prot · GH0926 · 1993-11-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:26Torsdagen den 18 novemberKl. 12.00--14.271 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 12 november.2 § Anmälan om kompletteringsval till vissautskottFörste vice talmannen meddelade att på grund avuppkomna vakanser hadedels Socialdemokratiska riksdagsgruppen anmältAlf som ledamot i justitieutskottet efterKent samt som suppleanti justitieutskottet efter och somsuppleant i jordbruksutskottet efter ,dels riksdagsgrupp som suppleant iförsvarsutskottet och i jordbruksutskottet underLennart Brunanders ledighet anmält hans ersättareElisabeth Andersson.Förste vice talmannen förklarade valda tillledamot i justitieutskottetAlf ()suppleant i justitieutskottetKristina ()suppleant i försvarsutskottetElisabeth ()suppleanter i jordbruksutskottetKristina ()()3 § Meddelande om svar på interpellationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1993/94:27Till riksdagenBeträffande interpellation framställd av BirgittaDahl, 1993/94:27 Finansieringen av ettvårdnadsbidrag, får jag meddela att jag inte kanbesvara denna inom föreskrivna . Skälethärtill är att en debattdag som passar bådeinterpellanten och mig inte stått att finna underdenna tidsperiod. Jag kommer att besvarainterpellationen den 19 november 1993.Stockholm den 17 november 1993Anne Wibble4 § Svar på interpellation 1993/94:16 omjaktarrendenAnf. 1 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att priser och andra villkorför upplåtelser för jakt på statlig och annan allmäntägd mark återigen blir normgivande för vad somanses skäligt.Det finns hela 320 000 jägare i . 50 000 avdagens jägare upplever att de har brist på jaktmark.Ytterligare ungefär 100 000 svenskar uppger iundersökningar att de är intresserade av att börjajaga men inte har tillgång till jaktmark.Jaktintresset i är således mycket stort.Samtidigt är tillgången på jaktmark begränsad. Detgäller i första hand älgmark. I propositionen om nyjaktlag konstaterades det att det intefinns någon helt outnyttjad älgmark. Däremot finnsdet utrymme för fler jägare på den mark somanvänds för älgjakt.Med det stora intresset för jakt följer naturligtvis enökad efterfrågan på jaktarrenden. Detta leder tillatt markägarna kan ta ut ett högre pris. I sambandmed behandlingen av den nya jaktlagen avvisaderiksdagen ett införande av priskontroll förjaktarrenden. Jag är inte beredd att förorda någonform av priskontroll. I stället anser jag attälgjaktlagen med större öppenhet än börkunna utöka det egna jaktlaget med ytterligaremedlemmar. Då minskar arrendeavgiften för denenskilde jägaren och fler kan utöva sitt jaktintresse.Av den undersökning som referar tillframgår att hälften av jägarna är . Fleramedlemmar i jaktlaget borde därför medföra attungdomens jaktintresse tillgodoses bättre.Jan har särskilt tagit upp frågan omarrendepriserna på statens mark. bolagisering begränsas statensdirekta inflytande till markerna ovanförodlingsgränsen och renbetesfjällen. Staten harnyligen beslutat att småviltsjakt skall få ske på iprincip alla dessa marker genom att ett jaktkortlöses. Älgjakten där är upplåten i denutsträckning som är möjlig med hänsyn tillsamernas rätt att jaga. Upplåtelseavgifterna är lågaoch definitivt inte prisdrivande.Om ett jaktarrende gäller än hararrendatorn besittningsskydd. Det innebär bl.a. attarrendatorn har rätt att få avgiftens storlek ochandra villkor prövade av arrendenämnden ommarkägaren och arrendatorn inte kommer överens.På det sättet prövas vad som är skälig nivå påarrendepriset på bl.a. Domän AB:s mark.Jan tar slutligen upp sambandet mellanupplåtelseavgifternas storlek och viltvården.