prot · GG0990 · 1993-04-13 00:00:00 — har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att hyrorna inteskall höjas som en följd av förändringar avbruksvärdessystemet.Sinikka har frågat mig om de kommandeförändringarna av hyresförhandlingslagen innebären övergång till marknadshyror.En departementspromemoria om vissa ändringar ihyresförhandlingslagen och viss annan hyresrättsliglagstiftning kommer att skickas ut påremiss. Promemorian innehåller förslag sominnebär att den enskilde hyresgästen skall hamöjlighet att ställa sig utanför det kollektivaförhandlingssystemet och själv förhandla med sinhyresvärd om hyran och andra hyresvillkor. Vidareföreslås att hyrorna i de allmännyttigabostadsföretagen inte längre skall varahyresledande och att en hyra skall få avvika frånhyrorna för jämförbara lägenheter i något störreomfattning än . Förslaget syftar till att ge störreflexibilitet åt bruksvärdessystemet och en rättvisarehyressättning. Jag vill särskilt betona att förslagetinte innebär att det blir någon fri hyressättning. Detföreslås inte att man skall ändra den regel ihyreslagen som innebär att likvärdiga lägenheterskall ha lika hyror. Svaret på frågablir alltså att bruksvärdessystemet inte skallavskaffas och ersättas med ettmarknadshyressystem.Som jag sade skall förslagen remissbehandlas.Först därefter kommer regeringen att ta ställningtill hur förslagen slutligen skall utformas. Mot denhär bakgrunden är jag för dagen inte beredd attnärmare gå in på den fråga som hartagit upp.Anf. 95 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret. Detär roligt att vi har fått ett svar. Det har varit svårtatt få uppgifter från departementet vad gällerändringar i hyresförhandlingslagen.Det som vi från oppositionen har haft tillgång tillhar varit budgetpropositionen -- där berörs dettamycket kortfattat, man skulle återkomma mednågonting -- och vissa anföranden som statsrådethar hållit inför ochFastighetsägareförbundets styrelser. På något sätthar jag fått en känsla av att man har vänt sig till deintresseorganisationer som representerarägarsidan.Jag funderar över om detta förslag ändå inte är ettsteg mot marknadshyror. Man pratar egentligenmycket litet om den enskilde hyresgästen, trots i regeringsförklaringen sade skulle stärka den enskilde hyresgästensställning.Efter det att jag har läst statsrådets svar, där honräknar upp de punkter som eventuellt skall finnasmed i den här översynen avhyresförhandlingslagen, skulle jag vilja frågastatsrådet: förslag har man med i dennapromemoria för att den enskilde hyresgästensställning skall stärkas, som man har lovat iregeringsförklaringen?Anf. 96 ():Fru talman! Även jag tackar för svaret på minfråga.Detta blir ju en litet konstig debatt. Jag har vidnågra tillfällen försökt att diskuterabruksvärdessystemet och alternativen medstatsrådet. Varje gång får jag av statsrådet svaret attbruksvärdessystemet är bra. Då ställer jag mignaturligtvis frågan varför man skall förändra ettsystem som fungerar bra. Varför lägger statsrådetfram förslag som faktiskt innebär att man göringrepp i det bruksvärdessystem som vi har?Skälen är, som jag har fått veta, att dessaförslag syftar till att ge större flexibilitet ochrättvisa. Det är klart att det är svårt attargumentera mot sådana honnörsord. Vem är emotstörre flexibilitet eller större rättvisa? Men om mani sak tittar på vad som står i svaret, finner man attstörre skillnader skall tillåtas. Det skall alltså varamöjligt att i större utsträckning än höjahyrorna. Detta förslag -- som vi ännu inte har sett --innebär dessutom att de privata värdarna skallkunna vara hyresledande. Det skall alltså varamöjligt för en privatvärd att höja hyrorna utöver degränser som gäller. Det kollektivaförhandlingssystemet skall brytas ned.Jag kan inte tolka det på något annat sätt än att mansom enskild hyresgäst, om man vill bo i ettattraktivt område, skall ha en möjlighet att köpa,dvs. bjuda över gällande system.Jag skall göra min fråga väldigt tydlig, så att vikommer ifrån de här