prot · GG09123 · 1993-06-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:123Måndagen den 7 juniKl. 9.001 § Svar på interpellation 1992/92:178 omutnämningspolitikenAnf. 1 Statsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkakriterier som utgör grund för tillsättningen avgeneraldirektörer, höga statliga befattningshavaresamt statliga bolagschefer. Hon vill också veta ivilken utsträckning utomstående konsulter användsvid rekryteringen. Slutligen frågar hon omutnämningar av VD och vice VD sker på sammasätt som utnämningar av höga ämbetsmän i statenstjänst.Detta är en debatt jag välkomnar. En av riksdagensviktigaste funktioner är att övervaka, granska ochifrågasätta hur den offentliga makten används. Iinnehavet av den offentliga makten ligger ett ansvarför att denna utnyttjas oväldigt.Enligt 11 kap. 9 § regeringsformen (RF) tillsättstjänster vid förvaltningsmyndigheter som lyderunder regeringen av regeringen eller av denmyndighet som regeringen bestämmer. Vidtillsättning av statlig tjänst skall avseende fästasendast vid sakliga grunder, såsom förtjänst ochskicklighet. Av dessa grunder skall, enligt 4 kap. 3 §lagen om offentlig anställning, skickligheten sättasfrämst, om det inte finns särskilda skäl för någotannat.I propositionen om ledningen av den statligaförvaltningen (1986/87:99) understryks attverkschefer skall sökas ur en bredarerekryteringsbas . Särskilt harunderstrukits att verksamheter utanförstatsförvaltningen bör kunna fungera somrekryteringsbas. Detta är en inställning somregeringen till fullo delar.Rekryteringen sker genom att det berördadepartementet utarbetar en kravbeskrivning infören vakans. Kravbeskrivningen översänds sedantillsammans med en kandidatförteckning tillStatsrådsberedningen och . IStatsrådsberedningen sker därefter en gemensamberedning med fackdepartementen ochFinansdepartementet. Detta är självfallet, i godsvensk anda, en mycket grundlig process med ettbrett sökförfarande och grundlig referenstagning.I grundligheten i denna process ligger också svaretpå andra fråga. Behovet av attutnyttja externa konsulter har inte varit påtagligt.Dock sker detta ibland för att komplettera ochfördjupa kravbeskrivningen. Det är möjligt att ettökat utnyttjande av konsulter kommer att ske. Detbör dock avgöras utifrån behov i de enskilda fallen.Vad gäller interpellantens tredje fråga, omtillsättning av VD resp. vice VD, sker den i enlighetmed bestämmelserna i aktiebolagslagen, dvs. attdet är styrelsen som tillsätter dessa poster.I sin fråga markerar att denoffentliga sektorn står inför en mycket omfattandeförändringsprocess som ställer höga krav påkunnande och ledarskap. Utnämningar skallbaseras enbart på kompetens. Därför, menar hon,måste det bli slut på politiska utnämningar.I resonemanget ligger emellertid ett viktigt felslut.Interpellantens tes förutsätter att personer med enpolitisk förankring utnämnts trots att de saknarkompetens. I frågan saknas en distinktion mellanatt utnämna kompetenta f.d. politiker och atttillsätta personer enbart därför att de delar densittande regeringens värderingar.Låt mig understryka att politik för mig är någotansvarsfullt och viktigt. Vår demokrati bygger påatt medborgare är beredda att ställa sig iallmänhetens tjänst genom att åta sig politiskauppdrag. En lång och förtjänstfull politisk karriärinnebär att man skaffar sig erfarenheter ochkunskaper som självfallet kan vägas in när detgäller tjänstetillsättning.Att leda större myndigheter förutsätter en radkvaliteter. Vederbörande måste ha kunskap om detsakområde som det gäller. Han måste också hakompetens att leda och fördela arbetet inom en stororganisation. Det krävs också en betydandeförmåga att kommunicera med allmänheten ochmassmedia. Till det kommer att en verkschef måsteha god förmåga att samarbeta med berördadepartement. Det är också en fördel omverkschefen har erfarenhet från svensktutredningsväsende.Lägger man samman dessa egenskaper framträderen kompetensprofil som gör att det måste betraktassom