Älgjakten är den jakt som är mest reglerad ijaktlagstiftningen. Bortsett från den nyamöjligheten att inrätta älgskötselområden är dethögsta antalet älgar som får fällas strikt reglerat avlänsstyrelsen. Beskattningen av älgstammenbestäms alltså inte av priset på jaktupplåtelser. Närdet gäller priset på upplåtelse av småviltsjakt ärvilttillgången självfallet av stor betydelse förupplåtelseavgiftens storlek. Ingen vill ju betala etthögt jaktarrende för marker med dålig tillgång påvilt. Jag anser därför inte att en låg prisnivå påjaktarrenden automatiskt ger en god viltvård.Markägaren har i stället all anledning att bedriva enbra viltvård för att kunna få en god avkastning avsin mark.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka jordbruksministern försvaret. Bakgrunden till min interpellation ärnaturligtvis de våldsamma reaktioner som skettfrån jägarhåll runt om i landet mot Domänverketsmycket kraftiga höjningar av jaktarrendet.Jag förstår reaktionerna och den oro som harskapats i hela jägarkåren. Man ställer signaturligtvis vissa frågor. Vart är utvecklingen påväg? Är det här ett tillfälle då man samfällt frånmarkägarhåll med som pilot mycketkraftigt skall höja arrendepriserna? Det är ingettvivel om att övriga markägarkategorier bara liggeroch väntar. Man ställer sig också frågan --jordbruksministern har säkert mött den i pressenoch i diskussionen -- om den svenska jaktkulturenkommer att ändra karaktär. Den har utgjort enfolklig landsbygdskultur där även vanligt folk medvanliga inkomster har kunnat jaga. Kommer jaktenatt i stället bli en exklusiv snobbsport ochrikemansklubb för svenska och utländska personermed stora inkomster? Den typen av jaktförekommer ganska nära våra gränser.Enligt min mening är risken överhängande att detkommer att ske ett ''systemskifte'' även när detgäller jakten. Det har rått stor enighet, bl.a. här iriksdagen, om att det är viktigt att bevara jaktenskaraktär i . har gjort sådanauttalanden, vilket har föregåtts av utredningar, somrekommenderar ett prissystem där man tar hänsyntill vilttillgång och god viltvård. Det är inget tvivelom att försök att nu kraftigt höjapriserna avvaktas med stort intresse och storförväntan från andra stora markägare runt om ilandet. Jag har både hört och sett att man harönskat lycka till.Jordbruksministern och jag är överens på någrapunkter, bl.a. att fler skall ha möjligheter och attjägarkåren har ett ansvar för att också ungdomarkommer in. I övrigt har jordbruksministernundvikit att tala om vad han tycker om det som nusker. Jag tycker inte heller att man skall tillgripapriskontroll i första hand. Vi är överens på denpunkten. Det jordbruksministern säger omupplåtelser ovanför odlingsgränsen är alldelesutmärkt. Jag vill frågajordbruksministern efter ett litet tydligare ochklarare ställningstagande. Oroas ändå intejordbruksministern av den här utvecklingen? Ärdet inte risk för att ett kortsiktigt ekonomisktmarknadsintresse kommer att styra, och att dettakan komma i konflikt med vad vi menar vara en godviltvård?En andra fråga: Kan det inte vara vettigt att vi somär representanter för svenska folket i regering ochriksdag står upp för den uppfattning som riksdagentidigare givit uttryck för, nämligen att densamhällsägda marken och mark av allmän karaktär,typ kyrkans mark, allmänningar o.s.v., bör varanormgivande för vad som är ett skäligt arrende ochskäliga villkor?Vi var totalt eniga iutredningarna om ett normprissystem med enrimlig arealavgift plus att jägare och markägaredelar på den verkliga avkastningen, inte något mansitter och bestämmer på domänbolagetshuvudkontor. Där känner man inte till vadavkastningsvärdet är.Jag vill också ställa en tredje fråga.Jordbruksministern säger i sitt svar att man nu harett begränsat inflytande på efterbolagiseringen. Men, jordbruksministern, det ärväl ändå någon som företräder staten som ägare,och någon har synpunkter på vem som är med i denhär styrelsen? Jag vill fråga jordbruksministern omhan är beredd att tala med sin regeringskolleganäringsministern, som vad jag förstår är den somytterst har att företräda regeringen när det gällerbolaget.Domänverket har förlorat oerhört mycketgoodwill. Jag är övertygad om att man i vilket annatbolag som helst, där en fråga väcker sådanavåldsamma reaktioner, skulle