prot · GH0930 · 1993-11-25 00:00:00 — Detta system verkar motsamhällets intresse av prisstabilitet, eftersomförhandlingarna alltid utgår från en summa som harhöjts automatiskt. Många gigantiska avtal somsjukförsäkringar och folkpension drabbar denoffentliga sektorn med automatiskt växandekostnader varje budgetår. Det är kostnader sominte på något sätt återspeglar välfärden.En åtgärd som bekämpar både den okontrolleradeinkomstförskjutningen och det automatiskainflationshöjandet vore att se till att basbeloppetinte enbart återspeglar prisutvecklingen utan ävenden reella standardutvecklingen i samhället. Dettagörs genom att eventuella förändringar ibasbeloppet görs med hänsyn såväl till förändringari bruttonationalinkomsten som till inflationen. Vibetvivlar att det finns en formel som återspeglarverkligheten, men det är givet att basbelopp på ettbättre sätt kan återspegla förändringarna om flerekonomiska faktorer analyseras och läggs till grundför beräkningen.En stor del av statens utgiftshöjningar styrs direktvia indexeringar. Detta är ett oacceptabeltberoendeförhållande och bidrar uppenbarligen tillatt förvärra budgetunderskottet. Hela systemetmed indexeringar på utgiftssidan måste snabbt sesöver. Frågor om beräkning av basbelopp ochanvändningen av indexeringar i övrigt hänger närasamman med varandra.Basbeloppet fastställs av regeringen.Före 1982 kunde basbeloppet ändras flera gångerunder . Med hänsyn till att de föreslagnaförändringarna av basbeloppsberäkningen måstekunna få snabbt genomslag är det inte lämpligt attbinda basbeloppet för hela 1994. En begränsadgiltighetstid av visst basbelopp kräver lagändring.Det förefaller rimligt att i avvaktan på nya regler,vilka med nödvändighet måste komma med detsnaraste, bestämma basbeloppet för ett kvartal isänder.Oavsett vilken metod man använder eller vilkaförändringar som görs får dessa inte i någonnämnvärd omfattning drabba de sämst ställdagrupperna i samhället, vilka inte kan påverka sinegen situation -- framför allt fattigpensionärerna.Den av regeringen i propositionen föreslagnaändringen kan drabba fattigpensionärerna.Regeringen bör även av det skälet återkomma medett nytt förslag till förändring avbasbeloppsberäkningen.Herr talman! Med det nu anförda yrkar jag bifalltill min reservation i socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 8, mom. 1.Anf. 97 ():Herr talman! Detta betänkande hänger på sätt ochvis ihop med två betänkanden som vi tidigare i daghar behandlat här i kammaren, nämligenbetänkandet om KBT och betänkandet om vissasjukförsäkringsfrågor. Det är delvis de grupper somdet där handlar om som i det här sammanhanget fårdet sämre.I det nu aktuella betänkandet finns det en motionoch en meningsyttring från oss i Vänsterpartiet.Återigen aktualiserar vi ett krav som vi äventidigare har ställt och som gäller en höjning avpensionstillskottet. Utskottet svarar i betänkandetatt Pensionsarbetsgruppen, som jobbar meddessa frågor, skall komma med en lösning.Förhoppningsvis gör man det. Men det är ju nu somkostnaderna har ökat, så det är nu som pengarnabehövs.Jag tror inte att det handlar om en grupp människorsom har sparade slantar att ta av i väntan på attsittande utredning blir klar och i väntan påremissbehandling och ett färdigt förslag. Det ärfaktiskt ovärdigt att den här gruppen pensionärerskall behöva leva under socialbidragsnormen ochbehöva ansöka om socialbidrag. Det hade kanskevarit klokt att, även om det gällde tillfälligt, höjapensionstillskottet till en sådan nivå att manåtminstone kom ovanför socialbidragsnormen.Därmed, herr talman, yrkar jag bifall till vårmeningsyttring.Anf. 98 ():Herr talman! Jag har alltid tyckt att det är bra närmänniskor håller sig till korrekta fakta.I dag är det oerhört få pensionärer i somöver huvud taget kommer upp tillsocialbidragsnivå. Det är faktiskt genom detsärskilda KBT som vi i tidigare ärende talade omsom man har sett till att ingen råkar ut för någotsådant, utom när mycket speciella omständigheterföreligger -- t.ex. om