prot · GG0960 · 1993-02-11 00:00:00 — Detvar i detta sammanhang som jag menade att dethade varit en bättre utgångspunkt för utskottet omSocialdemokraterna hade varit beredda att visa varde är beredda att spara och hur de vill finansiera deåtgärder som måste vidtas.Mycket i Socialdemokraternas budgetförslaginnebär ökade anslag som inte behöverfinansieras men som tyvärr kommer att belastabudgeten om två . Jag förutsätter emellertidatt det finns utrymme för resonemang i dessasammanhang.Från är vi öppna för att resonera t.ex. omhur vi skall kunna behålla RBF-stödet och hur viskall finansiera det.Vi från skulle också vilja se en tillfälligavdragsrätt för arbetskostnader vid reparation avalla kategorier av bostäder.Jag tror att det viktigaste nu för byggandet, vilketäven tog upp, är att vi får ordningpå kreditmarknaden. Så länge bankerna inte harnågra pengar att låna ut -- vilket tyvärr ärverkligheten -- då hjälper det inte hur mycketstimulans som staten sätter in. Det var intressant attLennart ställde frågan vad vi är beredda attgöra åt i första hand kreditmarknaden. Det är intebostadspolitiska åtgärder som är viktigast just nu.Kreditmarknaden hänger mycket nära sammanmed banksystemet. Jag vill varna dem som vill gåhårt fram med besparingar. Det kan slå tillbaka iform av ökade krediter i banksystemet.Jag tror att jag därmed har svarat på de frågor somjag har fått från . 171 ():Herr talman! ''I en röd liten stuga ned vid sjön villjag bo.'' Så börjar en fin schlager som fastnat i mittminne från ungdomens dagar. I , mitthemlän, är den här miljön mycket vanlig. Dalarnaär i många avseenden en idyllisk del av vårt land,med en fin boendemiljö. Där finns allt -- ett Sverigei miniatyr.Men skymmer arbetslöshetens moln himlen,inte bara i utan i hela vårt land. I länet ärarbetslösheten , i och iRättvik . Detta stör naturligtvis idyllen,och vi lider alla med arbetslösa människor ute istugorna.Den bransch som har drabbats hårdast avarbetslösheten är byggnadsbranschen. Behovet avnya kontor, hotell och industrilokaler är minimalt.Av naturliga skäl sätter många sitt hopp tillinfrastruktursatsningarna, där en omfattandeexpansion nu sker, från ca underde till dagens 13--14 miljarder kronor.Kommunikationsminister har också fåttgehör för att låna ytterligare försatsningar på infrastrukturen under de närmasteåren. Problemet är bara att detta är en blygsam deljämfört med vad byggbranschen under de senasteåren har omsatt, ca per år.Detta innebär att sysselsättningskrisen inte kanlösas enbart med ökade infrastrukturåtgärder.Under 1980-talets andra hälft var byggsektornöverhettad. Men undrar man om vi inte riskeraratt företag och arbetstillfällen inom denna sektorkommer att slås ut i en alltför hög utsträckning.Över 100 000 jobb har redan försvunnit sedan 1990.Vi riskerar att få en så liten byggsektor att nyaöverhettningsproblem snabbt kan dyka upp närkonjunkturen blir normal igen.Det finns alltså all anledning av bådearbetsmarknads- och näringspolitiska skäl att se tillatt byggsektorn inte minskar för snabbt och förmycket.Speciellt inom området reparation och underhållfinns det kanske anledning att göra insatser.Skolor behöver renoveras, ålderdomshemupprustas, hyreshus repareras och vatten- ochavloppsledningar ses över. Det är nu ocksåförmånligt att ta itu med detta, eftersombyggkostnaderna är lägre än på mycket länge,kanske på grund av den prispress som bl.a.lågkonjunkturen har inneburit.Det är självfallet i första hand berörda huvudmänsom löpande skall sköta om renovering ochupprustning av sina lokaler. Men i detbekymmersamma läge som råder och med enförväntad försämring på arbetsmarknaden, finnsdet all anledning att försöka hitta modeller förstimulering med s.k. ROT-åtgärder.Jag har observerat här att ingen än så länge helt haravvisat möjligheten att diskutera fram tänkbaramodeller.Dessutom konstaterade ett enigt finansutskott straxföre jul att behovet av sådana insatser fanns. Manförutsatte att regeringen