prot · GG0949 · 1993-01-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:49Måndagen den 11 januariKl. 1 TALMANNEN:Ärade riksdagsledamöter! Jag hälsar er, vicetalmännen, kammarens sekreterare och riksdagenspersonal varmt välkomna tillbaka till det fortsattariksdagsarbetet under detta riksmöte.1 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenTalmannen meddelade att ()återtagit sin plats i riksdagensom ersättare för jordbruksminister (), varigenom uppdraget som ersättareupphört för § LedighetTalmannen meddelade att ()ansökt om fortsatt sjukledighet den 1januari -- den 31 mars.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen anmälde att () äveni fortsättningen skulle tjänstgöra som ersättare förBirger Rosqvist.3 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 14, 15, 16, 17 och 18december 1992.4 § Överlämnande av kommittéberättelsenAnf. 2 Statsrådet (-):Fru talman! På regeringens vägnar får jag härmedtill överlämna kommittéberättelsen för1993.Statsrådet avlämnade regeringens skrivelse1992/93:103 med redogörelse för verksamheteninom de kommittéer som hade tillsatts efter beslutav regeringen.Kommittéberättelsen bordlades.5 § Överlämnande av budgetpropositionenAnf. 3 Finansminister ():Fru talman! Jag ber att till få överlämnaregeringens förslag till statsbudget för budgetåret1993/94.Finansministern överlämnade regeringensproposition /93:100 med förslag till statsbudgetför budgetåret 1993/94.Anf. 4 TALMANNEN:Det omfattande och viktiga budgetarbetet inleds nui genom det budgetförslag somregeringen just har överlämnat. Finansministernkommer att lämna kammarens ledamöterinformation om budgeten, och därefter fåroppositionens företrädare komma till tals.Anf. 5 Finansminister ():Fru talman! Det härbudgetförslaget visar hur kommer stärkt urdagens ekonomiska problem. Den ekonomiskapolitiken leder till att vi kan ta oss bort från desvårigheter som medför påfrestningar förmånga människor i vårt land: arbetslösheten, denkrympande produktionen, budgetunderskottet,finanskrisen.Genom att sanera statsfinanserna, sänka skatternapå produktionen, företagandet och jobben ochsatsa på massiva investeringar i infrastruktur skaparvi nu den exportledda tillväxt som svensk ekonomibehöver.Prognoserna i finansplanen visar att allt fler ljuständs i det ekonomiska mörkret. Politiken lederrätt.Näringslivets konkurrenskraft förbättras kraftigt.Exporten ökar starkt och än mer 1994.De svenska företagen stärker sina positioner härhemma och på världsmarknaderna. Många av demär små och medelstora företag. Exporten drar igång industriproduktionen ochindustriinvesteringarna, som börjar öka,långsamt men snabbare . Vi ser nubörjan på en exportledd tillväxt.I dag präglas den svenska ekonomin av storasvårigheter. Misstagen i den ekonomiska politikenunder har satt djupa spår.Överhettningen skapade enspekulations- och låneekonomi, och närspekulationsbubblan sprack uppstod den djupafinanskris som vi nu upplever. På samma sätt doldeöverhettningen svåra obalanser i de offentligafinanserna -- obalanser som i dagens lågkonjunkturhar blivit tydliga.Det värsta problemet är den höga arbetslösheten.Att vara utan jobb eller att oroa sig över att bliuppsagd innebär hårda påfrestningar. Det plågarmånga människor, och det skapar sociala ochekonomiska problem.När människor tvingas gå arbetslösa under lång tidkan följden alltför ofta bli social utslagning. Ettsamhälle med en omfattande långtidsarbetslöshetskulle bli ett hårt samhälle, med växande klyftor.Det vore oacceptabelt. Därför måstearbetslösheten bekämpas.Jag är övertygad om att jag talar för alla i dennakammare när jag säger att vi vill göra vårt ytterstaför att pressa ner arbetslösheten och skapa nya,trygga jobb. Tillväxtpolitiken är kärnan i kampenmot arbetslösheten.Den ekonomiska politiken har , liksom tidigare,två huvuduppgifter. För det första krävs detfortsatta insatser för expansion av näringslivet. Detsker genom förändringar i utgiftssystemen, sänktaskatter för företagen, avregleringar, satsningar