prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — Den som säger nej till ökad konkurrensoch entreprenader i kommunerna hjälper möjligenkortsiktigt den som är sysselsatt imonopolverksamhet men inte den som har en idéoch som vill starta eget och erbjuda tjänster tillmedborgarna på lika villkor.I motionerna från Socialdemokraterna står att läsaatt alla problem kan lösas om man bara sänkermomsen, ökar konsumtionen och minskarsparandet. Då sjunker arbetslösheten i ett huj ochalla kan sedan leva bekymmerslöst och glatt, och vikan få tillbaka den gamla goda tiden. Attregeringen inte trycker på konsumtionsknappen, såatt alla människor rusar ut och köper sig ur krisenär med denna människosyn -- får man förmoda --enbart ett utslag av ren och skär oginhet.Det finns två saker i ett sådant resonemang som görmig ganska upprörd. Socialdemokraterna försökerlura människor att krisen kan lösas så lätt. Desamhällsekonomiska sambanden och den ökandeinternationaliseringen, ja själva verkligheten, lysermed sin frånvaro i denna socialdemokratiskamodell. Så enkelt är det inte, och folk förstår det.Den enda stimulans som fungerar är den somkommer genom lägre räntor och starkare krona.En annan invändning som jag har mot dettaresonemang -- och som gör mig nästan ännu merupprörd -- är den människosyn som dettasocialdemokratiska resonemang är baserat på.Människor, , är inga maskiner ellerrobotar som bums reagerar när politiker drar i bl.a.konsumtions- eller spara-spakar. Människor ärsjälvständiga medborgare som tänker själva ochsom fattar egna beslut. Om den orealistiska köpa-oss-ur-krisenpolitik som Socialdemokraternapropagerar för skulle sjösättas, skulle medborgarnagenomskåda effekterna. Det skulle bli ännu störreunderskott framöver, ännu större behov avbesparingar -- eller för all del skatteökningarsenare. Chansen till att ekonomin skulle växa ochjobben öka skulle bli ännu sämre. Därmed skulleanledningen bli ännu större för medborgarna att vara försiktiga med sina utgifter förkonsumtion och för företagare att vara försiktigamed investeringar.Om den socialdemokratiska verklighetsuppfattningsom gör mig djupt bekymrad skulle stämma, voredet möjligen enklare att vara finansminister, meddet skulle vara väldigt mycket tristare att varamänniska.Anf. 120 i (nyd):Fru talman! Jag skulle vilja fråga finansministernhur hon ser på vårt löfte från attgarantera omfattningen avkompletteringspropositionen, med deräntesänkningar och den stärkta kronkurs somföljt, och på de framtida samtalen mellan Nydemokrati och regeringen. Är finansministernberedd att bjuda till när det gäller ökatsamförstånd. Vi märker att läget är ganska positivt.Eller hur?Anf. 121 Finansminister ():Fru talman! Jag kan glädja iStockholm med att jag självfallet tycker att det ärbra att kompletteringspropositionen och denekonomiska politiken redan inledningsvis möttesmed uppslutning av Ny demokrati. Det hade varitännu bättre om uppslutningen blivit bredare. Detär ju självklart. Den politiska stabiliteten ochmajoriteten i har stor betydelse och harmedverkat på ett positivt sätt.Det hade varit till fördel om den överenskommelsesom sedermera slutits här i om ett antalskatteförändringar hade sett något annorlunda ut,vilket har diskuterats här . Jagtycker kanske inte att högre marginalskatt för ettstort antal tjänstemän tillhör det mest angelägna attgenomföra.Det är angeläget för regeringen att även framöverkunna ha en så att säga säker politisk majoritet. Detskulle naturligtvis underlättas av omSocialdemokraterna finge en mer realistiskverklighetsuppfattning men naturligtvis också omDan och hans partikamrater inte skullelägga sig vinn om att framställa sitt parti som ettopolitiskt parti. Det tar naturligtvis ner värdet omman kommer överens på någrapunkter om ett parti säger att man kan ändra sig närsom helst. Det vore en fördel om nydemokraternapå något sätt höll sig till den politik som de ändåibland förespråkar.Anf. 122 i (nyd)replik:Fru talman! Jag tror inte att finansministern påallvar är särskilt