till intet förpliktigandehonnörsorden: Tycker statsrådet att hyrorna iattraktiva lägen är för låga? Jag vill ha ett jaeller nej som svar på frågan. Då får vi klart vad detegentligen finns för avsikter bakom dessaförändringar av lagstiftningen.Anf. 97 Statsrådet (-):Fru talman! Jag vill börja med att säga att detfaktum att jag har hållit anföranden införFastighetsägareförbundet och helt ochhållet beror på att de har bett mig om det. Jag harinte fått några sådana förfrågningar från den andrasidan.Jag tycker nog att det är ganska meningslöst att idetalj diskutera ett förslag som ännu inte har lagtsfram. Men jag kan rent allmänt säga att förslagetkommer att innebära att bruksvärdessystemetåterges den flexibilitet som det ursprungligen hadenär det infördes . Det var fråga om en ganskaförsiktig flexibilitet 1968, och jag har inteambitionen att gå längre nu.För närvarande räknar man med att hyran för enlägenhet kan avvika med frånhyran för likvärdiga lägenheter. Med förslagetkommer flexibiliteten att öka med några procent.Det är således inte fråga om en större förändring änså.Förslaget innebär inte att man skall övergå till en frihyressättning. Bruksvärdesprincipen skallfortfarande finnas kvar, med den försiktiga ochmycket måttliga ökning av flexibiliteten somförslaget kommer att innebära.Det är naturligtvis riktigt att flexibiliteten kommeratt ge ett visst utrymme för hyreshöjningar när detgäller lägenheter som har högt bruksvärde.Debatten fokuseras ofta på situationen istorstäderna och särskilt på innerstad.Här kommer det alltid att finnas ett efterfrågetryck.Det bör, enligt min mening, också återspeglas ihyressättningen -- inom ramen förbruksvärdessystemet.Anf. 98 ():Fru talman! När jag ställde min förra fråga verkadejag kanske missnöjd med bristen på konkretaförslag. Jag måste säga att denna regering har varitmycket duktig på att lägga fram förslag somspräcker den bostadspolitik som vi länge har haft idet här landet. Det förslag som vi nu väntar pågäller en av de sista bitarna.Jag tänker ändock analysera systemet medbruksvärdeshyror, som kommer att luckras upp.Den spärr mot oskäliga hyror som trots allt blirkvar, kommer sannolikt att styras av hur mycketden högstbjudande är beredd att betala i hyra förlägenheten. I och med detta är det också fritt framför regelrätta marknadshyror. Jag ställde frågan omdet här är ett steg mot marknadshyror. Statsrådethar egentligen redan svarat ja på den frågan.Anf. 99 ():Fru talman! När de borgerliga partierna ivalrörelsen lovade att inte införa marknadshyrorförstår jag att de med detta lovade att inte användaordet marknadshyror. Jag förstår dock inte vadbruksvärdesystemet får för betydelse om manlåter -- för att använda statsrådets ord --efterfrågetrycket spegla hyrorna. Det innebär ipraktiken att man har infört marknadshyror elleratt man åtminstone har tagit ett rejält kliv emot ettsystem med marknadsmässig hyressättning.Statsrådet ger sig in på ett dribblande medprocenttal. Slutsatsen är ändock entydig i allt dethon säger -- om än med mycket mildaomskrivningar. Slutsatsen är att det skall bli möjligtatt höja hyrorna för lägenheter i attraktiva lägen.På den konkreta fråga som jag ställde fick jag ettmycket klart ja som svar.Anf. 100 Statsrådet (-):Fru talman! Jag vill säga att talet om att vi skulleinföra marknadshyror genom ett sådant här förslagär en mycket grov överdrift. Jag tror inte att någon,när man införde systemet 1968, marknadsförde detsåsom ett system för marknadshyror.Som bekant bortser man från enstaka topphyrornär man fastställer en jämförelsehyra. I övrigtkommer naturligtvis den lokala hyressättningen attfå ett genomslag, och det är också meningen. I detläge som råder kommer förslaget idepartementspromemorian, vilket har påpekat, också att innebära att mångahyresgäster kan förhandla sig till lägre hyror. Manskall komma ihåg att förslaget, med den nuvarandesituationen på marknaden, faktiskt innebär attbruksvärdesnivån på många orter kommer attsjunka -- inte att stiga. Vi