prot · GG0967 · 1993-02-24 00:00:00 — Detta måste givetvis ske påfrivillighetens grund.Det svenska biståndet har uppmärksammatkvinnor, men mycket återstår att göra. Jag tänkerpå , Unifem, där det här arbetetspelar en viktig roll. Därför bör Unifem få ökatsvenskt stöd så snart vi får ekonomiskaförutsättningar för detta.Vi måste föra en aktiv kvinnopolitik i hela världen.Inom Europasamarbetet har vi stora möjligheteratt driva denna linje, till fördel för kvinnorna såväli som i övriga , men också ivärlden. En av fördelarna med ett medlemskap iEG skulle, som jag ser det, vara att kvinnorna i deegna parlamenten -- men också gemensamt inomEG-parlamentet -- kan arbeta för att kvinnorna fårdet bättre; att vi får ett utökat bistånd till kvinnornai världen, men också ett bättre integreratkvinnobistånd i olika biståndsprojekt.Herr talman! Under ytterst primitiva förhållandenansvarar kvinnorna i utvecklingsländerna också förhem och familj. Traditionellt står ju kvinnorna därför en stor del av familjens försörjning. De spelaren avgörande roll i miljöarbetet, de har ofta ansvarför livsmedelsförsörjningen, de stannar kvar pålandsbygden och har huvudansvaret för familjensjordbruk. Kvinnor i utvecklingsländerna står förhälften av livsmedelsproduktionen -- i för såmycket som 75-80 %.Även när det gäller att få till stånd en ekonomisktuthållig utveckling i tredje världens länder, vilket vieftersträvar, har kvinnor en stor betydelse. Vimåste alltså satsa mer på utvecklingsländernaskvinnor och flickor. Utan kvinnor stannar inte baraSverige, herr talman; hela världen riskerar attstanna utan kvinnor.Anf. 43 ():Herr talman! Jag vill inleda med ett citat:''Jag ville så gärnatala om kärlekoch om freden hos kärlekenmen världen är galen. ''Orden är . Den här strofen kommerför mig när jag läser i tidningen om den svensk somsitter häktad i för sexuellt utnyttjande avminderåriga pojkar.På mitt nattduksbord ligger ''är död''. Boken är skriven meddokumentärt underlag på samma tema. Denhandlar om Baluyot, gatubarn i Olongapo,på . dog 11 år och 5 månadergammal till följd av en bukhinneinflammation. Jagskall inte plåga kammaren med detaljer. Flickanvar offer för den sexturism som inriktar sig på barn.Under tiden från död och framtill den händelse i som för någon veckasedan ledde till häktning har tusentals barnberövats både sin barndom och sin fysiska ochmentala hälsa.Barns rättigheter väger lätt i de flesta länder, trotsatt är den som idagsläget har undertecknats av flest länder --närmare bestämt av 128 länder, inkl. ,och . chef varnar rapport om situationen förvärldens barn för att vi håller på att få en särskildvärldsordning för barn där avsaknaden av barnsrättigheter är legio.Förhoppningsvis kommer en dom i att haen avskräckande effekt på barnskändare.Barnprostitutionens utbredning har ett klartsamband med i vilken grad ett lands ekonomiska,sociala och kulturella rättigheter har uppfyllts.Många barn tvingas till prostitution bara därför attde inte kunnat äta sig mätta.Det positiva sambandet mellan mänskligarättigheter, demokrati samt ekonomisk och socialutveckling är betonad i UNDP:s ''HumanDevelopment Report''. Det är viktigt attekonomiska, sociala och kulturella rättigheterliksom efterlevnaden av konventionen om barnsrättigheter lyfts fram inför den världskonferens iFN:s regi om mänskliga rättigheter som skall hållasi till sommaren.Sverige bör som en av initiativtagarna tillbarnkonventionen och barntoppmötet ta ettsärskilt ansvar för efterlevnadbåde för barn och för barn i övrigavärlden. Vi socialdemokrater föreslår i den MR-motion som avlämnats till att Sverigeskall förklara sig som fadder till barnkonventionen.Vad som menas med detta utvecklas närmare i vårmotion. Det ges inte tid till att redogöra för det nu.Herr talman! Jag har haft förmånen att delta i deninternationella konferens om mänskliga rättighetersom pågår ute i . Jagvill gärna säga att det är ett hedervärt initiativ frånregeringen att anordna den här konferensen. Blandmånga intressanta