skulle återkomma medförslag till ROT-stimulanser. Detta har ännu intehunnits med i budgetpropositionen, bortsett frånatt räntebidragen till ombyggnad av flerfamiljshusföreslås bli nedtrappade snabbare än tidigareplanerat. Tanken med nedtrappningen är attarbeten därigenom kan tidigareläggas till 1993 och1994. Den här åtgärden ensam kan ändå inte varaen tillräcklig stimulans som ROT-åtgärd.I detta läge är naturligtvis förslaget om att slopaRBF-stödet olyckligt. , , hävdar att stödet på 135miljoner kronor möjliggör åtgärder för 7,5miljarder i fråga om bestånd. Det berorinte på beloppet som sådant utan på att åtgärdermed statligt bidrag enligt reglerna får aktiveras påtillgångssidan i balansräkningen. Samma åtgärdmåste, om regeringens förslag skulle fullföljas,finansieras genom t.ex. höjda hyror.Eftersom ytterligare hyreshöjningar inte är möjligakommer det egna kapitalet att belastas. Det är dåtveksamt om de här bostadsföretagen kan klaradetta med tanke på den tidspress som de leverunder.Att utföra byggarbeten nu är samhällsekonomisktmycket billigt, eftersom dessa kan utföras avbyggnadsarbetare som annars kanske bara passivtskulle uppbära arbetsmarknadsstöd.För att stimulera ROT-arbeten i näringslivet kanförslagsvis direktavskrivningsmöjligheterdiskuteras för den del av näringslivet som riksdagenbedömer vara rimlig i dagens konjunkturläge.Direktavskrivningsmetoden kan kanskekompletteras eller ersättas med någon form avkvittning mot fastighetsskatten. Insatserna skulledärigenom främst inriktas på de äldre husen.I det arbetsmarknadsläge som vi nu befinner oss ifår inga ansträngningar sparas för att pressa nerarbetslösheten, sätta fart när det gällerinvesteringar och att se till att angelägna åtgärdervidtas.Naturligtvis är det också viktigt, inte minst förbyggsektorn och boendekostnaderna, att räntankan sänkas ytterligare. Detta är möjligt endast omden offentliga sektorns underskott kan pressastillbaka.Herr talman! Med dessa tankar, som kanvidareutvecklas i det fortsatta utskottsarbetet, villvi i visa vårt djupa engagemangoch vår vilja att aktivt bidra till åtgärder somtillfälligtvis, i väntan på en snarkonjunkturuppgång, kan hjälpa människor ochföretag.Anf. 172 ()replik:Herr talman! Min avsikt är inte att polemisera medUlf . Möjligen skall mitt inlägg ses somen komplettering av hans tankar med en någotannorlunda nyans.Som jag sade i tidigare inlägg utesluter inte hellerjag att det kan finnas näringspolitiska skäl attstimulera byggsektorn . Men samtidigtvarnade jag för en tro på att det går att åstadkommaen varaktig förbättring genom massiva ROT-satsningar i hopp om att sysselsättningen ibranschen skall kunna hållas uppe. Jag grundardetta på en titt i backspegeln.Inför 1990 var det arbetslöshet inombyggsektorn. rör det sig om -- ja,, tror jag. Ändå minskadeinvesteringarna i byggande och underhåll medfuttiga och med futtiga under1992. Innan man sätter ihop ROT-paket måste manändå göra en sorts bedömning av vad dennaoerhörda utväxling i fråga om arbetslösa beror på.Jag har svårt att dra någon annan slutsats än den attbyggbranschen nu på har tvingatstill den effektivisering och denproduktivitetsutveckling som helt sopades åt sidanunder 1980-talets bygg- och spekulationskarusell.Om man vill stimulera den här sektorn är detsåledes väldigt viktigt att man, trots det vällovligasyftet att hjälpa människor som blivit arbetslösa,inte leds dithän att man de facto så att sägasubventionerar fast en ineffektivitet i byggsektorn.I själva verket är det kanske så, att närkonjunkturen vänder uppåt behövs just de härmänniskorna i den konkurrensutsatta exportsektorsom är oerhört betydelsefull när det gäller att fåSveriges ekonomi på rätt köl.Anf. 173 () replik:Herr talman! I det här fallet ärmeningsskiljaktigheterna inte så stora, MikaelOdenberg! Utan tvivel är läget ändå det att manbefarar att det under det närmaste året eller denärmaste åren blir ytterligare ett antalarbetstillfällen inom byggsektorn som