orolig över hur vi kommer att röstanär det gäller kompletteringspropositionen.Vi har en situation där vi har gått med på så gottsom allting vad gäller besparingar, men inte fått såmycket gehör för de förslag vi själva har lagt fram.Det vore fint om vi kunde ha en dialog. Om mankan ha en bra dialog tror jag också att man kan lösaproblem innan det är för sent.Jag delar finansministerns uppfattning. Jag hadeockså önskat att uppgörelsen skulle ha sett litetannorlunda ut. Det brukar man göra när man harfått kompromissa. I annat fall är det ju ingenkompromiss.Tänker finansministern verka för att vi får ett bättreförhandlingsklimat och kanske också kan sätta ossner och prata med regeringen? Man kan t.ex. hapartiledarrundor där alla partiledare får vara med.Anf. 123 Finansminister ():Fru talman! Jag tycker att den ordning vi har, därregeringen lägger fram sin politik och som därefterdiskuteras i olika utskott, är dennaturliga. Det är den ordning som är normal i enparlamentarisk situation, som vi har i Sverige.Därför tycker jag att man bör hålla sig till denordningen framöver. Det har visat sig att dennametod ger ett i och för sig ganska välkommet ökatintresse för den politiska debatten i . Jagtycker att det är ett intresse i sig attriksdagsdebatter och diskussioner i riksdagenfaktiskt möts av ett visst intresse hos medborgarna.Jag tycker inte att det finns någon som helstanledning att ändra på det tillvägagångssätt som haranvänts sedan regeringsskiftet. Regeringen läggerfram sin politik, och därefter sker på sedvanligt sättdiskussion i olika utskott. Utgången harhittills visat att detta är en mycket effektiv metodför att uppnå bra resultat när det gäller regeringenspolitik.Anf. 124 () replik:Fru talman! När man lyssnar till finansministernoch får höra skildringen över allt som har gjorts,undrar man varför arbetslösheten ändå ökar.Arbetslösheten är nu , den kommer att växaunder sommaren och vara högre än förrahösten. Vi kommer att få ytterligare ökadarbetslöshet . Om ni har gjort allt rätt, varförblir det så fel? Det måste ni förklara.Jag tycker nog att finansministerns debatteknik ärlitet märklig. Jag har exempel på ett antal punkterdär finansministern antingen har missförstått ellerockså inte har lyssnat. Finansministern säger attSocialdemokraterna vill öka den offentligasysselsättningen. Vi har skrivit i vår motion, jagsade det i mitt anförande och har upprepat det inågra repliker, att ökningen måste ske i näringslivetför att vi skall kunna få ner underskottet i deoffentliga finanserna. Det är arbetslösheten, densjunkande produktionen och den sjunkandesysselsättningen i näringslivet som utgörbudgetunderskottet. Det finns ingen annan väg attlösa detta problem än att få i gång produktionen.Det är därför vår politik är upplagd med det syftet.Finansministern sade att vi tar parti för dem somhar jobb mot de som är arbetslösa. Jag tror attfinansministern är den första och enda i det härlandet som skulle kunna påstå något sådant. Jagförstår att finansministern har varit utomlands.Men har väl finansministern varithemma och följt debatten. Då har hon kunnat hörahur vi arbetar just för de arbetslösa och för att desom har jobb inte skall bli arbetslösa, vilket deriskerar med er politik.Jag har ägnat mycket tid åt arbetet medinternationaliseringen i ett nordiskt samarbete därvi har påverkat EG. Ifrån ,, har satt upp ambitionen att halveraarbetslösheten i . Detär lättare att få gehör i EG än att få gehör hos densvenska regeringen för kraftiga tag motarbetslösheten.Det sades vidare att vi inte skulle fästa vikt vid attfå ner priserna. Det är tvärtom. Vi tycker att denutslagning som sker av produktionskapacitet, avmänniskor i produktionen, innebär att svenskekonomi får en ökad inflationsbenägenhet. Därförmenar vi att insatser för att se till att produktionenfungerar och för att vi skall ta till vara kapacitetenbåde är bra mot arbetslösheten och för att minskaden framtida inflationsbenägenheten.Låt mig slutligen också säga något om de offentligafinanserna. Vi