skall inte stirra oss blindapå innerstad.Anf. 101 ():Fru talman! Förslaget om att man skall luckra uppbruksvärdessystemet medför faktiskt ett ganskastort steg mot segregation i boendet. De som harråd kan förhandla sig till högre hyror för lägenheteri attraktiva lägen. De som inte har råd med likamycket kan säkert förhandla sig till sämre bostäderi dåliga bostadsområden. Men det är deninriktningen som regeringens hela bostadspolitikhar, så det är ingen nyhet för mig.Anf. 102 ():Fru talman! Jag är helt på det klara med att det, omman låter marknaden bestämma, finns ett utrymmeför både högre och lägre hyror. Särskilt i densituation som just nu råder skulle naturligtvis ettinförande av marknadshyror inte få någondramatisk betydelse. Men i en situation dåkonjunkturen vänder och efterfrågan på bostäderökar kommer däremot hyrorna förmodligen att ökakraftigt. Det är därför fastighetsägarna är såangelägna om att denna förändring skall göras nuså att det finns ett utrymme att höja hyrorna närkonjunkturen vänder.Jag vill ställa en fråga för att reda ut begreppen. Omman i större utsträckning låter efterfråganbestämma hyrornas storlek, innebär inte det attmarknaden får ett större inflytande överhyressättningen?Anf. 103 Statsrådet (-):Fru talman! Jag tycker att det är fullständigtnonsens att tala om att vi genom det här mycketförsiktiga förslaget som kommer att läggas framskulle införa marknadshyror.Jag vill också påpeka att hyressättningen i dagfaktiskt inte är rättvis alla gånger. Ett faktum somman har pekat på i kritiken är t.ex. atthyreshöjningarna inom allmännyttan slås ut på ettallmännyttigt företags hela bostadsbestånd. Dethar ofta inneburit att de äldre husen har fått bäraen större del av hyreshöjningarna än vad som harvarit motiverat när man ser till kostnaderna för justde husen. Äldre hus inom det privata beståndet hardärmed också fått högre hyror än vad som har varitdirekt motiverat. Detta är en effekt som manundgår med det förslag som vi nu kommer att läggafram.Ändringen kan faktiskt också innebära vissafördelar för hyresgäster som bor i allmännyttan,nämligen om det rör sig om ett allmännyttigtföretag som inte sköts på det mest effektiva sättet.I jämförelse med det privata bostadsbeståndet kandet leda till lägre hyror för dessa hyresgäster.Den utredning som har gjorts ombruksvärdessystemet har visat attbruksvärdeshyrorna för det stora antalethyresgäster inte ligger under marknadsvärdet.Det visas av utvärderingen.Anf. 104 ():Fru talman! För att legitimera sina förslag använderstatsrådet argumentet att det här bara är enåtergång till 1968 och att sakernas tillstånd då intevar så eländiga i landet. Skälet till att det har hänten del även på detta område är just faktiskt behövde stärka hyresgästernasställning. De förändringar som har skett, t.ex.införandet av bruksvärdessystemet, harkonsekvent inneburit en ökad trygghet och ettstörre skydd mot hyreshöjningar. Därför är detillavarslande att statsrådet vill ha en återgång ochflytta tillbaka positionerna.Vi skall inte bråka om ord här. Vi har ändock fåttbeskedet klart och tydligt att de förslag somläggs fram innebär ett steg emot en ökadmarknadsprissättning av hyrorna eller, för attanvända statsrådets ord, ett system där efterfrågani större utsträckning påverkar hyrornas storlek.Vilket sätt vi väljer att beskriva det på äroväsentligt. Det viktiga är att i båda fallen höjshyrorna för lägenheter i attraktiva lägen.Anf. 105 Statsrådet (-):Fru talman! Den kritik som har framförts mot detnuvarande hyressättningssystemet har framför allttagit sikte på att hyran för en lägenhet har bestämtspraktiskt taget utan någon hänsyn till sådanafaktorer som läget, den yttre miljön ochkommunikationer. Det har inneburit att den sombor bäst och störst inte har betalat mest. Det tyckerjag inte att man kan kalla för en rättvishyressättning.Det förslag som skall skickas utpå remiss innebär, som jag har poängterat,en mycket måttlig ökning av flexibiliteten. Det ärinte fråga om att införa marknadshyror, utan