försvinner.Det är väldigt viktigt att ha en bevakning här, så attbyggsektorn inte hamnar under en viss gräns och vidärmed får nya problem när en normal marknadåterigen gäller. Vi hoppas ju ändå på en sådan.Det är just sådana saker som jag menar att vi måstebevaka. Vi vet naturligtvis att människor är i behovav arbetstillfällen, och detta som en heldel objekt kräver åtgärder. Och självfallet skall vihitta en modell som inte innebär att vårtbudgetunderskott ökar. Men den modellen, menarjag, får vi i utskotten tillsammans diskutera fram.Det tycks finnas en öppenhet för en sådandiskussion och för att hitta möjliga lösningar.Anf. 174 ()replik:Herr talman! Jag delar helt när det gäller den inställning som hannyss ganska tydligt gav uttryck för, dvs. att det ärhögst motiverat att överväga stimulansåtgärder närsyftet uttryckligen är att säkra att kapaciteten inombyggsektorn framöver inte minskar så mycket attkapacitet som behövs längre fram slås ut. Denutvecklingen skulle naturligtvis vara farlig både församhällsekonomin och för våra möjligheter pålängre sikt. Den skulle leda till flaskhalsar ochöverhettningstendenser längre fram. Naturligtvis ärvi helt överens på den punkten. I utskottet kommervi att föra diskussioner om dessa saker.Möjligen kan jag tillägga en personlig synpunkt:Jag tycker nog att det, när sådana härstimulansåtgärder diskuteras, finns alldelessärskilda skäl att ta en titt på motioner som väcktsfrån flera olika håll. Bl.a. har man i kds väcktmotioner, och det berördes av iföregående debatt här . Det handlar då omstimulanser i form av ökade möjligheter förlägenhetsinnehavare och husägare att göra avdragför olika reparationsinsatser under det närmasteåret eller de närmaste åren.Anf. 175 () replik:Herr talman! finns det kanske skäl att hai åtanke att vi och under det närmaste året --kanske också framöver -- kommer attbetala ut en hel del i kontant arbetsmarknadsstöd.Och det är ändå en kostnad. Självfallet är detviktigt att vi använder arbetskraften på ett aktivtsätt. Kan vi göra det genom att stimulera tillarbetsuppgifter så att vi nyttjar de här medlen meraeffektivt, är det naturligtvis mycket viktigt isammanhanget.Anf. 176 ():Herr talman! Regeringens bostadspolitik, ellerkanske snarare brist på bostadspolitik, har lett slakt av stora delar av byggbranschen. gårvar tredje byggnadsarbetare utan arbete.Byggföretag slås ut på löpande band.För ett år sedan varnade Byggentreprenörerna ochsade att regeringens politik kommer att leda till att100 000 människor i byggbranschen ochangränsande branscher blir arbetslösa. Då verkadedet vara ett skräckscenario, men har vi densituationen. Man fick rätt. går AMS,ånyo ut med varningarför att den politik som förs kommer att leda tillatt antalet arbetslösa i nämnda branscher nästa årfördubblas till 200 000.Regeringen reagerar inte. Detta är ett bevis på attdet är en genomtänkt och medveten politik. Detframgick alldeles tydligt av här. Möjligheten att få moderater attinse att deras bostadspolitik leder mot en katastrofhar jag slutat hoppas på. De är i detta avseendehopplösa fall. Men att folkpartister ochcenterpartister inte reagerar med handling är änmer förvånande.Mellan skål och vägg, som det heter, är visocialdemokrater vid enskilda kontakter medledamöter från , och kanskeockså ändå överens om att denpolitik som bedrivs på bostadsområdet måsteförändras. Men det stannar vid detta. Man försökeratt ha två ståndpunkter : att både vara iopposition och att vara i regeringsställning. Dettahåller fram till dess att beslut skall fattas. Då kryperman till korset och röstar med regeringen och,tydligen, mot den egna övertygelsen.Agne inlägg skall dock kanske tolkas somen förändring på detta område. Jag tycker att UlfBjörklunds inlägg också andas detta. Jag kaninstämma i mycket av det som dessa har sagt ochsom är positivt.Detta har genomskådats av hela svenska folket.Det är bara att studera de opinionsmätningar somregelbundet presenteras i