en merit om personen i fråga har deltagit isamhällsdebatten och haft ett engagemang ipolitiska frågor. Detta behöver självfallet inteinnebära att vederbörande måste ha varit aktiv i ettpolitiskt parti. Det kan lika gärna gälla enorganisationsföreträdare, en samhällsdebattör elleren näringslivsföreträdare.Sedan denna regering tillträdde 1991 harsammanlagt 32 generaldirektörer tillsatts. Av dessahar drygt hälften, 15 stycken, en politisk bakgrund.De övriga kommer antingen från näringslivet ellerhar sin bakgrund i högre förvaltning. Det bör dåframhållas att regeringen är bunden avöverenskommelser att placera den förutvaranderegeringens statssekreterare efter kompetens ocherfarenhet.Anf. 2 (nyd):Fru talman! Jag vill först tacka statsministern försvaret på min interpellation omutnämningspolitiken.Som statsministern vet medverkade Ny demokratitill att regeringen bildades. Ny demokrati har ocksåstött regeringen. Ett av skälen var attregeringsföreträdare gav löften om att det skulle bliändringar, och en av dessa ändringar varutnämningspolitiken. Jag är nyfiken på dennaändring, bl.a. mot bakgrund av vad personer som sitter i regeringen har sagt.Birgit , vår nuvarande kulturminister, sadet.ex. i granskningsdebatten 1991: Självfalletkommer det för en eventuell borgerlig regering ihöst att vara viktigt att se till att man har skickligaverkschefer. Det skall genomföras ett omfattandeförnyelsearbete, och då måste det finnas duktigaverkschefer.Mycket riktigt -- statsministern och regeringen harsatt igång en förnyelse. Det pågår nu enbolagisering av de statliga företagen, i många fallsom ett steg mot en privatisering, och det är bra.När det gäller chefsutnämningar föreskriverregeringsformen att regeringen har skyldighet attiaktta saklighet och opartiskhet samt beakta allaslikhet inför lagen. har vidare, sommedlem av , påpekat att dentidigare regeringen tagit grundlagens stadgandenom skicklighet och förtjänst med en klackspark.Från regeringens och skattebetalarnas synpunkt fårdet inte vara någon skillnad på urvalskriterier omdet gäller en generaldirektör eller en VD för ettstatligt bolag. Möjligen kan man säga att det är ettoeftergivligt krav att en bolagsdirektör skall varabra på affärsverksamhet.Jag vill betona att det är av största vikt att statensutnämningar görs efter skicklighet och förtjänst,eller kalla det för professionalism och kompetens.Det handlar ju ytterst om statens pengar. Staten fårinte se på sina verk och bolag som skyddadeverkstäder eller avstjälpningsplatser förinkompetenta eller besvärliga politiker. Det är ettspeciellt ofog att därvid som orsak åberopasärskilda skäl. Det handlar alltså om att få fram denallra bästa till varje tjänst.Konkurrens inom alla sektorer -- det ärgrundbulten i Ny demokratis politik. går framåt därför att individer tänker,nyskapar och konkurrerar. Detta måste också gälladen statliga verksamheten. Vi anser att konkurrensär nödvändig vid varje tillsättning av varjegeneraldirektör och VD för statliga bolag.Jag skulle därför gärna vilja fråga statsministern omstatsministern ser någon skillnad iutnämningspolitiken mellan den nuvarande ochden förra regeringen. Jag kan nämligen inte själv senågon skillnad, och det är djupt beklagligt.Jag ska nu ta upp tre punkter i statsministerns svar:Det är särskilda skäl i lagen om offentliganställning, verksförordningens betoning av enbredare rekryteringsbas samt rekrytering medkravsbeskrivning.Kan det finnas skäl för särskilda skäl iutnämningsärenden? Kan det t.ex. vara någon manvill bli av med? Så får det inte vara, och det ansåginte heller nuvarande kulturministern i KU-granskningen 1991 då hon kritiserade dåvaranderegeringen för att ha utsett en socialdemokratiskpolitruk till en chefsbefattning för att på det sättetlösa ett långvarigt problem iBostadsdepartementet.Min fråga är: Har den nuvarande regeringen löstnågra samarbetsproblem genom chefsutnämning?Jag hoppas att svaret blir ett entydligt nej, och jaghar redan i min interpellation