prot · GG0967 · 1993-02-24 00:00:00 — Därför finns det ocksåett tydligt samband mellan förintelsen av vårlivsmiljö på många håll på jordklotet ochövergripande säkerhetsproblem.Det här, herr talman, är naturligtvis en mycketpessimistisk bild, och jag löper risken att sälla migtill kretsen av domedagsprofeter. Jag tror nu inteatt vi är obönhörligt på väg mot någon slagsdomedag. jag tror att det finns möjligheter attvända denna utveckling, men det är mycket svårt.Vi har det mesta kvar att göra, och det kräver enoerhörd målmedvetenhet.Det finns många positiva tecken. Det finns exempelpå att långvariga och förödande konflikter såsmåningom kan närma sig en positiv lösning. Detsom vi just nu känner som mycket aktuellt ärnaturligtvis utvecklingen i , där vi sermöjligheten till apartheidsystemets slut.Det som vi nu ser i är också ett braexempel på vilken roll det spelar närvärldssamfundet tar sitt ansvar, när man inte baralåter förhållandena bli en angelägenhet för demänniskor som bor i det berörda området, utanockså internationellt vill ta ett ansvar.Från svensk sida kan vi naturligtvis medtillfredsställelse notera den pådrivande roll som vihar spelat här. Därför är det litet egendomligt närman märker att inte bara Ny demokrati utan ävenmoderat företrädare som tycks varamycket illa till mods över att tillsammansmed andra har kunnat medverka genompåtryckningar, sanktioner och ett aktivt stöd tilldemokratirörelsen för att åstadkomma den lyckligautveckling som vi nu ser. Det är egendomligt ochbeklagligt att det inte finns en full uppslutningbakom denna linje i riksdag.Till de positiva tecknen hör naturligtvis också deansträngningar som görs att skapa ordentligainternationella handlingsinstrument. Stärkandet avFN:s roll, där många förbättringar är ett faktum ochdär mer kan göras, är ett exempel på det. Ett annatär ESK, som omfattar så stora och viktiga områden,men där det återstår mycket för att få verkligtkraftfulla handlingsinstrument. har där ettsärskilt ansvar genom sin ordföranderoll.Ytterligare ett är EG-samarbetet, som visserligengeografiskt är mera begränsat, men därbasorganisationen har mera kraftfulla instrumentför att åstadkomma ett internationellt samarbetekring gemensamma frågor än någon annaninternationell organisation.Det måste vara ett centralt intresse för svenskutrikespolitik att medverka till att EG/EUverkligen kan bli ett instrument för att angripainternationella miljö- och överlevnadsfrågor, bådeinom sitt eget område och globalt tillsammans medandra internationella krafter. Det hör också till detmera förbluffande i svensk utrikespolitik att densvenska vänstern är så totalt blind för det ansvarsom vi har för att påverka EG:s roll i den globalapolitiken framöver.Det är väsentligt, och det har framhållits tidigarehär i debatten, att vi är medvetna om att det är dehär globala problemen som är det allra viktigaste.Även när vi diskuterar Europapolitik, EG ochÖsteuropa är det våra möjligheter att medverka lösning på de globala problemen som är det allraviktigaste, och vi måste se till de instrument somdär finns.Den kortsynthet som framför allt Ny demokrati geruttryck för när man säger att vi skall koncentreravårt engagemeng till våra närmaste grannområdenvisar att man inte förstått de globalaberoendeförhållanden som gör att det som händeri , och också är avavgörande betydelse för vår egen vardag.Låt mig säga, herr talman, att densamstämmighet om utrikespolitiken som tidigarekommenterats är mycket viktig.Socialdemokraterna känner naturligtvis ett behovav att med jämna mellanrum hacka på regeringenoch försöka måla upp motsättningar som iverkligheten inte finns, och det är ibland beklagligt,eftersom det försvagar vår utrikespolitiskasituation.Man har föreslagit en kommission. Inte hellerjag tror på en lösning som ersätter utrikesminister,riksdag och . Däremot vill jagpåminna om ett gammalt Centerförslag om enordentlig u-landspolitisk utredning. Moderaternahar ett liknande förslag. Kanske det ändå finnsförutsättningar