ställer inte ut några löften som gällerekonomiska förhållanden förrän vi har hela bildenklar för oss. Vi har erfarenheter , närden dåvarande socialdemokratiska regeringen fickta över efter företrädare, då vi fickta över ett jättelikt budgetunderskott. Det krävdemycket hårt arbete . Problemetkunde lösas genom att vi fick i gång tillväxten ochökade produktionen. Det är den uppgift som nuligger framför oss. Det är därför vi satsar så hårt påatt få i gång produktionen och på att få nedarbetslösheten och se till att inflationenhålls i schack.Anf. 125 Finansminister ():Fru talman! Jag har några kommentarer till AllanLarsson. frågade varför vi har alltförhög arbetslöshet . vet, hoppas jag,lika väl som alla andra att detta beror på mycketsvåra problem. Vi har haft långvarigastrukturproblem. Det rör sig kanske om 15--20 år.Därutöver hade vi svåra överhettningsproblem islutet av 80-talet. Detta är problem som man intekan lösa i en handvändning, utan det är fråga om enlångsam och mödosam process. Vi börjar nu se attutvecklingen innehåller en del positiva inslag, ochdet är bra.Skälet till att jag sade att och hansparti tar parti för de sysselsatta snarare än för dearbetslösa är att de åtgärder Socialdemokraternaföreslår möjligen skulle kunna underlätta för desom har jobb att betala litet mindre för sinarbetslöshetsförsäkring. Åtgärderna hjälper dockinte de människor som står utanförarbetsmarknaden att få jobb. De hjälper heller intedessa människor att få ett bra stöd om de riskeraratt vara fortsatt arbetslösa. Den politik som niförespråkar leder inte till växtkraft och nya jobb.Det tycker jag är utomordentligt tydligt ochklarlagt av flera talare i dag.När det gäller frågan om den offentligasysselsättningen är det faktiskt inte bara jag somhar hört dåligt. var det enlång diskussion mellan och om alla klagomål på den kommunalasektorns problem. Det sades att man egentligeninte skulle göra något utan att flera skulle anställas.Det lät som om han ville lösasysselsättningsproblemet inom den offentligasektorn. Detta står i strid med att man inte haranvisat några pengar till den kommunalaverksamheten. Det var mycket dubbla budskap.Det var nu i och för sig bra att få klarlagt att AllanLarsson ändock inte har denna gammaldagslösning, 60-talslösning, påsysselsättningsproblemet. torde inseatt det är i det privata näringslivet som de framtidajobben måste skapas.Detta reser emellertid den frågeställning som harvarit uppe och som jag inte tycker attAllan har svarat på, nämligen hur manavser att utforma den ekonomiska politiken i eninternationell miljö. förespråkar enpolitik som inget annat land -- än mindre med deoffentliga finanser som vi har i --förespråkar. Inget annat land förespråkar detta.Det går an att deklarera stolta mål. Vi är överensom målen och om att få ned arbetslösheten. Detmåste emellertid också fungera. Man måste föra enpolitik som någon tror leder till rätt resultat. Detfungerar med regeringens politik, men inte medden politik som förespråkar.Anf. 126 () replik:Fru talman! säger finansministern att det tarlitet tid att få ned arbetslösheten. Men de åtgärderni har vidtagit har pressat ned efterfrågan,aktiviteten och sysselsättningen ihemmamarknadssektorn. Det var ju precis det LarsTobisson talade om i debatten ochsom jag återgav. Det är precis det som har inträffati svensk ekonomi.Det vi ser är effekterna av politiken litet längrefram. I finansplanen redovisas enlångtidsbedömning. Efter två borgerligamandatperioder -- om väljarna skulle tillåta det --kommer vi 1998 att ha tvåsiffriga tal förarbetslösheten. kommer att stå utanför denordinarie arbetsmarknaden. Det är sanningen närman räknar ut vad den politik som regeringen stårför innebär längre fram.Nu försöker finansministern att skrämma oss ochsäga att den politik som förs inte har några likhetermed politiken i något annat land. I slötman en solidaritetspakt mellan regeringen ochSocialdemokraterna som innebar att man genomförlättnader nu för att i stället skärpa finanspolitikenlängre