prot · GG09118 · 1993-05-28 00:00:00 — Det är avsevärt mycket enklare att kommaframåt när vi gör det än när det är tvärtom, som imånga andra frågor.Moderaterna har just i denna fråga gått ut såoerhört hårt. När de sedan får chansen iregeringsställning, blir det inte mycket av det hela.Vi valde i regeringsställning att inte göra så utan varförsiktiga i denna fråga. Vi fick skäll frånoppositionen, och i praktiken får vi det också,för att vi gjorde det. Det är svårt att acceptera,därför att det är en verklighetsbeskrivning som ärväldigt politiserad och som inte helt har medutvecklingen att göra. Jag tycker att OlofJohansson där mer höll sig till fakta.Vi kan naturligtvis diskutera om utgångsåret skallvara 1987 eller 1988; det var en strid. Det betyderväldigt mycket för sifferexercisen. Jag skall inte gåvidare där, för det är egentligen inte särskiltväsentligt.När det gäller trafiken, som var inne påi sitt huvudanförande, är det intressant attkonstatera att regeringens politik fördjupar enlågkonjunktur, som i sin tur leder till att vinaturligtvis får en mindre trafikvolym än vi annarsskulle ha haft. Det påverkar givetvis utsläppen, idet här fallet, positivt.Återigen till agerande. De drevmycket hårt på att införa en ganska högkoldioxidskatt. Om jag minns rätt var det ,eller i varje fall i närheten av det. När de kommer iregeringsställning medverkar de till att sänkaskatten för industrin till och höja denvisserligen något för hushållen. Vi hade infört enskatt på . Proklamationerna om den högakoldioxidskatten fanns för att vinna opinionsvinsteri miljörörelsen och i andra sammanhang. När mansedan konfronteras med den bistra verkligheten,medverkar man i stället till att sänkakoldioxidskatten.Låt oss vara överens om och erkänna att frågan omatt begränsa växthusgaserna är svår. Den krävergemensamma tag. Den kräver en intensiv debattoch diskussion på det internationella planet och enhög aktivitet, något som regeringen måste ta på sig,driva och just i det fallet gå steget före. Den kräverockså, som den här propositionen är första stegettill, någon form av nationell strategi, som måstefördjupas avsevärt om vi skall lyckas med vårtuppdrag att i praktiken rädda det här klotet tillkommande generationer.Anf. 21 () replik:Herr talman! Debatten om koldioxidskatten harvarit uppe tidigare. Jag vet inte om jag skall behövaupprepa förklaring. Skatten harfaktiskt höjts avsevärt när det gäller förbrukaresom inte är utsatta för stark konkurrens, nämligenindustrisektorn, från till . Det är i varjefall en bra bit på väg mot det som vi tidigare angivitsom målsättning. Det är också litet grand fråga omhur man definierar koldioxidskatten inomdrivmedelsområdet. Med den höjd somenergiskatterna har på det området är målet väluppfyllt. Det är ju det område som framför allt ochinte minst socialdemokraterna har tagit upp idebatten.Berndt talade om i sittinledningsanförande. Det är ändå glädjande attkunna konstatera att kongressen tydligen har röstatigenom de delar som har med energibeskattning attgöra. Det var en viktig markering och ett viktigtbeslut för en global medverkan till enharmonisering av koldioxidskatterna. Det finnsdock gränser för hur långt ett land kan gå när detgäller höjning av dessa skatter och takten förhöjningen.Anf. 22 (nyd) replik:Herr talman! sade att han tyckte att detvar bra med en miljöklassning av tunga fordon. Detförvånar mig litet. De tunga fordonen belastadesmed en miljöskatt på , som deskulle miljöutrustas för att uppfylla kraven från den1 januari till en kostnad av 40 000 kr.Nu ställer upp på nyakoldioxidskatter. Det här är visserligen ingenskattedebatt, men jag ställer mig ändå litetfrågande. Är det så, att ställer upp påskattehöjningar när det gäller behjärtansvärdaområden men i andra fall kritiserarskattehöjningar? Jag tycker att det är en litet lustigkonsekvens.Anf. 23 () replik:Herr talman! När frågan om miljöklassning avtunga fordon var uppe första gången, röstade viemot det förslaget av det skäl som jag var inne