prot · GG0974 · 1993-03-12 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:74Fredagen den 12 marsKl. 9.001 § Svar på interpellation 1992/93:80 omekonomisk och organiserad brottslighetAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har ställt två frågortill mig angående den ekonomiska brottsligheten.Han frågar dels om regeringen är beredd attväsentligt utöka resurserna samt göraomprioriteringar för detta ändamål, dels vilkaåtgärder regeringen är beredd att föreslå för attkoncentrera resurserna till storstäderna samt tillRikspolisstyrelsen och Riksåklagaren.Både och hartidigare tagit upp frågor om den ekonomiskabrottsligheten i interpellationer till mig.Jag vill återigen slå fast att även jag självfallet sermycket allvarligt på den ekonomiskabrottsligheten. Denna brottslighet rör ofta mycketstora värden och motverkar en fri och likakonkurrens, som är en förutsättning för en sundmarknadsekonomisk utveckling. Om detta är HansGöran och jag överens. Regeringen harockså i budgetpropositionen särskilt markerat detangelägna i att komma till rätta med denna typ avbrottslighet.En framgångsrik kamp mot den ekonomiskabrottsligheten är dock inte bara fråga om ökaderesurser. Det handlar i kanske ännu högre gradockså om att förändra regelsystemet, att förbättrasamarbetet mellan myndigheterna och att utvecklabättre arbetsmetoder.Regeringen har därför tagit initiativ till en bredöversyn av straffbestämmelserna på skatte- ochuppbördsområdet och kommer att ge direktiv tilltvå utredningar. Den ena kommer att få i uppgift attgöra en översyn av skattebrottslagen ochsanktionssystemet i övrigt på skatte- ochavgiftsområdena. Den andra skall se över reglernaom uppbörd av skatt och socialavgifter. Det ärviktigt att skatte- och uppbördssystemen inteuppmuntrar till brott och att de bakomligganderegelsystemen är så enkla och lättillämpade sommöjligt.När det sedan gäller de konkreta frågor som HansGöran ställer har regeringen, som HansGöran väl känner till, under det senaste åretvidtagit flera åtgärder för att förbättra situationenvad gäller bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten. Senast redogjorde jag i decemberförra året här i kammaren för regeringens åtgärderpå området. Härefter har, som jag nämnde,frågan behandlats i budgetpropositionen. Jagredovisar dock gärna igen var vi står och vilkaplaner vi har.I början av år 1992 redovisade Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen till regeringen en omfattanderapport med förslag till åtgärder för att effektiviserakampen mot den ekonomiska brottsligheten.Rapporten innehöll bl.a. förslag till ändringar ilagstiftningen, förbättringar av samarbetet mellanberörda myndigheter och förändringar avutbildningen. Många av dessa åtgärder kanmyndigheterna vidta på egen hand. Regeringen gavi i uppdrag till Riksåklagaren,och attredovisa vilka åtgärder myndigheterna tillsammanseller var för sig vidtagit med anledning avrapporten. En delrapport som innehöll fleraintressanta förslag till förändringar, bl.a. vad gällerutbildning och samverkan, redovisades i december1992. Den slutliga redovisningen skall ha inkommittill regeringen före maj månads utgång detta år.I slutet av förra året fick iuppdrag av regeringen att se över organisationen avden kvalificerade kriminalpolisverksamheten ochdärmed också organisationen av utredningarrörande ekonomisk brottslighet. I direktiven ingåratt överväga om vissa delar av denna verksamhetfunktionellt, men inte organisatoriskt, skulle kunnaknytas till åklagarregionerna, som ju oftastomfattar mer än ett län. En tanke med detta är attett mer aktivt och direkt engagemang frånåklagarnas sida i förundersökningarna skulle ökaeffektiviteten.Rikspolisstyrelsen skall redovisa sina förslag föreutgången av mars månad. Det är därför för tidigt attnu ta ställning till frågan om hurekobrottsutredandet skall vara organiserat iframtiden. Dessa frågor bör behandlas i sambandmed den översyn av åklagarväsendet som samtidigtbereds.I planeringsdirektiven för polisväsendet