fram. Det var just därför att nu ärpå väg ned i en mycket svår lågkonjunktur som manvidtog de åtgärderna.Vi socialdemokrater har också sagt att det är numan behöver lättnaderna, och att man fårgenomföra förstärkningarna av de offentligafinanserna under de kommande åren.Assar har i sin rapport diskuterat precissamma åtgärder. Vi har inte gått riktigt lika långtsom han föreslog. Han pekade på att det i det svagaefterfrågeläget -- det är omvittnat att det ärhuvudproblemet, det tror jag inte att någon av erkan motsäga -- är nödvändigt att vidta sådanaåtgärder. Han kritiserade regeringen redan i höstasför att den i detta svaga läge drog in köpkraft istället för att frigöra den och därmed möjliggöra förnäringslivet att utvecklas.Näringslivet kan inte utvecklas om det inte finns enefterfrågan. Det räcker inte med framgångar påexportsidan. De är välkomna. De är en följd av attkronkursen föll. Finansministern har själv sagt attdet var ett misslyckande att kronan föll. De är enföljd av de stabiliseringsavtal som har träffats. Dethar gjorts insatser på många håll för att få i gångexportindustrin.Men det räcker inte med detta. Det måste också bliutrymme för dem som jobbar påhemmamarknaden att expandera. Denekonomiska politiken ger inte det utrymmet.Därför blir arbetslösheten större under detkommande året, och därför kommerarbetslöshetsiffrorna att vara kvar på tvåsiffriga talefter sex år.Så illa står det till. Vad skall ni göra åt detta? Skallni rulla tummarna och bara räkna in en ökadarbetslöshet?Anf. 127 Finansminister ():Fru talman! vet att framgången påexportsidan inte enbart beror på depriceringenutan framför allt på att företagen har en tilltro tillsmå prisökningar, små lönekostnadsökningar, enbra produktivitetsutveckling och ett företagsvänligtklimat inte minst på skattesidan i undermånga år framöver.Jag nämnde i mitt inledningsanförande att det skerbetydande positiva saker medhemmamarknadsefterfrågan på grund av dendämpning av ränteläget som har skett och på grundav den starkare kronkursen, som ju minskarprisökningarna så att hushållen får mer för sinaslantar. Det är inte alls några småsummor dethandlar om.Jag kan konstatera att många gångersäger att hemmamarknadsefterfrågan är förnedpressad. Alla bedömare som jag har hört talasom, inte bara jag själv, tolkar det som omSocialdemokraterna egentligen vill ha ett störrebudgetunderskott. Detta är den innebörd som mankan tolka ut av de förslag som läggs fram.En annan fråga som har diskuterats många gångeroch som har varit uppe tidigare i kammaren ärfrågan om en momssänking och de effekter ensådan skulle kunna få eller inte få. Det finns intemånga ekonomer som stöder en sådan tanke. Detsenaste ekonomomdömet, alldeles frånsettomdömen från mer borgerligt sinnande ekonomer,har citerats här . Det kommer frånfakföreningsrörelsens forskningsinstitutschefekonom . Om har haft tillfälle att läsa detta kan jaggärna läsa upp det ytterligare en gång. Där står attdet vore fel att stimulera via ytterligareunderbalansering. Det är farligt. Vi vet inte vadsom händer med räntebildningen. Vi har friakapitalrörelser. Det är risk för valutaflöde,räntehöjning och fall i kronkursen, som jumotverkar expansionseffekten.Detta hänger samman med att ,åtminstone att döma av dagens anförande, imotsats till inte ser den svenskaekonomin och den svenska ekonomiska politiken iett internationellt perspektiv. Han resonerar somom vi levde , eller ännu tidigare, som omSverige vore en isolerad ekonomi där vi kunde drai olika spakar för att de svenska hushållen ochkonsumenterna skulle reagera på det sätt somAllan tror.Det långsiktigt viktiga nu är att i dennainternationella miljö stimulera den positivautveckling som framför allt börjar att skönjas påsmåföretagssidan. Det är egentligen där som AllanLarsson skulle kunna göra en positiv insats,nämligen genom att för Socialdemokraternasräkning klart deklarera allt positivt som kan görasför småföretagarnas och de enskilda företagarnasräkning. Detta kommer Socialdemokraterna