anföranden vill jag ta två tillutgångspunkt för ställningstagandena i dennadebatt.UNDP:s Mabubul Haq talade på ett engagerat sättom konditionalitet i biståndet -- och då kopplat tillMR-situationen i mottagarländerna.I likhet med Mabubul Haq har vi i vår gruppmotionom mänskliga rättigheter beskrivit hurkontraproduktivt det kan vara att avbryta biståndtill ett mottagarland om dess regering kränkermänskliga rättigheter. Det är förvisso viktigt att haen dialog och en diskussion, och det gäller också attutöva press på dem som kränker mänskligarättigheter. Men om biståndet avbryts drabbassällan makthavarna. I stället drabbas fattigamänniskor.Människor som inte har haft möjlighet att självavälja sina ledare utan som måste dras med enodemokratisk regering straffas på det här sättetdubbelt upp. I sådana situationer anser vi att det ärbättre att omfördela biståndet till enskildaorganisationer som kan nå ut till människorna ochdärigenom underlätta för människor i en svårsituation.Regeringen är enligt vår mening alltför inriktad påatt använda mänskliga rättigheter som ett negativtsanktionsinstrument. Mycket bra görs också påMR-området. Men som exempel på negativasanktionsinstrument kan nämnas de orimligt storanedskärningarna i biståndet beträffandeMoçambique, , och Angola.Ett annat exempel framgår mycket tydligt ibudgetpropositionen på s. 34. Regeringen sägerdär: ''Mottagarländernas agerande vad gällerdemokrati, respekt för mänskliga rättigheter,utveckling av marknadsekonomi och effektivitetskall spela en avgörande roll vid fördelningen avbiståndet. ''Ett sådant synsätt leder alltid, som också MabubulHaq betonade, till selektivitet. Det är just en sådanselektivitet som vi tycker oss se i valet av länder somgynnas resp. missgynnas i biståndet.Den andra inledningen på konferensen som jag villreferera till gäller , chef för , som den ofta kallas också i vårdebatt, antyder ett makropolitiskt synsätt -- medandra ord överbefolkningen på jorden som ettproblem för andra länder och folk.Också i utrikesdeklarationen beskrivsbefolkningsfrågan som en global ödesfråga. NafisSadik betonade i stället i sin inledning den starkakopplingen till den enskilda kvinnans rätt till egetval av när hon vill ha barn och hur många barn honvill ha. Om kvinnor i utvecklingsländerna kan görasitt val baserat på utbildning och tillgång till mödra-och barnahälsovård kommer den förstagraviditeten sannolikt att skjutas fram och antaletbarn per kvinna att minska. Om man vet attbarnens chans att överleva är stor behöver man inteskaffa sig så många barn ''bara för säkerhets skull''.Rätten till reproduktion, som det heter, är en viktigmänsklig rättighet.Herr talman! Mänskliga rättigheter är ettvittomfattande område. Sex minuters taletid är enmycket . Jag har därför bara hunnit snuddavid några få av de MR-problem som vi har attarbeta med.I den kommande debatten med anledning avutrikesutskottets betänkande om mänskligarättigheter hoppas jag att vi får mera tid till attanalysera och djupare diskutera MR-frågor.Anf. 44 ():Herr talman! Först några ord om biståndspolitiken.De attacker som då och då görs här i kammaren harofta en djup egoistisk underton som vi i vårt partiinte kan acceptera. Självfallet är det inte svårt atthitta fel och brister i det här mycket svåra arbetet,där det saknas både administrationoch kommunikation ute på arbetsfältet. Det äralltså inte svårt att hitta fel, om man nu letar eftersådana.Den politik som Ny demokrati för fram i det härsammanhanget vill jag påstå är mycket närsynt ochframför allt mycket farlig för freden i världen.Välfärdsklyftorna är det största hot mot freden somvi lever med. Det är i degränsområdena som hotet mot freden är störst.Biståndet är, och kan vara, om vi sköter detta rätt,ett bra överlevnadsvillkor för alla i samhället. Detgäller de olika länderna. Svenskt bistånd är, och börvara, ett medel i fredsarbetet. Men det är också, ivarje fall för oss i vårt parti, humanitärtofrånkomligt att engagera sig i biståndsfrågorna.Herr