som avserkommande budgetår har regeringen beslutat om 60miljoner kronor för en särskild satsning påkriminalpolisens område. Tanken är att dessamedel skall användas för att effektiviseraförundersökningsarbetet när det gäller den grovabrottsligheten, av vilken den ekonomiskabrottsligheten utgör en väsentlig del.Utbildningen av utredare av ekonomiskbrottslighet är mycket kostsam. För att förhindraatt de besparingar som skall ske inom polisväsendetunder de kommande budgetåren på ett oönskat sättdrabbar denna utbildning har regeringen i deplaneringsdirektiv jag nämnde beslutat attutbildningen skall bekostas av centrala medel ochinte av de s.k. länsramarna.När det sedan gäller åklagarväsendet ochutbildning beträffande ekonomiska brott pågår förnärvarande en kvalificerad utbildning på sju veckordär ca 20 åklagare deltar.I årets budgetproposition har regeringen ävenföreslagit en särskild satsning med 4 miljonerkronor under de två närmaste budgetåren påen särskild utredningsgrupp under Riksåklagaren.Gruppen -- som fått arbetsnamnet RÅSOP, dvs.RÅ:s specialoperation -- skall utreda kvalificeradekonomisk brottslighet riktad mot banker ochfinansinstitut. Vissa utredningar har redanpåbörjats, och gruppen har ett mycket närasamarbete med . Riksåklagarenhar förklarat att han efter en inledande utvärderingär beredd att ange huruvida ytterligaremedel kan behöva tillföras. Regeringen är i sådantfall villig att i positiv anda pröva en sådanframställning.De former som under Riksåklagarens ledningutvecklas för att bekämpa den speciella form avekobrott som följt i finanskrisens spår kommersäkert att kunna tjäna som förebild för framtiden.En ny typ av brottslighet kräver nytänkande. Häriingår inte bara att få nuvarande myndigheter attbättre koncentrera sina resurser utan också atttillföra expertis till de befintliga organisationerna,jurister och ekonomer, som kan höjaeffektivitetsgraden. Jag bestyrktes i dennauppfattning när jag för sedan besökte denhårt arbetsbelastade ekoroteln vidRikskriminalpolisen.Av vad jag nu har redovisat framgår att åtgärdervidtas på en bred front och attekobrottsbekämpningen har en hög prioritet bådeinom regeringen och hos berörda myndigheter.Vid den hearing om ekobrott som hölls ijustitieutskottet framkom attRiksåklagaren och den högsta polisledningen varnöjda med den inriktning som arbetet bedrivs efteroch att utvecklingen således går åt rätt håll. Jag kaninte underlåta att göra den reflexionen att dennapositiva utveckling när det gäller bekämpningen avekobrott har kommit till stånd först sedan densocialdemokratiska regeringen lämnat ifrån sigmakten.Anf. 2 HANS ():Fru talman! Även om den ekonomiskaorganiserade brottsligheten är ytterst omfattandeoch allvarlig har förutsättningarna för en kraftfulloch offensiv ekobrottsbekämpning aldrig varit sågynnsamma som nu.Det finns en stark och bred opinion för att gekampen mot ekobrott högsta prioritet. Allinsiktsfull och erfaren expertis på området kräverlångtgående åtgärder, kvalificerade ochomfattande insatser av politisk, ekonomisk, rättsligoch etisk-moralisk natur. Behoven är uppenbara.Intresset och engagemanget finns hos många --långt fler än . Det motstånd somfanns från konservativa kretsar under tidigareregeringar har brutits ner. På det internationellaplanet växer fram en bred förståelse för att vitalaoch livsavgörande samhällsinsatser står på spel.Inte ens , som i det längsta försöktsätta käppar i hjulen, kan upprätthålla sin tidigarelinje, som ledde till att de stod politiskt isoleradehär i riksdagen.Tyvärr har , som alltså varitmotståndare till en högprioriteradekobrottsbekämpning, kommandoposten i dennaödesfråga för vårt land. Regeringens hållning ärfortfarande, trots allt, tveksam och ogin till en radav de förslag som framlagts. Jag tänker framför alltpå de socialdemokratiska motioner som väckts.Det är detta som håller på att leda till en allvarligmoralupplösning i såväl affärslivet som allmänt settbland stora medborgargrupper. Den djupaekonomiska krisen i vårt