prot · GH097 · 1993-10-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:7Torsdagen den 14 oktoberKl. 9.001 § Anmälan om partiernas företrädare italmanskonferensenMed stöd av 1 kap. 7 § och 7 kap. 12 §riksdagsordningen hade partigrupperna tilltalmannen anmält följande personer att utgörapartiernas företrädare i talmanskonferensen:Jan ()()()()()(nyd)()Till suppleanter hade nominerats:Kurt ()()()()()i (nyd)()Talmannen förklarade de anmälda personernautsedda till partigruppsföreträdare och suppleanteri talmanskonferensen för tiden till dess nästalagtima börjar.2 § AvsägelseTalmannen meddelade att ()avsagt sig uppdraget att vara suppleant iarbetsmarknadsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Anmälan om kompletteringsval tillarbetsmarknadsutskottetTalmannen meddelade att riksdagsgrupppå grund av uppkommen vakans anmält IngridSkeppstedt som ny suppleant iarbetsmarknadsutskottet efter förklarade vald tillsuppleant i arbetsmarknadsutskottetIngrid Skeppstedt (c)4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1993/94:28 till bostadsutskottet1993/94:30 till jordbruksutskottet1993/94:45 till skatteutskottet1993/94:48 till konstitutionsutskottet1993/94:51 till socialförsäkringsutskottet1993/94:53 till konstitutionsutskottet1993/94:54 till kulturutskottet1993/94:64 till arbetsmarknadsutskottet1993/94:71 till lagutskottet1993/94:73 till konstitutionsutskottet5 § Allmänpolitisk debatt(forts. från prot. 6)SysselsättningspolitikAnf. 1 ():Fru talman! sade den borgerligaregeringen i sin regeringsdeklaration: ''Den andrastora uppgiften för regeringen blir att bryta denekonomiska stagnationen och att lägga grunden fören ny period av tillväxt, företagande och utvecklingi . ''Därefter startade regeringen den enda vägensekonomiska politik, som bl.a. innebar en kraftigåtstramning på arbetsmarknaden. Denna politikskulle, enligt regeringen, leda till en öppenarbetslöshet 1992 på och 1993 på . Iverkligheten blev det 70 000 fler arbetslösa varjemånad 1992 och minst 230 000 fler arbetslösa varjemånad 1993, än vad regeringen räknade med 1991. ''Jag tänker inte sitta kvar och administrera enarbetslöshet på '', sadearbetsmarknadsministern i en intervju förFolkbladet Östgöten den 17 mars 1992.Arbetslösheten passerade de redan idecember 1992.I finansplanen sade regeringen:''Möjligheterna till en ny period av tillväxt,nyföretagande och tryggad sysselsättning finnsinom räckhåll -- - -. ''Regeringen sade också att dess ekonomiska politikskulle leda till en arbetslöshet på . Denblir minst 9 %.Kännetecknande för regeringen är att man i varjeproposition skrivit vackra ord om tillväxt, omsysselsättning och om arbetslinje och i handlinggjort tvärtom. Genom att strama åt ekonomin såhårt har man bidragit till utslagning av företag ocharbetstillfällen och till undermineradestatsfinanser.Arbetsmarknadspolitiken har inte haft rimligamöjligheter att fungera effektivt. Detta har lett tillsnabbt växande långtidsarbetslöshet och attkontantlinjen tagit över. De aktiva åtgärderna harockså fått ett sämre innehåll.LO:s ekonomer, som presenterar sinkonjunkturrapport, konstaterar att regeringenendast ser på den enda ljuspunkt som finns,nämligen exportindustrin. Däremot är den övrigaarbetsmarknaden i en djup nedgång med allt vaddet innebär. Detta ser inte regeringen.Sysselsättningen har minskat dramatiskt både förmän och för kvinnor, och står ca 600 000människor utanför den ordinariearbetsmarknaden.Det är naturligtvis en ofattbar siffra. Men tänk påden i arbetsdagar! i Bildts är600 av sysslolöshet, vanmakt ochförtvivlan. som går förlorade --i produktion, i barnomsorg och vård av våra