talman! Sedan något om Europapolitiken.Sveriges pågående förhandlingar medmedlemsstaterna inom EG innebär för vårt land attvi söker en godtagbar form för en fast och långsiktigrelation med dessa länder. Varje medlemsland harsedan ett ansvar för att denna relationvidareutvecklas.EG består av fria nationer. Var och en av dessa ärlika angelägen som vi i är om att slå vakt omsjälvbestämmandet och den nationella särarten.Medlemsländerna har också ambitionen attunderlätta de vardagliga relationerna vad avserexempelvis handel och kommunikationer. Fördetta har man bildat en gemensam organisation,EG, och en gemensam lagstiftning som skallunderlätta den gränsöverskridande verksamheten,vardagsverksamheten.EG spelar en allt större roll förvälfärdsutvecklingen och för de politiskarelationerna i dagens Europa.Låt mig kort få redogöra för några viktiga uppgiftersom vi kristdemokrater förväntar oss att EG skallleva upp till och uppnå när de nordiska ländernaSverige, och tillsammans medÖsterrike beslutar om medlemskap.När EG öppnas för de nordiska länderna innebärdet att man tar till sig traditioner med mycket storpolitisk öppenhet. I det utvecklingsskede somEuropa befinner sig i är det mycket angelägetatt EG:s mål blir en maximal öppenhet motomvärlden. Denna öppenhet är angelägen förutvecklingsländernas möjligheter att finnamarknad för handel och välfärdsutveckling. Menöppenheten är minst lika angelägen för deangränsande länderna inom Central- ochÖsteuropa.EG är den enda politiska och ekonomiska kraft somi dagens på ett radikalt sätt kan påverkadessa länders välfärdsutveckling och ge stöd förutveckling av demokrati och fred i dessa länder.Om vi inte förmår att engagera medlemsländerna idenna aktion, kommer situationen i öst att bli ettkonkret hot mot vårt eget land och vårt eget folk.På ett likartat sätt finns en latent spänningmellan medlemsländerna i söder och denordafrikanska länderna. Även detta har sin grundi stora skillnader i välfärd och ekonomiskutveckling.Den öppenhet som erfordras kan uppnås genomolika former av ekonomiskt och tekniskt bistånd,förbättrade handelsrelationer, sänkta tullar mottredje land och kanske en uppbyggnad avgränsöverskridande gemensammakommunikationer. De pågående GATT-förhandlingarna kan verksamt bidra till denöppenhet som behövs mellan länderna.Sverige bör redan under pågåendemedlemskapsförhandlingar göra markeringar införkommissionen, som visar vårt krav och stöd för enökad öppenhet mot EG:s omvärld. Kommissionenhar ett ansvar för att ta vara på nya länders politiskaambitioner. Öppenheten är en nordisk ambitionsom EG behöver i dagsläget.Herr talman! och övriga är viktigadelar av . problem är vårt. Manskulle kunna göra en travestering på det kändaamerikanska uttrycket: Fråga inte vad kangöra för oss, fråga i stället vad vi kan göra förEuropa.Sverige kan bidra med erfarenheter från ettpolitiskt arbete för en jämnare fördelning avvälfärden, för en aktiv kamp mot arbetslöshetenoch för demokrati och fred. Dessa är just deproblemområden som skapar mycket storapolitiska spänningar i hela Europa.Herr talman! Vi har under de , som dengemensamma parlamentarikerkommittén varitsamlad i med deltagare från EG:smedlemsländer och , fått åtskilliga bevis påatt ett litet land som kan ha ett mycketstort inflytande över EG:s politik och utvecklinggenom det engagemang som danskarna visar ochmobiliserar i Europaarbetet.Om vi kan mobilisera vårt folks engagemang iEuropafrågan, kan de nordiska ländernatillsammans bli en nyskapande kraft som öppnarEuropa och tryggar utvecklingen för välfärd ochfred.Anf. 45 ():Herr talman! Jag hade förmånen att få delta i ANC:s förstainternationella konferens i . Det var upplevelse, stor i bemärkelsen att få mötaANC och de demokratiska krafterna i ,som trots allt de våld som har riktats mot dem harförmågan att stå över våldet och en vilja att skapanationell enhet i sitt land.Det är också svårt att tala om och detinternationella läget utan att bära med sig de bilderav det förtryck som fortfarande