någon har en förmögenhet ochdärför råkar ut för litet otrevliga skatteeffekter.Med de ändringar som vi här tidigare föreslagit ochmed de beräkningar som vi har gjort är antaletmänniskor som får särskilt KBT endast 10 000.Antalet utsatta pensionärer i har väl aldrigvarit så litet.Men åter till vad ärendet handlar om. Det gälleralltså proposition 1993/94:37 om vissapensionsfrågor. Förslaget gäller ändringar avbasbeloppet. Jag beklagar självfallet att sådant härmåste göras. Men det måste göras beroende påSveriges utsatta läge av en mycketfelaktig politik.Riksdagen fattade beslut om en minskning avbasbeloppet vid beräkningarav de allmänna pensionsförmånerna. Men mangjorde undantag för vissa grupper som kan varaextra utsatta. Det gäller då beräkningar av särskildafolkpensionsförmåner, handikappersättningar,vårdbidrag och särskilt pensionstillägg tillfolkpension för långvarig vård av sjukt ellerhandikappat barn.I proposition 37 föreslås att man dessutom skallbortse från de direkta effekter påkonsumentprisindex som följer av höjda priser påimporterade och importkonkurrerande varor tillföljd av den svenska kronans sjunkande värdemellan och den 18 december1992.Ny demokrati säger sig värna omfattigpensionärerna. Deras situation har jag redankommenterat. kräver man attbasbeloppet skyndsamt skall förändras vad gällerberäkningsmetoderna för att minska utgifterna förpensionssystemet. Den argumenteringen hängerdock inte samman. Men låt oss ta upp frågan punktför punkt:1. Fattigpensionärerna, de sämst ställdapensionärerna, skyddas bl.a. av regler för SKBToch, naturligtvis, av det kommunalabostadstillägget. Dessa regler har tidigare i dagberörts här. Som jag också sade tidigare räknar manmed att de som behöver SKBT kommer attvara så få som 10 000 personer.2. När basbeloppet knöts till pensionssystemet på60-talet utgick man från konsumentprisindex.Syftet var att hålla pensionerna på samma nivå realtsom den som gällde pensionsdagen. Detta ansågskunna bidra till att hålla systemet finansiellt sunt.På vilket sätt skulle det ske? Jo, man räknade meden tillväxt om 2--. Därför ansåg man sigkunna betala ut en hög pension vid pensionsdagen.Sedan skulle pensionen successivt minska iförhållande till de aktivas inkomster och denyblivna pensionärernas standard. Man åstadkomalltså ett pensionssystem där pensionerna successivtskulle minska under pensionstiden.Om vi knyter pensionerna till ett följsamhetsindex,ett standardindex, som Ny demokrati föreslår,innebär det att pensionerna sänks vid låg tillväxtoch höjs när tillväxten är högre. Jag håller med omatt det är en fördel, för då får vi så att säga ensamvariation med de yrkesaktivas standard. Vi fårräkna med en genomsnittlig tillväxt på överen litet . Det betyder att dettasystem inte blir så mycket billigare. Över huvudtaget blir det inte billigare, men vi behöver kanskeinte ta så stora risker.Pensionsarbetsgruppen arbetar med denna typ avstandardindex. Jag anser det dock vara mycketolyckligt om man bryter ut en enda bestämmelsefrån pensionssystemet, från sitt sammanhang, ochändrar den. Därför anser jag, med hänvisning tillPensionsarbetsgruppens arbete, att vi måsteavvakta tills det finns ett helt förslag.Jag hoppas att Pensionsarbetsgruppen snart ärfärdig med sitt förslag, för jag tycker att det ärbråttom. Som alla andra beklagar också jag deständiga ändringarna av basbeloppet. Men detta ärdet minst dåliga när det gäller så här kortsiktigalösningar. Vi arbetar ju faktiskt med problemet,och jag tycker att arbetet har gått bra. Det vore braom vi här i kammaren kunde enas om attgenomföra de förslag som Pensionsarbetsgruppensannolikt kommer att lägga fram.Berith talar för ett tillkännagivande om enväsentligt höjd grundpension. Men det är enmycket dyrbar förändring, som dessutom skapar enrad tröskeleffekter av, skulle jag vilja säga, intelättlöst art. Pensionsarbetsgruppen har lagt, ochlägger fortfarande ner, mycket tid på studier avolika lösningar vad gäller en acceptabel, ja, en godgarantinivå i ett