ha synpunkter påsaken från ägarens sida.Anf. 3 (-):Herr talman! Jag vill också något kommenterasvaret på denna interpellation. Jag kan i stortinstämma i allt som sagt.Jag vill understryka detta med den folkligaförankringen. Jag har jagat älg , och jaghar varit med om utvecklingen. Då jag började jagabetalade vi nästan ingenting för att få jaga. För jakti byaskogen -- oavsett vem som var ägare, om detvar bolagsmark eller privat mark -- var det heltnaturligt att man anmälde sitt intresse för att delta iälgjakten. Det var ofta ganska symboliska summorsom t.ex. bolaget ville ha för jakten. I en del fallfick man lämna en köttbit som betalning.Nu håller detta på att försvinna. Det är ettsystemskifte på gång.Jag vill också understryka detta med landsbygdenoch den folkliga förankringen. Jag hävdar t.o.m. attlandsbygdens folk, de som bor ute på landsbygden,skall ha förtursrätt till jakten, eftersom dessamänniskor är så imtimt förknippade med dennajaktutövning.För allt fler sätter nu ekonomin stopp förmöjligheten att vara med och jaga. Det finnsexempel från höstens jakt där jägare har tvingatsavsäga sig delar av eller hela jaktmarken. I det härfallet har Domän gått ut i annonser för att skaffanya jägare till området genom anbud. Enligtobekräftade uppgifter jag fått skulle hektarprisernaha legat på i . Dethandlar om stora pengar. Inga vanliga människorhar råd att betala sådana pengar för dessa marker.Självklart anser också jag att man skall försökabereda så många jägare som möjligt plats i ettjaktlag. Men det finns gränser också för det. Dethandlar inte bara om rekreationsintresset. Vi sombor på landsbygden kan ju gå ut i skogen när somhelst och sitta på en stubbe. Vi betalar ju intenågonting för det. När man går ut i älgjakten ju också ha en köttbit.Just nu är det en illa vald tid för att utöka antaletjägare i jaktlagen. hade vi enavskjutning av uppemot 170 000 älgar. I årräknar man med att kunna skjuta 80 000. Det är enhalvering. Då säger det sig självt att det blir svårareatt ta in nya jaktlagsmedlemmar.Om priserna höjs så mycket har arbetslösaungdomar inga möjligheter att ställa upp påvillkoren för att ingå i ett jaktlag. Det sätterekonomin stopp för.Jag förstår att det är svårt med priskontroll. Mennog borde det gå att få till stånd normer av någotslag. Staten själv, regeringen, har ju haft enuppfattning om hur mycket en älg är värd. 1986, dåersättning betalades ut för de älgar som hade förhög cesiumhalt, så sade man att mer än ärinte en älg värd. Det skulle kunna vara enutgångspunkt. Lägg på index och jagtror att man kommer ganska nära vad många jägaretycker vara en acceptabel nivå på avgiften för enälg. Men märk då att det skall gälla en fälld älg ochinte ett hypotetiskt antal som man tar betalt för.Jordbruksministern hänvisar till markerna ovanförodlingsgränsen. Jag vet att det är mycket lågaarrenden där. Man kan inte jämföra dem med vadsom gäller nedanför odlingsgränsen. Det är där dehöga avgifterna finns.Jag och andra jägare är inte ensamma om att ha denuppfattningen att priserna är för höga. är väl ändå en tung centerpartist. Hangick ut i den senaste valrörelsen och lovade jägarnai att om de bara såg till att det blev enborgerlig regering, så skulle priserna påDomänverkets marker sjunka. Det var , förede väldigt kraftiga höjningar som kom nu.Jag ser att min taletid är ute för det här inlägget,men jag vill också säga att Domän har visat enväldigt hård attityd. Jag har fått se diverse brev därman prompt säger: Godkänn avtalet, annarsuppsägning från marken! Jag tycker det ärfrämmande för en markägare att visa en så hårdattityd.Anf. 4 AXEL ():Herr talman! Liksom och i någonmån kanske tillhör jag dem sombelastar ålderssammansättningen i jägarkåren. Detär odiskutabelt att jag har passerat ålder.