påforskning, utbildning och infrastruktur. och svenskt medlemskap i är ocksåverktyg för ökad konkurrens, tillväxt och därmedflera jobb.För det andra krävs det en fortsatt sanering av deoffentliga finanserna. Då kan räntan sjunka, och enlägre ränta är den enskilda faktor som har störstexpansiv effekt för att öka tillväxten och minskaarbetslösheten.Fru talman! Sedan regeringsskiftet har vi bedrivitett omfattande arbete för att återupprätta tillväxtenoch sanera landets ekonomi. Många strukturellaförändringar har redan genomförts. Det innebär atttidigare grus i det ekonomiska maskinerietförsvinner och ersätts av smörjande olja.Ekonomins utvecklingskraft och växtkraft ökar.Alla socialförsäkringssystem har gjorts om eller ärföremål för översyn, så att det lönar sig bättre attarbeta och spara.Vi har beslutat om åtgärder för ökad konkurrens ibåde privat och offentlig sektor. Den offentligasektorns produktion börjar nu öppnas för privataföretag.Arbetslinjen har hävdats.Stora satsningar på infrastruktur ochhögskoleutbildning har inletts.Skatterna på produktionen har sänkts med ca 40miljarder kronor.Beslut har fattats som innebär minskade offentligautgifter på nära under denärmaste åren. Därmed har förutsättningarna föratt att avskaffa det s.k. strukturella underskottet ide offentliga finanserna förbättrats mycket starkt.Nu går vi vidare för att ytterligare stärka tillväxten,sanera statsfinanserna och öka sysselsättningen.Tillväxtpolitiken bygger på lägre ränta och fortsattlåg inflation. Detta är centralt. Därför är den förstariktlinjen för den ekonomiska politiken att denunderliggande inflationstakten skall förbli låg.Den andra riktlinjen är att underskottet i deoffentliga finanserna skall minska. Trots deåtgärder som har vidtagits är underskottet istatsbudgeten nästan underdet här budgetåret. I förslaget till statsbudget för1993/94 minskar underskottet kraftigt, till drygt 160miljarder kronor. För de totala offentligafinanserna för hela den offentliga verksamhetenberäknas underskottet minska från drygt 170miljarder kronor 1993 till drygt 140 miljarderkronor 1994.En del av det här underskottet försvinner närkonjunkturen blir bättre, men det som kallas förden strukturella delen gör inte det. Den delen avunderskottet avskaffas genom konkreta åtgärder.I finansplanen presenteras ett program för attavskaffa det strukturella underskottet på fem år.Programmet har två inslag, dels fortsattabudgetförstärkningar på ungefär 10 miljarderkronor , dels stor återhållsamhet inom denoffentliga konsumtionen, så att den är realtoförändrad. Finansplanen sätter upp som ettkonkret mål för budgetpolitiken att avskaffa detstrukturella underskottet och, vilket är mycketviktigt, visar hur detta mål skall nås.Därför är den tredje riktlinjen för den ekonomiskapolitiken att de offentliga utgifterna skall minska.Saneringen av de offenliga finanserna kräver, somalla förstår, fortsatta och målmedvetnaminskningar av utgifterna. I budgetpropositionenföreslås åtgärder som minskar utgifterna med 17miljarder kronor under /94. Avdessa är nya förslag. Förslagenär utformade så att besparingseffekten växer övertiden, till . De nyaförslagen är bl.a. följande.Kompensationsgraden i delpensionsförsäkringenföreslås minskas. Rätten till nedtrappning avarbetstiden föreslås begränsas, och åldersgränsenför att kunna få deltidspension skall höjas.Arbetsskadesjukpenningen slopas och ersätts avvanlig sjukpenning. Ersättningen iarbetslöshetsförsäkringen blir i huvudsakdensamma, även den som vid sjukdom. Femkarensdagar föreslås återinföras.Kronans minskade värde innebär enstandardsänkning för hela folkhushållet, och ingenkan tillåtas kompensera sig för den på andrasbekostnad. De förmåner som följer basbeloppetkommer därför inte att räknas upp med deprisökningar som följer av kronans minskadevärde.Låg inflation, minskat budgetunderskott ochminskade offentliga utgifter är direkt nödvändigaför lägre ränta och därmed i kampen motarbetslösheten.Den ekonomiska politiken innehåller ocksååtgärder som