moderniserat pensionssystem.Konsekvensanalyser görs också. Det kan jagförsäkra om. Vad som efterlyses äralltså faktiskt redan gjort och kommer snart attpubliceras.Jag yrkar mot den bakgrunden avslag påreservationen och meningsyttringen av suppleant.Jag yrkar alltså avslag på och BerithErikssons yrkanden här i kammaren.Anf. 99 (nyd) replik:Herr talman! Jag tror inte att uppfattade vad vi ville tala om, nämligen attbasbeloppet inte enbart återspeglarprisutvecklingen utan också den reellastandardutvecklingen i samhället. Vi får alltså intehela tiden gå efter redan inrutade mallar, utan vimåste ta hänsyn till hur samhället i övrigt utvecklas.Man får inte bestämma en indexering,som skall utvecklas, eskalera, som vi har bestämtutan att hänsyn tas till händelser runt omkring. Vimåste se på KBTI på ett annat sätt. Vi får alltså intefölja den inrutade traden utan hänsyn till vad somhänder runt omkring oss.Sedan kan man peka på försämringen förpensionärerna. Den började redan vidskatteomläggningen och gäller alltså fr.o.m 1991.Då minskades ju beloppet i förhållande tillkonsumentprisökningen med 2,93 procentenheter.Denna utveckling har fortgått under hela 90-talet.Jag tycker att det är synd att det ärnämnda grupp som skall behöva drabbas. Jag vet,och det sade jag i mitt huvudanförande, att dessamänniskor har kompenserats. Men jag anser inteatt de har kompenserats på rätt sätt. Jag tycker attfel grupper i samhället drabbas.Anf. 100 () replik:Herr talman! får man nog tänka sig enindexering av olika kontrakt på olika sätt. Vi kansäkerligen inte ha standardindex när vi skall räknafram hur försäkringsbelopp förfastighetsförsäkringar osv. Då behövsdet säkert andra index. Således tror jag inte att vikomplicerar frågan för frågans egen skull.Vad vi i Pensionsarbetsgruppen sysslar med är enöversyn av hela systemet, inklusive indexeringen.Indexeringen måste anpassas till deförsäkringskontrakt som behövs för framtiden.Därför tycker jag att det är felaktigt att bryta ut denhär frågan , allra helst som ett betänkande måsteföreligga inom den närmaste tiden.Vidare tror jag att det är fel att göra delvisaförändringar . Hela systemet måste ses över påen gång. Det får sedan återverkningar på allaanknytningarna till basbeloppsindexeringen. Därtror jag att det behövs andra överväganden ochandra arbetssätt för att få någorlunda fasta reglernär det gäller kontrakten. Det bästa sättet att fåminsta möjliga problem är ju att hålla inflationenpå en låg nivå.Anf. 101 (nyd) replik:Herr talman! Jag förstår att man jobbar med dethär och att detta studeras i olika grupper. Menregeringen har fattat en del felaktiga beslut när detgäller försvaret av kronans växelkurs. Mottot var:Kosta vad det kosta vill. harnu fastslagit att det handlar om . Varför skalldetta då drabba pensionärer och studerande?Varför slår man så att säga ut de här felaktigabesluten på just nämnda grupper? Kan pengarnainte tas in på annat sätt, så att nämnda grupper intebehöver belastas?Anf. 102 () replik:Herr talman! Egentligen skall vi inte diskuteravalutapolitik här. Men man stod väl inför ett svårtproblem. Man skulle ju tala om för omvärlden att vihade övergivit devalveringspolitiken, vilket jag trorvar väldigt viktigt för att på lång sikt få en viss, ochbättre, syn på svensk ekonomi. Vi orkade inte meddet här beroende på mycket storavalutaspekulationer. Möjligtvis kan jag hålla medom att man kanske skulle ha fattat beslut någonvecka tidigare -- det är då alltså inte fråga ommånader, utan om veckor. Det gäller svåraavgöranden, men det är ändå lätt att titta bakåt närman har facit i sin hand. Ingen vet dock egentligenvad som är rätta tidpunkten när man är mitt uppe idet hela.Vår ekonomi ser ut som den gör. Ni säger mycketklart i er motion att pensionssystemet är för dyrt. Viförsöker att göra en anpassning med minsta möjligaskadeverkningar. Men anpassningar är alltid svåra.Förändringar är svåra, för människor ärkonservativa -- i dålig bemärkelse. Men jag trorfaktiskt att arbetet i Pensionsarbetsgruppen harskett i ett väldigt gott klimat. Det kunde vara enutomordentligt god signal till omvärlden om att vinu gör någonting. Det betyder dock att alla sakermåste göras på en gång och att det finns ordentligttilltagen tid för en presentation.Anf. 103 () replik:Herr talman! säger att man skallhålla sig till fakta och till ämnet. Men de flestapolitiska frågor låter sig inte utan vidare avgränsas.