prot · GG0998 · 1993-04-23 00:00:00 — När decemberbeslutet hävdes skulle detju bli så mycket generösare. Det hade varittillräckligt förvånande för många att få höra att detinte hade blivit någon skillnad alls. Men det blevinte generösare, utan i stället hårdnadeflyktingpolitiken. Det tror jag att många tycker ärmycket märkligt.Jag är den första att hålla med om att det kanskefinns skäl att vara stram när asylinströmningen ökaroch man vill få ner väntetiderna och få litet andrum.Det finns här två vägar att gå. Endera har man entill synes generös lagstiftning och tillämpar denutomordentligt restriktivt, eller också kan manöppet och ärligt redovisa att regeringen anser att vinu får lov att strama åt på grund av stortillströmning eller av något annat skäl. Det skulledå göras genom att regeringen fattar ett öppetbeslut. Det vore ärligare att göra som densocialdemokratiska regeringen gjorde med det s.k.decemberbeslutet.Herr talman! För att här fortsättaärlighetsdebatten, vill jag säga att jag egentligeninte här trängt tillräckligt mycket bakomtidningsrubrikerna eller dessa rykten för att påståatt bedömningen av skyddsbehovet har blivitmycket tuffare . Däremot vill jag medbestämdhet påstå att det knappast blivit någonstörre generositet i bedömningen under det senastehalvåret hävdes.Mycket av det som jag ser i tidningsartiklar omenskilda fall är sig ganska likt. Jag kan också läsamellan raderna och förstå litet grand av skälen tilldet som i förstone kan synas som upprörande idessa fall.Skillnaden är den att det nu inte sitter en folkpartisti bild och kramar den stackars flyktingfamiljen påvarenda tidningssida och talar om den grymmasocialdemokratiska flyktingpolitiken. Där sitteringen , , MariaLeissner eller och beskärmar sigöver utvisning efter så i , osv. Det ärväl så att har bättre diciplin på sinaskaror än vad och jag hade. Vifick faktiskt också kritik från vårt eget håll.Det finns dessutom ytterligare skäl till förvåning,nämligen att det hörs så litet från de storahumanitärorganisationerna. Jag skall återkommatill detta i ett senare inlägg. Det svar som BirgitFriggebo givit är ändå ganska försiktigt. Det låtersom om själv inte riktigt har ettgrepp om huruvida hennes flyktingpolitik ärgenerösare eller stramare. Det skall följas upp ochutvärderas.Det skulle vara utomordentligt intressant att få enytterligare kommentar till att intitiativ nu skall tastill en uppföljning. Jag trodde att det fannsanledning för en minister att hålla sig informeradom huruvida man har stramat åt eller blivit mergenerös.Anf. 60 ():Herr talman! Vi hade här i förra veckanen flykting- och invandrarpolitisk diskussion, ochegentligen skulle jag inte ha behövt ta till orda . Att jag ändå gör detta beror på att jag liksomMaj-Lis Lööw är oroad över den tystnad som harlägrat sig över en stor del av den flyktingpolitiskadebatten. Det ger en jordmån och grogrund fördem som är invandrarfientliga och för dem somytterligare vill skärpa politiken.Nyligen fick vi i stora rubriker ta del av enopinionsundersökning som påstods visa att enbetydande majoritet av det svenska folket nu inteville öka flyktingmottagningen. Det kanske detaldrig har funnits en majoritet för. Men det berorlitet grand hur man ställer frågan. I detta läge är detännu angelägnare för oss politiker att våga stå uppoch ta till orda och hävda flyktingpolitikens viktigaroll. måste trots alla de svårigheter som vinu har att brottas med fortsätta att ställa upp meden bra flyktingpolitik.Det är inte mer är somparlamentariker från alla partier deltog i storagemensamma demonstrationer motfrämlingsfientlighet och rasism. Jag är alldelesövertygad om att rasismen ochfrämlingsfientligheten inte är mindre . Men detordnas inte några demonstrationer. Det är entystnad. Därmed är jag rädd för att utvecklingen avnegativa attityder mot flyktingar och invandrarekan förstärkas.I Morgonekot kunde vi höra en rapport frånen kommun där bostadsföretaget hade bestämt sigför att ge gratis flyttning för svenskar som vill