land, med en regering somtappat styrförmågan, förvärrar situationenytterligare.Regeringen är ansvarig för en underskattning avdessa frågors vikt och betydelse. Jag har tidigarekunnat påvisa att företrädare för regeringen uppfattningen att den ekonomiskaorganiserade brottsligheten är en fråga som mankan överlämna ansvaret för till en fackminister.Detta är olyckligt. Det är en allvarligbagatellisering av frågan, som bara överträffas avden tidigare positionen hos här iriksdagen.Justitieministern är något irriterad över att hon fårnya frågor i min interpellation. Det är beklagligt,därför att hon har inte något nytt att komma med.Hon upprepar i huvudsak vad hon sade ,trots att krisen nu har förvärrats och är akut. Dessafrågor som jag har rest i interpellationen är avcentral betydelse för ekobrottsbekämpningen.Då justitieministern i sitt svar talar om de ökadeinsatser som regeringen vill sätta in, vill jag erinraom att de 60 miljoner som justitieministernredovisat i planeringsdirektiv för en särskildsatsning på Kriminalpolisens område inte ärtillräckliga. Dessutom är det inte fråga om någranya pengar. Det är pengar som kommer attanvändas till kriminalpolisverksamheten, dvs. intebara till rena ekobrott. Det finns anledning atträkna med att huvuddelen av dessa resurserkommer att användas till bekämpning av annanbrottslighet.Vi har från socialdemokratisk sida föreslagit 62 nyamiljoner enbart för bekämpning avekobrottsligheten. Det är en väsentlig skillnad. Jagvill också understryka behovet av att tillgodose dekrav som ställs om ökade insatser, bl.a. förskatterevisionen, i den socialdemokratiskamotionen.Det är nödvändigt att upptäcktsrisken ökar, inteminst när det gäller momsbedrägerierna, vars storaomfattning avslöjats under senare tid.Det behövs dessutom en omfördelning avresurserna inom nuvarande budgetram.Jag har i min interpellation särskilt koncentreratmig på behovet av att en stor del av dessa resurserges till storstadsområdena och framför allt tillStockholmsområdet, där problemen är störst.Anf. 3 HANS ():Fru talman! Det är litet svårt att få ut något konkretav det som justitieministern säger. Det är mångaord men tyvärr mycket litet innehåll. Det är i ochför sig inte oväntat, eftersom det alltid har funnitsett väldigt svagt intresse hos de borgerliga partiernaför att aktivt bekämpa den ekonomiskabrottsligheten.Man tycks helt bortse från att de insatser somfaktiskt görs för att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten ganska snabbt betalar sig. I stället föratt nu vidta nödvändiga åtgärder kommerjustitieministern med ganska hurtfriska uttalandenom att vi faktiskt har en positiv utveckling när detgäller bekämpningen av ekobrotten -- mycket skallman höra!I ett läge då alla seriösa bedömare som jag har talatmed upplever att den ekonomiska brottslighetenhåller på att växa oss över huvudet anser landetsjustitieminister att vi har en positiv utveckling.Hur ser då denna positiva utveckling ut? Jo, denbistra verkligheten är ju faktiskt att hållerpå att förlora kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Den har brett ut sig på ett sätt somgör att den hotar att ta över hela branscher. Inomexempelvis restaurang- och taxinäringen finns storabekymmer.Fusket har på en del områden blivit så utbrett attdet har blivit oerhört svårt för seriösa företagare attöver huvud taget bedriva verksamhet.Ekobrottslingarna använder sig dessutom avalltmer raffinerade metoder, som gör att det ärmycket svårt att upptäcka och beivra brott. Motdetta sätts då samhällets minskande resurser och imånga fall omoderna metoder.Resurserna för att bekämpa ekobrott är såotillräckliga att den här typen av brott ofta upplevssom säker av brottslingarna.Denna brottslighet har nått en sådan omfattning attden faktiskt hotar grundvalarna för ett suntnäringsliv och också demokratin.Det är oerhört angeläget att vi sätter in kraftfullaåtgärder för att stoppa den ekonomiskabrottsligheten. Anmälningar mot sådanbrottslighet får inte bli liggande utan