Vad gör man medkommuner som inte kan erbjuda en bravuxenutbildning? Vem ser till att resultatet somhelhet blir bra för skattebetalarna, så att inte ett välfungerande komvuxgymnasium som det iStockholm läggs ner för att sprida platserna överhela kommunen? Därigenom försvårasmöjligheten för eleverna att studera på ett effektivtsätt. Om de nya platserna skall bli effektivaheltidsplatser och eleverna kunna läsa så snabbtoch effektivt som möjligt, måste undervisningenorganiseras så att det blir möjligt.Enligt riktlinjerna från Utbildningsdepartementetskall komvuxutbildning erbjudas på tider ochvillkor så att vuxna kan delta. Då går det inte atterbjuda enbart kvällsundervisning. Vad händer dåmed de ensamstående mammorna, för vilkakomvux har varit en fantastisk möjlighet?Jag skall inte ta upp frågan omstudiefinansieringssystemet, eftersom det är underutredning. Men jag oroar mig mycket överuttalandet att man skall få bekosta sinutbildning själv. Om de tankegångarna kommer attslå igenom kommer det att bli oerhört mycketsvårare för de människor som har kunnatstudera på komvux att göra det . Detförlorar inte bara enstaka individer oerhört mycketpå, utan det gäller även samhället som helhet. Vibehöver dessa människor och deras kunskaper.Anf. 59 ():Herr talman! Det är många som undrar överregeringens attityd till vuxenutbildningen. Iinterpellationssvaret försöker skolministern få detatt framstå som att hon inte förstår denna kritik.Dessutom försöker skolministern blåsa uppbeskedet i kompletteringspropositionen om enextra satsning på vuxenutbildningen och få det attframstå som bevis för att regeringen har högaambitioner. Fakta talar ett annorlunda och tydligtspråk. Jag skulle vilja tillföra dessa fakta tilldebatten.I regeringens första budgetproposition i januari1992 föreslog regeringen och skolministern attstatsbidraget till skolorna skulle skäras ned.Skolministern utpekade direkt vuxenutbildningensom det område som skulle minskas i omfattning.Det innebar en 25-procentig neddragning avkomvux. Den gången räddades vuxenutbildningenav sina deltagare. Det skedde med hjälp av enfantastiskt fin kampanj för komvux sak. Detinnebar i sin tur att regeringspartierna i riksdagentvingades att gå tillbaka och halvera regeringensnedskärningsförslag.Vi socialdemokrater, som var emot nedskärningen,fortsatte att ta nya initiativför att öka volymen på komvux. Trots den ökadearbetslösheten vägrade regeringen att utökavuxenutbildningen . Det var förstgenom krisöverenskommelsen som visocialdemokrater kunde tvinga fram en ökning ochatt regeringen accepterade det till våren 1993.Också denna vår har regeringen varithandlingsförlamad och inte förstått behovet av attöka vuxenutbildningsmöjligheterna. Man harrutinmässigt avslagit våra yrkanden, och det är förstnu som man accepterar en ökning. Det ärvälkommet, men regeringens hantering av fråganom vuxenutbildningen är definitivt ingenting somman kan stoltsera över.Dessutom finns det hos regeringen ennedlåtande attityd mot vuxenutbildningen. Man servuxenutbildningen som en verksamhet som fårsopa ihop misslyckanden, och man tycker attindividerna får skylla sig själva om de inte fåtttillräckligt mycket kunskaper eller skolgångtidigare.Här finns ingenting av den rätt till kunskap ochkompetensutveckling för individen som en gång vargrunden för reformen om vuxenutbildningen iperspektivet av livslångt lärande som upp. Inte heller finns det hos dagens regeringambitioner att se vuxenutbildningen som endemokrati- och jämlikhetsfråga. Det är väl heltföljdriktigt, eftersom under hela 70-och 80-talet ifrågasatt vuxenutbildningen ochönskat minska dess omfattning.Jag har talat om antalet platser -- alltsåtillgången till utbildning. Regeringens negativaattityd blir ännu tydligare om man kopplar påstudiefinansieringsfrågan. Att vuxenutbildningenverkligen blivit en framgång beror på att vi tidigareutformade studiefinansieringen så att den verkligenpassade de vuxna och de behov de kortutbildadehade.Det var en jämlikhetsreform. Vuxenutbildningenär den utbildningsform som tydligast har ettjämlikhetsmål och som har utjämning mellangrupper som sin profil. Just i denna jämlikhetsprofilligger också styrkan och det unika i det svenskavuxenutbildningssystemet.Det är någonting som har väckt internationelluppmärksamhet. När OECD-utvärderarnaundersökte svenskt utbildningssystem förra åretuttalade de sig om vuxenutbildningen som någotmycket fint. De sade att den var juvelen i densvenska utbildningspolitiken.