prot · GH0943 · 1993-12-14 00:00:00 — Denrättssäkerhetsaspekten tror vi att det är viktigt har kvar vad gäller sållningsproven, och däravdetta tillägg.För övrigt har utskottet inget att tillägga i fråga omförsäkringsdelen. Vi tror att det beslut riksdagenskall fatta kan vara till fyllest . Detär ändå en oerhörd uppstramning i förhållande tilltidigare.Anf. 7 (nyd)replik:Fru talman! I regeringsförslaget om sållningsprovetsades det ju -- som jag fick en rättelse om -- attdet skulle vara obligatorisk protokollföring, medanman däremot i motion Ju13 vill mildra förslaget såatt protokoll bara skulle behöva lämnas när denkontrollerade så begär. Både regeringens förslagoch motionen innebär faktiskt en inskränkning ieffektiviteten -- det gäller alltså även regeringensförslag. Jag vill därför yrka avslag på regeringensproposition i den del som rör sållningsprovet liksomäven motion Ju13. Det är en onödig inskränkning ipolisens arbete, oavsett vad det är för form avprotokoll som skall utfärdas.Anf. 8 () replik:Fru talman! Jag skall följa uppmaningen att varasparsam med repliktid och bara ta upp det sista somLiisa Rulander sade i sitt anförande, nämligen attSocialdemokraterna har tagit initiativ tillbesparingar inom polisväsendet och att det därförvar konstigt att vi nu lade fram ett förslag omytterligare anslag till polisväsendet om 30 miljonerkronor. Regeringen och Socialdemokraterna äröverens om bespraringar på 500 miljoner inomPolisen. Vi är också överens om att det är möjligtatt uppnå den besparingen utan att den operativaverksamheten blir lidande.Det vi har föreslagit i den här motionen är att vi påett av polisens verksamhetsområden skärperinsatserna, och det gäller polisens möjligheter attupptäcka rattfylleribrott. Den statistik som jaganvände mig av i mitt inledningsanförande är juförskräckande, . 20 000trafiknykterhetsbrott upptäcks , och manberäknar att antalet brott totalt uppgår till mellanen miljon och två miljoner. Upptäcktsrisken äralltså försvinnande liten, och med en så litenupptäcktsrisk är ju riskerna för en stor brottslighetpå det här området betydande.Jag tror att det finns mycket att vinna på att kraftigtöka upptäcktsrisken. Då kan vi möjligtvis få buktmed en del av de problem som följer avrattfylleribrotten och pressa tillbakarattfylleribrotten. Det är motivet till vårreservation. Det är ett mer verkningsfullt medel änatt höja maximistraffet för grovt rattfylleri, fastman egentligen inte avser att använda det utrymmesom den höjningen medger -- det sägs ju rakt ut ipropositionen.Anf. 9 () replik:Fru talman! Jag tror inte att jag sade att det var''obefogat att begära mer resurser''. Däremotifrågasatte jag om det skulle kunna motverka detsom propositionen har som syfte, nämligen att gerätt signaler om vad samhället anser om att mananvänder droger och i synnerhet alkohol i sambandmed bilförande.Jag kan i stort hålla med om det om att upptäcktsrisken är oerhört väsentlig.Om man riskerar att upptäckas är det väldigt mångasom avstår från att köra berusade eller efter att hatagit endast litet alkohol. Polisens resurser äremellertid inte de enda resurser vi kan räkna med isamhället. Det förslår inte långt om det bara ärpolisiär verksamhet som vi skall rikta in oss på, utandet måste vara fråga om flera olika åtgärdersammantaget.Som jag helt kort nämnde är detta signaler somkanske går fram på arbetsplatser, bland släktingar,vänner och grannar. Det kan också vara en signalom vi säger att samhället ser mycket allvarligt pådetta. Då vill man inte riskera att den man känneroch älskar skall hamna i fängelse på grund av enenstaka händelse. Detta kan vara ett sätt att kanskeförebygga den här typen av brott. Det jag syftar påär att det inte enbart är polisens resurser ochåtgärder som skall påverka i det härsammanhanget.Vi anser därför att man kan ta fasta påpropositionens förslag, som utskottet nu har ställtsig bakom, utan att man därmed på något sättförbiser upptäcktsrisken.Anf. 10 () replik:Fru talman! Tror