Ändringar i beräkningen av basbeloppet innebärdock en försämrad ekonomi för pensionärer medlåg eller ingen ATP.Sanningen är litet obehaglig . Men enligtsiffror lever 0,5 miljoner pensionärerunder mycket knappa villkor. En majoritet av dessaär kvinnor, och minst en tredjedel -- alltså fler än160 000 personer -- lever under dagenssocialhjälpsnorm.När det gäller vår motion och vår meningsyttringvill jag säga att de handlar om att nämndapensionärsgrupper skall ha kompensation för denförsämring som en förändring av basbeloppetinnebär.Anf. 104 () replik:Herr talman! Ja, visst skulle det vara önskvärt attalla människor fick det bättre ekonomiskt sett.Tittar vi på hur välståndet har ökat i vårt land överen , finner vi att per capita-tillväxtensedan 60-talet har ökat . Den privatakonsumtionen har ökat per capita.Vidare kan vi konstatera att de som har fått enmycket stor del av den här tillväxten faktiskt harvarit pensionärerna. Det gäller då de pensionärersom har haft det sämst ställt.Nu har vi råkat ut för väldigt stora problem i svenskekonomi. Vi hör talas om mer och mer avgenerationsmotsättningar. De yrkesaktiva anserfaktiskt att de äldre generationerna har fått förmycket. I det läget måste vi nog dra ner överallt. Vihar försökt att göra det så balanserat som möjligt.Genom det särskilda kommunala bostadstilläggetoch kommunala bostadstillägg när det gäller atthjälpa människor som har högre hyror -- det gällerinte bara rika, utan ofta handlar det också om äldresom måste flytta till nya, bättre anpassade,bostäder -- försöker vi att få människorna att gå såskadeslösa som möjligt ur den här processen. Menvi måste nog acceptera det här med en nedskrivningav basbeloppet. Jag tycker dock att det är olyckligtom detta sker år . Vi måste ju ha en trygghetoch fasthet i pensionssystemet.Därför säger jag att det vore väldigt bra om vi ficken ordentlig förändring av pensionssystemet sominnebär trovärdighet och att vi kan ha fastaspelregler. Dessutom tror jag att det skulle gemycket goda signaler till dem som arbetar inom deekonomiska sektorerna, både i utlandet och iSverige. Det är viktigt att man ser att vi tar itu medde här problemen och att vi kan få en tillväxt.Det enda som hjälper de verkligt svaga i ett land ären ekonomi som ger tillväxt, och det är vad vi börarbeta för. Därför tror jag att man kan accepteraden här förändringen.Anf. 105 () replik:Herr talman! Naturligtvis finns det vinnare blandpensionärerna. Men den grupp vi här talar om harinte vunnit. Det är en grupp som har låg eller ingenATP och som inte har något avtal om pension,fallskärmsavtal eller liknande. Det finns väldigtstora grupper bland pensionärerna som har varitvinnare.Jag måste i det här fallet säga som måste just den här gruppen pensionärerdrabbas? Kan man inte hitta något sätt attkompensera dem, även om det skulle vara i ett kortperspektiv? Vad vår motion och meningsyttringhandlar om är att kompensera dessa pensionärergenom att skriva upp pensionstillskottet.Anf. 106 () replik:Herr talman! Det är en litet naiv bild av hur det seri ut i verkligheten. Det finns vissa grupper som hardet mycket dåligt. Det är ofta äldre kvinnor somhar en viss förmögenhet, bunden i en fastighet somger väldigt dåliga intäkter. De får inte KBT pågrund av denna förmögenhet eller ettförhållandevis litet KBT. Dessa har verkligen råkatilla ut och har en mycket dålig inkomststandard.För de andra har vi försökt hålla uppe standarden,som ligger långt över socialbidragsnivån, vilketockså syns i statistiken. Över en 10--20-årsperiodhar den gruppen minskat högst betydligt.Det är alldeles klart att om