råder i ,de oerhörda sociala skillnaderna, bilderna av denfattiga svarta befolkningen och de extremt rika somstänger in sig i sina egna valda fängelser av lyx. Hurnågon människa -- vit eller svart -- kan vilja välja attleva på det viset är för mig en gåta.När jag tar del av regeringsdeklarationen ärjag naturligtvis förvånad över att regeringen intekan uttala sig tydligare om bidrag när detgäller att ställa upp mot apartheidsystemet iSydafrika. Jag kan inte förstå varför man frånsvensk sida inte vill göra en betydligt mer aktivinsats för att stärka kampen mot apartheid, och föratt bistå med att leda landet in idemokrati.Den har varit oerhört snabbmed att tala om att upphäva sanktionerna. Jag ärnaturligtvis glad över att -- dettahar bekräftats av m.fl. både här i dagoch vid mötet i -- uttalade att inteskall springa i förväg, utan vänta på att ANC:svillkor blir uppfyllda.När talar om att följa Norgesexempel, hoppas jag att det enbart står förmoderaterna. Jag skulle vara intresserad av att fåhöra utrikesministerns kommentar till detta.ANC har i ett dokument, som jag vill återge, bettvärldssamfundet att se till att en överenskommelseträffas om ett exakt datum för val, att man etableraren övergångsregering, att ett oberoende valgenomförs och att en mediakommitté tillsätts samtatt en akt tas fram som talar om hur övergången tilldemokrati skall ske. I det läget kan man påbörja ettupphävande av sanktionerna.ANC tar också i sina rekommendationer upp anser det vara självklart att den internationellaförsamlingen inte skall tolerera att vitarepresenterar utan att de demokratiskakrafterna och interimregimen i haraccepterat dem som representanter.Jag vill vända mig till Ny demokrati och LarsMoquist, som anser att sanktionspolitiken har varitfelaktig över huvud taget. Vad har andra nydemokrater att säga till de vita ochsvarta sydafrikaner, för vilka de internationellasanktionerna har betytt så oerhört mycket för derasegen kamp, och där har stått i främstaledet? Jag undrar vad skulle ha svaratNelson när han på tilloss alla internationella gäster sade: Vi vet att nikommer att vilja gå med oss även den sista milen,att ni vill arbeta med oss för att få en beståendeseger i de här valen. Vi vet att ni vill hjälpa oss attåterupprätta i den vision som FreedomCharter lade grunden för, likväl att det här landetär ett land som tillhör alla -- svarta och vita. Vadsvarar Ny demokrati och vad svarar demokratiska krafterna?Vad vill den svara dedemokratiska krafterna i ? Detgäller naturligtvis sanktionerna, där vi måste vara itakt med dem som finns inne i och somarbetar för demokratin. Vi skall inte gå tvärt emotderas önskemål.Hur vill man från svensk sida bidra tillväljarutbildningen i . Vilka andra insatsersåsom bistånd m.m. kan tänkas göra för attbidra till att utjämna de enorma sociala ochekonomiska skillnader som finns mellanmänniskor?Herr talman! Jag vill instämma i Karl-GöranBiörsmarks hyllning till solidariteten. Men jaghoppas och ser att hälsningen i första hand går framtill den egna regeringen, eftersom det är regeringensom har skurit ned biståndsinsatserna.Slutligen, regeringsdeklarationen talar ommänskliga rättigheter i allmänhet. De som i höggrad drabbas av just krig, katastrofer och socialaorättvisor är kvinnor och barn. Jag skall inte härupprepa vad andra har sagt om att kvinnor och barnär de som får minst del av utbildning ochhälsoresurser m.m. Vi vet också att våld i hög gradriktas mot kvinnor och barn, som exempelvis i detforna där kvinnor och barn harvåldtagits. Därför är det desto mer förvånande attkvinnor och barn tycks vara totalt frånvarande iregeringsdokumentet. Det enda som nämns ärbefolkningsfrågan. Utrikesministern, var finnsregeringens engagemang för att nå just dem somallra mest drabbas av katastrofer, våld och socialaorättvisor?Anf. 46 ():Herr talman! Under senare tidhar biståndet ansatts hårt. Å ena sidan har en världi snabb förändring ställt långt större krav på ökaderesurser och nya ändamål. Å andra sidan harbiståndets