gamla.Sådan är arbetslösheten, alla arbetslösa dagar iBildts och årets regeringsdeklaration har arbetslinjenövergetts helt och hållet också i ord. Den nämns nuinte ens längre. är långtidsarbetslösheten detenda problemet.Kan en regerings misslyckande bli större än så här?Det här är hårda ord, menarbetsmarknadsministern och regeringen förtjänaringa andra.Fru talman! Som arbetsmarknadsminister i ensocialdemokratisk regering fick jag lära mig hurviktigt det är att känna ansvar för människor sominte kan få ett arbete. Som medborgare behöver jagbara ta buss eller tåg eller gå och handla för att fåveta hur svårt det är att vara arbetslös. Somförälder och vän vet jag hur det känns närfamiljemedlemmar, vänner och bekanta drabbas avarbetslöshet.I en situation som denna borde man kunna krävaatt regeringen lyssnar på dem som är berörda,lyssnar och den oro som finns hos folk, desynpunkter som fackliga organisationer för fram, jat.o.m. förslag från politiska motståndare. Ett unsav ödmjukhet kunde vara på sin plats. Men intedenna regering. Här gäller det att fortsätta denenda vägen också när den leder käpprätt åt fel håll.Fru talman! regeringsskiftet harSocialdemokraterna varnat för att den politik somnu förs leder till att också drabbas avmassarbetslöshet. står vi inför en situationdär den totala arbetslösheten i är minst 14,kanske 15 eller 16 %.Socialdemokraterna anser att det är hög tid attSverige nu tar på sig en gigantisk uppgift: att somförsta land i visa att det går att få ned denöppna arbetslösheten till nivåer som ligger inärheten av det som vi brukar kalla fullsysselsättning. Skall vi klara den uppgiften, dåbehövs det till att börja med en ny regering.Statsminister intervjuades för en tidsedan i . Han sade då omarbetslösheten att många kommer att säga sig: ''Dethär är visserligen ett elände -- men jag är utanförriskzonen.'' Kom ihåg de sista orden, ''jag ärutanför riskzonen'', för det visar att intehar förstått någonting av vad arbetslöshet innebär.Sanningen är ju den, att arbetslöshet,som regeringen räknar med under resten av 90-talet, är ingen utanför riskzonen. Med en sådanpermanent arbetslöshetsnivå kan ingen ställa sidan om och känna sig säker på att få leva ifrihet och trygghet.Dessutom kommer allas vår välfärd att gröpas ur,eftersom våra produktiva insatser inte kommer atträcka till.Därför vill vi socialdemokrater föra en politik somtar ned arbetslösheten och på lång sikt för osstillbaka till den fulla sysselsättningen. Att dettakräver enorma krafttag och kommer att ta lång tidinnebär inte att vi tvekar. Ju fortare vi kan kommai gång, desto bättre är det.Vi anser att alla resurser och hela det politiskaarbetet nu måste inriktas på att lösa denna viktigauppgift.De flesta i vårt land vill inte ha politiskkonfrontation utan kräver samarbete för att lösalandets problem. Den majoriteten vill inte semotsättningarna öka mellan arbetsgivare ochanställda utan kräver samverkan för att skapa nyajobb.Mot den här bakgrunden är det obegripligt för mighur regeringen kan fortsätta med sinahögerfasoner. Man bryter krisöverenskommelsenmed socialdemokraterna, kör över samtligafackliga organisationer och försämrar arbetsrättenoch arbetslöshetsförsäkringen.Men frågan är om inte regeringens hantering avkommuner och landsting tar alla pris. Först drarregeringen in stora belopp från kommunerna.75 000 personer mister sina anställningar ikommuner och landsting. Några andra jobb finnsinte, varför de flesta, som är kvinnor, går rakt ut iöppen arbetslöshet. Äldreomsorgen försämras,barnomsorgen blir dyrare och barngruppernastörre. Fritidsverksamhet skärs ned och skolanförsämras.Vad händer sedan?Börje säger att kommunerna nog intebör göra sig av med folk. sägeratt han är rädd att man nått gränsen för vadkommunerna tål. säger att han intelängre kan ställa upp på vad som händer medsjukvården.Men vad gör regering och den borgerligamajoriteten i ?Genom kompletteringspropositionen beslutar manatt kommunerna skallbrandskattas på ytterligare 35 miljarder kronor.Det är regeringens viktigaste besparingsförslag.Hur många fler arbetslösa blir detta? 