dagspressen.Förutom att det är en tragedi för den enskilde att bliarbetslös och få sociala och ekonomiska problem ärdet ett slöseri med samhällets resurser att låtabostäder och statligt och kommunalt ägdafastigheter förfalla som det finns ledigkapacitet. Enligt två utredningar -- den ena frånByggnadsarbetareförbundets utredningsavdelningoch den andra från -- är det rent avlönsamt för samhället att i nuvarande situationsatsa på ombyggnad av bostäder i stället för att barapassivt betala arbetslöshetsförsäkringen.Kostnaderna för räntebidrag är lägre än kostnaderna förarbetslösheten. Det är mot denna bakgrundofattbart att regeringen krånglar med det uppdragden fått av , nämligen att lägga fram ettROT-program för bostäder och kommunalabyggnader. Vi lägger nu fram ett sådant förslag ochförväntar oss att en majoritet i stöder det.Riksdagsmajoritetens beslut om ett nyttbostadsfinansieringssystem från den 1 januari 1993har nu lett till en anhopning av ärenden hosmyndigheterna. Ingen vill bygga enligt de nyareglerna, utan alla försöker komma i gång enligt1992 års regler. Till länsbostadsnämnderna inkom52 000 ansökningar om nybyggnad och 102 000ansökningar om ombyggnad. Dessutom lär 10 000ärenden representerande ungefär 50 000 bostäderha inkommit till kommunerna.De som kommit i gång innan årsskiftet genom attde har grävt s.k. Danellgropar kan nu bygga enligt1992 års regler eller kanske sälja sina''Danellgropar'', som det redan finns en marknadför. Annonser finns i dagspressen. Detta harföranletts av en absurd bostadspolitik. För deövriga, som ej grävt ''Danelllgropar'', beslutaderiksdagen att de som inlämnat ansökanborde få bygga enligt regler.I kammardebatten slogs det fast att beslutet skulletolkas så, att de ärenden som inkommit skulle omfattas av detta beslut. Ändockhar regeringen beslutat att dra ''deadline'' den 18november. Detta har lurat många byggare ochkommer att leda till att många av dessabyggprojekt aldrig kommer till utförande. Detbidrar till ytterligare arbetslöshet, och regeringenhar ansvaret för detta.Herr talman! Byggandet är en motor i samhället.En byggnadsarbetare i arbete genererar i sin turarbete åt flera andra inom andra näringar. Det ärdärför det är viktigt att i en lågkonjunktur satsa påbyggandet.Entreprenadpriserna ligger påtagligt lägre äntidigare. Detta är ytterligare ett skäl att nu satsa påbyggande. Fortsätter utslagningen i byggbranschenstår vi med för låg kapacitet när vi så småningombehöver bygga mer. Detta kommer att leda till enöverhettning med kraftiga prisökningar som följd.Samma farhåga framfördes av drabbas i nästa led av denför låga byggnadsvolymen. I den valkrets jagrepresenterar, , är denna industrien av de bärande. En neddragning av kapacitet harredan skett, som resulterat i varsel ochuppsägningar. Kommer inte byggvolymen snarastatt öka, kommer flera av dessa ledandebasindustrier att slås ut, i så fall av en medvetenborgerlig politik.Om detta får ske utan att regering och riksdagreagerar kommer det att leda till att vi förlorar ettkunnande och en industri som blir svår att ersätta.Den som en gång slagits ut tvekar säkert längeinnan han på nytt ger sig in i en så osäker bransch.Detta leder till att vi i störreutsträckning kommer att få importera byggvaror,produkter som vi själva tillverkar. Detkommer att leda till att handels- och bytesbalansenförsämras . En snar förändring behövs,och vi hoppas att fler partier inser detta.Anf. 177 ()replik:Herr talman! talar som om hanhade suttit och sovit under hela debatten. Haninledde med att tala om den borgerliga regeringensslakt på hela byggbranschen, när jag strax innanhade pekat på hur ganska små minskningar avinvesteringarna i byggande och underhåll som harskett. De minskningarna har dessutom skett frånden extremt höga nivå och stora omfattning sombranschen hade i slutet av 80-talet.Det är en sak att är medansvarig till80-talets uppblåsta spekulationsekonomi. Menman blir närmast förundrad när man nu hör honomtill