verkligen att enhöjning av maximistraffet för grovt rattfylleri frånett till fängelse får någon effekt på den härtypen av brottslighet i jämförelse med effekten aven kraftfull ökning av upptäcktsrisken? Jag ställerfrågan särskilt med tanke på att det i propositionensägs rakt ut att man inte syftar till någon allmännivåhöjning när det gäller straffmätningen. Dåtorde det ju inte få någon effekt över huvud tagetatt man höjer maximistraffet från ett till två årsfängelse. I själva verket får vi ett maximistraff ivilket man över huvud taget inte kommer attanvända sig av den övre delen av straffskalan. Dåblir det instrumentet verkningslöst i förhållande kraftig ökning av upptäcktsrisken.Jag tror -- och i det har jag stöd av vad de flestabedömare på det här området säger -- att det mestverkningsfulla medlet för att bekämpa den härtypen av allvarlig brottslighet -- vi är överens om attden här typen av brottslighet är allvarlig -- är att setill så att upptäcktsrisken är stor.Anf. 11 () replik:Fru talman! Det finns en allmän rättskänsla i detta.Det finns få men väldigt allvarliga fall där manenligt den allmänna rättskänslan inte har kunnatdöma på rätt sätt på grund av att straffen kanske harvarit litet för låga. Vi tror inte i utskottet att detkommer att handla om så väldigt många fall, menmöjligheten måste finnas. Detta ger också återskenpå annan lagstiftning.Det som är viktigt att komma ihåg i de här fallen äroffren, de som riskerar att råka illa ut -- detta skallju vara förebyggande och se till att risken minskaratt människor på ett orättvist sätt utsätts förrattfylleristers framfart. Detta utesluter som sagtinte förebyggande åtgärder på många olikaområden.Detta är de signaler vi i utskottet vill ge vad gällerhur vi ser på den här typen av brott.Anf. 12 ():Fru talman! Det finns i en stor uppslutningkring uppfattningen att alkohol och trafik måstehållas isär om inte trafiksäkerheten skall äventyras.Den insikten och inställningen finns också iriksdagen och i regeringen, och utskottetsföreträdare har ju strukit under den synpunkten.Det har trots det inneburit ett mödosamt arbeteunder att närma sig den målsättning som deflesta ställer upp på men inte alltid i det praktiskahandlandet tillämpar.I betänkandet erinras om att var tidigt utemed promillegränser, som infördes redan 1941.Bara var före oss. Trots ett hårtmotstånd från dåtida vetenskapare och lagstiftaredrevs denna regel fram, och gränsen har efter handsänkts alltmer. Från ursprungliga 0,8 sänktesgränsen till 0,5 , för att 1990sättas till 0,2 . Förbättrad teknik, framför alltmed de s.k. alkoholutandningsproven, har gjort detmöjligt att sätta lägre gränsvärden. Trots det är detinkonsekvent att fördöma alkoholen i trafikensamtidigt som lagstiftare tillåter en viss mängd.Dagens förbättrade teknik och vår kunskap omalkoholens vådor i trafiken borde leda till att viinförde en nollgräns. Därtill skulle kopplas ensäkerhetsmarginal, som på medicinska grunderfastställdes och som garanterade rättssäkerheten.För en sådan modell finns ett starkt stöd från mångaforskare, professionella trafiksäkerhetsarbetare,polis och motororganisationer, och så sent som isomras uttalade sig därtillkommunikationsministern för att en nollgräns voredet konsekventa och riktiga.Jag tror, fru talman, att det är den enda hållbaralinjen om vi vill hävda en förbättrad trafiksäkerhet.Det faktum att vi i och har settsträngt på brott mot trafiknykterheten har ju ocksåinneburit att vi här har en relativt sett bättresituation, även om, som man i utskottet påpekar,den fortfarande inte är acceptabel.Min uppfattning är att skärpta regler påtrafiksäkerhetens område med tanke på de godaeffekter detta har haft skulle vara en en godexportvara att förmedla till länder, då vinu förbereder en starkare samverkan. Intressant ärockså att konstatera att länder med enförhållandevis hög alkoholkonsumtion har visat ettklart intresse för att tillämpa ett skandinavisktsynsätt på trafiknykterhetsfrågor.Den proposition som vi