Även om det förmodligen är förgäves när det nu ärett moderatlett Utbildningsdepartement som styrvill jag ändå vädja om att man inte skall förstöravuxenutbildningen. Låt vuxenutbildningen varajust vuxenutbildning som tar vara på de vuxnasutbildningsintresse, oavsett varför behovet hosindividerna väckts just i vuxen ålder. Försämra intestudefinansieringen för de vuxna! Driv inte uppstudietakten i komvux så att syftet medutbildningen omöjliggörs! Sluta med att visa ennedlåtande attityd mot denna utbildningsform -- enutbildningsform som i så hög grad just vetter moträttvisa och jämlikhet.Anf. 60 (m):Herr talman! Jag skall inte försöka recensera vadLena försöker framstå som eller vadhon försöker påstå. Möjligen skulle jag vilja sägaatt Socialdemokraterna som vanligt inte lägger innågonting av den ekonomiska verkligheten i deresonemang de för, utan utmålar varje försök attdiskutera prioriteringar som uttryck för nedlåtandeattityd, ovilja eller destruktiv inställning i störstaallmänhet.Det finns ekonomiska realiteter som vi måstehantera, och de realiteterna har ju funnits idebatten om utbildning över huvud taget.Låt mig gå tillbaka till synpunkterpå att de berörda känner oro. Jag är väl medvetenom att det finns en oro. Det finns en oro framförallt därför att det fortfarande råder osäkerhet omden förändrade ansvarsfördelning vad gällerutbildningsfrågorna som har fattat beslutom. Vi har varit överens om att kommunerna skallta ansvaret för att genomföra utbildning ochprioritera mellan olika utbildningsformer.Regelverket har bara ändrats på ett sätt undersenare tid när det gäller kommunalvuxenutbildning. Den ändringen gäller att rättentill grundvuxutbildning har fastlagits. I övrigt haringenting hänt. Däremot har det blivit mindrepengar.I höst får vi en fördjupadanslagsframställning från . Där kan manredovisa hur kommunerna har skött ansvaret. Jagtycker att det är förmätet att utifrån hörsägen ellerkorta rapporter nu säga att kommunerna har sköttverksamheten dåligt eller försämrat den. Det ärviktigt att få helhetsbeskrivningen. Jag tycker attdet är väsentligt att vi i regeringen står fast vid attvi litar på att kommunerna sköter det här.Därför tänker jag inte heller kommentera enskildaorganisatoriska frågor, även om de är mycketomdebatterade. Jag tror att det var tog upp frågan om nedläggningen avGullmarsplans Vuxengymnasium i . Detär enligt beslut kommunen som avgörhur man vill organisera sin utbildning. Av de samtaljag haft med människor om denna fråga har jagförstått att man har fattat beslutet därför att mananser att man får ut mer utbildning och färre lokaleri stället för tvärt om. Det kan ju inte vara fel.Lena Klevenås talade om behovet av kvällskurser.Hon sade att det är viktigt att det inte bara blirkvällskurser, för att då fungerar intevuxenutbildningen. Verkligheten är den, attkvällskurserna minskar något i antal. Det är välsnarast så att utvecklingen kanske går litet förmycket åt andra hållet. Jag vet inte -- vi fårunderlaget så småningom.Vi vet också att antalet undervisningstimmar harminskat, men däremot inte antalet elevtimmar. Vitror att vi alltså har fått större grupper i komvux,och vi tror att man något har minskat utbudet ellervariationen. Det är sådant som vi får diskutera ihöst när vi får underlaget. Jag tror att alla dessaförändringar och den ekonomiska situationenskapar oro. Det är viktigt att vi ser till att möta den.Däremot tycker jag inte att man som gör kan säga att bara därför att någon påuppdrag av departementet får skriva fritt om enfråga så skall regeringen indirekt stå för dennapersons åsikter.Studiemedelsfrågorna är -- de är inte mittansvarsområde -- oerhört komplicerade. Ett otalutredningar har gjorts och beslut har fattats för attförsöka reda ut systemet, men med föga framgång.Det är allvarligt. Därför har ett antal utredningargjorts . Per har bett att göraen egen utredning för att få ett stort och frittunderlag att diskutera utifrån. Det är alldelesuppenbart att det finns bekymmer.Jag tycker inte att regeringen skall tillskrivas varjeuppfattning i olika utredningar bara för att vi vill hafram ett underlag. Att hävda det är en dåligdebattform.Bakgrunden till denna diskussion är attSocialdemokraterna försöker säga att vi inte förståross på eller inte är intresserade av vuxenutbildning.Jag deltog i seminarierna med och tog delav deras rapport, vilken vi för övrigt bad om. Viville ha den granskningen. var ju väldigtpositivt till svensk vuxenutbildning. Jag framförde iresonemangen att jag tror att vuxenutbildning i vidbemärkelse sett i ett längre perspektiv är en mycketstor utmaning.