råga på allt försvara denna uppblåstaspekulationsekonomi. Det hade jag inte riktigtförväntat mig.Det är klart att många byggföretag i valet mellan attbygga enligt 1992 och regler, det gamla ochdet nya subventionssystemet, hellre väljer detgamla systemet, eftersom det ger betydligt mer ifickorna. Men det betyder inte att detta inte fårnågra konsekvenser för det svenska folkhushållet.Bara de 70 000 lägenheter som påbörjades ochblev färdiga 1991 kommer med de gamla reglerna,de husen står kvar, att kosta desvenska skattebetalarna totalt 60 miljarder kronor.Det är en enda årgångs produktion.Det säger sig självt att det är omöjligt att i längdenbibehålla ett bostadssubventioneringssystem somfungerar på det sättet. I all synnerhet är detomöjligt att bibehålla ett sådant system om man villvärna om de människor som har tvingats ut iarbetslöshet. Det är just för att kunna värna demänniskorna som vi faktiskt måste göra något åtden typ av kostnadsexplosion somSocialdemokraterna byggde in i de gamlasystemen.Det jag önskar är att man inte upprepar 1982 årsmisstag. Hade man efter devalveringen prioriteratinflationsbekämpningen, hade arbetslösheten blivithögre . Men den hade blivitavsevärt lägre . Man valde i stället att skjutaproblemet framför sig. Men, , görinte om det misstaget! Försök inte att skjutaproblemen framför dig ytterligare ! Detvi tror oss tjäna , får vi betala igen mångfaltdyrare i morgon.Anf. 178 () replik:Herr talman! Jag konstaterar, när jag lyssnar påinläggen från de olika borgerliga företrädarna, attdet är en mycket stor skillnad mellan inläggen frånMikael och de övriga företrädarna. Deandra har andats en möjlighet till samförstånd, tillatt diskutera lösningar för att få arbetstillfällen.Men använder sig bara av sammaargument som alla moderater använder sig av i sinargumentnöd. Man har inget annat att skylla på änden socialdemokratiska politiken under 80-talet.Jag vill bara erinra om det som varinne på tidigare: Vad gjorde för atthjälpa till i den situationen, som motsvarar det sättvi har ställt upp på med olika krispaket? Man varinte med i sådana diskussioner över huvud taget.De andra har, som jag ser det, i sina inlägg värnatom sysselsättningen. sade i sittförsta anförande att de stimulanser som kanbehövas endast skall användas för att hejdautslagningen av företag. Inte ett ord sade MikaelOdenberg om de arbetslösa.Jag vill ställa en fråga till . Somjag sade i mitt anförande har nu räknat ut att det istället för att ösa ut pengar till de arbetslösa genomA-kassa är lönsamt för staten att satsa påombyggnader. Varför säger ni nej till det?Anf. 179 ()replik:Herr talman! Min utgångspunkt är inte att värnabyggbranschens företag i sig, för något diffust,konspiratoriskt ändamål. Där är det snarareSocialdemokraterna, byggfacket ochbyggbranschen som faller varandra i armarnaoch ropar på mer subventioner frånskattebetalarna.Det jag vill värna är de medborgare som har valtmig. Just därför är jag så orolig för en kortsiktigpolitik, där man försöker tuta i människor som efter1980-talets misslyckanden tvingas ut i arbetslöshetatt mer av samma medicin kan rädda dem och göraatt de slipper denna arbetslöshet. När jag,precis som , vet att det bara innebäratt vi skjuter problemen framför oss, och att vi fårbetala dubbelt så dyrt . Detta är lärdomenav 1980-talets misslyckanden.På något sätt verkar det som om bara sov under den här debatten, utan möjligenunder . Han verkar beredd att medöppna ögon fortsätta att skjuta problemen framförsig. tror jag inte att tror på mig,men är det något jag kan försäkra så är det att detsannerligen inte är till gagn och till glädje för demsom är arbetslösa.Anf. 180 () replik:Herr talman! Byggentreprenörerna har slagit sigsamman med . De har alla sammaintresse, och det är att få leva vidare, både somarbetare inom byggfacket och som företag. slås,som jag sade i mitt huvudanförande, väldigt mångabyggföretag ut därför att marknaden har blivit såliten. Det är alltså en