sagt att det måste blislut på politiska utnämningar. Statsministern å sinsida säger i sitt interpellationssvar att jag gör ettfelslut i det att jag förutsätter att personer medpolitisk förankring utnämnts trots att de saknarkompetens.Här har statsministern missuppfattat saken. Jagifrågasätter om regeringen alltid utser de bästapersonerna, om regeringen försöker leta reda på debästa personerna eller om man i stället nöjer sigmed en mindre kvalificerad kraft. Det kan t.ex.vara en obekväm politiker. Jag menar att det är likailla att utse någon som inte är duglig, som att utsenågon som inte är helt duglig -- om det finnsdugligare krafter. Särskilda skäl får inte användaspå det sättet.Vi är alla ense om att rekryteringsbasen för statligachefer behöver breddas. I verksförordningenunderstryks att rekryteringen bör ske utanförstatsförvaltningen. Min fråga blir följdaktligen: Påvilket sätt har regeringen breddat basen? Kanstatsministern ge exempel på det? Jag hoppas attstatsministern skall kunna visa mig vari ändringenbestår.Statsministern säger att behovet att utnyttjaexterna konsulter inte har varit påtagligt. Jagförstår av statsministerns interpellationssvar attstatsministern vitsordar att det finns problem. Jagkommer att fortsätta fråga statsministern om detta,därför att en extern medverkan ökar inslaget avsaklighet och opartiskhet i urval ochutnämningsbeslut. Men konsultmedverkan ellerinte -- det viktiga är att man ökar medvetenhetenom utnämningspolitiken.Avslutningsvis vill jag, för att göra det lättare förstatsministern att svara på mina frågor, repeteradem. De lyder så här:Ser statsministern någon skillnad iutnämningspolitiken mellan den nuvarande ochden förra regeringen? Det är den stora viktigafrågan.Har regeringen löst några samarbetsproblemgenom chefsutnämning?Har regeringen vid någon utnämning tillämpatsärskilda skäl som orsak för att gå ifrån kravet påskicklighet och förtjänst? Om så är fallet -- på vilkagrunder? På vilket sätt har regeringen breddatrekryteringsbasen för statliga chefer? Kan statsministern ge exempel på det?Statsministern kan ju ta mina frågor här, så blir detlitet lättare att svara.Anf. 3 (nyd):Fru talman! Detta är en mycket viktig fråga. Det ärdärför Ny demokrati dominerar såväl plenisalensom läktaren . I övrigt är det litet öde här.Harriet klarar givetvis det här mycketbra själv, men jag vill gärna spetsa till frågornaytterligare, om detta är möjligt.Statsministern säger att detta är en debatt som hanvälkomnar. Det gläder mig mycket. Just detta attövervaka, granska och ifrågasätta den offentligamakten som han nämner, är sådant som vi sysslarmed. Jag tolkar detta som en senkommenvälkomsthälsning till Ny demokrati till kammaren.Man skall fästa avseende vid sakliga grunder ochallt detta vackra när man tillsätter tjänster.Problemet är att man inte gör det i praktiken. Detär detta vi vill komma fram till -- vad det är somegentligen styr den här verksamheten.Statsministern gör jämförelser med tidigare ochsäger att man har en bredare rekryteringsbas. Detmå vara hänt, det beror ju på hur smal den varförut.Harriet har nämnt detta med attanvända konsulter och vill ha ett svar på det. Detviktiga är att i den mån man använder sig avkonsulter i den politiska sektorn, skall mananvända dem för själva urvalet. Det är inte för attgöra en kravbeskrivning, utan för att få in folk somär vana att välja ut chefer osv. Politiker väljer nogganska gärna politiker och utgår från de rentpolitiska meriterna. Jag tror inte att HarrietColliander står för felslutet, som det talas om här.Jag förstår delvis statsministerns situation. Det ärdärför den här frågan är besvärlig.Utnämningspolitiken blir ett instrument att lösahelt andra problem. Regeringen har löften ochåtaganden att placera en serie socialdemokratiskahövdingar. Sedan skall de göra detsamma för er.Problemet kommer då tillbaks . Är det sådet skall gå till? Är det placering av statssekreterareoch andra som det handlar om? Då kommer vi tillslut att få