detfråga om att återge bruksvärdessystemet något avden spänst och den flexibilitet som detursprungligen hade. Jag tror att det kommer attvara mycket bra för bostadsmarknaden, som alltförlänge har haft ett alltför stelt system förhyressättning.Anf. 106 ():Fru talman! Den som bor bäst har inte betalat mest,säger statsrådet. Det är där knuten sitter. Dettamed att bo bäst är i allra högsta grad en subjektivfråga. Statsrådet vill att det i större utsträckningskall vara plånbokens tjocklek som bestämmerhyrans storlek och vad som betraktas som allrabäst. Jag försvarar ett system där bruksvärde, omän ett subjektivt sådant, och kollektivahyresförhandlingar mellan parterna avgör vad somär bäst.Det är inget tvivel om att de förslag som finns pådepartementet och de idéer som återfinns istatsrådets svar leder till en utveckling där det istörre utsträckning blir plånbokens storlek sombestämmer. Jag är medveten om att det inteinnebär ett renodlat marknadshyressystem. Mendet är ett steg i fel riktning.Anf. 107 Statsrådet (-):Fru talman! Jag vill med anledning av vad LarsStjernkvist säger påpeka att det inte alls är fråga omen subjektiv bedömning av bruksvärdet. Som LarsStjernkvist mycket väl vet bestäms bruksvärdetgenom en objektiv bedömning av hyresnämnden.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1992/93:511 ompatentskyddet för läkemedelAnf. 108 Statsrådet (-):Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder som jag har vidtagit för att få till stånd ennationell lagstiftning om tilläggsskydd förläkemedel.Leif framställde en interpellation i sammaämne , och jag svarade då, att omEES-avtalet drog ut tänkte jag ge minamedarbetare i uppdrag att börja utarbeta ett förslagtill en nationell lagstiftning om tilläggsskydd.Tyvärr har det ju nu blivit så att EES-avtaletförsenats, och jag har därför låtit utarbeta enpromemoria med förslag till en svensk lagstiftningom bättre patentskydd för läkemedel.Promemorian kommer att skickas ut på en snabbremiss , och en hearing kommer att hållasom någon vecka. Jag räknar med att enlagrådsremiss skall kunna bli klar såatt kan behandla en proposition tillhösten.Anf. 109 ():Fru talman! Jag vill först tacka statsrådet för svaret.Det är liksom förra gången positivt.Vi behöver inte diskutera frågans betydelse förekonomi, kompetens och forskning i Sverige.Läkemedelsindustrin har en frontposition, och denbetyder oerhört mycket för att vi skall kunnabehålla kompetens. Av detta följer också att det äroerhört viktigt att vi har ett med andra länderlikvärdigt patentskydd. Annars kan såvälforskningsanläggningar som kompetens flyttautomlands. Det svenska samhället skulle dådräneras på mycket stora tillgångar, kanske främstintellektuellt.Vi har ett skydd som är sämre än t.ex. i EG,och . Det hade varit önskvärt att viredan från hade haft ett med EGlikvärdigt skydd. blev försenat.Förhoppningen var att det skulle gälla från den 1juli. Statsrådet hade en mycket bra lösning,nämligen att det skulle finnas en möjlighet attretroaktivt förlänga de patent som går ut underåret, dvs. att kunna räkna tillbaka och behålla ettskydd.Ju går, desto mer ökar risken attgenerika hinner komma in på marknaden. Det kansedan bli svårt att bli av med dessa. Skyddet blir iså fall fiktivt. tycks dessutom dröjaännu längre. Enbart händelserna i talar föratt det kanske dröjer till långt fram på hösten.Av statsrådets svar förstår jag att man nu snabbt ärpå väg att utforma det som beskrevs förra gången,nämligen ett nationellt skydd. Jag förstår av svaretatt det inte är möjligt att det kan gälla redan frånden . Det skulle vara önskvärt, men det är intetekniskt möjligt. Det går så att det finnsrisk för att generika hinner komma in påmarknaden. Men jag antar att det inte går attforcera processen så att man blir färdig tillhalvårsskiftet.Anf. 110 Statsrådet (-):Fru talman! Jag har agerat så snabbt som jagnågonsin har kunnat. Som jag tidigare sade, somsvar på den interpellation som ställdes, avvaktadevi om skulle träda i kraft i sådan tid