basbeloppet minskarmed , får alla det sämre. Så är det helt enkelt.De som har högre pension får faktiskt i absoluta taldet mycket sämre än de som har lägre pension. Somjag sade har vi faktiskt höjt gränsen förKBT. Jag skulle tippa att det gynnar de äldre somflyttar till de senast byggda servicebostäderna. Dehar ofta en ganska låg inkomststandard.Anf. 107 ():Herr talman! I detta betänkande på s. 4 tas fråganupp om särskilt pensionstillägg till folkpension förlångvarig vård för sjukt eller handikappat barn. Imotion 1992/93:Sf227 framhöll och jagatt ''regeln om att det särskilda pensionstilläggetskall minskas i motsvarande mån som sker vidförtida uttag av ålderspension i visst fall fått en avlagstiftaren sannolikt inte avsedd tillämpning''.Exemplet i motionen gäller en kvinna i somvårdat sin handikappade son sedan barnets födsel.Enligt första beskedet från skullehon få ett särskilt pensionstillägg på imånaden. kom ett nytt besked om att tilläggetskulle bli i stället. Eftersom hontrots förslitningsskador sökteförtida uttag av pensionen i stället för sjukpension,reducerades även det särskilda pensionstillägget.I betänkande 1992/93:SfU14 delar utskottet våruppfattning och skriver att ''en reducering av detsärskilda pensionstillägget på grund av förtida uttagav ålderspension för tid innan detta tillägg infördesger ett otillfredsställande resultat. Det finns därföranledning för regeringen att se över de aktuellareglerna.'' Utskottet tillstyrkte alltså vår motion omtillkännagivande men inte vårt yrkande om attgjorda reduceringar skulleåterbetalas.Herr talman! Jag är mycket glad över att depensionärer som berörs inte får en livsvarigreducering av det särskilda pensionstillägget och attförändringen träder i kraft redan den 1 januari1994, alltså om några veckor.Tyvärr delade inte utskottet åsikten att de pengarsom dragits av skall återbetalas retroaktivt. Det rörsig enligt propositionen om bara ca 50 pensionärer.Regeringen beräknar kostnaden för något högrepensionstillägg till ca /år. Huvudsaken ärdock att lagstiftningen ändras och att ärendethandlagts så snabbt.Jag har, herr talman, inget yrkande men jag är gladöver att vi har fått se resultat på tio månader.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )11 § betänkande1993/94:TU2 Bilprovning.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 14 §. )12 § Vissa parkerings- och yrkestrafikfrågorFöredrogstrafikutskottets betänkande1993/94:TU3 Vissa parkerings- ochyrkestrafikfrågor.Anf. 108 (nyd):Herr talman! Jag yrkar bifall till vår reservation ibetänkandet. Det innebär: bort med lapplisor ochfram för kvarterspoliser.Anf. 109 ():Herr talman! Jag tänker tala om detsom vi brukar kalla för parkeringsböter. Det finnsockså en mera formell benämningar påparkeringsböter. Officiellt står det så här ibetänkandet:''I motion T414 (m) framhålls att tillämpningen avkontrollavgiftslagen kännetecknas av en rad imotionen närmare angivna felaktigheter ochbrister. Motionären'' -- det är jag -- ''vill mot denbakgrunden att hos regeringen begär enutredning om parkeringslagstiftningen''.Det önskemålet har trafikutskottet inte velatvillfara. Jag skulle naturligtvis ha varit mycket gladom trafikutskottets ordförande och gärna ocksåvice ordförande hade varit här. är utskottetföreträtt av en partivän till mig, . Hanär utomordentligt kunnig, men det är mycketroligare att debattera med någon som inte tillhörsamma parti.Jag skall emellertid fråga här om man itrafikutskottet har funderat över innehållet ochsakframställningen i min motion. Jag utgår ifrån attalla som har varit med vid ärendebehandlingenockså har läst motionen.Vad jag pekar på är rent rättsvidriga förhållanden.Faktum är att vi genom lagen om parkering påtomtmark har gett dem som ofta brukar betecknassom kommersiella krafter rätten att fungera somdomare över enskilda människor.De allra flesta av oss är försedda med körkort.Använder man bil brukar man , ävenom man är aldrig så ordningsam, råka ut för enfelparkeringslapp. Då säger någon som