Överst på sidan 2 i svaret står, som både JohnAndersson och har kommenterat, bör se till att det blir fler medlemmar ijaktlaget och att fler unga borde in.Liksom de andra tycker jag naturligtvis att vi bordefå in fler unga i jaktlagen. Men jag erinrar mig detsom stod i tidningen . En moderatriksdagsman hade utsatts för en debatt om de högaboendekostnaderna. Han svarade att det går atttränga ihop sig i boendet.Men till slut blir både små och stora lägenheter fullaom det är tillräckligt många som tränger ihop sig.Svaret tyder på att jordbruksministern anser attmarknaden skall få bestämma villkoren. Det är fel,särskilt när ett statligt företag på så ändrarsin policy markant och blir den mest hårdföratalesmannen för marknadmässiga villkor.Jag jagar i en fjälldalgång i norra . Vibetalar per vuxet djur och per kalv.Det är bestämt att vi i vårt lilla jaktlag skallnedlägga två vuxna djur och en kalv. Detta sägerjag med hänvisning till det som står längst ned påsidan 2. Jordbruksministern konstaterar där attbeskattningen av älgstammen inte bestäms av prisetpå jaktupplåtelse. Men det är precis vad den gör,jordbruksministern!Reglerna är ju oerhört fyrkantiga -- ett vuxet djurkan vara alltifrån en tvåårig, ung älg till en storkapitaltjur. Jag fördömer intede jaktlag som anser att man naturligtvis skallskjuta de största djuren och att kalvarna är så dyraatt de kan lämnas.Det finns jägare som säger: De där små, rödajävlarna ser man inte bakom kornet i bössan!Varför skall man då skjuta dem? Särskilt om manskall betala nästan för det! Det var ett citat,för man får ju inte svära i kammaren.Herr talman! Jag vill sluta med att upprepa JanFranssons och angelägna fråga,som det är viktigt att vi får svar på. Kan inte någonfrån ägarsidan -- i detta fall kanske lämpligennäringsministern -- framföra ägarens synpunkter påsättet att sköta jaktfrågan, som är viktig för såmånga människor?Det kan aldrig vara meningen, eller ens rimligt, attett statligt ägt företag skall springa först påmarknaden och se till att de som är rika fårmöjlighet att jaga, medan ortsbor med lågainkomster inte får det.Anf. 5 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag vill gärna uttrycka min förståelseför jägarnas synpunkter på de höjda priserna påjaktarrende. har redovisat hursituationen var . Man menaratt prishöjningarna varit små ochatt det därför är fråga om en eftersläpning, somman nu skall försöka justera.Det ligger säkert en hel del sanning i detpåståendet. Men jag är medveten om -- och det kanvi vara överens om -- att denna prishöjningnaturligtvis upplevs som mycket hårdare, när densammanfaller med en kraftig nedgång i bådetilldelningen och avskjutningen av älgar.Det är angeläget att slå fast att jakten i ären verksamhet med brett folkligt stöd och att det ärde många människorna som skall ha möjlighet attutöva jakt. Därför hoppas jag verkligen inte att detskall bli något s.k. systemskifte i det avseendet.De undersökningar som gjorts av jaktintresset visaratt de som vill jaga men känner sig utan jaktmarktillhör samma grupper som de som jagar. Det ärframför allt de landsortsboende som står på listan.Därför är det kanske inte troligt att det blir någonstor förändring.I alla tre inlägg tas frågan om påverkan frånregeringen upp. Det är viktigt att göra en bodelningmellan regeringens verksamhet och denverksamhet som företag med ett betydande statligtägande utövar. Men självfallet får man hauppfattningar om detta.Min personliga uppfattning, som jag gärna skalldelge mina kolleger i regeringen, är att man inteskall driva upp priserna i onödan. Samtidigtefterfrågar vi en god lönsamhet. Det gällerDomän AB:s verksamhet liksom all annanverksamhet. Den pressen sätter vi på alla företag,och det måste vi göra även på . Men idetta sammanhang gäller det att hålla en rimligbalans. Det är min förhoppning att det också skallgå att uppnå en sådan balans.När det gäller prissättningen har man haft enöverenskommelse med jägarna om att avkostnaden är ett rekreationsvärde och resten självaköttvärdet. Som landsortsboende kan jag mycketväl förstå synpunkt att man kantillgodogöra sig rekreationsvärdet i alla fall. Men iett urbaniserat samhälle