volym urgröpts. har det härhemma förts en debatt om biståndet som har varitmycket hård och osaklig.Inte minst SIDA har under de senaste veckornautsatts för en vulgär och osaklig hetskampanj.Tyvärr har biståndsansvariga på UD hukat. På såsätt, menar jag, har man där medverkat till attmisstänkliggöra det svenska biståndet i allmänhet,och SIDA i synnerhet. Jag är i detta avseende djuptbesviken på , som jag också saknar häri kammaren när biståndsfrågorna tas upp av såmånga.Herr talman! Det är alldeles självklart att vi kritisktskall granska vår biståndspolitik, men kritiken skallvara saklig.För tre år sedan föreslog vi som satt i den s.k.organisationsutredningen att ett friståendeutvärderingssekretariat skulle inrättas för attutvärdera biståndet. beslutaderiksdagen att anslå medel till sekretariatet. Mentiden gick, och inget hände. Först nu iår, , kommer detta sekretariatatt börja sitt arbete.Regeringens senfärdighet i denna fråga har bidragittill att den vulgärpropaganda mot det svenskabiståndet som har förts harfått fotfäste. Det är ett oberoendeutvärderingsinstitut som kan ge oss de nödvändigasvaren huruvida svenskt bistånd uppfyller de målsom den svenska har fastlagt.Det är inget som helst tvivel om att biståndetbehövs och behövs i ökad omfattning, även om allaländer först och främst måste mobilisera sina egnaresurser. Handeln och de kommersiellakapitalströmmarna är av mycket större volym änbiståndet, men det vore fel att minska biståndetmed hänvisning till behovet av ökad handel ochbättre handelsvillkor för u-världen. Sådant behövsförvisso, men för att skall kunnakonkurrera framgångsrikt krävs ekonomisk ochsocial utveckling, vilket särskilt i de fattigasteländerna måste stödjas med bistånd.Det är uppenbart att den nu rådande ekonomiskanedgången har påverkat de industrialiseradeländernas vilja och förmåga att leverera ett ökatbistånd. Jag vill understryka att för osssocialdemokrater är neddragningen tillfällig och attenprocentsmålet möjligt måste återupptas.I vår partimotion om biståndet -- den som DanielTarschys här i kammaren kallade sympatisk -- harvi socialdemokrater fastslagit vilka grundläggandehuvudprinciper som alltjämt bör gälla för svensktbistånd. * Det bilaterala biståndet bör koncentreras till defattigaste och minst utvecklade länderna. * Biståndet måste vara långsiktigt. Vi oroas över attregeringen alltmer fragmenterar biståndet. * skall i samverkan med andra givare stödjautvecklingen av demokratiska samhällen. Vi oroasöver att regeringen ofta lutar mot att inta envillkorande snarare än en främjande attityd. * Importstöd/betalningsbalansstöd är av särskildbetydelse för fattiga länder med stor skuldbörda. * Utvecklingen förutsätter att ett land utvecklar sininstitutionella kapacitet och förmåga. Här spelarförvaltningsbiståndet en stor roll. * Satsningar på fysisk infrastruktur samt på vatten,miljö, hälsa och utbildning är viktiga uppgifter förstatsmakten. Det gäller områden som är vällämpade för biståndsinsatser. * Det kvinnoinriktade biståndet är nödvändigt föratt vinna mot fattigdomen. Flera talare här harlyft fram detta. Jag håller med dem. Men vi saknarregeringens uttryckliga prioritering av detkvinnoinriktade biståndet. * Befolkningsfrågorna har vuxit i betydelse. De ärcentrala för hela utvecklingsproblematiken. Härsaknar vi regeringens strategi för behandlingen avdessa frågor. Det är anmärkningsvärt med tanke påFN:s befolkningskonferens som skall äga rum 1994i Kairo.När vi nu tvingas göra nedskärningar och hårdaprioriteringar, är det av största vikt att biståndetkoncentreras till de fattigaste länderna. Flera avvåra programländer -- jag tänker på ,och -- befinner sig nu i ettmycket känsligt övergångsskede mot ökadekonomisk och politisk pluralism. I detta läge är detdesto angelägnare att vi fortsätter att ge ett starktsvenskt bistånd för att stödja dessa processer. Justmed tanke på regeringens egna prioriteringar är detmärkligt att man vill sänka landramarna för dessamottagarländer.Anf. 47 (nyd):Herr