åtgärd. Dåskadas människors rättsmedvetande på ett farligtsätt.På sikt måste det också bedrivas mer aktiv spaningefter den här typen av brottslighet. Risken för skall bli upptäckt vid ekonomisk brottslighetmåste bli mycket större, så att denna verksamhet påett tidigare stadium kan stoppas.Statliga myndigheter är ganska överens om attPolisen är den svagaste länken i myndighetskedjan.Det är också därför som vi socialdemokrater harföreslagit att Polisen skall ha stor del av de nyaresurser som vi anser måste satsas på bekämpandeav den ekonomiska brottsligheten. Men det ärockså viktigt att det skapas balans i arbetslägetmellan berörda myndigheter, så att resurserna tastill vara på ett effektivt sätt.Ett annat stort problem när det gäller ekobrott ärdet kraftigt ökade antalet konkurser.1992 hade vi 22 000 bolagskonkurser här i ,med ekonomiska förluster på flera tiotals miljarder.I dessa konkurser uppgick utbetalningarna frånLönegarantifonden till drygt 4 miljarder.När man har undersökt detta har det visatsig att det i genomsnitt faktiskt har förekommitbrott i tre av fyra konkurser. Även om vi tar hänsyntill att det är lågkonjunktur och att siffrorna kanskeär litet annorlunda , betyder detta att detförmodligen förekom brott i mer än 10 000konkurser under 1992.Om man ställer denna siffra i relation till att dettidigare har gjorts ungefär 5 000 anmälningartill landets ekorotlar, förstår man att utan nyaresurser eller andra åtgärder kommer de redanmycket stora ärendebalanserna att bli ännu större.Detta leder till att många brott helt enkelt intekommer att kunna utredas, eftersommyndigheterna saknar resurser.I detta sammanhang vill jag också ta upp vikten avatt kronofogdemyndigheternasspecialindrivningsenheter prioriteras och fårtillräckliga resurser.Dessa enheter sysslar ju med de allra svårasteindrivningsfallen och har byggt upp kunskap och en personkännedom som ärmycket värdefull. I exempelvis skalbolagshärvornahar specialindrivningsenheterna genom sitteffektiva arbete kunnat säkra åtskilliga hundratalsmiljoner i tillgångar.Eftersom drivkraften för ekonomisk brottslighet ärekonomisk , och eftersom man i dessasammanhang omsätter stora belopp, är det ocksåoerhört angeläget att man ser till attkronofogdemyndigheterna kan lägga beslag påvinsterna. Det är faktiskt minst lika effektivt för attminska ekobrottsligheten som själva straffet. Omman tar vinsterna kommer man ju också åt självadrivkraften i brottsligheten.Fru talman! Mot denna mycket oroande bagrundvill jag fråga justitieministern om regeringen ändåinte är beredd att nu tänka om och sätta in denödvändiga åtgärderna för att kraftfullt bekämpaden ekonomiska brottsligheten.Anf. 4 ():Fru talman! Jag är bekymrad över det svar somjustitieministern har lämnat med anledning avHans Göran interpellation om denekonomiska brottsligheten.Jag är bekymrad, eftersom svaret återigen andas ettryck på axlarna och en låt-gå-attityd när det gällerdessa oerhört viktiga frågor.Den nuvarande tillgången till utredningspersonal ärlångt ifrån tillräcklig. Det är nödvändigt medsärskilda åtgärder, inte minst i storstäderna och iStockholmsområdet.Ekobrottsligheten är mest utbredd i storstäderna.Men verksamheten sprider sig, och det går fort.Den negativa utvecklingen inom vissa branscher,t.ex. hotell-, restaurang- och taxibranschen, följsupp i negativ bemärkelse även i mindre städer ochpå mindre orter. Därför är det oerhört viktigt sätter i gång med att bekämpaekobrottsligheten, och att man ger detta arbetehögsta prioritet.