nu har att behandla byggeri allt väsentligt på Väg- och sjöfyllerikommitténsbetänkande. Som en av medlemmarna i denkommittén kan jag intyga att den bedrev ettengagerat och aktivt arbete för att nå konkretaresultat för trafiksäkerheten. När vi var färdiganoterade vi något så ovanligt som att kommittén påalla punkter var helt ense, rakt över allariksdagspartier. Det har också inneburit attregeringen i allt väsentligt har följt upp kommitténsförslag.Dock saknas ett par viktiga delar. Det gäller bl.a.lämplighetsprövningen för dem som dömts förrattfylleri eller grovt rattfylleri. Utredningenföreslog att alla som döms för något av dessa brottskulle genomgå s.k. utvidgad lämplighetsprövning.Det innebär att man till en ansökan omkörkortstillstånd måste foga ett särskilt utlåtandesom styrker att vederbörande uppfyllerkörkortslagens krav på ett nyktert levnadssätt.Nu hänvisar regeringen till attKommunikationsdepartementet utreder dennafråga och att man därför bör avvakta detberedningsarbetet. Jag hoppas, fru talman, att detinnebär att frågan ändå snabbt kommer tillbaka tillriksdagen för en befogad förändring.Den andra frågan, som har återkommitmotionsvägen , är den s.k.eftersupningen. Det har framförts önskemål om enlagändring som innebär att skulle antasamma regel som . Den innebär att en förareav motorfordon inte får inta alkohol eller annatberusande eller bedövande medel under de sexförsta timmarna efter en avslutad körning, omvederbörande förstått att körningen kan leda tillpolisundersökning.Här hänvisar utskottet till att den påståddaeftersupningen torde vara relativt liten iförhållande till samtliga trafiknykterhetsbrott, ochdärför är man inte beredd att göra något särskiltuttalande. Det faktum att det skulle vara en litengrupp människor som har brutit mot dennanykterhetsbestämmelse i trafiken är en svaginvändning. Det råder inget tvivel om atteftersupningen är en besvärande omständighetbåde för polisen och för dömande instans ochytterst drabbar den trafiksäkerheten. Därförhoppas jag att det övervägande som sker inomdepartementet leder till att man återkommerrelativt snart, så att vi kan skapa en relevant ochrimlig lagstiftning.Utskottet redovisar även bakgrunden tillsjöfylleribestämmelser och erinrar om att vi här iriksdagen diskuterat frågan. Föregen del har jag ganska mångagånger motionerat om promilleregler på sjön.Intresset för en sådan utveckling har vuxit genomåren och har också en offentlig utredning prövatfrågan och enigt föreslagit att promilleregler skallinföras.Invändningarna mot en promillelagstiftning isjötrafiken har varit av två slag. Den ena har varitde starkt skiftande och särpräglade förhållandensom råder inom sjötrafiken. Den andra har varit attövervakningen ansetts bli så begränsad att man avdet skälet har avstått. Att det är ett särpräglatförhållande och att möjligheten till upptäckt ärbegränsad får ju inte avhålla lagstiftaren från attuttala sin principiella hållning. Därför dök det uppnågra frågetecken när sade att honinte tror så mycket på det här. Frågan är: Vad trorutskottet egentligen på? Därtill skulle polisen ochde övervakande myndigheterna få ett enkeltinstrument som skulle underlätta arbetet i denkontroll som enligt nuvarande lagstiftning faktisktär påbjuden.Ännu mer fundersam blev jag när jag lyssnade tillLars-Erik . De allmänna deklarationerna ärdet inte så svårt att instämma i, inte heller i hanspåstående att det bör råda en helhetssyn. Menslutsatserna blir något märkliga. Dels tarsocialdemokraterna avstånd från sin utredare, somdelade de synpunkter som förs fram i det härförslaget, dels säger att manmotsätter sig straffskärpningar och att man vill haett fortsatt utredande.Det är, fru talman, inte brist på kunskap i de härfrågorna. Det är mer brist på en och annan insiktoch framför allt brist på politiskt kurage.När säger att han vill ha enåtergång till de motivuttalanden som gällde före1990 tar man sig för pannan. Menar verkligen att det är den ordningen som skallåterinföras? Jag