påförut, nämligen att det gäller att harmonisera denhär typen av skatter med andra länders skatter. Detförslag som då var aktuellt, men som sedan integenomfördes, var inte rimligt i förhållande tillkonkurrensen från andra länder. Såvitt jag vet harvi alltid ålagt oss den restriktionen att göra den härbedömningen, vilken bl.a. gjordes när det gälldeenergibeskattningen för industrin förra året.Man måste göra anpassningar så, att det blir rimligakonkurrensvillkor för industrin. Det är en absolutnödvändighet, inte minst från miljösynpunkt. Omvi har en väl fungerande industri, är det möjligt attöka vår välfärd, och denna välfärd kommer delvisatt kunna utnyttjas för miljösatsningar. Därför ärupprätthållandet av konkurrenskraften inomindustrin en utomordentligt viktig faktor.Anf. 24 ():Herr talman! Det finns frågor vilkas lösning utgören förutsättning för att de flesta av depolitikområden som vi dagligdags behandlar iriksdagen över huvud taget skall vara värda att tasig an. Klimatfrågorna får nog räknas dit.Som relativt nybliven ledamot i jordbruksutskottetvill jag påminna om det ansvar vi har att spridadenna kunskap inom och utanför det här huset. Detär ganska självklart för dem som ochstundligen arbetar med dessa frågor, men enligtmin uppfattning skulle det inte skada med en litetrejälare miljödebatt i samhället.När jag har gått tillbaka till tidigare debatter omjust klimatfrågor har även jag frapperats av IvarVirgins utveckling från tuffa till lille Fridolf.Men när det gäller just den här frågan måste vi välalla bli något av stålmän i kampen motväxthusgaserna.Jag skall i mitt anförande ägna mig något mindre åtinternationella avtal och övergripande strategier.Det är alldeles självklart att en fråga av den härkaraktären lätt hamnar på det internationellaplanet. Det internationella samarbetets betydelseär uppenbar för alla, men jag skall ändå försöka attkonkretisera diskussionen till en mer nationellnivå. Jag börjar med att ta upp frågan omkodioxidutsläppen.Naturvårdsverket har föreslagit attenergianvändningen i och koldioxidutsläppen frånde industrier som gör av med särskilt mycket energiborde prövas vid tillståndsgivning enligtmiljöskyddslagen. Det tycker också vi. Om denenergiintensiva industrin beskattas så hårt attkonsekvenserna blir att vi får importera produktersom framställts med sämre energihushållning ochstörre utsläpp i andra delar av världen, gör mannaturligtvis ingen miljövinst. Därvidlag instämmerjag med miljöministerns tidigare framförda åsikt.Men det finns också andra vägar att pröva, av vilkamiljöskyddslagen är en väg. Vi har därförreserverat oss på den punkten.Det är bra att regeringen tillsätter en utredning somskall se över hur jord- och skogsbruket kan bidra tillatt minska koldioxidutsläppen. Det vore också braom utskottet kunde ta ställning för den råvara somSverige har unika möjligheter att utnyttja inför enny energisituation, nämligen vår skog.Vi har diskuterat skogspolitik här ikammaren. Därför skall jag inte ta upp någonstörre debatt om denna. Jag hänvisar bara till vårmöjlighet att i det här avseendet bli ettföregångsland med tanke på den kompetens,infrastruktur och den skogsvård som vi har.Skogen är en förnybar energiråvara. Närkärnkraften skall avvecklas, vilket glädjande nognu även ansluter sig till, kommer viatt behöva skogen. Men vedeldningen är inte heltutan problem. För att vara miljövänlig kräver deneffektiv energianvändning och rening. Det finns ivårt land fler än 100 000 vedpannor som inte ärmiljögodkända. Dessa släpper ut mer än100 kolväten. Den småskaligavedeldningen ger också upphov till andra utsläpp,såsom sot, tjära och metan. Om man ställer krav påen gräns för högsta tjärhalt, kan man uppnå att allnyinstallation sker med s.k. miljögodkända pannoroch braskaminer. I det sammanhanget hade viönskat en större aktivitet från utskottet.Herr talman! Oavsett vad vi anser om bilismensvärde är den en av de största miljöbovarna i vårtnutida samhälle. Det kommer under lång tidframöver att