Ärendebalansen vid ekoroteln i ärfortfarande mycket stor. Trots flera ansträngningarfrån oss socialdemokrater för att försöka få denborgerliga regeringen att inse allvaret i framför alltden grova ekobrottsligheten, händer mycket litet.När vi socialdemokrater t.ex. i iStockholm ville prioritera åtgärder motekobrotten, sade den borgerliga majoriteten nej.Häromdagen fick vi information om att man, vid enrazzia mot en restaurang som inte hade betalat sinaskatter, fann sex pistoler och ca itusenlappar. Detta är bara början. Det är en litendel. Det är en högst kriminell verksamhet sompågår. Åtgärder måste sättas in, och det måste skesnabbt.Missbruk av den fria etableringsrätten är också ettgrundläggande hot mot näringsfriheten och densunda konkurrensen. Det är vår skyldighet attvärna näringsfriheten, de anställda och de seriösaföretagen. Kontroll, prövning och riktade åtgärdermot ekonomisk brottslighet och oseriösanäringsidkare är A och O.Min fråga blir därför om är beredd attpröva krav om någon form av näringstillstånd,''körkort'', eller åtminstone branschkännedom ochdärmed visa förtroende för de seriösa företagarnaoch bekämpa den ekonomiska brottsligheten.I interpellationssvaret som vi behandlar stårdet: ''En framgångsrik kamp mot den ekonomiskabrottsligheten är dock inte bara fråga om ökaderesurser. ''Vid justitieutskottets utfrågning om denekonomiska brottsligheten sades det dock mycketklart att man var bekymrad när det gäller resurseroch kompetens.För att man skall komma till rätta med ekobrottenkrävs resurser, kompetens och snabba tydligakonsekvenser av brott. Snabbheten lyser medfrånvaro.Det är bra att man ser över regelsystemet, men detvill till att man visar trovärdighet. Jag skall ge ettpar exempel.Riksskatteverket skrev till regeringen i april 1992och begärde ett medgivande om att särskilda ADB-program skulle få användas för att sammanställauppgifter ur TSV:s och RSV:s register förlänsstyrelsernas tillsyn av yrkesmässig trafik. Efteråtskilliga skrivningar och förfrågningar beviljaderegeringen samkörning -- åtta månaderefter -- att gälla . Det skullealltså bara gälla för . Man ville försäkra sigom att det inte påverkade den personligaintegriteten.Justitieministern sade i en tidigareinterpellationsdebatt om ekobrott att vårt främstabidrag till kampen mot ekobrott är måhända att setill att ekonomin stabiliseras och att skattetryckethålls tillbaka. Det kan endast utläsas som: Sänkskatten så får vi ingen ekonomisk brottslighet.Sådana här uttalanden gör inte regeringentrovärdig i dessa frågor -- tvärtom. Det behövsmycket mera tydlighet och vilja i dessa frågor.Folk är retade -- med rätta -- över att man sergenom fingrarna och inte hinner med att sitta ditdem som ägnar sig åt ekobrott. Det går så långt inte ens anmäler brott längre, eftersom detinte händer någonting. Jag tycker att det är närmastlöjligt att se hur långt efter ekoutredarna är i sittarbete när det gäller teknisk utrustning. Man måstegå betydligt längre när det t.ex. gällerdataunderstöd. Brottslingarna ligger hästlängderföre, och det är de naturligtvis väl medvetna om.Detta fortgår så länge vi har en regering som integer högsta prioritet till bekämpningen av denekonomiska brottsligheten.Anf. 5 ():Fru talman! Jag hade från början inte tänkt attbegära ordet, men när jag hörde justitieministernssvar på den här interpellationen så hoppade jag till.Statsrådet sade i slutet av sitt svar att vid denhearing som justitieutskottet ordnade om denekonomiska brottsligheten var riksåklagaren ochden högsta polisledningen nöjda med deninriktning som arbetet bedrivs efter och attutvecklingen således går åt rätt håll. Det var envälvillig tolkning både av riksåklagarens och avpolischefens uttalande under utskottsutfrågningen.Det framkom en rad krav på förändringar som ävenhar presenterats tidigare. Man återkom också medfler förslag om förändringar när det gällerstyrformer m.m. Det fanns också ett allmäntönskemål om ökade resurser just för den här typenav brottsbekämpning. I denna utfrågning deltogäven andra personer som hade en rad andra åsikter.Till exempel , chef förkonkursförvaltarna, hade många synpunkter bådepå organisationen och på resurserna. Andraadvokater som deltog i utfrågningen hade mångakritiska synpunkter även om de sade att man undersenaste tiden har fått upp ögonen förekobrottsligheten, vilket innebär vissa möjligheter,men att det fortfarande återstår många politiskabeslut och framför allt en tydlig och klar politiskvilja.Jag reagerade därför också när