attstötta.Anf. 128 () replik:Fru talman! undrade om någon av ossblev glad över att kronan föll. Hon kanske syftadepå oss i vänstern. Jag blev inte glad, därför att jagvet att det reala värdet på kronan harfallit med . Det betyder att en svensklöntagare gentemot sina europeiska vänner har fåtten 46-procentig lönesänkning. Jag blev därförledsen när kronan föll.Men varför föll kronan? Jo, det var därför attkronan vid fel tillfälle och på för hög nivå knöts tillecun. Därför föll kronan.Vidare säger att man skall vara gladöver låg ränta och låg inflation. Det skall man vara,och det är jag också. Om inte budgetunderskottenväxte skulle jag t.o.m. kunna vara glad över lågaskatter. Men vi skall väl också vara glad över att haen bra fördelningspolitik och en hög sysselsättning.Ni låter glädjen över räntorna ochinflationsbekämpningen ta överhand över kampenmot arbetslösheten. Detta är ert misstag.Fru , jag har inte begärt att kommunernaskall få anställa hur mycket folk som helst. Jag villha en expansion i privat sektor. Det är därför vi iVänsterpartiet föreslår sänkta arbetsgivaravgifterför nyanställning i industrin. Det är därför viföreslår i utbildningsstöd för atthålla arbetskraften kvar i industrin. Men det går niju inte med på. Vi säger: Låt bli att avskeda folk ikommunerna. Det betyder något helt annat än attnyanställa. Det finns ju ingen småföretagare somskulle se det som en nyanställning att låta bli attavskeda sin medarbetare. Lika klok är jag som densmåföretagaren.Vi i tycker bra om småföretagare.Vi gick ju med på att sänka förmögenhetsskatten påarbetande kapital. Men vi säger: Skåpa inte ut50 000 från kommunerna . Om det dåblir 50 000 nya jobb i privatsektorn är juarbetslösheten oförändrat 500 000, och den skulleju ner, . Det är därför man inte skallavskeda i kommunsektorn. Om ni fyllerpå från kommunsektorn kommer ju inte de nyajobben i privatsektorn att dämpa arbetslösheten.Detta är ert misstag. 30 miljarder skall ni ta avkommunerna. Det är ju 62 miljarder som går itransfereringar från stat till kommun, och ni skallhämta in 30 miljarder i besparingar.Anf. 129 Finansminister ():Fru talman! Min glädje, , över lägreräntor och starkare kronkurs handlar självfallet omatt detta leder till flera jobb. Detta är liksom helapoängen. Det tycker jag ändå ganska tydligtframgick av mitt inledningsanförande. Det är i sigingen källa till vare sig glädje eller sorg, men detleder till att vi kan börja att se en del positivatecken, så att vi kan lösa det storaarbetslöshetsproblemet.Lars har under den här debatten fåttganska mycket beröm. Jag skulle i alla fall på enpunkt gärna vilja sälla mig till detta, eftersom hanändå har en viss förmåga att räkna ihop plus ochminus så att det någorlunda går ihop. Jag måsteerkänna att jag tror att detta egentligen säger meraom det andra, större, oppositionspartiets bristanderäkneförmåga än att det är så oerhört ansvarsfulltfrån sida. Men det är ändå bra attvi har någon som kan räkna plus och minus.Ett av problemen med politik ärtill att börja med att han uttrycker vänliga ord omsmåföretagsamhet, men föreslår hanmånga skattepolitiska åtgärder som i stort settskulle ta död på nästan all framtidsinriktadverksamhet i det här landet. Det går an att säga ensak. Men när man sedan ser på vad det är fråga omför förslag, som får det här räknestycket med plusoch minus att gå ihop, är det inte någonting som,för att vara uppriktig, är särskilt positivt försmåföretagare eller för sysselsättningen.I fråga om den offentliga sysselsättningen tycker jagatt lade ner en betydande mödaoch intresse på att få veta hur Socialdemokraternaställde sig. Det var, åtminstone för mig, ganskatydligt att själv var ganska inställdpå att man liksom inte får ändra på någonting i denoffentliga sektorn, därför att man har ett allvarligtsysselsättningsproblem. Jag tror att detta skullevara förödande både för jobben och för den servicesom många medborgare är beroende av frånkommuner, landsting och stat. Därför är det en typav statiskt tänkande som