60 000personer till, säger regeringen. Det räcker inte,säger jag. leder regeringens politik tillatt minst 130 000 personer blir arbetslösa ikommunerna. Sparar staten pengar på detta, BörjeHörnlund? Var finns beräkningarna? Här måstearbetsmarknadsministern ge svar.Det som helt tycks saknas i denna regering ärinsikten om vad arbetslösheten kostar i lidande ochekonomi. Vad kostar arbetslösa? Vad betyderdet att av arbetskraften helt slås ut frånarbetsmarknaden? Vilka kostnader fårkommunerna för sociala problem och ökad ohälsa?Statens kostnad för kontantstöd är lätt avläsbar.Enligt regeringen blir den dettabudgetår. Det är ännu en av regeringensfelprognoser. Allt talar för att kontantstödetnärmar sig detta år.Vilka vägar anvisar då regeringen för att ökasysselsättningen?Den första åtgärden är att försämraanställningsskyddet. Det skall ge fler jobb, sägerSAF och arbetsmarknadsministern.I försämrar den konservativa regeringenundan för undan för löntagarna: inga minimilöner,den näst sämsta arbetsrätten i . Blev detökad sysselsättning, färre arbetslösa och fler unga ijobb? Tvärtom, har 10--arbetslöshet,precis som vi. har nästan halvaarbetskraften utanför vad vi menar med vanligaheltidsjobb. har låg produktivitet, högungdomsarbetslöshet, ökande grå och svartarbetsmarknad och ingen kompetensutveckling förhälften av hela arbetskraften.Varför säger inte arbetsmarknadsministern som detär? Det sade ju Arbetsrättsutredningensordförande , klart och tydligt,nämligen att regeringen av ideologiska skäl villminska de anställdas trygghet. Försämringen avarbetsrätten handlar inte om att skapa fler jobb.Det andra sättet är att sänka skatterna föraktieägarna och för dem som äger företagen. Hurdetta skall ge fler jobb går inte heller att förstå. Enförsta förutsättning för att anställa fler människormåste väl ändå vara att företagen kan sälja sinaprodukter. Men när efterfrågan frånkonsumenterna rasar, försvinner också jobb. Det ärdet som är huvudproblemet för svenskhemmamarknad.Det är nu hög tid för en omprövning av denekonomiska politiken och avarbetsmarknadspolitiken.Det behövs en kraftfull stimulans av investeringar,produktion och sysselsättning samt en omläggningav finanspolitiken från passiva utgifter till aktivainsatser för arbete, utbildning och tillväxt.Det behövs en ny arbetsmarknadspolitik med enomläggning-- från kontantstöd till aktiva åtgärder,-- från åtgärder med låg kvalitet till åtgärder medhög kvalitet,-- från arbetsmarknadspolitiska åtgärder till arbetepå den öppna arbetsmarknaden.I vårt program för full sysselsättning vill visocialdemokrater också-- förhindra att fler blir arbetslösa i kommunernanu,-- skapa en näringslivspolitik värd namnet somstöder företagens utveckling,-- fortsätta bygga ut infrastrukturen,-- förbättra förutsättningar för en rättvis regionalutveckling,-- öka utbildningsinsatserna ochkompetensutvecklingen ute på arbetsplatserna,-- forma en modernare arbetsrätt och stimulera tillnya, utvecklande kollektivavtal,förbättra jämställdheten i arbetslivet,-- bekämpa dåliga arbetsmiljöer och skapa det godaarbetet,-- ge de anställda ett ökat inflytande över den egnaarbetstidens förläggning.Fru talman! 