är det nog ändå realistisktatt beräkna en hel del för just rekreationsvärdet.Anf. 6 ():Herr talman! Jag vill tacka för atthan till oss -- kanske också till andra ansvarigaregeringskolleger -- för fram signalen att det inte ärrätt att staten, som företrädare för staten--ägaren,blir prisdrivande i dessa frågor.Ordet systemskifte är slitet, men det är faktisktfråga om ett verkligt skifte av uppfattning jämförtmed vad som har förts fram i olika sammanhangunder de senaste 10--15 åren.Vi ser båda bekymmer med att införa enpriskontroll. Under mitt första år i i slutetav 70-talet motionerade jag om detta, och jag harnu förstått svårigheterna.Men man kan ändå markera något slags rimlignorm, åtminstone när det gäller samhällsägd markoch mark av liknande karaktär, som kommunmark,allmänningar och kyrkans mark. Det som sägs frånriksdags- och regeringshåll kan förhoppningsvisuppfattas på ett sådant sätt att man bryr sig om det.Det är trots allt av markerna i somkontrolleras på detta sätt.Detta ser jag som ett moraliskt stöd i den kamp somförs från jägarhåll för att försöka förhindra att vi fårett systemskifte som gör det fritt fram att liksomDomänverket höja priserna.Jägarförbundet har fått i uppdrag att följa dennaprisutveckling. Resultatet kommer så småningomatt hamna på jordbruksministerns bord, om jag harförstått saken rätt. Efter ett uttalande i riksdagengav regeringen uppdraget,med hänsyn till förbundets ställning i dessa frågor.Jag vet att man nu arbetar med detta.Även som detta tror jag attjordbruksministern, med det övergripande ansvarhan har för jakt och viltvård i vårt land, kanmedverka på ett mycket positivt sätt. Han kanuppmärksamma de försök som har gjorts inomjägarorganisationerna att få en jaktmarkskommittéoch att samla de betydelsefulla markägarna för attdiskutera frågan.Jag vill fråga: Är det en möjlig åtgärd?Anf. 7 (-):Herr talman! Jag noterar beskedet medtillfredsställelse och tackar för det. Det är bra attjordbruksministern kan tänka sig att ta uppproblemet för diskussion med regeringskollegerna.Jag skulle vilja utveckla påståendet attbeskattningen av älgstammen inte bestäms av prisetpå jaktupplåtelse. Men jag menar att det finns enmängd andra konsekvenser. Om man har betalt etthögt pris i förskott, bör man också få varan. Omman då har en jaktmark, där det av olika skäl intefinns den älgtillgång som man kanske trodde vidden tidpunkt när licenstillståndet gavs, skulle manegentligen bara skjuta hälften av de älgar som mantilldelats att skjuta, om man skulle bedriva en braviltvård. tvingas man, eftersom man betalt storabelopp i förskott, att sätta viltvårdsintresset åt sidanoch i stället skjuta djuren. Jag klandrar inte detjaktlag som gör på detta sätt.Jordbruksministern säger att Domän har ettlönsamhetsansvar. Men jag har mycket svårt att tain viltvården i lönsamhetsansvaret. Den intentionsom riksdag och regering har vad gäller jakt ochviltvård är att viltvården skall sättas i främsta hand.Jag protesterar absolut mot att sättalönsamhetskrav på vårdandet av en viltstam.Att Domän skulle ha en eftersläpning vad gällerpriserna stämmer inte. Jag har haft domänlag somjaktgrannar , och jag har hela tidenvetat hur priserna har varit . Domänhar, i jämförelse med de stora skogsbolagen,egentligen legat högst i pris hela tiden.Visserligen finns det mindre markuthyrare,exempelvis kyrkan, som har legat högt i pris. Detfinns också vissa privata markägare som tagit utmycket höga avgifter. Men i normala fall tar deprivata skogsägarna inte ut några avgifter alls. Manhar i stället haft jaktlig samverkan och även i mångafall tagit in utomstående utan att dessa behövtbetala något arrende.Anf. 8 AXEL ():Herr talman! Det kan knappast vara någon av destörsta tänkarna i Domän som räknat ut det härsystemet. Systemet får precis de konsekvenser somJohn sade. En låg vilttillgång -- sådanakommer, eftersom det finns konjunktur även på dethär området -- innebär att jägarna, för att få någonrimlig utdelning för