förbli en av de viktigaste uppgifternaför oss som politiker att stimulera, begära ochibland tvinga fram bilar som ger allt mindremiljöpåverkan. En sänkt dieselskatt är i dettasammanhang inte någon bra signal.Ett av de ekonomiska styrmedel som står oss tillbuds är miljöklassning av fordon, som gäller fr.o.m.senaste årsmodell, dvs. års modeller.Vi vill nu att man skall förbereda införandet av enny miljöklass, någonting som också förutskickadesvid introduktionen av de nuvarandemiljöklasserna. Det handlar alltså återigen om attvara framåtsyftande och stimulera tillkomsten av2000-talets bilar. I betänkandet finns rubriken för 1900-talet inom transportsektorn. Jagförstår att det måste vara ett tryckfel; det skall nogvara . Men det är viktigt att vi fattarsådana beslut att ingen tror att vi utformar 1900-talets politik när det bör vara 2000-talets.Liksom flera andra i utskottet var jag ochbeskådade en s.k. hybridbil. De framfusigaste avoss hade också möjlighet att provköra den. Efterden demonstrationen är min bestämda uppfattningatt utvecklingskraften inom industrin är stor, och dåmenar jag inte bara inom bilindustrin.I en av de socialdemokratiska motionerna till dettabetänkande tas med utgångspunkt i situationen iVästsverige upp en rad förslag till åtgärder för skall komma till rätta med försurningen avmark, vatten och skogar. Det kan tyckas ligga litetvid sidan av klimatfrågorna, där ju växthusgasernaär de väsentligaste, men utskottet har valt attbehandla denna motion i det sammanhanget. Ävendär har vi avgett en reservation, som i huvudsakhandlar om denna försurning.I förra veckan debatterade vi i denna riksdagsmiljöutskott riktlinjer för en kretsloppsanpassadutveckling. Då försökte vi socialdemokrater att fåriksdagen att gå med på ett beslut som borde varasjälvklart , nämligen beslutet om enavvecklingsplan för bly i bensin. Vi kan barahoppas att ledamöterna, som har haft ytterligareen vecka på sig att tänka över saken, ärberedda att ansluta sig till oss i ett krav påregeringen om att nu ta fram en sådanavvecklingsplan.Herr talman! var först ut i världen med attsätta en definitiv gräns för freonerna. Ozonskiktethar inte blivit tjockare . Tvärtom harlarmrapporterna om att uttunningen fortsätterkommit ganska tätt . Det ärnu dags att ta ytterligare steg bort från deozonnedbrytande utsläppen. Vi föreslår i enreservation en skatt på det som brukar kallas mjukafreoner, som förkortas HCFC. Den bör införas ienlighet med det förslag som har utarbetats avNaturvådsverket.Jag vill därmed avsluta mitt anförande, herrtalman, och yrkar bifall till reservationerna 4, 7, 20och 26. Det innebär att det återstår någrareservationer som vi inte har yrkat bifall till, men vistår självfallet bakom även dessa.Anf. 25 (nyd) replik:Herr talman! återkommer tillfrågan om bly i bensinen. Jag kan inte låta bli atttycka att det är litet grand av ankdammspolitik överSocialdemokraternas värderingar här. Här talarman om att det här är så viktigt att göra just iSverige. hörde vi att tillverkarbilar utan katalysator, som säljs till länder som intehar blyfri bensin över huvud taget. Jag menar attdet får vara någon måtta på energin att göra någotför vårt land. Om man inte jobbar globalt medmiljöpolitiken får den ju ingen effekt över huvudtaget. Detta borde ju alla begripa. Det får varanågon måtta.Anf. 26 () replik:Herr talman! har naturligtvisalldeles rätt i att vi måste arbeta globalt medklimatfrågorna. Här finns ingen motsättning. Vimåste arbeta på flera fronter. Vi kan inte gå ut ivärlden och kräva insatser om vi inte själva ärberedda att gå i spetsen för att fortlöpande flyttafram våra positioner. Både och jagvet ju att det enda skälet till att inte ett enigt utskottstår bakom kravet på en avvecklingsplan för blyadbensin är omtanke om s.k.veteranbilar.Anf. 27 (nyd) replik:Herr talman! Vi behöver väl inte profilera oss somvarande värst på allting bara för att hjälpa andra.Vi kan ju hjälpa andra genom de mål vi har nått.Om vi kan få dem att komma upp till