hel bransch som är i nöd ochropar på hjälp.Dagens politik har faktiskt bara lett till skyhögahyror, trots att ni i valrörelsen påstod motsatsen.Den har lett till den utslagning och den arbetslöshetsom vi nu har. Dessutom tycker jag att regeringenhar varit våldsamt nonchalant mot de beslut somriksdagen har fattat om att lägga fram ett ROT-program och att behandla de inkomna ärendena pålänsbostadsnämnderna.Jag konstaterar också att jag inte fick något svar påmin fråga: Varför drar man inte i gång ett ROT-program och får något uträttat för pengarna, istället för att ösa ut dem via arbetslöshetskassan?Förste vice talmannen anmälde att MikaelOdenberg anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 181 ():Herr talman! Av den debatt vi har hört drarjag slutsatsen att vi i utskottet ändå skall fåmajoritet för förslag till åtgärder som innebär att visnabbt får i gång ROT-projekt. Det tror jag är justvad svenska folket vill höra . Det är det manväntar på, och det är bra om vi kan få i gång den härdiskussionen så snabbt som möjligt.Trots de problem som vi nu har diskuterat kan manändå säga att den sociala bostadspolitiken i Sverigehar varit framgångsrik. Det kan vi se vid eninternationell jämförelse. Det kan vi se påbostädernas kvalitet och jämna fördelning. Vi harinte heller någon trångboddhet att tala om i vårtland.Tyvärr har den borgerliga regeringens systemskiftegjort att man nu kan befara att den socialabostadspolitiken raseras. Det finns tydliga teckenpå att människor nu tvingas söka sig till mindre ochträngre bostäder, i den mån det finns några sådanaatt få tag på, trots att man egentligen behöver störrebostäder. Men man har helt enkelt inte råd.Alla skall ha rätt till en god bostad. Det ärmålsättningen som vi har enats om i . Menom vi menar allvar med den ambitionen, om detinte bara skall vara tomma ord, måste vi också fattabeslut som leder till det målet och inte tvärtom.Om vi menar allvar med att barn skall växa uppmed rättvisa förutsättningar i livet, om vi menarallvar med att de äldre skall få en trygg och värdigålderdom, kan vi aldrig acceptera ökade klyftor iboendet och segregerade bostadsområden, där desämre ställda får hålla till godo med de bostädersom andra ratat.Jag vill ta upp några av de bostadspolitiskainstrument som vi har använt oss av, och som jagupplever vara hotade . Det är dels deallmännyttiga bostadsföretagens existens, delsbostadsbidragen, som inte får urholkas så att de blirverkningslösa.De allmännyttiga bostadsföretagen spelar och viktig roll när det gäller bostadspolitikensmåluppfyllelse. Det är genom de kommunala bostadsföretagen som kommunerna har kunnatbygga upp en bostadsstandard som varit tillgänglig för alla samhällsklasser. Utan egen kontantinsats har de som har haft behov av bostad kunnaterbjudas en sådan. Genom bruksvärdessystemethar ett hyrestak satts även för det privata beståndet, vilket är en förutsättning för en mer solidarisk hyressättning.De kommunala bostadsföretagen ifrågasättsoch hotas nu från flera håll. Både centralt på riksnivå och lokalt ute i kommunerna diskuteras utförsäljning av allmännyttan. Några vill sälja ut avideologiska skäl, och andra hänvisar till kommunernas dåliga ekonomi. Köparna har inte stått påkö, och det visar att hyresgästerna inte är intresserade av att köpa sina lägenheter.Den nya bostadsfinansieringen innebär att särreglerna för de allmännyttiga bostadsföretagentagits bort. Regeringen har också genom lagändringar velat göra det lättare att sälja ut bostadsföretagen. Man planerar att införa konventionellbeskattning, och man tar bort räntestöd för underhåll.Resultatet av alla dessa åtgärder kan i förlängningen bli att kommunerna får etablera speciellasocialbostäder för att kunna erbjuda alla kommunmedborgare tak över huvudet. Då har vi slagit in på en väg som leder till segregation i boendet.Vi måste slå vakt om de allmännyttiga bostadsföretagen och utveckla deras bostadsområden tillännu bättre bostadsmiljöer.