talman! Fru utrikesminister och tapprautskottskolleger! Först ett par klargöranden.Ny demokrati har konstruktiva förslag om hurutrikesförvaltning och biståndsinsatser bordeskötas. Ny demokrati vill inom biståndet göra merför fler till en lägre kostnad. Detta är en utmaning.Ny demokrati vet att det finns lyckadebiståndsprojekt. Jag säger detta, eftersom det tycksvara de argument med vilka man försöker vifta bortvåra seriösa förslag.Herr talman! Ny demokrati har framlagt förslag omhur det befintliga bistånds- ochhandelsmyndigheterna SIDA, BITS, SwedeCorp,EKN, , m.fl.borde ombildas till två nya myndigheter eller --hemska tanke -- till två nya bolag. Ett bolag skulleha den samlade kompetensen och ansvaret förmjukvaran, dvs. lån, exportkrediter, garantier ochproject management för näringsliv ochmyndigheter. Det skulle ske med tonvikt på vårtnärområde men med inriktning på hela världen iprojekt där innehar kunskaper ochkompetens.Vi har föreslagit en fyrdubbling av deexportkreditgarantier till somregeringen blygsamt har fastställt. Vi fick i går höraom de kurser som BITS har anordnat i Östeuropa.Jag tror inte att vi löser några problem med kurser.Vi skulle behöva en konkret strategi och ettkonkret mål för vår östpolitik. Jag tycker att vi skallförsöka forma en sådan politik i vårt utrikesutskott.Det andra bolaget skulle ha det operativa ansvaretför hårdvaran, en effektiv katastrofhjälp. Det kanvara allt från blågula Herculesplan med mat,medicin och kläder -- vi har beskrivit detta tidigaresåsom en brigad eller liknande -- till mer tekniskaprojekt såsom uppbyggnad och reparation avinfrastruktur m.m.Denna organisation skall även syssla medupprättandet av flyktingläger i katastrofernasnärområde -- och i , när flyktingarna harkommit så långt. Det skall även vara en logistiskkoordinering av enskilda organisationer somRädda Barnen, m.fl.,dvs. en konkret handling i stället för bidrag. Manskall kunna hjälpa dem konkret med transporter,samordning osv. i stället för 80/20-regeln, som vi förövrigt vill ändra till en 70/30-regel.Dessutom skulle organisationen ansvara för ensamlad koordinering av svenska FN-insatser. Dessaär , som ni vet, spridda på en rad departementoch myndigheter. Ingen tycks ha det samladegreppet. Vi bör även verka för att få fler svenskar iFN-systemet och se över de svenskabidragsandelarna som i vissa fall är oresonligt stora.Befolkningsfrågan måste självfallet prioriteras. Dethar nämnts här tidigare, men det kan inte nogpoängteras. Det finns i världen ett stort behov avfamiljeplanering som inte är tillgodosett. Det finnsingen tvingande funktion. Till att börja med fårman se till att de som verkligen vill ha hjälp medfamiljeplanering får hjälp. Om det blir en smal ellerbred lösning bryr jag mig inte om. Huvudsaken äratt man verkar på alla fronter där det finns ettbehov.Herr talman! Jag vill till slut kommentera denskamliga och fantasilösa utskottsbehandlingen avalla dessa frågor. Var finns visionärerna iutrikesutskottet? Man bestämmer sig för attkopiera förra årets betänkande. T.o.m. namnetUU15 behåller man . Sedanbestämmer sig Socialdemokraterna ochfyrklöverregeringen för att den ekonomiska ramsom UD har föreslagit skall ligga fast. Därefteravstyrks alla motioner mycket rutinerat.Vidare hejar alla glatt på sin hjälte , dock inteBildt utan , som tycks vara tjänis med deflesta i utskottet. Man verkar vara rörande överensom att det inte är något fel på SIDA. Statsrådet har två gånger under de senaste veckornasagt i denna kammare att tycker att SIDAär bra. Då är det naturligtvis så. Jag undrar vadOECD tycker om Expressen.I de fyra största biståndsmyndigheterna sitterledamöter från utrikesutskottet: i SIDA, iSwedeCorp, i BITS och allas vårutskottsordförande i . Dessutom är AlfWennerfors ordförande i revisorer,som åtskilliga gånger har riktat kritik mot SIDA.Herr talman! Är detta lämpligt? Jag tycker inte det. Jag blir alldelesmatt över att se den stelhet och det motstånd motnytänkande som finns i utrikesutskottet.Mr speaker!