fel folk på fel plats rakt igenom. Detkommer alltid att finnas en serie statssekreterareosv.Jag tror att detta är en fråga som direkt har att göramed politikernas anseende. brukar vi kalladet för det politiska träsket. Då blir folk upprörda.Vi menar att det är ett träsk, eftersom det är svårtatt ta sig ur det på något sätt. Det är litethemmagjort. Det behöver inte vara så här. Jag troratt man bara behöver tänka på en enda sak,nämligen att det är skattebetalarnas pengar mananvänder. Man gör detta på uppdrag av andra. Mangör det faktiskt inte för politiker eller mellanpolitiker.Min slutsats, efter att ha studerat statsministernssvar, är att även om det i botten finns någon sortsallmän inställning att detta borde kunna görasbättre, sitter ni likafullt fast i det gamla. Vi kommeratt få se politiska utnämningar i fortsättningenockså. Om vi kombinerar detta med dubblapolitiska pensioner och allt annat har vi den svenskapolitikens kris. Det är en jättefråga som vi envistkommer att återkomma till.Anf. 4 Statsminister ():Fru talman! Jag tackar både interpellanten ochfrågeställaren. ställde en fråga tillmig i detta ämne. Vi kom överens om att hanteraden inom ramen för detta interpellationssvar.Låt mig börja med historiebeskrivningen i HarrietCollianders inlägg. Hon sade att Ny demokratimedverkade till att denna regering bildades. Detvar väl inte riktigt med sanningenöverensstämmande. Om jag inte missminner migavstod Ny demokrati från att delta istatsministeromröstningen. Om HarrietCollianders kommentar på denna punkt innebär enrevision av detta avstående, kan jag bara noteradet. Historieskrivningen är inte riktigt sann i dendelen, men det har inte med den här saken att göra.Jag skulle vilja svara på de frågor som HarrietColliander ställde. Utgångspunkten är alltid att fåfram de allra bästa personerna. Det är inte alltidalldeles lätt. Det innebär inte alltid att alla personerhar samma uppfattning om vilken person som ärden bästa. Därför har chefsutvecklingen inom denstatliga förvaltningen under de senare årentilldragit sig ökat intresse. Det har funnits en klarsträvan att bredda rekryteringen, se till att man fårin fler namn i sökprocessen och göra klart att det ärden mest kompetente som skall få tjänsten.Vad är det då för skillnad som har inträffat? Till attbörja med är det faktiskt så att vi inte längre typ av politiska utnämningar som vi hade förut.Jag skall inte exemplifiera detta, eftersom jag dågår in för mycket på detaljer. Vad som inträffadeförr är väl bekant. kan det välfrån sina studier av konstitutionsutskottetsbetänkanden.Om jag tittar på den lista som jag har framför migav de 32, vad jag förstår, senastemyndighetschefsutnämningarna kan jag konstateraatt det är en lista på personer som samtliga utmärksav en betydande kompetens att sköta de olikaområden som de är satta att förvalta. IanWachtmeister antydde att det finns ett behov av attplacera en förfärlig mängd gamlasocialdemokratiska statssekreterare. Jagrefererade själv till den skyldighet vi har i dethänseendet. Men även där tar vi hänsyn tillkompetens och skicklighet.När utsågs till generaldirektör förPatent- och registreringsverket utsågs han därföratt jag är alldeles övertygad om att han hade utsettsäven om han inte hade varit statsekreterare i detsocialdemokratiska . Han ären kompetent person för det jobbet.När blev generaldirektör förLuftfartsverket skedde det också mot bakgrund aven mycket betydande kompetens. När generaldirektör för för högskoleserviceskedde det mot bakgrund av en lång karriär inomden offentliga sektorn, inte minst när det gällerledningsfrågor och chefsfrågor inom den offentligasektorn. Detta är personer om vilka man kan sägaatt de har blivit generaldirektörer inte på grund avatt de varit socialdemokratiska statssekreterareutan, om jag skall hårdra det, snarare trots detta.De har en egen kompetens. Där finns den storaskillnaden.Sedan frågar mig om vi har löstsamarbetsproblem genom chefsutnämningar. Detenkla svaret på den frågan