tror att det är viktigt att Lars-ErikLövdén, även om han har respekt för repliktiden,förklarar sig på den punkten.Sammanfattningsvis skulle man ändå kunna sägaatt regeringens förslag och justitieutskottetsuppföljning och stöd för förändring när det gällergrovt rattfylleri m.m. är ett steg framåt till fördelför trafiksäkerheten. Som värdefulla inslag gäller:- sänkningen av gränsvärdet för det grovarattfylleriet,- att man ser strängare på brott mot nykterheten itrafiken,- att vållandefrågorna uppmärksammas mera och- att en aktiv rehabilitering införs.Fru talman! Ett problem som blir alltmerbesvärande är att även andra droger förekommer itrafiken. Narkotikan är ju endast ett av fleradrogpreparat. Vi har olika typer av läkemedel somkan ge effekter av icke önskat slag på bilförarna.Det bör emellertid vara fullt möjligt att konstateraom en person har ämnen i sig relaterade tillföreskriven medicin eller inte. Det finns ocksåanledning att undersöka effekten av vissaläkemedel och därmed få ett klarläggande av vilkaläkemedel som bör förbjudas i samband medbilkörning.Vi behöver också en lagstiftning som till sin strukturliknar rattfyllerilagstiftningen, vilket fordrar attföljande komponenter ingår:- Metoder för rutinmässiga kontroller av trafikanter- Gränsvärdesbrott- Enhetligt straffvärdeDärför borde regeringen ta tag i dettaväxande problem i trafiken. Alla förare som ärinblandade i trafikolyckor och som kommer in förvård borde genomgå en drogtest. En utredning börgöras kring gränsvärden och lag- ochstaffbestämmelser ändras så att de liknarrattfylleriregelverket. Vidare bör polisen fåmöjlighet att rutinmässigt görastickprovskontroller, typ alkotest, för att påvisanarkotika och beroendeframkallande medel.Allra sist, fru talman, tror jag att det är viktigt attslå fast att avsikten med en mer restriktivlagstiftning inte är att åstadkomma fler och hårdarestraff mot medborgarna. En sådan lagstiftningskulle framför allt vara preventiv och leda till att alltfärre gör sig skyldiga till trafiknykterhetsbrott. I såmåtto är propositionen och utskottsbetänkandetvärda att stödjas, och jag vill, fru talman, yrka bifalltill utskottets hemställan.Anf. 13 () replik:Fru talman! Efter anförande tvingasjag begära en replik till.Jag menar inte att vi skall tillbaka till den praxissom gällde lagändringar. Det äralldeles uppenbart att vi fick en alldeles för högandel villkorliga domar strax efter lagändringarna1990.Men sedan har praxis stramats upp åtskilligt. Avstatistiken framgår att andelen fängelsestraff somutdöms i tingsrätterna har ökat till 57 %från andra halvåret 1991 till 1992. Medan andelenvillkorliga domar har minskat till 18 %.Eftersom frivårdsmyndigheterna nu skall yttra sigregelmässigt i fråga om grovt trafiknykterhetsbrottkommer med all sannolikhet ocksåskyddstillsynspåföljderna att öka på de villkorligadomarnas bekostnad. Vi har alltså fått en mycketkraftig uppstramning av praxis i förhållande till detsom gällde strax reform. Det tyckerjag är bra.Jag sade i mitt anförande att jag hamnar på sammalinje som Lagrådet, att det inte behövs någraytterligare uttalanden på den här punkten medhänsyn till den utveckling som har varit och medhänsyn till att de allmänna reglerna förstraffmätnings- och påföljdsval bör gälla äventrafiknykterhetsbrott, även om det betraktas somett artbrott.Anf. 14 () replik:Fru talman! säger att han intemenar att vi skulle återgå till det som gällde före1990 och de motivuttalanden som gjordes avdåvarande regering. Det noterar jag medtillfredsställelse.Men då blir den invändning somsocialdemokraterna gör märklig, för demotivuttalanden som finns stämmer rätt väl medden praxis och den uppstramning som jaguppfattade att faktiskt bekändesig till.Nu säger att han är på sammalinje som Lagrådet och andra juridiskt kunniga.Det må så vara. Jag vill ändå hävda att denförbättrade trafiknykterhetslagstiftningen intetillkommit tack vare juridiskt arbete, utan det harvarit politiskt pådrivande krafter i denna riksdagoch föregångare till denna riksdag som harmedverkat. Man skulle litet sarkastiskt kunna sägaatt vi trots juridisk vetenskap har fått en förbättradtrafiknykterhetslagstiftning.