för ett gemensamt samråd när detgäller vår tredjevärldenpolitik.Anf. 21 () replik:Herr talman! Den kommentar som till mitt inlägg måste tillrättaläggas i denmeningen att Moderata samlingspartiet står likaengagerat bakom målet för Sydafrikapolitiken, detavskyvärda apartheidsystemets avskaffande. I valetav vilka medel som skall tillämpas har vi under detsenaste året haft en annan hållning än övriga partieri regeringen.Jag vill också säga att anledningen till att fråganöver huvud taget behandlades i Utrikesnämndendels var de framsteg som gjorts i på vägenmot ett avskaffande av systemet, dels att det landsom det refererades till förut här i debatten,nämligen , i går meddelade att man hadebeslutat att häva sina sanktioner.Det är alltså inte, som en lyssnare möjligen kan fåintryck av, fråga om ett moderat förslag som går utfrån en allmänt negativ hållning tillapartheidpolitiken. Alls inte -- det är ettståndpunktstagande till den lämpligaste tidpunktenför avvecklingen av handelssanktionerna, bl.a. iöverensstämmelse med grannlandet Norgeshållning.Anf. 22 () replik:Herr talman! Jag sätter värde på det förtydligandesom gjorde. är det historiskt så attModeraterna inte har stått bakom den svenskasanktionspolitiken mot , utan under årenslopp har varit ganska kritiska. Jag uppfattar ändåNic uttalande så att man nu inser attdenna sanktionspolitik har varit ett väsentligtbidrag till den framgång som vi tycker oss skönjaför Sydafrikapolitiken och att diskussionen snararehandlar om tidpunkten.Jag får väl erkänna att jag har också uppfattat dediskussioner som fördes t.ex. i går så att det handlarom de exakta formerna för att avvecklasanktionerna. Jag tycker att man har gjort envärdefull omvärdering från sidagenom att i princip ge stöd för vår sanktionspolitikgentemot Sydafrika.Jag hoppas att vi gemensamt kommer att kunnaarbeta för ett kraftfullt svenskt stöd för denfortsatta processen i . Vi måste vara pådet klara med att mycket återstår att göra när denpolitiska apartheiden har avvecklats för att skapaett system som verkligen ger samma möjligheter föralla, oavsett hudfärg, att utvecklas i det landet. Detkräver ett aktivt svenskt bistånd framöver.Anf. 23 (nyd) replik:Herr talman! tar upp frågan om vårbiståndspolitik. Hans kommentar är att vi inte sersambanden mellan fjärran länder och näraliggandeländer. Vi ser visst sambanden mellan fjärranländer och näraliggande länder. Men vi har sett hurerbarmligt biståndet har utnyttjats i tredje världen.Vi anser att biståndet kan styras bättre inäraliggande länder, såsom länderna i Baltikum.Behoven är enorma även där. Jag har själv fåttinblick i problemen vid ett besök i för något årsedan.Vi tycker att det är rimligt att satsa minst 2miljarder kronor i . Jämför regeringensförslag till bistånd, nämligen 240 miljoner kronortill sydafrikanska organisationer, med 871 miljonerkronor i det totala biståndet till Öst- ochCentraleuropa! Jag tycker att det talar för sig själv.Det är en skandal.Anf. 24 () replik:Herr talman! Det finns en gammal historia om enman som hade tappat sin nyckel. Han stod underen gatlykta och letade efter nyckeln. Någon frågadehur det gick för honom och undrade varför han intehittade den. Mannen sade att han hade tappatnyckeln i mörkret men att det var lättare att letaefter den under gatlyktan där det var ljusare.På samma sätt är det naturligtvis riktigt att det ärlättare att ägna sig åt bistånd i våra närmastegrannländer. Men problemet är att med detbiståndet kan vi inte hjälpa till att lösa den typ avglobala problem som har sina rötter i , Asienoch . Det är ingen ersättning förinsatser i tredje världen att göra insatser i Baltikum.De insatserna behövs också. Jag tror att vi har ensamsyn om vikten av att göra så mycket sommöjligt. Men det ersätter inte behovet av att görasaker i andra delar av världen.Ni i Ny demokrati är kortsynta. Ni inser inte attockså för vår långsiktiga välfärd måste vi medverkatill att skapa drägliga livsvillkor för människor påandra sidan jordklotet. Vi