attvi inte behövde göra någonting själva. När jag fannatt det inte gick, satte vi i gång med detsamma.Snabbare än så kan kvarnarna inte mala.Anf. 111 ():Fru talman! Det är synd att vi inte kom i gångtidigare. får vi hoppas på att det ändå går såsnabbt som möjligt. Det positiva är att statsrådethär har visat att man nu med mycket stor fart ochhandlingskraft griper sig an problemet, så att vi interåkar ut för fadäsen att förlora den industri som hörtill dem som har den störstakompetensen och den största betydelsen för vårekonomi. Jag upplever en fortsatt utveckling iSverige som oerhört väsentlig.Anf. 112 Statsrådet (-):Fru talman! Jag delar till fullo åsikt,och jag har agerat efter den övertygelsen.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1992/93:519 om iÖrebroAnf. 113 (m):Fru talman! har frågat om jagär beredd att vidta åtgärder som gör att Ekeskolanlönemässigt kan konkurrera med andra aktörer.Lönesättning och därtill hörande frågor är i förstahand en uppgift för parterna. Däremot tycker jagsjälvfallet att det är betydelsefullt att Ekeskolanbåde kan behålla sin specialutbildade personal ochvid behov attrahera ny arbetskraft.För närvarande pågår inom ettarbete med att förändra anslagen för de statligamyndigheterna. För Utbildningsdepartementetsdel innebär detta att myndigheterna i den mån detär praktiskt genomförbart kommer att fåramanslag. Ett ramanslag ger myndighetenbetydande möjligheter att flexibelt användatilldelade medel. Detta är närmast en förutsättningför att en mer flexibel lönesättning skall kunnatillämpas. Specialskolorna har interamanslag, men avsikten är att detta skall införas såfort vissa komplikationer utretts.Anf. 114 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret påmin fråga. Jag upplever frågan som mycketangelägen.Ekeskolan är en statlig specialskola för synskadadebarn och ungdomar. Den är dessutom ettresurscentrum för barn och ungdomar medtilläggshandikapp. Det problem som jag harfokuserat på i min fråga är konkurrenssituationenbeträffande det fåtal speciallärare som examinerasinom detta område. Det är en mycket smalspecialitet, och den lockar få studerande tillspeciallärarlinjen.Problemet börjar i och för sig tidigare än närkonkurrensen uppstår om dessa lärare. Det uppstårredan i att det är så olönsamt att gå vidare till dessaspeciallärarlinjer. Det är i och för sig ett problemsom kanske kan diskuteras i ett annatsammanhang. Men det vore rimligt att man inteförlorar på att vidareutbilda sig i förhållande till attfortsätta att arbeta inom grundskolan.Det examineras alltså mycket få speciallärare. Jagdelar inte riktigt uppfattningen att problemet medlönesättning under rådande förhållanden i förstahand är ett ansvar för parterna.Konkurrenssituationen är så ojämlik. Mankonkurrerar med Tomtebodaskolans resurscenteroch med ompedagogerna. De som man konkurrerar med harmöjlighet till flexibilitet, men har detinte.SIH betalade nyutbildad förstadielärare i ingångslön. Men vadkan de göra på i denkonkurrenssituationen? De kan inte göranågonting. De måste gå till regelboken och slå uppi skolavtalet och se att de kan betala 15 036 kronori månaden.Jag skall återkomma till svaret som jag fått. Jagtycker att det i och för sig finns positiva inslag i det.Anf. 115 (m):Fru talman! Det är ett problem i det härsammanhanget att , ochEkeskolan, som konkurrerar om samma typ avpersonal, har delvis olika tjänster som dessamänniskor anställs på. Det gäller bl.a.handikappkonsulenter. Resurscentret har sedanombildningen vid en annan form avanställningar. Detta stökar till det ganska mycketnär de olika parterna skall formulera sina krav.I mitt svar pekar jag på att vi söker vägar för att gespecialskolorna bättre möjligheter att vara flexibla.Vi hade tidigare, när det förra avtalet gällde,möjlighet till viss anpassning när det gälldeindividuell lönesättning. Med särskilda skäl kundeman göra en del.Just nu är läget helt låst eftersom inga avtal gäller.Tyvärr är detta också en grupp som är ganska liten.Det gör