låt säga 20 %av det som vi har nått, har vi kommit långt vadgäller miljön i världen, och det är det viktiga.Anf. 28 () replik:Herr talman! Jag beklagar att vi inte har störretidsutrymme, därför att det skulle vara roligt att fåföra en allmän debatt med om hurman över huvud taget bedriver internationelltsamarbete. Jag tycker verkligen att det finnsanledning för oss att ibland vara värst -- nu vill jaginte kalla det för värst utan bäst -- i dessasammanhang. Det är oerhört viktigt att man i ettinternationellt samarbete inte stannar upp, slår sigför bröstet och säger: Se vad bra vi är. Kom upp tillvår nivå. I stället skall vi ständigt självkritiskt flyttafram positionerna.Anf. 29 ():Herr talman! Jag kan dela nyligenframförda uppfattning att miljödebatten borde varaintensivare än vad den är just . När vi drabbasav många andra problem som dyker upp, minskarkanske debatten och möjligtvis ocksåengagemanget i dessa frågor. Men jag tror ändå attdet i botten finns ett grundläggande ochgrundmurat engagemang i för miljöfrågor.Jag skall börja med att litet grand kommentera detbeslut om koldioxidutsläpp som fattades 1988,eftersom den frågan har diskuterats. Då fanns deten ganska bred opinion i , annars hadeinte det beslutet fattats. hade längedrivit frågan om en sänkning avkoldioxidutsläppen. När vi i början på 80-taletbörjade att driva denna fråga möttes vi av ettganska stort oförstående från många andra partier,inte minst Socialdemokraterna som sade: Det därär ändå inte så viktigt och vi har ganska god tid påoss.Sedan har utvecklingen gått mycket snabbt ochframför allt har kunskaperna ökat mycket kraftigt.Därmed har också ambitionerna ökat. Man kan dåkanske säga att de partier som fattade beslutet 1988hade litet olika motiv för att sänkakoldioxidutsläppen så mycket som vi då varberedda att göra och som vi nu också har sommålsättning. Det är en minskning avkoldioxidutsläppen som vi måste arbeta förframöver för att över huvud taget kunna leva påden här jorden. Då är det naturligtvis oerhörtviktigt vad som görs från andra länder och inte barahär. I det här sammanhanget kommer Baltikum-och Östeuropapolitiken in. Eftersom den frågan äraktuell i betänkandet vill jag bara säga några ordom den. Även har varit inne på denfrågan. Socialdemokraternas förslag sägeregentligen inte särskilt mycket om vad de tänkeroch vad de vill göra. De vill klumpa ihop detta ochgöra några storstilade satsningar. Jag är inte säkerpå att detta är det rätta. Vad man nu gör är att manmed pengar stödjer verksamheter i för attförbättra miljön, men också för att gå in på enbiobränslesatsning som är ganska stor. Det finnsmånga sådana möjligheter där borta. Sedankommer också kärnsäkerhet och annat in i bilden,men det är en annan fråga.Jag tycker inte att Socialdemokraterna har såmycket att yvas sig över när det gällerÖsteuropapolitiken, eftersom starten av den intevar särskilt lyckad. Man valde att låta SIDAhantera något som de inte kunde hantera. Dediskussioner som har förts i KU om hur dettafungerade ger egentligen en bild av hur det inteborde vara. Jag tror att det fungerar betydligt bättrenu, därför att nu har SIDA, SAREK och andra somhanterar detta fått en erfarenhet också av den härtypen av verksamhet, vilket man inte hade tidigare.Biobränslesatsningarna i är också viktiga.Konkurrenskraften för biobränslena har faktisktförbättrats. Den ändring av dieselskatten som UllaPettersson tog upp har ju faktiskt förbättratkonkurrensen för biobränslen. I och med att mannu lägger en direkt skatt på bränslena medan maninte har en sådan skatt på biobränslen, görsbiobränslena konkurrenskraftiga.Jag var i för att titta på enverksamhet där man använder raps och linolja föratt driva fordon i länet, framför allt i tätorterna.Hela satsningen på det s.k. skafibränslet som bestårav rapsolja är mycket framgångsrik och kanförbättra miljön högst avsevärt.I utskottsförslaget ingår också satsningar på attutvinna etanol ur skogsråvara. Det är där man kanfå fram de stora kvantiteterna