flyttaut ur det bostadsområde dit man nu har förlagt ettantal flyktingar. Det fyller mig också med endjupgående oro. Jag blir skrämd av sådana teckenpå en hårdhet hos det svenska folket.Här kommer regeringen in i bilden. Ocksåinvandrarministern måste ta sitt ansvar. Det ärviktigt vilka signaler som ges från regeringen. Nusägs det här att det inte har givits några signalereller vidtagits några åtgärder för att skärpaflyktingpolitiken. Men nog är det väl ändå så attvistelsetidens längd tillhör de humanitära skäl somtidigare har gällt som skäl för att få stanna. På denpunkten har uppenbarligen utfärdats direktiv. Manhar fattat beslut om att tidsrelaterade schablonerinte skall gälla.Ingrid tröstar sig med vad som står på s. Men redan på s.2 harbekräftats att vistelsetidens längd inte längre spelarnågon roll. Invandrarministern säger att regeringenvalde att successivt avveckla dessa regler, eftersomdet var förenat med stora nackdelar och skapadeorättvisa och resulterade i vad som kan uppfattassom irrationella beslut.Min fråga är: Hur kom det sig att dessa nackdelaruppkom ? hade ettstort antal företrädare i denna riksdag ansett detvara mycket viktigt att man beaktade vistelsetidenslängd, inte minst företrädare för . Viutkämpade många debatter om detta.Jag är beredd att diskutera relevansen ivistelsetidens längd. Man kan självfallet ha olikameningar om detta. Men det var tveklöstföreträdare för framför allt , men ocksåför Kds och andra partier, som hävdade att det varmycket viktigt att de som hade vistats här ett skulle få stanna på grund av attmyndigheterna inte kommit sig för, eller förmått,att fatta beslut tidigare. Detta gällde framför alltbarnen. Detta tas upp i interpellationen.Vi hade en regel om tre terminer i skola. Mankrävde att det skulle utvidgas till förskolan, ochman krävde att två terminer skulle räcka. Nuhjälper inga böner och ingen tid alls. Detta upphöjssom en dygd främst av alla dygder. Hur kankulturministern nu så kategoriskt och frimodigtavvisa alla de argumet som hon och hennespartiföreträdare anförde i denna fråga före valet1991?Anf. 61 Kulturminister ():Herr talman! Jag tror inte att ochjag har något behov av att diskutera andelen somblir föremål för beslut och hur många som kom. Jagtror att vi är ganska överens om detta.Det skapas stora oklarheter när olikaopinionsundersökningsfrågor ställs. Under desenaste dagarna är det en undersökning frånGöteborg som har svept över landet. Fråganhandlar om huruvida man bör ta emot eller inte taemot fler flyktingar.Jag skulle inte åta mig att svara på en sådan fråga.Jag förstår inte frågan. Det talas om att ta emot flerflyktingar. Är det sådana som bedöms haflyktingbehov och som får stanna här i ?Eller handlar det om dem som söker sig hit -- desom flyr och som vi i alldagligt tal kallar förflyktingar, eftersom de flyttar på sig -- men som isjälva verket är asylsökande?Sådana här undersökningar kan man inte ge särskiltmycket för när det gäller att bedöma vilkeninställning människor har. Regeringen har beställten mycket större undersökning där man går in pådjupet när det gäller vilka attityder människor hartill invandring och invandrare, och ocksåinvandrarnas attityder till oss svenskar.Ingrid redovisar också att det finns entilltagande diskussion om att många av deasylsökande mår dåligt och att det har blivit sämre.Också jag har nåtts av dessa signaler. Jag tycker skall ta dem på mycket stort allvar.Det är bakgrunden till att jag tycker att det kan varalämpligt att vi ser efter om det ligger något bakomdessa påstående om att praxis allmänt sett skulle hablivit avsevärt mycket hårdare.Maj-Lis Lööw undrade om ministern inte bordeveta hur det egentligen är. Jag kan konstatera att viinte har gett några direktiv om en allmänt stramarebedömning inom begreppet humanitära skäl,förutom de schabloniserade väntetiderna. Det ladejag också till i mitt skrivna svar.Därtill är det så, , att det har gjortsen del lättnader där regeringen har fattat beslut ochdär vi också har gått