direkt ökar näringslivets växtkraft.Det är strategiska skattesänkningar, främst för demindre och medelstora företagen. Det sista steget iden stora skattereformen kommer 1994. Då fåregenföretagarna samma skattemässiga möjligheteratt expandera som aktiebolag. Redan för 1993föreslår vi skattelättnader för egenföretagarna.Avregleringen drivs vidare. Det påverkar allamarknader; arbetsmarknaden,kommunikationsmarknaden, finansmarknaden,bostadsmarknaden, elmarknaden och inte minstden marknad där kommunerna fungerar.Satsningen på infrastruktur ökar ännu mera.Genom en övergång till lånefinansiering, somföreslås i årets budgetproposition, kan nya projektför ytterligare påbörjas.Arbetslinjen hävdas alltfort. För ungdomspraktik,utbildning, beredskapsarbeten och liknandeinsatser avsätts nära 30 miljarder kronor.Insatserna mot långtidsarbetslöshet har högstarang.Fru talman! I svåra tider är det särskilt viktigt attvi skyddar de människor som har det svårast, ochdärför avsätter vi i budgetförslaget pengar för desämst ställda pensionärerna och för människor medsvåra funktionshinder.Inte heller miljön får komma i kläm. Enomfattande proposition om det ekonomiska-ekologiska kretsloppet skall avlämnas för att ökaåtervinningsmöjligheter och minskaavfallsproblemen. Vi avsätter också pengar förkalkning av marker och sjöar och för insatser förlandskapsvård.Fru talman! De närmaste årens ekonomiskautveckling kommer att ha såväl mörka som ljusainslag, och arbetslösheten är naturligtvis det värsta.Men framför allt finns det viktiga positiva inslag attnu ta fasta på:Exporten ökar. Industriproduktionen ökar.Industrins investeringar börjar öka.Marknadsandelarna för svenska företag ökar.Utrikesbalansen visar bättre siffror. Det privatasparandet är högt och förblir högt.Detta är mycket positivt. Det är ljusglimtar somtänds och som successivt blir allt starkare.Europas monetära situation är ännu inte sådan attSverige bör återgå till en fast växelkurs, men såsmåningom skall vi dit. En fast växelkursunderlättar för utrikeshandeln och förinvesteringarna och därmed för jobben.Många uppgifter återstår. Det finns inget utrymmeför löftespolitik av 80-talstyp. Ett löfte vill jag dockge: löftet att bryta stagnationen och återupprättaSverige som en tillväxt- och företagarnation.Tillväxt, nya jobb och en tryggad och utveckladvälfärd ligger nu inom räckhåll.(Applåder)Anf. 6 ():Fru talman! När den borgerliga fyrpartiregeringenpresenterade sin första budget sadejag att den skulle innebära en katastrof för landet.Detta var ett besinningslöst angrepp och överordutan relation till verkligheten, skrev borgerligatidningar upprört.Då, , var arbetslösheten 3,7 %.Sedan dess har den snudd på fördubblats.Då beräknade regeringen att budgetunderskottetskulle bli . räknarfinansministern med ett underskott på 198miljarder kronor.Då påstod regeringen att tillväxten 1993 skulle ökamed 1993. skriver samma finansministeratt tillväxten i stället kommer att minska med 1,4 %under innevarande år.Det är en katastrof att 300 000 människor nu intehar något jobb att gå till, och att arbetslöshetenkommer att fortsätta att öka 1993 och 1994.Det är en katastrof att var femte ung människa ärarbetslös, att var fjärde som saknar arbete ärlångtidsarbetslös och att antalet utförsäkrade, somblir beroende av socialbidrag, ökar i snabb takt.För är det naturligtvis en katastrof attutgifterna överstiger inkomsterna med nästan 200miljarder kronor.Jag känner sannerligen ingen skadeglädje över attmina farhågor har besannats. Jag känner djup oro.Jag och mitt parti har dessutom på ett unikt sätt --genom samarbete med regeringen -- försökt mildraskadorna.Det som årets budget och finansplan vittnar om ärytterst allvarligt. Regeringen har förloratkontrollen, vad än finansministern säger, översamhällsekonomins utveckling. Den har givit upppå de tre för framtid viktigaste områdena:tillväxt, arbete och sunda statsfinanser.Regeringen flyr från problemen. Den skyller och socialdemokratin. ''Finanspolitikensinriktning var inte tillräckligt stram. De offentligautgifterna hölls inte tillbaka'', påstår regeringen ifinansplanen.Hur förhöll det sig egentligen? Efter sex borgerligaregeringsår var budgetunderskottet 90 miljarderkronor . Detta underskott arbetade vi sågott som bort under vår regeringstid. Efter ettborgerligt regeringsår blir budgetunderskottet 198miljarder kronor 1993.