för en mer storskaligövergång till användning av biobränsle.En minskning av trafiken är på något sättavgörande för att vi skall lyckas med att minskakoldioxidutsläppen. Detta gör man inte bäst genomde storskaliga satsningarna på Dennisleder ochandra konstruktioner runt de stora städerna ochinte heller genom att bygga . Vad jagförstår har Socialdemokraterna hamnat i en svårsituation när man å ena sidan har drivit dessa frågorväldigt hårt och man å andra sidan hävdar att manskall minska utsläppen.Satsning på tågtrafik är en fråga. Där görnuvarande regering satsningar som inte hargjorts. Det är oerhört viktigt att detta arbete fortgårför att få ett större mått av både gods- ochpersontrafik på järnväg i förhållande till vad vi hari dag.Dessa förutsättningar förbättras successivt, bl.a.genom byggen av järnvägar men framför allt genomatt man skaffar material att köra på dessajärnvägar, vilket gör att människor får bådekomfort och snabbhet och därmed utnyttjar dettapå ett betydligt bättre sätt.Ulla talade om freonerna. Både 1988och 1991, men framför allt 1988, försökte vi drivaSocialdemokraterna till en mer offensiv politik närdet gällde att minska freonerna och tidigareläggaborttagandet av dem. Det lyckades vi inte med. Vihar sedermera fått ställa upp på desocialdemokratiska målsättningarna när vi harnärmat oss dem. Det har inte funnits någonmöjlighet att ändra dem.Men Socialdemokraterna kan inte säga att de hargått före övriga partier här i kammaren i särskiltmånga sammanhang. Vi i har gått föreandra länder. Det är viktigt, och det har vi varitöverens om och är fortfarande överens om. Det harskett en mycket kraftig utveckling. Den harnaturligtvis skett på grund av att det har funnits enpolitisk vilja och beslutsamhet i på dennapunkt. Det har säkert också påverkat utveckligenute i världen och de protokoll som skrevs iMontreal och som förstärktes i Köpenhamn.Ulla tog även upp försurningsfrågorna.I detta sammanhang har vi ett mycket stortbekymmer. Men jag återkommer till att det även idetta sammanhang är trafiken som har en mycketstor del i detta problem. Om man gör ytterligaresatsningar på trafiken, ökar trafiken. Och är detinte särskilt lätt att få till stånd den minskning somvi skulle behöva.Slutligen vill jag säga något om miljöklassning avfordon. Jag kan delvis dela den uppfattning somSocialdemokraterna har framfört i sin reservation.Denna uppfattning hade vi när dessa beslutfattades, och jag tror att det var 1991. Mensamtidigt kan vi i inte fatta beslut som gårlitet hit och dit. Vi måste ha en målsättning som ärlångsiktig och inte ändra besluten undan för undan.Industrin och de som gör de innovationer sombehövs för att nå de mål som vi vill uppnå måstefrån det ena ögonblicket till det andra veta vad somskall hända. fastställdes dessa mål och dessabestämmelser, och jag tror att vi får leva med demett tag och se vad de kan åstadkomma tills vi ser hurverkligheten blir. När det gäller sakfrågan är detinget fel på dessa krav.Som sagts har vi sett att det på bilsidankommer fram prototyper som kan ge dessa lägreutsläpp. har tagit fram detta. Det finns ävenandra koncept på detta och andrautvecklingsmöjligheter. Det är viktigt attbilindustrin får jobba vidare, så att vi även kan fåen industriell nytta av detta i , vilket jag trorär fullt möjligt.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i betänkandet.Anf. 30 () replik:Herr talman! Jag skall ge en kort replik. LennartBrunander talade om och apostroferademig. Han efterlyste vad Socialdemokraterna vill. Vihar talat om det i vår motion. Vi har angett engrundinriktning för ett samlat program som byggerpå att man måste begränsa insatserna, som jag sadei mitt huvudanförande, och att man måste begränsasig till ett visst geografiskt område. Man kan intetäcka hela detta område om man skall få slagkraft iinsatserna. I stället bör man samordna insatsernamed andra länder och den vägen få en samlad insatst.ex. för och andra delar av Östeuropa.Man kan inte begära att vi som