geruttryck för. Jag tror att det är en mycket negativfaktor och en kvarleva från ett alltför planmässigttankesätt, som innebär att skiljelinjerna mellanLars politik och regeringens är ochförblir mycket stora och skarpa.Anf. 130 () replik:Fru talman! Jag tror säkert att skiljelinjerna ärtydliga och skarpa. Detta kan vi vara ense om. Menvad jag säger är att driver ju frågornaom eget rum i långvården och det glömda Sverige.I min hemtrakt, där vi har ett landsting medfolkpartiledning, går man man ur huse i stad efterstad för att protestera mot nedläggning av sjukhus.Detta görs innan man har genomfört detsparprogram som regeringen tänker göra under 90-talet.Fru vet att det, bara för att mötaåldersförändringar, behövs 2 %konsumtionstillväxt i vård och omsorg. Då säger fruWibble att det nu skall vara oförändrad realkonsumtion. Detta är mycket diskutabelt. Vad äroförändrad real konsumtion? Det vet är kunnig i ekonomi. Men det är över huvudtaget ett oerhört mångtydigt begrepp. Hur skallman få in en besparing på 30 miljarder? Skall in statsbidrag? Skall man förbjuda kommunersom effektiviserar sig att öka? Skall man förbjudakommuner att sälja fastigheter eller att ta ett lån?Det är en oerhörd detaljreglering som detta kräver.Därför är det egentligen inte säkert att man klararav att göra det. Men ponera att man gör det. Omman genomför en nedskärning med 30 miljarderkommer det att betyda att minst 50 000arbetstillfällen försvinner. Vi kommer inte att hinnaskapa så många jobb på den privata sidan somkompenserar detta, när vi har en arbetslöshet på500 000. Detta är ingångsläget. Men visst skall vieffektivisera den. Det behövs också för att kunnamöta alla de behov som finns i det glömda Sverigeoch för att vi skall klara av dessa egna rum ilångvården. Jag är t.o.m. tveksam till om vipolitiker vågar ta på oss sådana stora åtaganden.Det kanske är att lova för mycket. Vi är mångapolitiker som har lovat för mycket. Därför bör vivara litet försiktigare med löftena. Men låt bli attavskeda folk! Det är ju bara att flytta underskottfrån stat och kommun till arbetsmarknadsfonden.Det vore väl inte riktigt bra.Fru talman! Om det finns kvar vill jagsäga några sista ord. , kulturen är ju litetgrand fråga om känningar om vad som rör sig itiden. Man skall vara artig och snäll somvi har en debatt, och gärna ta upp någonsommarvisa eller liknande.Jag tänkte: Var står vi egentligen i politiken? Åtvilket håll går den, åt vänster eller höger? Då hördejag i radion en sommarvisa som jag har skrivit ned,därför att jag tyckte att den var så bra. Den handlarinte om sol och sill, men litet grand om rött ochgrönt -- kanske litet röda bär. Det var sjöng den -- han med öppna landskap. Hanåker just nu runt och sjunger. Texten lyder: 500 000utan jobb . De behövs inte mer. Gott omherrar med fallskärm som hoppar. Se hur de dalarner. Gott om burkar att plocka upp. Gott omklöver, blåbär och blåklint. Jag ser rött.Fru talman! Jag hoppas att snart igen få träffa frutalman. Jag hoppas att få träffa snartigen. Helst vill jag träffa ifinansutskottet, och herr statsminister påbänken, på riksdagsbänken som oppositionsledare.Anf. 131 Finansminister ():Fru talman! Låt mig påminna omnågra väsentliga sjukvårdsreformer som har enganska stark folkpartiprägel. För ungefär två årsedan diskuterade och fattade beslut omÄDEL-reformen. Den har visat sig ha enbetydande framgång. Enligt de senaste uppgifternahar den inneburit en hel del pengabesparingar,som erfarenheterna visar att patienternaär mycket nöjda. Reformen innebär en förbättringav sjukvården till fördel för patienterna menförutsätter inte mera slantar från stat ellerkommun.Husläkarreformen, som fattade beslutom för någon vecka sedan, är en annan reform avsamma slag. Den har en mycket tydligfolkpartiprägel. Det är en väldigt viktig reform,som innebär att var och en får själv välja doktor.Det är ett till synes självklart och enkelt beslut, somnu äntligen blir verklighet. Det är en stor reform,som sannolikt också kommer att innebärabesparingar.