statsrådet sade attden här positiva utvecklingen när det gällerbekämpningen av ekobrotten kom till stånd förstefter det att den socialdemokratiska regeringenlämnade ifrån sig makten. Jag har också synpunkterpå hur den socialdemokratiska regeringenbehandlar den här typen av frågor. Det är dock ettfaktum att när regeringen i sin budgetpropositionförra året tog bort prioriteringen av de ekonomiskabrotten, hände det någonting ute i de lokalapolisdistrikten. Det blev en minskning av antaletekobrottspoliser och man gjorde lokalaomprioriteringar, vilket har lett till att vi harbetydligt färre ekobrottspoliser i tjänst. Det kanman faktiskt inte belasta den socialdemokratiskaregeringen för, även om man kan ha mångasynpunkter på jobbet med ekobrotten under dentiden.Det viktigaste är nu att vi får i gång ett kraftfulltarbete som innebär ändringar i styrformerna. Mankanske kan få till centrala ekobrottsrotlar iStockholm, och , där de flestaekobrotten trots allt utförs. Man bör också se till får bättre teknisk utrustning. Här har vigivetvis en resursfråga. Om jag har förstått det rättär de som regeringen talade omunder utfrågningen i princip 60 ''gamla'' miljonersom man omfördelar. Därvidlag är det en väsentligskillnad mellan regeringen ochSocialdemokraterna. Vi har föreslagit 100 nyamiljoner till arbetet med ekobrott.Avslutningsvis skulle jag vilja frågajustitieministern om huruvida man är beredd attöverväga den här formen av centralaekobrottsrotlar i de större städerna för atteffektivisera arbetet och om man är beredd attplocka fram nya pengar för att förbättra tekniskutrustning, samordning m.m. Jag undrar också omman är beredd att förändra styrmedlen. Nuvarandestyrsystem inom polisen innebär att det här är enfråga som de lokala polismyndigheterna skallbesluta om. I det prioriteringsarbetet försvinnerofta ekobrottspolisen -- tyvärr, får man väl säga.Anf. 6 Justitieminister ():Fru talman! Det här är en intressant och viktigdiskussion. säger att jag blirirriterad över att få denna fråga. Nej, Hans GöranFranck, jag är tacksam över att jag får den härfrågan gång på gång, och det markerade jag också imitt svar. Varför är jag tacksam över detta? Jo, detfinns många krafter, bl.a. de fyra personer som harvarit uppe och talat, som inte vill något hellre än attfå det att framstå som om regeringen inte ärintresserad av att bekämpa ekobrottslighet. Jagbehöver därför många tillfällen att klarlägga att såicke är fallet. Kom gärna tillbaka med denna fråga,det ger mig tillfällen att vara tydlig. Jag skallförsöka vara tydlig.Det framfördes också, av , att jaginte har kommit med något konkret. När det gällerutvecklingen av bearbetningen avekobrottsligheten säger att dethar varit ett starkt motstånd från de konservativaregeringarna genom tiderna. Vi kanske skallvara litet försiktiga med begreppet konservativ. används det begreppet oftast när vi talar omgammelkommunisterna i nuvarande . Jagtycker också att det kan finnas skäl att tala omkonservatism inom socialdemokratin. Det är välbättre att vi talar om socialdemokratiska resp.borgerliga regeringar.När började man medvetet byggaupp resurser för att bekämpa ekonomiskbrottslighet? Jo, det skedde 1977. Vad hade vi förregering ? Jo, det var en borgerlig regering.Man fortsatte sedan under slutet av 1970- ochbörjan av enligt plan att bygga uppresurser för bekämpning av ekonomiskbrottslighet. --1991 minskadesresurserna för bekämpning av den ekonomiskabrottsligheten . lade man ner färre timmar på ekobrottsbekämpning än vadman gjorde . Huruvida vi hade enkonservativ regering --1991 får någon annanbedöma, men det var i varje fall inte en borgerligregering utan en socialdemokratisk.Vår förra budgetproposition åberopades ochpåstods resultera i en minskning av resurserna förekobrottslighet. Vad har då hänt sedan vi lade framden budgetpropositionen? Jag skall vara konkretoch gå efter de siffror som har redovisats. Det harvisat sig att de resurstimmar som lades ner påekobrottsbekämpningen i ökade för förstagången .