Är det någon som tror att det bara är otur somförklarar de borgerliga regeringarnas underskott?Har vi verkligen i längden råd att ha en regeringmed en sådan fantastisk otur?Regeringen påstår därtill i finansplanen att desocialdemokratiska regeringarna skapadeosäkerhet om energipolitiken och fördröjdeskattereformen. Båda dessa påståenden ärfullständigt makalösa, speciellt när de kommer frånen moderatledd regering. regeringen , därför att man inte villevara med om första delen av skattereformen. Minstörsta politiska bedrift var väl att jag lyckades fåsamman två borgerliga partier bakom engemensam energipolitik. De har spretat åt allatänkbara håll på det området tidigare.Dessutom fördröjde socialdemokratiskaregeringen , påstås det i finansplanen.Chefsförhandlare var ,Europaminister i den nuvarande regeringen. Jagmåste försvara mot dennaorättfärdiga kritik från regeringen. Jag förstår attUlf inte kan vara närvarande ikammaren efter detta oerhörda angrepp. Med en såskicklig chefsförhandlare blev det nämligen ingaförseningar.Efter detta påstående i finansplanen kan danskarnainte längre påstå att regeringen saknarhumor -- även om det rör sig om galghumor.Jag är utomordentligt förvånad över att regeringenbara passivt noterar att antalet arbetslösa kommeratt öka både 1993 och 1994. Det finns inga förslagtill åtgärder för att förhindra denna brant stigandearbetslöshet. kommerytterligare 150 000 jobb att försvinna. Sanningen äratt regeringen accepterar det.I sin nyårsbetraktelse i skrevstatsminister inte ett ord om dearbetslösa. Hans artikel hade i stället rubriken: ''Vigår in i ett 1993 då vi börjar se det ena ljuset efterdet andra tändas i det ekonomiska mörkret -- -- --''.Carl Bildt kan inte ha läst sin egen regeringsbudgetproposition.Vad är det för ljus statsministern ser? Jo, det är detfaktum att 30 nya privatskolor startat och att 30 000barn går i privata daghem och fritidshem.Regeringen ägnar en massa tid åt förlegadenyliberala experiment som skolpeng och privatauniversitet. Den fortsätter att se skattesänkningarsom den viktigaste politiska uppgiften de närmasteåren. Det gör den när vi har ett budgetunderskottpå och kommer att bli tvungnaatt vända på varenda krona för att inte all serviceoch trygghet i människors liv skall försvinna!Mitt förslag till regeringen är: Glöm allaideologiska sidospår. Nyliberalismens tid är ute. Sepå den nya administrationen i , på denjapanska regeringens förslag för att öka tillväxtenoch på EG:s investeringsprogram.Kraftsamla kring tre uppgifter:-- få fart på industrin och tillväxten-- få ned arbetslösheten-- beta av de gigantiska underskott och skulder somvårt land dragit på sig.Låt mig peka på några åtgärder:Efterfrågan måste bättre hållas uppe ,annars slås ytterligare företag ut och ännu flermister jobbet. Det vore förödande.Vi socialdemokrater vill investera i infrastruktur: ijärnvägar, vägar, bättre kollektivtrafik ochtelekommunikationer.Vi vill ha ett byggprogram för tillväxt. satsa på den kulturella infrastrukturen för attskapa dynamik och ekonomisk utveckling. Äveninom skolsektorn behövs både upprustning ochnybyggnad.Vi vill göra en massiv satsning på just utbildning.Det är lönsamt både för den enskilde och församhället. Statens utgifter för en arbetslös är125 . Kostnaderna för enutbildningsplats är 35 000--, beroendepå utbildningens nivå.Framför allt bör ungdomar beredas möjlighet attstudera vidare. Till högskolan söker tre gångerså många som kommer in. Även i gymnasieskolanöverstiger antalet sökande platserna. Vi menar attbetydligt fler bör beredas plats. 