Även om vi på grund av att ekonomin varit ganskagod har gjort mycket i vet vi attmöjligheterna till utbildning för vuxna är ganskasnett fördelade. Vi vet att det är svårt att fåutbildning på vissa områden. Vi är inte riktigt klaraöver vem som skall finansiera all den typ avåterkommande utbildning som kommer attbehövas i ett föränderligt samhälle. Det finnsmånga stora principiella frågor att lösa.Man kan möjligen beklaga att vi inte harlösningarna direkt. Jag har dess värre inte sett attnågot annat parti har dessa framtidsinriktade frågorklara heller. Men intresset och engagemanget finns,och det har jag tagit upp flera gånger.Som svar på den fråga jag fick kan jag som sagt sägaatt vi faktiskt inte planerar några försämringar.Anf. 61 ():Herr talman! Jag är ense med om självfallet inte skall uppfatta varje mening i enutredning gjord av som regeringensuppfattning. Men hela utredningen andas enmänniskosyn som förskräcker. Det står t.ex. på ettställe att ''många personer som erbjudsutbildningsbidrag i själva verket borde erbjudasenklare arbeten''.Genomgående görs uttalanden av denna typ, somgör att man som gammal lärare blir förskräckt överden människosyn som finns. Det görs skillnadmellan människor på så sätt att vissa anses inte hautvecklingsmöjligheter eller inte ha något att bidramed och inte skall få studera. De som på något sätthar slarvat eller inte har lyckats underungdomsåren skall ägna sig åt enklare arbeten,medan den kvalificerade vidareutbildningen skallsatsas på dem som redan har klarat singymnasieutbildning.Detta är en otäck människosyn som jag vill attockså statsrådet skall ta avstånd från.Vi skall inte diskutera komvuxgymnasiet vidGullmarsplan, men det ekonomiska tänkandet kanpå en enstaka skola drivas för långt. Jag vill ta uppdetta därför att själv nämndelokalkostnader. Visst kan man spara in enlokalhyra, men då kommer skolan att stå tom ochman får ändå betala för dess skötsel. Förskattebetalarna som helhet blir det kostnader, ochnär vi driver det ekonomiska tänkandet ochresultatenhetstänkandet för långt låtsas vi inte omatt det också är en kostnad för själva förändringen.Det kostar att flytta omkring människor och attorganisera detta.Jag hävdar att undervisningen inom komvux inteblir så effektiv som vi skulle vilja, om människorskall springa runt till skolor i kommunen, oavsettvilken kommun som det gäller. Människor harkanske goda kunskaper i ett ämne och mindre godai ett annat.En invandrare kan t.ex. läsa svenska på en låg nivå,men är kanske högskoleutbildad i andra ämnen.Det blir svårt för de studerande att springa stadenrunt och passa tider. Det kan inte bli effektivt.Det finns mängder av oro och många frågor, och jagskall ta upp några ytterligare som finns blandlärare, elever och politiker som älskar komvux:Vilket mål har regeringen för framtidens komvux?Skall komvux krympa eller expandera?För vilka kommer komvux att vara till --är det för näringslivet eller är det för eleverna?Hur kommer reformeringen av gymnasieskolan attpåverka komvux, och kommer komvux verkligenatt vara öppen för alla, oavsett ålder, tidigareutbildning osv?Varför är kommunerna inte skyldiga att anordnagymnasial vuxenutbildning? Vilkasanktionsmöjligheter finns från statens sida närkommunerna inte sköter sig?Anf. 62 ():Herr talman! Skolministern säger med tanke på attvi socialdemokrater har ambitionen att öka denkommunala vuxenundervisningen att vi inte tänkerpå de ekonomiska realiteterna. Det passar sällsyntilla att skolministern använder detta somargument mot en utökning av komvux. Ocksåregeringen vill ju ha en utökning av komvux.Därför finns det alldeles uppenbart en finansieringhärav.Men när vi under har krävt detta har detinte funnits någon sådan, utan det är först nu somdet passar regeringen att acceptera våra argument.Man har avslagit alla yrkanden, och det harinneburit att kommunerna har försatt mycken tid,som de kunde ha använt för att planera på ett brasätt.Vidare säger skolministern att det inte häntnågonting vad gäller komvux annat än -- det sägerhon i en bisats -- att det har blivit ''mindre medpengar''. Ja, det är just det som faktiskt har hänt.Det handlar om att det har blivit mindre medpengar.