kanske villgöra sig rolig: ''Här står en motionär som har råkatut för flera felparkeringar.'' hör det till saken attjag inte har drabbats mer än med det normala fören bilförare. Men jag har tagit del av någramänniskors, medborgares, fall i avseende på justparkering på tomtmark.Jag skiljer alltså mellan parkering på tomtmark ochparkering på gatumark. Det är litet olikalagstiftning som gäller, vilket framgår av detförträffliga betänkandet. Jag ser nu till min glädjeatt såväl utskottets ordförande som vice ordförandeär här. Då kan vi kanske tala om det faktum attäven -- om jag nu har uppfattatbetänkandet rätt -- instämmer i det som jag harpåpekat i min motion. Man hänvisar tillÅklagarutredningens förslag. Jag tror attÅklagarutredningen har gjort ett gott arbete, menjag beklagar att jag måste säga att det inte kan svaraupp emot behovet av en översyn, en parlamentariskutredning om detta med parkering på tomtmark.Och ta gärna med också parkering på gatumark i ensådan utredning.När man har upplåtit tomtmark till en firma ochdetta finns med i en stadsplan, dvs. när kommunenhar konstaterat att man där kan ställa ifrån sigbilen, har enligt lag detta företag -- det kan röra sigom ett femtiotusenkronorsbolag eller en enskildfirma -- rätt att ta ut en kontrollavgift på upp till detbelopp som tillämpas i kommunen, iStockholm och i andra städer. Företagetbrukar ofta tillämpa den policyn att bilen inte fårstå parkerad i utan att betalningerläggs. I annat fall uttas en kontrollavgift. Man geralltså 5 minuters respit, t.ex. för att bilföraren skallkunna gå och hämta växel till ett giltigtparkeringskvitto.Det gäller för den som anser sig ha blivit felaktigt''lappad'' att genast ringa det telefonnummer somstår angivet. Ofta är telefontiden begränsad tillmellan och , och då är det upptaget helatiden. Det är också vanligt att telefonnumret går annan stad, t.ex . Tusentals svenskarhar råkat ut för detta. Det vill till att man har ettsådant arbete att man har telefon på skrivbordetoch kan ringa obehindrat på arbetstid. Den somjobbar på en verkstad och kanske inte ens har entelefonautomat tillgänglig befinner sig i ett rättsligtunderläge.Fördelen med den kommunala parkeringen är kan gå till Polisen eller till kommunen ochklaga. Man har kanske alldeles fel, men det får manju veta då. Man har kanske ställt sig fel eller harinte betalat ordentligt. Om man däremot parkerarpå privat tomtmark där ett företag tar ut avgift, ärman i de flesta situationer rättslös. Visserligen kanman överklaga eller begära inhibition, och då försärendet upp i tingsrätten. Men hur många är detsom vill ta risken att förlora? Ärendet rullar påunder hand. Det tillkommer den enaindrivningsavgiften efter den andra. Efter en korttid kan kostnaden vara uppe i 800--. Jag antaratt det finns någon här i församlingen som har varitmed om detta.Jag företräder ett parti, vars ideologi talar för friföretagsamhet. Men jag är ledsen att behöva sägaatt jag tror att det är nödvändigt att kommunernatar hand om parkeringssystemet, såvida intelagstiftningen ändras så, att systemet bliracceptabelt i en rättsstat. Det är det inte i flertaletfall, där vederbörande har blivit orättmätigtförsedd med en s.k. böteslapp.Jag ber att få hänvisa till motion T414. Jag tror attde flesta kan känna igen sig i det som där sägs ochkan hålla med mig om detta. Jag begär inte detorimliga, vilket skulle vara att utskottetsföreträdare skulle säga okej ochföreslå att kammaren skulle besluta i enlighet medmotionärens önskan. Det vore orimligt. Jag harvarit riksdagsledamot , och något sådant haraldrig inträffat, så det lär det inte göra nu heller.Men snälla, fundera över detta och dra nytta averfarenheten. Ofta har den firma som bedriver jaktpå parkeringssyndare en annan firma som driver inpengarna och som i sin tur har samma adress somt.ex. den juridiska byrån, som redan har skrivit utindrivningslappen. Jag tycker att det handlar om enmaffiaverksamhet. Därmed, herr talman, lämnarjag talarstolen.Anf. 110 ():Herr talman!