100 000 fler måstefå tillfälle till vidareutbildning och förkovran ijobbet.Vi vill också ha en väl fungerande social service,som alla har råd med. Det är en förutsättning för attmänniskor skall kunna förvärvsarbeta. När daghemstängs, när avgifter höjs kraftigt och närhemtjänsten försämras slår det framför allt utmånga kvinnor från arbetsmarknaden. Därför börde besparingar som måste göras i första hand skeinom socialförsäkringssystemen -- inte inombarnomsorg, skola, sjukvård och äldreomsorg.Besparingar kommer att bli nödvändiga. Men vi villha en rättvis fördelning av de bördor ochpåfrestningar som krisen skapar.Det är angeläget att sätta i gång . De siffror ochprognoser som regeringen har presenterat ochden totala brist på handlingskraft som budgetenredovisar, riskerar att skapa en håglöshet och enuppgivenhet som sprider sig långt utanförregeringskansliet.Den nu presenterade finansplanen och budgetenduger inte om vi vill ta ur den ekonomiskakrisen, öka sysselsättningen och behålla en rimligtrygghet för medborgarna.(Applåder)Anf. 7 (nyd):Fru talman! Efter att ha hört på finansministern,har jag förstått att regeringen är minst lika duktigsom . Det låter ju illavarslande.Sverige har världens högsta skattetryck ochvärldens största offentliga sektor. Budgetunderskottet är 198 miljarder iår och kommer att bli minst 162 miljarder nästa år.Svenska folket och svenska företag betalar världenshögsta realränta när de skall investera, bo och lånapengar. De svenskar, som finns i den produktivasektorn, som bär denna börda blir allt färre.Hundratusentals av de riktiga jobben håller på attförsvinna ur . Om man tittar några årtillbaka ser man inte någon särskilt ljus bild. Jag vetinte var man ser det här ljuset i tunneln, somfinansministern talade om. håller snararepå att avindustrialiseras, och en del jobb försvinnerför gott.Nu konstaterar både utländska och svenskaekonomer att är ganska nära en allvarligdepression. Jag skulle då vilja se att man tar de tagsom behövs för att skall komma ur detta.I det här läget brukar regeringschefen gärnauttrycka sig i termer. Det är ju gulligt. Jaghoppas att amiral nu inser att hans skuta är påväg att krossas av verkligheten och att det faktisktkrävs en kursomläggning av litet annat slag än denvi har sett.Det räcker inte med att surra fast vidrodret och vid masten och sedanha som drivankare och hoppas attvärldskonjunkturen skall komma och bogseraskutan ut på lugna vatten lagom till valet1994. Det hjälper inte, eftersom den internationellakonjunkturen inte kan hjälpa . Vår kris ärtill alltför stor del hemmagjord. Vi lever långt övervåra tillgångar.Fulla sjömän med kreditkort vet hur man gör, skrevThe Economist om den här typen av beteende.Om vi till allt detta lägger att är det mestsocialiserade landet i västvärlden och tänker på hurdet har gått för de andra länder i ochAfrika som var ännu mer socialiserade, blir maninte heller glad, . Om man tänker måste man väl begripa att någotdrastiskt måste göras. Det måste bli ettsystemskifte. Måste det gå åt helsike innan Sverigeströga politiker och kravmaskiner upptäcker hurvärlden och verkligheten ser ut?Vad är det vi har? Det heter att vi har envälfärdsstat. Det är en illusion av en välfärdsstat,och den skall hållas kvar.Socialdemokraterna var både arkitekter ochbyggmästare för ett korthus, där vi alla nu bor. Nuförsöker de att låtsas som om det enda som behövsär att de skall ta över fastighetsförvaltningen ifrånborgarna. Då skall det bli bra. Alltid lurar det välnågon för en liten stund.Ingen gör klart för folk vad det handlar om,nämligen att det är folket självt som får stå förvartenda öre. Det finns inget guld hos AnneWibble, staten eller någon annanstans. Det finnsinga gudsnådeliga politiker att vare sig lura ellertacka. Det finns bara ett stort hål. Det finns enskuld som vi, våra barn och barnbarn skall betala.Den växer med . Denväxer medan vi sitter här.Detta vågar politikerna inte avslöja, i varje fall inteklart och tydligt. Det skulle bara avslöja vilken uselsoppa de själva har kokat ihop. Dess värre orkarinte legojournalisterna göra det