måste medverka till attskapa en utveckling där inte öknarna tillåts bredaut sig, där inte regnskogarna tillåts förödas, där intemängden föroreningar tillåts öka, där intebefolkningen tillåts öka ohämmat osv.Det är inte någon lösning att säga att vi skall ta handom sådant som är oss mest geografisktnäraliggande. Vilka skall då hjälpa till i de avlägsnaområdena där det inte finns några rika länder överhuvud taget som kan ställa upp, utan bara fattigaländer och fattiga människor?Anf. 25 (nyd) replik:Herr talman! Insikterna från vår sida när det gällerbistånd till fjärran länder och näraliggande länderär kanske begränsade, . Det ärmöjligt att vi inte har sett alla samband. Det kanligga mycket i det påståendet. Det gäller även''nyckelfrågan''. Det är kanske lättare att seproblemen i vår närhet än när de ligger långt borta.Men jag inser att vi inte har pengar till allt. Med ettbudgetunderskott på ungefär 200 miljarder kronoroch med en ränta på statsskulden som ökar, vilketjag nämnde i mitt tidigare anförande, har vi heltenkelt inte råd. Vi har inte råd att satsa allt.Då måste vi göra en prioritering. Vår prioritering äratt satsa på ett bistånd till Öst- och ,främst till Baltikum.Anf. 26 () replik:Herr talman! Ny demokrati för enprincipargumentation mot bistånd till tredjevärlden. Ni föreslår också totala nedskärningar,inte bara omfördelningar.Att ha pengar eller inte är en fråga om prioritering.Vi diskuterar belopp som motsvarar ungefär vårsamlade chips- och läskkonsumtion. Vi har alltsåråd att konsumera de kvantiteter chips och läsk somdet är fråga om. Men enligt Ny demokratisuppfattning har vi inte råd att göra något merallvarligt åt världssvält, global miljöförstöring itredje världen osv. Jag tror att Ny demokrati inteser sambanden, dvs. att om de globala problemeninte löses kommer vi inte heller ha störremöjligheter att ägna oss åt chips och läsk iframtiden.Anf. 27 () replik:Herr talman! hävdar att Vänsterninte tar något globalt ansvar. Då talar väl PärGranstedt mot bättre vetande. Är det några somhar tagit sitt globala ansvar både förr och är detväl vi i . Vi har t.ex. inte skurit nedbiståndet till de fattiga länderna med 1,5 miljarderkronor. Det har bl.a. partimedverkat till. Det gäller även en del andraåtgärder.Syftar på att vänstern säger nej tillmedlemskap i ? Skulle det vara brist på globaltansvar? Då får han väl anklaga en stor del av sitteget parti också för att inte ta detta globala ansvar,plus en del andra partier i den här riksdagen.Anf. 28 () replik:Herr talman! Jag håller gärna med om att vänsterntar betydande globalt ansvar i ord. Vänsternsretorik när det gäller globala frågor är mycketimponerande. Jag tjusas av mycket av det somBertil Måbrink och andra säger.Det som förvånar mig är att man inte inom vänsterninser att Europeiska gemenskapen/Europeiskaunionen är ett av de allra viktigaste instrumenten vihar till vårt förfogande för att påverka den globalaverkligheten. Det innebär inte att jag är okritiskmot det sätt som EG fungerar och den politiksom förs av EG. Men verkligheten är att EG:ssätt att fungera blir av avgörande betydelse för denglobala verkligheten.Jag har haft många tillfällen att resa i tredje världenoch träffa människor som lever där. De har storrespekt för agerande och hur vi når vårabiståndsmål. Det är alltid glädjande. Men mycketsnabbt i samtalen kommer man över på derasfunderingar om EG:s roll.Från tredje världens synpunkt är det viktigt att EGspelar en progressiv, positiv, roll i de globalafrågorna. Naturligtvis är det bekymmersamt omEG inte kommer att spela den rollen. Det härresulterar ofta i en vädjan om svenskt engagemangför att påverka EG i rätt riktning. Det är där jagmenar att vänstern står för en strutspolitik, när maninte är beredd att ens allvarligt överväga att Sverigeskall gå in och försöka påverka EG:s globala roll.Anf. 29 () replik:Herr talman! Jag upprepar: får klaraav sina interna partiproblem där de hör hemma. Vii vänstern är mycket väl medvetna om vad vi stårför. Vi säger ja till och hela världen. Vibehöver inte vara med i EG för att ta itu med deglobala problemen. Vi anser att det kan Sverigegöra på ett bättre sätt utanför EG, men naturligtvisi samarbete med EG.Det var inte så länge sedan vi hade en debatt ikammaren just om det katastrofala iEuropacentreringen, som fördes fram bl.a. frånmoderat håll. får vi höra att också PärGranstedt har sällat sig till högersidan.Jag tycker att skall börja med attstudera våra konkreta förslag när det gäller insatseri tredje världen. Vi står för dem, och de är välunderbyggda, . 