är nej.Den tredje frågan från var omregeringen vid någon utnämning har tillämpatsärskilda skäl. Jag är inte medveten om att så skulleha skett. Även svaret på den frågan kan bli nej.Låt mig sedan säga att jag är glad om jag harmissuppfattat när det gällerhennes inställning till att utnämna personer medpolitisk bakgrund till chefsbefattningar. Om vi fulltut skulle tillämpa tesen att varje politiker som fåren chefspost är en politisk utnämning, skulle dettainnebära att vi automatiskt diskvalificerar varjeperson som t.ex. har varit i närheten av från ett kvalificerat jobb på chefsnivå inomden offentliga sektorn.Det skulle t.ex. få sådana halsbrytandekonsekvenser som att en person som IanWachtmeister efter det att han lämnat ,skulle anses oduglig för varje form avchefsbefattning i svenskt samhällsliv. Även om jaginte skall föra detta resonemang för långt här, villjag säga att det vore en fullständigt orimlig slutsats.Anf. 5 (nyd):Fru talman! Statsministern har gett svar på minafrågor, men jag känner mig inte riktigt övertygadom att ändringen av den nuvarande regeringensutnämningspolitik har gått helt i positiv riktning.Statsministern säger att politiska utnämningar intesker längre. Jag tittade på en lista somAnders har upprättat. Då kunde jagkonstatera att det fanns tre personer på den listansom regeringen har gett nya chefsbefattningar. Detgäller två chefsbefattningar och ett förnyatförordnande.Jag hävdar att regeringen vid vissa utnämningar haranpassat verkligheten till kandidaten i stället för attskaffa en kandidat som passar den aktuellaverkligheten. Jag skall ge statsministern ettexempel på vad jag menar. Ett sådant exempel ärnär regeringen för att freda sig mot kritiken förchefsutnämningen i AMU, lät skriva enkravspecifikation för tjänsten långt efter det att detvar bestämt vem som skulle utnämnas.Nu säger statsministern i sitt interpellationssvar attenligt aktiebolagslagen är det styrelsen som utserVD.Jag förstår inte att regeringen med gott samvete såhelt kan ta sin hand från de statliga aktiebolagen.Är det verkligen med sanningenöverensstämmande? Har inte regeringen någonrepresentant i de företag som regeringen äger?Menar statsministern att regeringen över huvudtaget inte har något inflytande i sitt eget företag?Jag menar att det statliga ägarinflytandet ska varaenligt rättsordningens grunder, dvs. Det är ägaren som skall styra, ochi det här fallet är det regeringen som styr. Men dethandlar inte om att styra, synonymt med att läggasig i företagens och verkens verksamhet. Nej, dethandlar om att skapa de allra bästaförutsättningarna för företagen. Det innebär bl.a.att se till att det blir den bästa kompetensen iledningen. Detta är i aktiebolagslagens mening ochanda.I praktiken är det ju regeringen som har utsettbolagscheferna. Valet till AMU var klart långtinnan bolaget var bildat. Samma förhållande gälldechefstillsättningen i Utbildningsfastigheter AB.Jag vill bara nämna uppfattning idylika utnämningar. Den framgår avgranskningsdebatten 1991 när KU granskade dendåvarande regeringens beslutet att utse Kjell-OlofFeldt till styrelseordförande i . Han sade att regeringen företrädersamtliga aktier i bolaget och att det är regeringensom beslutat i utnämningsfrågan. Detta är ettsynonymt fall till utnämningarna i AMU ochUtbildningsfastigheter AB.Det är dags för regeringen att sluta gömma sigbakom aktiebolagslagen. Det är ju befängt attlåtsas att inte ha med sina företag att göra när detär dags att utse chef. I alla andra frågor kommersäkerligen AMU, som är ett politiskt känsligt verk,att följa regeringens politik. Det kan knappast varamot regeringsformen att regeringen skapar godaförutsättningar för sitt och skattebetalarnas företaggenom att medverka till att det blir en bra chef.Låt mig ställa en sista fråga: Har , med sitt tidigare storaengagemang i utnämningsfrågor, anmält någonavvikande mening i något av regeringensutnämningsbeslut?Anf. 6 (nyd):Fru talman! Jag hoppas att statsministern hängermed i alla