att aktiviteten på olika håll kanske inte ärvad den borde vara. Jag ser emellertid det här somett stort bekymmer. Men jag konstaterar attlönesättningsfrågorna egentligen inte är en frågaför ministern. Men vi måste självfallet försökabidra till lösningar som gör att olika skolor ochresurscentrer får den personal som krävs förverksamheten.Anf. 116 ():Fru talman! Det positiva är att statsrådet säger arbetar för att specialskolorna skall fåramanslag. Jag delar uppfattningen att det är enförutsättning för en mer flexibel lönesättning. Detär alltså en förutsättning att de får ramanslag. Omde inte får det kan de inte lösa problemen.De står med sina vakanser . De står inför storapensionsavgångar inom de närmaste åren.Problemet ökar om de inte får ramanslag. Det äralltså nödvändigt att de får det.Statsrådet säger också att detta är ett stortbekymmer. Det är bra att det sägs fråndepartementets sida. På har de intetidigare uppfattat att departementet har haftförståelse för problemen. Jag tror att man ärmycket glad på över att det bekräftasfrån departementet att detta är ett problem sombehöver lösas.Då är min fråga: Hur snart kan det ske? Hur snartkan man få ramanslag? Det brådskar med enlösning på de här problemen.Anf. 117 (m):Fru talman! Skälet till att det är komplicerat medramanslagen är den komplicerademyndighetskonstruktion som vi har förspecialskolorna och en del andra bekymmer.De uppgifter jag har fått inför att jag skulle svarapå den här frågan är att man rimligen inte kanåstadkomma någon lösning före den 1 juli 1994.Det är i alla fall ett datum som är sagt. Jag utgårifrån att det gäller. När det handlar om att reda utdessa förhållanden är det alltid svårt att ange exaktdatum, så att man inte i efterhand blir beskylld föratt komma med osanna uppgifter. Det är det svarjag har fått på den frågan.Anf. 118 ():Fru talman! Jag vill tacka för det. Det ligger drygtett år fram i tiden. Jag hoppas att det verkligen kanhållas och att det kan bli en förändring till den 1 juli1994. Då har man i alla fall möjlighet att få enbättre sits inför de rekryteringsbehov som kommerpå grund av pensionsavgångar.Det hjälper naturligtvis inte i den rådandesituationen där man står med vakanser. Detkommer människor som är beredda att börjajobba, men de säger att de vill ha så och så mycketi månaden i lön och det kan man inte ge, utan måstetacka nej till människor som faktiskt är beredda attbörja jobba.Det är också mycket synd att det är så medtanke på att man på , med dessresurscentrum med 19 pedagoger som skall stå tillhela landets förfogande, inte kan ge en lön så kan konkurrera med dem som jobbar medenklare konsultuppgifter inom ett regionaltbegränsat område, som de gör påTomtebodaskolan och . Jag beklagar verkligenatt situationen är som den är i dag.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1992/93:501 om åtgärder motalkoholmissbruk i mödra- och barnhälsovårdensprogramAnf. 119 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att vidta några åtgärder för att projektsom syftar till att förebygga och behandlaalkoholmissbruk hos föräldrar skall föras in som ennaturlig del i mödra- och barnhälsovårdensverksamhet.Sådana projekt som -- Föräldrar ochAlkohol --, som nämns av ihennes fråga, visar att det går att arbetaförebyggande och uppsökande med alkoholfrågor.Projektet drevs av isamverkan med samt ochJämtlands läns landsting.På många håll inom mödrahälsovården har man fåttinspiration av projekt som detta, och förebyggandeverksamhet för gravida kvinnor ingår numera oftasom en del av den reguljära mödrahälsovården.Enligt det s.k. basprogrammet förmödrahälsovården skall barnmorskan fråga dengravida kvinnan om hennes alkoholvanor. Dennauppgift skall också journalföras.När det gäller förebyggande verksamhet för barnsom lever i familjer med missbrukande föräldrar äräven andra instanser engagerade.Folkhälsoinstitutet planerar att inom sitt programför alkohol- och narkotikafrågor bedriva utbildningför att bl.a. öka kunskapen om barn tillmissbrukare.