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag vill bara komma tillbaka till ElverJonssons aspekt på nollgräns för rattonykterhet ochrattfylleri. Det är klart att detta är enrättssäkerhetsaspekt. Vi måste försöka följa detekniska hjälpmedel som vi har och försöka att fåså väl fungerande tekniska hjälpmedel som möjligtför att verkligen komma åt detta problem.Vi kan hålla med om att det är viktigtatt man verkligen ser till att ingen alkohol är rättnär man kör bil. Men självfallet får det inte bli så,som någon påstår, att en lättöl eller en Kefir kan geutslag på de instrument som finns . Om det ärså banalt, måste detta naturligtvis utredas färdigt.Vi måste undersöka alla de tekniska hjälpmedelsom finns till vårt förfogande innan vi kan lagstiftaom någonting som kan påverka rättssäkerheten förenskilda människor.Jag vill också ta upp en del andra aspekter somElver hade. De är mycket bra förslag påsådant som även andra länder tillämpar. funnits motioner om eftersupningen, det finnsmotioner om alkolås. Det finns en hel mängdmotioner som har hänvisats till andra utredningarsom pågår.Jag har här trafikutskottets betänkande omtrafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet. Därtar man också upp en del aspekter på justrattonykterhet. Man hänvisar till att det påKommunikationsdepartementet också pågårutredningar och efterforskningar på de härområdena. Därmed har vi fått ett enigt utskottbakom det betänkande som föreligger . Vi vetatt det genomförs en hel del åtgärder som kommeratt befrämja nykterhet på vägarna.Anf. 16 (nyd):Fru talman! Jag skall fatta mig mycket kort. tog faktiskt orden ur mun på mig. Jag sattockså med i Väg- och sjöfyllerikommittén. JanBjörkman, en mycket pragmatisk politiker frånSocialdemokraterna, var totalt enig medutredningen om att vi måste ha en straffskärpning,speciellt när det gäller vållande till annans död. Justpå denna punkt är jag därför särskilt besviken påatt inte den övriga socialdemokratiska gruppen harstött i utredningen.Jag har nämligen följt ett flertal fall och en delrättegångar, trots att jag sitter i trafikutskottet, ochsett hur offren lider efter sådana här brott. Därförställer jag mig helhjärtat bakom regeringens förslagi den här frågan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )5 § Redogörelse för bankstödet och förslag ombidrag till Stiftelsen betänkande1993/94:NU7 Redogörelse för bankstödet ochförslag om bidrag til Stiftelsen (skr. 1993/94:61 och 1993/94:83).Anf. 17 ():Fru talman! Jag skall vara mycket kortfattad.Detta betänkande bygger i stor utsträckning påregeringens skrivelse med redogörelse för deåtgärder som man vidtagit för att stärka detfinansiella systemet, alltså åtgärderna mot bank-och finanskrisen. Vi har haft en remissdebatt omden skrivelsen. I den debatten tyckte jag att mankunde ge regeringen en eloge för den skrivelsen.Det var en bra och fyllig redogörelse för vadregeringen har gjort. De insatser som man vidtagitfanns det heller ingen anledning att rikta kritikemot. Det har vi från sida ocksåtagit upp i vår motion, men jag vill säga det nuockså.Det finns ett ställe där vi har gjort en markering ochdär jag har avgett en meningsyttring inäringsutskottet. Det gäller försäljningen av GotaBank. Man kan säga att den frågan delvis äröverspelad. Det vi har tagit upp och betonat är attdet drag av regional bank med förankring ute i olikalandsdelar i som har kvar börbevaras av den nye ägaren och även i den nya formsom den sammanslagna Nordbanken ochGötabanken får. Det här är väl känt, eftersom vihar framfört det i många sammanhang; underfrågestunder, i motioner och andra sammanhang.Men jag vill ändå yrka bifall till den meningsyttringsom fogats till betänkandet och som innebär attriksdagen skall göra ett sådant tillkännagivande.Anf. 18 ():Fru talman! Jag tror