frågor han får här.Först vill jag göra klart att jag, med tanke på mittuppträdande här, inte har för avsikt att söka tjänstsom generaldirektör, landshövding, ambassadöreller något annat när man äntligen lyckas få mig utur riksdagen.Vi talar nu om en del förfärande exempel påutnämningar. Jag vill inte gå in på personer. Jag titta på de tjänster den här frågan gäller. Vi kantitta på sådana fantastiska miljardkoncerner somAMS, , SIDA osv. Detta vore icivila sammanhang -- ute i verkligheten -- jättejobbsom kräver en enorm kompetens. Jag tror inte genom att vara statssekreterare,riksdagsledamot eller rörelseorienteradombudsman eller något annat skaffar sig denkompetensen -- som måste vara fantastisktavancerad.Jag tror att det här föreligger en vissbegreppsförvirring. Man plockar säkert ut folkefter bästa förmåga. Det är inte heller något fel påde människor som utnämns. Men tyvärr är det såatt när det gäller de befattningar därskattebetalarnas miljardbelopp skall handhas,måste det vara fråga om de bästa personerna.Problemet är varifrån man får de bästa. Jag tror attdetta problem kommer att kvarstå så längepolitiken betraktas som ett yrke. Det är vanligt idenna sal, och i andra liknande salar, att politikenses som ett yrke som innehas från vaggan tillgraven.Om politiken vore en demokratisk värnplikt, däralla människor i samhället inriktar sig på attäntligen få komma in i i fyra eller , om det blir fyraåriga mandatperioder, skulledet bli fråga om något som går tur och retur.Verkligheten, in i politiken, tillbaks tillverkligheten. Jag tror också att problemen medutnämningarna skulle försvinna. Då skulle ocksåkritiken mot politikerna brytas.Att vara politiker borde egentligen vara etthedervärt yrke, och det är många hedervärdapersoner som gör sitt absolut bästa här. Menutnämningspolitiken förblir en vagel i ögat på demsom vill försvara det system som finns i dag.Anf. 7 (nyd):Fru talman! Jag var på mitt rumnär jag hörde att denna debatt pågick. Jag måstedärför få ställa följande fråga.Statsministern sade att vi i Ny demorkati inte hadenågot att göra med att herr statsministern blevstatsminister. Hur kan detta vara? Systemet är ju såatt när vi i Ny demokrati avstår från att rösta,stöttar vi regeringen. Eller hur?Jag vill ställa en annan fråga i samma veva. Kan detpolitiska träsket bero på att befinner sig iett ekonomiskt kaos, med ett budgetunderskott påminst och en statsskuld på1 ? Kan det bero på ettpolitiskt system som gör att man så att säga snurrarrunt? Duger man inte på den posten, kanske manduger på den andra, osv.Anf. 8 TALMANNEN:Carl Bildt deltar i den debatt som gällerutnämningspolitiken.Anf. 9 Statsminister ():Fru talman! Jag tycker icke desto mindre att det ärfascinerande att få ta del av hela bredden inom Nydemokrati, på allt från klädsel tillargumentationsart.Men låt mig efter denna halvironiska kommentarsvara på de frågor som har ställts här.Harriet hade ett exempel som jag villgärna ta upp. Det gällde de anmärkningar somAnders hade riktat mot utnämningen avKjell-Olof till styrelseordförande i . undrade om manmåste ta ansvar i regeringsställning. Ja, det måsteman. Men det är en väldig skillnad när det gällerstyrelseordföranden. Där råder det inget tvivel omatt ägaren har ansvar för att utse styrelse och se tillatt den är någorlunda kompetent. Posten somstyrelseordförande är förmodligen viktigast. Mennär detta är gjort är det styrelsen som har ansvaretför att tillsätta den verkställande direktören. Detskall i normalfallet icke regeringen lägga sig i. Detgör i normalfallet icke heller regeringen. Det härinnebär att regeringen tillsätterstyrelseordföranden i men tar ickeansvaret för utnämningen av verkställandedirektör. Så var det under den tidigare regeringen.Man kan kritisera de val som gjordes då. Så är detunder den nuvarande regeringen. Man kankritisera de val vi gör i fråga somstyrelseordförande. Men där har regeringenansvaret.I övrigt är det regeringens ständiga strävan att hittaden bästa personen.