30 () replik:Herr talman! Tänk om skulle ta ochstudera ställningstagande i EG-frågan! Vihar fattat två stämmobeslut, som innebär attCentern står bakom strävan eftermedlemskap i vi ställer upp på denförhandlingsprocess som nu är inne i.Vi ser också en rad praktiska problem, som vitycker måste diskuteras innan slutgiltig ställningtas. Men skillnaden är att vi ser att EG är ett viktigtinstrument för att påverka också de globalafrågorna. Vi ser ett väsentligt värde i att Sverigeframöver kan påverka EG:s politik på de härområdena.Bertil Måbrink och Vänstern säger visserligenretoriskt ja till , men man säger kategorisktnej till det viktigaste instrumentet för att påverkaEuropas utveckling och roll i det globalaperspektivet. Man säger nej utan att allvarligt hagått in i en prövning av denna möjlighet.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 31 ():Herr talman! De politiska grundvärderingar ellerbasvärden som utgår från i sittarbete har det hämtats inspiration till från denkristna etiken. Vi, liksom kristdemokrater i andraländer, försöker att ta till vara de delar av denkristna etiken som är tillämpbara inom politikenskompetensområden. Den kristna inspirationen harframför allt givit oss synen på människan som enperson med kropp, själ och ande, som är både frioch ansvarig, och som har ett okränkbart värde. Vianser att människans personliga värdighet ochvärde är av avgörande betydelse för att kunnabygga upp ett demokratiskt samhälle.I de kristdemokratiska grundbultarna ingår ocksåförvaltaransvar och broderskap, eller som jaghellre säger: gemenskap.Människan är skapad för gemenskap. Honutvecklas i ett nära förhållande till de små ochnaturliga gemenskaperna. Människan är människai samma grad som hon är medlem i en gemenskapav människor där hon upplever sig ha en uppgiftoch kan betyda något för någon eller några.Den kristdemokratiska människosynen förpliktaross därför att föra en aktiv politik för demokrati ochmänskliga rättigheter. Det är lätt att konstateravilka välgörande effekter som den nu relativtlångdragna respekten för mänskliga rättigheter ochdemokrati har haft på generellt sett.Det är likaså lätt att entusiasmeras av de positivatrender som i det förraSovjetunionen, och Latinamerikakunde anas. Jag tänker bl.a. på de mångadiktaturernas fall i land efter land i mångavärldsdelar.Herr talman! Tyvärr är det sorgligt att behövakonstatera att vår värld nu befinner sig i ett tillståndsom framkallar pessimism och oro. Jag tänkernärmast på att kommunismens och Sovjetunionenssönderfall frigjort farliga krafter, t.ex. en starknationalism med bl.a. etniska utrensningar somkonsekvens -- etnonationalism. Läget i vår värld,när och fjärran, tillåter inte oss eller de andravästliga demokratierna att blåsa faran över. Dennya världsordningen är ännu bara en skiss över hurdet skulle kunna se ut. -- den på många sättolycksdrabbade kontinenten -- det fornaJugoslavien, och Cambodja räckersom argument för förnyat engagemang i vår världsangelägenheter.FN är vårt lands och övriga länders högsta forumför diskussioner när det gäller fredsfrågor ochfrågor om mänskliga rättigheter. I och med denanda av samförstånd som inträffade under densenare delen av 80-talet bland de permanentamedlemmarna i har FN ävenblivit en relativt handlingskraftig organisation.Många hävdar att frigörelse från SaddamHusseins invasion var det första verkliga provet påFN:s förnyade kraft.FN:s arbete ger