heller, eller så kande inte göra det.Det är någon som har beskivit detta som att storadelar av det svenska folket flockas kringvälfärdsstaten som späckhuggare kring en blödandeval. Det låter litet drastiskt, men det kanske inte ären så dum beskrivning.Välfärdsstaten håller på att gå i kras, och systemetär i stora delar perverst. Löftena består av tommaord. Allt, inte bara arbetslöshetsförsäkringen,måste göras om. Ny demokrati har lagt fram flerakonstruktiva förslag. Enkla och begripliga systemskulle stödjas av alla som jobbar och sliter. Deskulle inte kunna missbrukas av andra. Ingen skullekunna säga: ''Nej, jag tjänar mer på att inte jobba''eller ''Jag har tänkt att bli arbetsskadad om ett parår'' osv. Vi måste angripa rundgången.Vad mer måste göras? Jo, den korta räntan måstesänkas. har vi chansen, kronan flyter. Ingetbetyder mer än räntenivån. Realräntan skall varaett par procent. För att få ner den korta och långaräntan måste vi få grepp om statsskulden,utlandsskulden och budgetunderskottet. Att fågrepp om betyder att skapa förtroende förpolitiken. Har vi förtroende för politiken? Nej,tyvärr inte särskilt mycket.Vad gör vi i ? Regeringen anfallerinflationen när hela utvecklingen är deflationistisk.När det finns så mycket att göra, så mycket att slåssför och emot, då slåss man mot det som inte finns.Det är precis lika dumt som det låter.Högräntemaffian i regeringen och i Riksbankenkommer att få en hård historisk dom. Den harredan kostat oss tusentals konkurser, tiotusentalsmiljoner kronor och oräkneliga jobb. Ändå låtsasden som om den har läget under kontroll. Iblandundrar jag om tror att han är statsminister,men det är väl ändå inte riktigt, hoppas jag.Vi måste satsa på allt som kan få i gång hjulen. Allahär säger att de skall göra det. Gör det då!När vi i Ny demokrati talade om att hela livet bestårav dynamiska effekter, sade man till oss att det intefinns några dynamiska effekter. Under valrörelsensades det också att det inte gick att spara 196miljarder kronor av statsutgifterna . ärdet rätt tyst på den kanten. framstår de somsade så till oss som det som de kallade oss --dumskallar. Det var ganska milda uttryck på dentiden.Det behövs alltså drag under galoscherna, som detdå hette. Att få fart på hjulen låter litet mersalongsfähigt. och ävenfinansministern talade om att det skall bli så. Manskall få fart på t.ex. infrastrukturinvesteringar. Alla planer finns, men det måste vara full fart.Vad är det politikerna skall göra? Man skall göra såenkla saker som att ta bort turistmomsen eftersomden går med förlust. Kan man vara så dum att manhar kvar en skatt som ger minus. Ta bort den bara!Se till att det blir fart!Undvik onödiga konkurser! Det går att göra. Vibehöver inte ha friska företag som går i konkursbara för att vi har ett sjukt banksystem. Vi här iriksdagen kan se till att dessa lagar ändras. Lyssnalitet grand på medlemmarna i , även om deras ordförande ärbänkkamrat med mig! De har en hel del bra förslag.Se till att det blir konkurrens på lika villkor! Hurviktigt är det? Ja, titta t.ex. på jordbrukarna. Nujagas jordbrukarna med några fjantigahemmagjorda regler som skall tvinga dem att bliungefär som taxiförarna i . De kanantingen följa reglerna och bli utslagna eller ocksåkan de kringgå reglerna, fuska och jobba svart föratt på något sätt greja biffen.Det är viktigt att de politiska besluten är rättvisa.Vi skall givetvis hjälpa dem som behöver hjälp, desom inte kan hjälpa sig själva, dvs. sjuka,handikappade och gamla som lever underexistensminimum. Det gläder mig att nu höra AnneWibble tala om detta. Det har varit så svårt förut.Men friska människor skall inte behöva bidrag. Såkan vi inte ha det när vi har 162 miljarder iunderskott.Familjepolitiken kostar långt över 50 miljarder.Det är inte rimligt. Gör ett system av alla dessabidrag och ersättningar! Behovspröva allt ochöverväg att införa avdrag i stället för bidrag!Givetvis skall man se till att alla som bor och verkari skall betala skatt. Detta har vi tagit uppflera gånger.