nedlagda avgifter, praktiskttaget dammsuger marken, för att fälla det sommöjligtvis kan finnas där.Det beror på att systemet med förskottsbetalninginnebär fasta priser, dvs. om man inte får ''rätt''djur får man i alla fall betala det belopp som gällerför ifrågavarande licenstilldelning.Jag avser inte att ta upp mer tid i denna debatt.Beskeden från jordbruksministern har varit oerhörtkonstruktiva och bra. Jag, liksom de två andrainterpellanterna, tar fasta på jordbruksministernslöfte att ta upp ärendet med näringsministern, föratt den vägen få fram ägarsynpunkterna till DomänAB.Jag tror att hehöver denna hjälp ochdetta råd mycket snart. anseenderasar nämligen allteftersom dagar och veckor går.Det kan inte vara rimligt att jaga älg på skare ijanuari, bara för att täcka åtminstone det beloppsom man skall betala för ett djur.Anf. 9 Jordbruksminister ():Herr talman! Låt mig först beröra frågan om prisetoch viltvården. Å ena sidan ligger det naturligtvisnågot av sanning i det som ochAxel tar upp, dvs. att man är tvungenatt skjuta ut hela tilldelningen för att få valuta försin arrendekostnad. Å andra sidan är dettaegentligen en fråga för de viltvårdandemyndigheterna att se till att inte sätta en för högtilldelning vad gäller dessa områden.Nu har ju utvecklingen varit nedåtgående, vilketkan ha inneburit svårigheter när det gäller att skjutadet antal djur som tilldelats. Men det skulle kunnajusteras i efterhand, genom att både viltstammenoch tilldelningen anpassas.Jan framställning om att samlamarkägare för att diskutera frågan vill jag ta medmig. Jag skall fundera över det här. I olikasammanhang har jag samlat företrädare för olikagrupper för diskussion, och jag tycker att dialogerär bra. Men jag har inte tagit ställning till självasakfrågan.Om man har uppfattningen att jakt skall kunnautövas av gemene man, är det angeläget attarrendepriserna är rimliga. Jag tillhör själv dengrupp som arrenderar ut jaktmark. Även om jag pågamla dagar börjat jaga litet själv, tänker jag inteändra värst mycket på det. Jag har inte heller tagitut någon högre avgift av mina vänner för arrendeav denna mark. Det vore roligt -- i den mån statenär ägare -- om staten kunde arrendera ut till sinavänner till motsvarande rimliga avgifter.Till detta vill jag lägga en annan aspekt, nämligende tillgångar som skogen, naturen, ger oss iframtiden. I gången tid har vi säkert fokuseratintresset huvudsakligen på virkesråvaran när detgäller värdeproduktionen. Upplevelsen att få varai naturen, att få jaga, att få plocka bär, m.m.kommer säkert successivt att få en större rollrelativt virkesproduktionen. Det skall vi varamedvetna om. Det finns ett stort intresse, och jagtror att människor är beredda att betala en del fördetta. Men det motiverar i och för sig inte oskäligaavgifter för jaktarrenden.Anf. 10 ():Herr talman! Det jordbruksministern säger om sinpolicy vad gäller hans egen utarrendering avjaktmark, kan jag bara säga: Låt den policyn varavägledande för inställningen i övrigt. Då tror jag attJohn , Axel , jag och mångaandra jägare blir nöjda.Vi har haft ett bra meningsutbyte. Inledningsvisglömde jag att gratulera till jordbruksministernsdebut i älgskogen, med -- som vi har hört -- lyckatjaktresultat.Anf. 11e Jordbruksminister ():Herr talman! Jag tackar för det. vill jagunderstryka värdet av att vi är överens om att enpriskontroll i den här frågan inte är aktuellt.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1993/94:40 omersättning för cesiumprover i fallviltAnf. 12 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågatmiljöministern om motivet till att kommunfått avslag på en framställning om statliga medel föranalys av cesiumhalten i vilt och om regeringen ärberedd att ompröva beslutet. är så fördelat att det är jag somskall besvara interpellationen.Tjernobylolyckan fick verkningar för i stort sett allasom bodde i de områden som drabbades avnedfallet. Åtskilliga åtgärder har vidtagits för attminska skadeverkningarna.