att vi vinner tid om jag enbartberör den fråga som tar upp omregeringens skrivelse till med redovisningav de åtgärder som regeringen har vidtagit för attstärka det finansiella systemet. Jag återkommerefter det att och Bo G Jenevall harberört den andra fråga som behandlas ibetänkandet.Vad gäller den meningsyttring som avgivit kan konstateras, vilket också gör, att frågan är överspelad. Samtidigtfinns det ändå anledning att påpeka att utskottethade starka skäl när ett enigt utskott avstryktemotionen på denna punkt.Riksdagen har tidigare givit regeringenbemyndigande att sälja ut de banker som staten ärhel- eller delägare i. Man skall vid deutförsäljningarna se till att statens pengargaranteras i så stor utsträckning som möjligt ochinte utfärda några speciella restriktioner vad gällersjälva utförsäljningen.Det bemyndigande som tidigare enigtfattat beslut om står fast. Därför var det lätt förutskottet att behandla den motion som sedan följt upp i sin meningsyttring.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan och avslag på meningsyttringen.Anf. 19 HANS ():Fru talman! Det är ett enigt utskott som står bakomdet förslag som kammaren nu behandlar. Medhänsyn till att tiden i övrigt är knapp skall jaginskränka mig till två synpunkter.För det första kan konstateras att regeringen harförhandlat fram ett förslag som innebär att enbankbyrå inrättas som är snarlik den byrå som finnsinom försäkringsbranschen. Den är i första handavsedd att tillvarata den enskilde bankkundensintressen med hjälp och anvisningar om hur hanskall förfara när han känner sig förfördelad avbanken.Vi har från Socialdemokraternas sida inte haftsärskilt mycket att invända mot detta annat än attvi tycker att bankintressena kanske är litet starktföreträdda i detta sammanhang. Men vi har ändåansett att det hela kan godtas.Vi har varit angelägna att få utskottet attunderstryka behovet av att det inrättas enbefattning som . Avsikten meddetta är att skall ha en litetvidare uppgift än vad tanken är att Bankbyrån skallha. Vi anser att bankkunderna som kollektivbehöver någon som kan företräda dem iförhandlingar och någon som har uppsikt överbankernas verksamhet.Det är omöjligt för den enskilde bankkunden attförhandla med bankerna om generella ändringart.ex. när det gäller räntemarginaler, avgifter ochandra villkor. Det behövs en företrädare som harbåde kunskap och förutsättningar för att föra dessaförhandlingar. Därför anser vi att en befattning somBankombudsman bör inrättas.Jag tolkar utskottets gemensamma skrivning på såsätt, att utskottet för det första säger ja till ettinrättande av Bankbyrån, och för det andra attregeringen -- om nu beslutar i enlighetmed förslaget -- kommer att framlägga ett förslagom inrättande av en bankombudsman, underförutsättning att det inte föreligger starka skäl somtalar däremot.Det vore givetvis rätt underligt om vi skullegenomföra ett förslag om starka skäl taladedäremot. Man kan därför utgå från, att om det intefinns några sådana starka skäl -- och jag kan förnärvarande inte se några sådana -- kommer undervåren ett förslag om inrättande av enbankombudsman att föreläggas . Mot denbakgrunden yrkar jag bifall till utskottetshemställan och avslag på meningsyttringen.Anf. 20 BO G JENEVALL (nyd):Fru talman! Det är trevligt att se näringsministernhär i kammaren. Det är inte så ofta ministrarnahedrar oss med sin närvaro i debatterna.Bankernas oförmåga i många avseenden är en avgrunderna till det ärende som debatteras . Detär inte så mycket att debattera. Utskottet är enigt,vilket jag tycker är trevligt. Man kan naturligtvisanse att frågan kunde ha behandlats litet tidigare.Utskottet har ju tidigare gett regeringen till kännaatt man vill ha den här frågan utredd. Jag talar nuom Bankombudsmannen.Utskottet fick en mycket god föredragning omBankbyrån av olika berörda parter. Vi tycker intepå något vis att den är något hinder mot att ocksåföreslå inrättande av en bankombudsman. Vi troratt de kommer att komplettera varandra bra.