till medförändringar. Jag har sagt tidigare att jag inte troratt tillämpningen av hela lagstiftningen när detgäller skyddsbehoven innebar att så särskilt mångafler, i volym räknat, fick stanna. Men det var ändåen signal om att vi fullt ut tillämpar de skyddsskälsom också finns t.ex. hos våra nordiska grannar.Det sade jag också i den tidigare debatten här ikammaren i dag.Det innebar att man kan försörja sig om man lyckasskaffa sig ett arbete och att man inte skall ta barn iförvar i den omfattning som skedde . Vihåller nu på att arbeta med ett flexiblareflyktingmottagande där de asylsökande själva skallfå större möjligheter att styra verksamheten och varde vill bo. I den meningen strävar vi efter att vi skallfå ett humanare flyktingmottagande.När det gäller själva praxis kan regeringennaturligtvis informera sig genom att läsa olikabeslut. Det är en självklarhet att ministern skallgöra det. Men när det kommer så många propåerutifrån om att det generellt skulle vara stramare ärdet viktigt att man lämnar detta till en oberoendebedömare. Som svar till vill jag sägaatt vi just nu håller på att bestämma oss för hurdenna oberoende uppföljning skall ske. Detkommer direktiv till det ganska snart.Georg tog upp frågan om vistelsetidenslängd. Det är riktigt att den har lagts inom ramenför den humanitära bedömningen. frågar vad som har hänt sedan tidigare,t.ex. när var i opposition. Då vill jagockså svara på fråga om varför viinte avvaktade med att avskaffa dessa väntetider tilldess att det inte skulle beröra så många personer.Det var precis det vi gjorde när det gälldebarnfamiljer. Vi kontrollerade mycket noga att detbara var i undantagsfall som barnfamiljerna skulledrabbas när vi tog bort den s.k. treterminsregeln,som innebar att hade man gått tre terminer i skolanskulle det vara ett särskilt skäl för att få stanna. Detinnebär inte att man inte kan ta hänsyn tillväntetiden inom ramen för den allmännabedömningen av humanitära skäl.Vad var det då som gjorde att vi tog bort detta? Detvar att väntetidsreglerna riskerade att blihuvudregler och att vi skulle komma bort frånskyddsprövningen när man skulle fatta beslut omalla de som kommer från det tidigare Jugoslavien.Hela politiken går ut på att man skall stoppa krigetdär nere och att man skall ge möjligheter förmänniskor att återvända.Georg , den kritik som jag deltog ihandlade väldigt mycket om att vi skulle minska nerväntetiderna. När vi tog bort treterminsregelnförsäkrade jag mig om att det var mycket fåbarnfamiljer som skulle kunna komma att omfattasav dem, förutom de som kom från . Jagdelar fortfarande den uppfattningen att det är enmycket viktig del att korta väntetiderna. Det ärdärför som vi ger alla de resurser somInvandrarverket och vill ha föratt kunna fatta snabbare beslut.Anf. 62 ():Herr talman! Jag sade i mitt anförande att det ärriktigare att tala om att vi har ändrat på reglerna.Måste man ändå inte beteckna denna regeländringsom en skärpning? Jag tog upp det.Sedan sade jag att jag var glad över att BirgitFriggebo hade sagt att man inte hade avsett att genågra regler som betydde en skärpning när detgäller den humanitära frågan. är det just dettavi diskuterar. Jag tycker att den här regeln är enskärpning när det gäller humanitära skäl. Det villjag klart deklarera.Därför är jag glad att höra att man hade tittat efterhur det var med barnfamiljerna. Jag tycker ändå attregeln borde ha varit kvar för de barnfamiljer somännu inte hade blivit behandlade, trots kortareväntetider. Det borde sägas ifrån rent allmänt attdet skall vara ett tillräckligt humanitärt skäl. hardet kommit till min kännedom att man iUtlänningsnämnden sitter och resonerar omhuruvida det är ett barn som verkligen har gått treterminer i svensk skola. Kan man räkna med har gått i svensk skola om man har fåttundervisning på en flyktingförläggning eller harman då varit isolerad från svenska barn så att maninte kan vara kvalificerad? Det finns alltså mångasätt att se på detta.Sedan skulle jag vilja lyfta fram frågan