hopp till världens folk, men det geräven gigantiska förväntningar. Förväntningar omtrygghet och skydd åt människovärdet vilar på attFN-stadgans mänskliga rättigheter hävdas. Rättentill liv, till fysisk okränkbarhet, till samvets- ochreligionsfrihet, till yttrandefrihet, tillförsamlingsfrihet, till fria och hemliga val, till ensjälvständig domstol, till respekt för privatlivet ochfamiljelivet samt till skydd mot diskriminering ärännu långt ifrån självklara rättigheter.Världsbilden ser ganska dyster ut.Herr talman! , , befinner sigvärlden och FN inför mycket stora utmaningar.Parallellt med FN:s förnyade kraft har vi ensituation med många regionala konflikter, som oftahar inslag av inbördeskrig. FN är nu engagerat påett femtontal platser med styrkor som motsvararöver 50 000 soldater och observatörer. Förutomoperationen i , som för övrigt inte skerdirekt i FN:s regi, inger verksamheten i Cambodjaoch det stor oro.Jag tänker uppehålla mig ett slag vid det fornaJugoslavien. Den naturliga grunden för samhälleoch stat utgörs av den minsta och viktigastegemenskapsenheten, familjen. I det fornaJugoslavien slås nu familjerna sönder och dessmedlemmar utsätts för mord, för systematiskavåldtäkter på både kvinnor och barn i tiotusentaloch för förnedring utan motstycke. Hela samhällenär skövlade och människor är lemlästade.Utan omfattande medverkan av världensstormakter kommer det lidandeinte att upphöra. Jag anser därför att måsteutnyttja sin röst och goodwill för att förmåstormakterna att ingripa.Jag har den absoluta uppfattningen, som ocksåunderstöds av experter och strateger på området,att det nu är dags för de internationella samfundenFN och ESK att överväga massiva insatser medskyddstrupper. Syftet skall vara att få slut pådödandet, våldtäkterna, brutaliteten och denetniska utrensningen. Sedan återstår självfalletlånga och svåra förhandlingar för att skapastabilitet i området, och skyddstrupperna börnaturligtvis finnas kvar så länge som de behövs.Herr talman! Jag är inte krigisk av mig i ordets rättabemärkelse. Jag vill inte ha mer blodsutgjutelse änvad som till min och andras stora fasa redan skett.Men något måste göras , och då kan det här varaen väg.Den tribunal som skall dömakrigsförbrytarna, och i synnerhet de serbiskafriskarorna för brott mot mänskliga rättigheter är ihög grad behövlig. Förövarna måste pekas ut så attde åtminstone blir persona non grata i världen. Menvi får inte glömma att det endast är plåster på såren.Brotten har ju redan begåtts -- och de sker nu.Som jag redan sagt har tiotusentals kvinnor ochbarn utsatts för upprepade våldtäkter, människorhar skändats och har fått se på hur anhöriga hartorterats och mördats. Som en ytterligare liten gesttill dessa skulle kunna bidra med lindringgenom att ta initiativ till psykologisk, psykiatriskoch somatisk hjälp. Med andra ord skulle Sverigekunna understödja bildandet av team ochhjälpstationer o.d. -- även för de skändadeflyktingar som finns i vårt land.Den enträgna och modiga FN personal som varjevecka försöker nå fram med matkonvojer är värdall respekt. Den glädje som dessa konvojerframkallar, framför allt hos de bosniskamuslimerna, är rörande. Tyvärr når dessa konvojeralltför sällan fram på grund av de serbiskafriskarornas nyckfullhet och illvillighet. Men omdessa vägburna konvojer endast har en begränsadframgång borde ta initiativet att initieraluftbroar eller luftlandsättningar av mat ochmediciner, som en mer aktiv metod än den icke heltokontroversiella matbombningen som nudiskuteras i FN och i . Eftervärlden kommeratt döma oss hårt om vi inte gör vad vi kan för detforna Jugoslavien.Herr talman! Dagens krig förs inte längre påklassiska avgränsade slagfält utan omfattar storaytor. har detta medfört atttredje part, nämligen civilbefolkningen, i allt högreutsträckning drabbas. Framför allt är det mångakvinnor och barn, som inte bär vapen, somdrabbas. En företeelse som är sällsynt skadlig ochinhuman är de antipersonella minor som finnsspridda över hela världen.Jag