oppositionspartiskall utarbeta en fullständig strategi åt regeringen.Det är faktiskt regeringens uppgift att göra det,även om vi kommer med ett motförslag. Det ärregeringen som har resurserna, och det ärregeringen som bör använda dessa resurser, mendet har den inte gjort.Anf. 31 ()replik:Herr talman! Jag skall inte begära någon strategifrån Socialdemokraterna, eftersom de förmodligeninte har någon. Regeringen har en strategi i dettasammanhang.Den samordning med andra länder som BerndtEkholm talar om sker ju. Det har varit en sådanöverläggning i om hur man skall finansierade enorma satsningar som krävs i för attklara miljösituationen där, vilket naturligtvis ävenpåverkar oss.De satsningar som kommer att göras i Baltikummed utgångspunkt i de pengar som har satsatskommer att ge effekt. Om effekten blir större ellermindre än den effekt som Socialdemokraternaslösning eventuellt skulle få är naturligtvis omöjligtatt säga. Men denna effekt kommer att nåssnabbare. Om man skall göra somSocialdemokraterna vill, samla dessa pengar för attsedan se vad man skall göra, då dröjer detytterligare innan man kommer i gång.Anf. 32 () replik:Herr talman! Om anser att viinte har någon strategi över huvud taget, måste hanha lyssnat mycket dåligt. Vi har ju angetthuvudinriktningen. Skillnaden mellan denborgerliga strategin och den socialdemokratiska,oavsett om det gäller miljöpolitik eller insatser iövrigt -- som ledamot i utrikesutskottet vågar jagpåstå att jag kan uttala mig om övriga insatser -- äratt regeringen vill plottra litet överallt i alla möjligaolika sammanhang och länder, medanSocialdemokraterna vill koncentrera insatsernamer.Om man efterlyser den samladeÖsteuropastrategin, inte minst kopplad till vadandra länder gör, till och tillsamarbete med EG och andra aktörer, kan maninte få några svar. Vi har haft utfrågningar iutrikesutskottet, och jag har kunnat konstatera attvi inte kan få besked från regeringen om hur dessstrategi ser ut. Men den stora skillnaden är att vi villkoncentrera insatserna mer, eftersom vi tror att detger slagkraft. Vi vill samarbeta med andra länderför att täcka helheten.Anf. 33 ()replik:Herr talman! Vi är helt överens om att vi skallsamarbeta med andra länder. Det är den endamöjligheten för att vidta verksamma åtgärder därborta, eftersom det är så mycket som måste göras.Om den storskaliga satsning som talar för är bättre än densom regeringen vill göra, dvs. att man redan nu gårin och vidtar de åtgärder som är möjliga att vidta,får framtiden utvisa. Men helt klart är att en delsaker måste göras snabbt för att förbereda de störreåtgärderna. Det var också en del av det somSocialdemokraterna startade iregeringen, dvs. att börja göra upp vissa planer förhur miljöarbetet skulle gå till. Jag tror inte attdenna storskalighet alltid är det allenasaliggörande. Socialdemokraterna har alltid tycktatt storskalighet har varit bra. Men också de småinsatserna har betydelse. Och det är de småinsatserna tillsammans som får betydelse. I dettasammanhang får de betydelse tillsammans medandra länders insatser.Anf. 34 () replik:Herr talman! Jag vill kommentera det något. Hansade att den stadiga mängden biobränsle ifortsättningen måste komma från skogen. Menvarför står vi då ensamma i fråga om vår reservationi denna fråga? Vi säger ju precis detta ireservationen. Men det sägs ingenting om detta iutskottstexten.Beträffande freonerna kunde man ju ha förväntatsig att , med de höga ambitionersom han gav uttryck för i sitt anförande, skulle haställt sig bakom en skatt på de s.k. mjukafreonerna. Det har vi inte heller sett att han hargjort.Slutligen: tycker att vi velar närdet gäller miljöklasserna. Men jag har svårt attförstå vad det velandet skulle bestå i. Vad vi vill äratt regeringen förbereder nästa steg imiljöklassningssystemet. Det kravet finns i vårreservation. Jag har svårt att se detta som någotannat än en ganska så rak linje.Anf. 35 ()replik:Herr talman! Jag sade inte att bioenergin ifortsättningen bara skall tas från skogen.