ombarnkonventionen. Det har jag också gjort i mininterpellation. Det må så vara att den inte syftar tillatt direkt reglera om barn skall få stanna i Sverigeeller inte. Den syftar däremot till att vi skall göraallt vi kan för att barn inte skall fara illa. Därför kanden enligt mitt förmenande vara i allra högsta gradtillämplig även på flyktingbarn.Utlänningsnämnden lär ha uttalat att de inte ansersig ha någon förpliktelse att iaktta reglerna ikonventionen när det gäller flyktingbarn. Jag villveta om anser attUtlänningsnämnden står över barnkonventionensregler, utan att för den skull skalluttala sig om deras sätt att agera. Är det så attUtlänningsnämnden står över barnkonventionensregler? Jag tycker inte att de skall göra det.Vi har hört om ganska många upprörande fall ombarn som varit svårt sjuka, gravt handikappadeeller ensamma. Jag vet att det har diskuteratstidigare så jag skall inte ta upp tiden med det. Mendet finns tillräckligt många fall som vi får höra talasom personligen och kan läsa om i pressen där barnändå inte har omfattats av barnkonventionensregler på ett riktigt sätt.Anf. 63 (m):Herr talman! Jag ser väntetiderna som det storaproblemet. Kan man korta ner väntetiderna kanman också få fram besluten så att det humanitärainslaget understryks. Blir det långa väntetider blirdet problem för alla inblandade, utom om man serdet ur regionalpolitisk synpunkt.Därför måste vi titta på hur vi skall komma dit.Sverige har en viss profil. Det sade vi också i denförra debatten. Den är välförtjänt, och den skall viinte skämmas över. Men den attraherar mångaasylsökande. Det frestar på vårautredningsresurser, och därmed blir våra väntetiderlånga och svåra problem uppstår med avvisningefter lång tid.Jag vet inte om är inne på attåterinföra treterminsregeln om det skulle uppstå ensituation där ni får ansvaret. Är det sådana tankarGeorg bär på? Det skulle varaintressant att veta.Jag tror dess värre att det finns vissa ökade negativaströmningar i mot ökad invandring.Invandrarministern nämnde den härundersökningen och frågorna där. Jag delar heltinvandrarministerns uppfattning. Men eftersomsamma fråga har ställts vid tidigare tillfällen kanman ändå jämföra och se förändringarna iopinionen, även om frågan kan vara fel ställd. Mankan alltså se en viss trend. Den tycks ju dess värrevara uppenbar.Då är det svårt för oss politiker att förklara detta.Hur skall vi kunna förklara för människor så att debegriper att man kan få uppehållstillstånd medhänvisning till , att man är defacto-flykting, humanitära skäl, att man ärkrigsvägrare eller anhörig? Det kan vara olikasorters anhöriginvandring. Detta skall vi förklarapå ett begripligt sätt så att människor förstår ochhar respekt för detta. Det är inte så lätt. Jag kaninte se att någon av dessa tre invandrarministraregentligen har lyckats särskilt bra med det, även omde har gjort stora försök. Men det är inte så lätt.Där tror jag vi allihop har ett problem som vigemensamt får försöka axla.Vi vill också gärna ha ett klarare ställningstagande.Det var inne på i början. Vi i vårtparti vill skärpa asylbegreppet ochanhörigbegreppet något. Men vill öka insatsernadär flyktingar huvudsakligen finns. Det är ännu sålänge inte i Sverige.Anf. 64 ():Herr talman! , jag vill nog påståatt , och jaglyckades förklara detta om vi fick ta tid på oss. Omvi fick komma ut på ett möte och tala i 45 minuteroch sedan svara på frågor i redde viut detta. Men jag håller med om att det tar tid.Därför håller jag också med omdetta med undersökningen. Allting går ju igen. Dethär är inte den första fullkomligt befängdaundersökningen. Den förstärks dessutom av enslarvig massmedietolkning. Frågan om man vill taemot fler flyktingar kan i stort sett betyda vad somhelst. Det kan betyda fler än eller flerflyktingar över huvud taget osv. Det går bara inteatt tolka ut detta. Det har varit utomordentligtmärkliga turer i den frågan.Detta med att man skall få försörja sig på arbetemedan man är asylsökande -- det pinsamma är attdet inte