fäster därför stort hopp till att enöversynskonferens i FN:s regi om inhumana vapenskall komma till stånd, vilken för övrigtutrikesministern har lovat att stödja och att arbetaför.Jag ser fram emot den dag då den europeiskaunionen inte behöver ödsla så mycket energi i sittarbete med en fördjupning av strategi ochverksamhetsplanering och på hur man kan utvidgasina kompetensområden. Den energin behövs såväl för att på ett positivt sätt ökautlandsengagemang, både när det gäller det somfinns i den absoluta närheten och när det gäller detsom finns längre bort, i den tredje världen.I den tredje världen behöver speciellt kvinnans ochflickebarnets situation sättas i fokus. Såsomexempel kan nämnas att ca 90 miljoner flickorutsätts för könsstympning. Det sker främst i ,i länderna kring , men också i andravärldsdelar. Könsstympningens enda syfte är att gemannen full kontroll över kvinnan.I alla situationer där mänskliga rättigheterfokuseras och diskuteras anser jag att från mänskligrättighetssynpunkt den vidriga frågan om kvinnligkönsstympning måste lyftas fram. Program måsteutarbetas, så att man kommer åt problemet och kanåtgärda det.Herr talman! Jag har här berört en del frågor somkan behandlas utifrån de kristdemokratiskagrundvärderingarna, där respekten förmänniskovärdet är en dominerande grundbult.Anf. 32 MAJ ():Herr talman! ''Eftersom krig börjar i människorssinnen, är det i människors sinnen som försvaret förfred måste byggas.'' Unesco-stadgansinledningsparagraf från l945 gäller i hög grad idagens värld. Försvaret för freden måste byggas imänniskornas sinnen.Därför måste hela tänkandet förändras -- från detmanligt militära med våld och missiler, till detarketypiskt kvinnliga med samtal, förhandlingar,lösningar av konflikter utan våld.Därför måste instrumenten och metodernaförändras från kulor och krut till att lösakonflikterna i förebyggande syfte. ''Det grönabordet'' måste komma till heders men få verkligamöjligheter att bli samlingsplatsen för konflikterslösande.Det karakteriserades av en tro att fredkunde skapas med våldets medel. Freden skullebyggas på en kombination av avskräckning ochförtroendeskapande åtgärder. , när det kallakriget är slut och andra hot än militära växer --sociala, etniska, kulturella och religiösa -- blirhuvudproblemet att lösa, inte att låsa, konflikter.De nya konflikterna kan inte lösas med gamlamilitära metoder.Fred med fredliga medel blir en fundamentalt nyutmaning. En ny medvetenhet om konflikter somsådana, konflikters psykologi, förhandling,medling, skiljedom, förlikning ochvåldsförebyggande åtgärder blir nödvändig.Att hantera konflikter i förebyggande syftekommer att ställa andra krav och annan kunskap änatt möta konflikter med militära metoder.Konfliktanalys, krigsriskutvärdering och tidigförvarning måste ingå. Om inte detta lyckas i tidmåste olika typer av civila och militärafredsbevarande åtgärder sättas in, t.ex.övervakning av vapenvila, buffertzoner etc.Samtidigt behövs fredsskapande, dvs. alla typer avförhandling, medling, skiljedom ochfredsbyggande, som försoning, gemensammautvecklingsprojekt och skapandet av nyastrukturer, som tar bort orsakerna till våldet ochsamtidigt fungerar förebyggande.Allt detta kan och måste utvecklas till ensammanhängande politik i , ESK och FN.Grunden för detta finns i den politik som har kallatsden gemensamma säkerhetens politik -- säkerhetoch samarbete för gemensam överlevnad -- och somnu omfattas av aktörerna på världsarenan. Ett braekonomiskt, socialt, kulturellt och politisktsamarbete är den gemensamma säkerhetens enabeståndsdel. Den andra består av omrustning, enplanerad omställning av offensiva, konventionellaoch nukleära försvarsstrukturer till i huvudsakdefensiva kombinationer av militärt försvar,civilskydd och civila försvarsåtgärder.Så gott som alla länder tar konsekvenserna av dettai dag; de minskar sina militärutgifter, i vissa ländertill hälften, och omformar sin militär tillfredsbevarande styrkor för FN:s tjänst. Dock inte iSverige!