finns några arbeten -- eller frågan om barni förvar och sådant är jag beredd att diskutera enannan gång.Men vill jag prata om skyddsbehov och dehumanitära skälen. Faktum är att vi fick nertidsramarna och väntetiderna. Det var i det lägetsom vi kunde säga att nu är långväntetid för en barnfamilj och ett och ett halvt lång väntetid för en ensamstående. Detta varinga idiotregler eller schablonregler.Det måste ställas i relation till dem som har suttithär och väntat och hur snabbt man klarar attbehandla de nya asylansökningarna. Dettidsbegrepp som man eventuellt skall gå efter somnågon slags lös tumregel måste förändras iförhållande till vad som är lång väntetid när mangradvis pressar väntetiderna. Det skall ju vara så attt.ex. en treterminsregel, om man skall ha den, skallvara ett undantag.Det var därför det var så obegripligt, dvs. helaresonemanget om att eftersom det är så få fall i dagdär man eventuellt behöver tillämpa entreterminsregel kan vi också ta bort den. Det varjust detta fåtal fall av barnfamiljer som hade fåttvara här så länge att barnen hade gått i skola i treterminer som gjorde att vi tyckte att det var etthumanitärt skäl för dem att få stanna här. Så måsteju humanitära skäl när det gäller lång väntetidfungera. Det är undantagen som blir de humanitäraskälen.Anf. 65 ():Herr talman! Det är bra om regeringen låter göranya undersökningar som är mera rättvisande iförhållande till den faktiska opinionen. Å andrasidan skall inte flyktingpolitiken styras medopinionsundersökningar. Här måste politikernavåga hävda en linje. Det måste vara en konsekventlinje. Vi har en opinionsbildande uppgift som ärmycket viktig.Det är klart att när man frågar om människor vill taemot fler, gäller det i förhållande till vad. Vid dethär tillfället tror jag att allmänheten hade ettintryck av att vi faktiskt tog emot väldigt många.Men att ta emot asylsökande är inte detsamma somatt ta emot flyktingar.Vi tog emot ovanligt få, vilket harvisat i sin interpellation. Det hade allmänhetennaturligtvis inte informerats om vid det tillfället.Birgit skriver faktiskt följande i sittinterpellationssvar: ''Jag vill framhålla attregeringen inte på något sätt utfärdat några direktivom att beviljandet av uppehållstillstånd avhumanitära skäl skall vara mer restriktivt äntidigare''. Denna mening skapar intryck av att detfaktiskt är positivt. Det är alldeles riktigt att hondessförinnan har skrivit om att vistelsetidens längdhar avförts som en faktor, och det är ju ett av dekriterier som använts när man har beviljatuppehållstillstånd av humanitära skäl.Det sägs att det finns rapporter om det, men att detär svårt att bedöma om det har blivit hårdare. Jagkan inte heller till alla delar bedöma det här, mennär någon som uttalar siglyssnar jag faktiskt. Hon är en av de få som har ettväldigt långt perspektiv, ett brett engagemang ochmycket god insikt i dessa frågor. Jag tror att detvore klokt av att också lyssna tillIngrid i det sammanhanget.Man tröstade sig , då man avfördevistelsetidens längd som ett kriterium även förbarnen, med att väldigt få skulle drabbas. Det är enringa tröst för dem som drabbas på grund av attdet har byggts upp nya långa väntetider.Man kan som säga att det ärväntetiderna som är problemet. Det har allainvandrarministrar sagt, och alla har vidtagitmycket kraftfulla åtgärder för att komma till rättamed handläggningstiderna. Varje gång vi har varit inärheten av att lyckas -- vi har faktiskt lyckatsganska långt -- så har nya omständighetertillkommit som helt har spolierat den tidigareplaneringen.Anf. 66 Kulturminister ():Herr talman! Jag vill först nämnaopinionsundersökandet. För någon vecka sedanredovisade en ny undersökning som visadeatt inställningen nu är vänligare mot flyktingarnaigen. Göteborgsundersökningen lär vara gjord1992, då vi hade den kraftigaste inströmningen avflyktingar över huvud taget sedan andravärldskriget.Som svar på frågan vill jag säga att jag inte vill attdet skall komma en enda flykting till . Jagskulle vara glad om det inte kom en enda flyktingtill . Då skulle vi ha fred i världen och ensituation där människor kunde försörja sig självaoch inte tvingades ifrån sina hemländer.Det är en fullkomligt felaktig uppfattning att tro attjag önskar att det skulle komma fler flyktingar.Tyvärr beskrivs vi i så ibland, och detär självfallet inte fallet. När det kommer människorsom ber om vår hjälp skall vi försöka att ge den.Georg säger också att jag borde lyssnapå . Det gör jag i högstagrad. Hon tillhör de personer som jag har runt ommig och som är mina rådgivare. Det är en avbakgrunderna till att jag tycker att det finnsanledning till att på ett objektivt sätt nu pröva hurpraxis har utvecklats när det gäller beviljning avuppehållstillstånd av humanitära skäl.Jag vill dock framhålla att det inte är så lätt att göraen sådan prövning. Man måste ha en uppfattningom situationen vid de tillfällen då besluten fattades.Regeringarna har ju tidigare inte motiverat sinabeslut, men det gör nu . Det äringen lätt undersökning att göra. Jag tycker ändåatt vi skall göra ett försök, eftersom det finnsmänniskor som är djupt engagerade i flyktingfallensom känner på sig att det har blivit merbekymmersamt.Jag vill haka på det sade tidigareom att undangömningarna naturligtvis förstärkerproblemen. De människor som göms har fått sinsak prövad och har inte bedömts ha skyddsbehov iSverige. Det är klart att det är fruktansvärt att sedessa barn som göms i månader och ibland ochinte får gå i skolan. Det har ingenting med vare sigväntetider eller avskaffande av tidsregler ellernågonting annat att göra. Det är enskildamänniskor som tar på sig detta ansvar.Så vill jag ta upp frågan om huruvida vi harförändrat kriterierna för att någon skall få stanna avhumanitära skäl eller inte. Jag vill göra GeorgAndersson uppmärksam på att jag, när jag lästeupp svaret, gjorde ett tillägg på en mening. Det ärändå det som gäller i protokoll. Jag sadedå att de schabloniserade väntetiderna som jagnämnde tidigare dock har avskaffats. Jag vill inför skall beskriva exakt hur lägetär.Det är helt rätt att alla regeringar har strävat efteratt åstadkomma förbättringar vad gällerväntetiderna. Man ger nu som jag har sagt tidigarede resurser som myndigheterna över huvud tagetbedöms kunna svälja för att kunna fatta besluten.Det har ändrats litet grand.Maj-Lis Lööw säger att väntetiderna hade undertiden kortats ned så att man nu kunde införareglerna om att det skulle utgöra ett särskilt skäl föratt få stanna utan egentlig prövning om man hadevarit i i ett eller . Så varinte fallet. När jag kom in i hösten1991 fanns det massor med ärenden som man bara''vägde''. Om en barnfamilj hade varit här i 11månader och och en annan i 12 månaderoch skulle man i det ena fallet säga nej ochi det andra ja. Om de behövde skydd eller inte varfullständigt ointressant. Jag vände mig med kraftemot en sådan bedömningsordning.Ingrid beskriver perfekt hur det gick tillnär man hade treterminersregeln. Man skulle då seom barnen hade gått i en svensk skola eller i enskola på förläggning. Man skulle bedöma vad treterminer innebar -- var det hösten/våren/hösteneller skulle man räkna ? Det är precis det manhåller på med när man har en schabloniseradväntetidsregel. Vi måste komma bort ifrån det. Detkan inte vara det som är avgörande för ommänniskor skall få skydd i eller inte. Det ärbakgrunden till att vi tar bort väntetidsreglerna.De reglerna har ju också till effekt att människorförsöker fördröja behandlingen av ärendena,eftersom de vet att de får stanna om de har lyckatskomma över tidsgränsen. Det är viktigt att vi riktarin oss på att det är skyddsbehovet som skall varaavgörande.Jag tyckte alltså inte att det var svårt att avskaffatreterminsregeln. Det skedde inte ,utan faktiskt -- . Detkontrollerades att det inte fanns en massabarnfamiljer som hade suttit och väntat och tyckteatt de omfattades av treterminsregel då man skulleta den ''förmånen'' ifrån dem. Det kunde dåkonstateras att det skulle beröra mycket fåbarnfamiljer.