600 000 människor skulle vilja gåtill jobbet. Men de kan inte. De får inte plats påregeringen arbetsmarknad.Sverige har blivit ett land med massarbetslöshetigen. Länge var vi ett föredöme i . har viblivit ett varnande exempel.Sedan efterträdde arbetsmarknadsminister har 400 000 löntagareförlorat jobbet.Hur kunde det gå så här illa? Det finns två möjligaförklaringar. Antingen vill regeringen så gärnagenomföra det moderata systemskiftet att denstruntar i att politiken leder till massarbetslöshet.Då bör den avgå av det skälet. Eller också villregeringen inte ha denna arbetslöshet, och då ärden inkompetent. Då bör den avgå för det.Vad vill vi socialdemokrater göra för att få folk iarbete igen?För det första är det orimligt att i vår djupastelågkonjunktur i modern tid förvärra nedgångenytterligare genom en åtstramnings- ochutslagningspolitik. I detta läge måste vi få hjulen attrulla genom att stimulera ekonomin och satsa pånationella investeringar. Den enda vägens politikleder in i en återvändsgränd och måste ändras.För det andra är det slöseri att människor som ärarbetslösa också är sysslolösa. När arbetslöshetenär så hög och pessimismen så stor som , är detviktigare än någonsin att aktivera i stället för attpassivisera de arbetslösa. Det är rena dårskapen attlåta skolbyggnader och människor förfallasamtidigt. Arbetsmarknadspolitiken måsteåterföras till arbetslinjen, så att det blir slut på attvi betalar människor för att gå sysslolösa.För det tredje är det inte klokt att dela utmiljardbelopp till företagens ägare somföretagen har det svårt med både riskkapital ochkrediter. För att få i gång satsningar i företagen --på nya produkter, ny teknik och nya idéer, dvs. detsom ger jobb -- behövs en ny näringspolitik.Längs dessa huvudlinjer -- dra i gång hjulen, brytde arbetslösas sysslolöshet och hjälp företagen attsatsa -- kan vi bryta nedgången och ökasysselsättningen. Detta vill eller kan inte ,, Per och . Därför behöver en ny regering.(Applåder)Anf. 2 (nyd):Fru talman! Problemet medungdomsarbetslösheten överskuggar nu allt. Nydemokrati har uppmanat allapolitiska partier att slänga prestigetänkandet, tabort de politiska skygglapparna, bortse frånpolitiska bindningar och sätta in resurserna påSveriges egen resurstillgång, nämligenungdomarna.173 000 ungdomar är utan arbete. Av dessa är131 000 öppet arbetslösa. Det motsvarar avbefolkningen och avarbetskraften mellan 16 och 24 år.Kostnaden för den totala arbetslöshetenöverskrider 100 miljarder.Arbetsmarknadsfonden, som betalar ut a-kassa,KAS och utbildningsbidrag, hade ettunderskott på 16 miljarder. är det 30miljarder, och det fortsätter att galoppera. Nästasommar beräknas underskottet till 45 miljarder, omens det räcker. Hur länge tänker regeringen låtadetta fortgå?Det faktum att en ung människa måste göra sinentré i arbetslivet som arbetslös är fruktansvärt. Attvara praktikant är inte heller bra för självkänslan.Ungdomarna har rätt att kräva att regering ochriksdag agerar med kraft och skapar riktigaförutsättningar att ge våra ungdomar en riktig starti sitt verksamma liv.Varför är det alldeles omöjligt att ge ungdomarnaen chans att komma in på arbetsmarknaden och attskaffa sig en gedigen yrkesutbildning? Varför är detså omöjligt att låta ungdomar få åtnjutalärlingsplatser direkt ute på företagen? Där finns juredan den maskinella utrustningen, erfarnahandledare och meningsfull ochproduktionsinriktad utbildning.Det fanns tidigare industriskolor i företagen. Varför är det så omöjligt attlåta ungdomarna samköra en sådan utbildning medteoretisk utbildning? Varför är det så omöjligt förregeringen att anamma Ny demokratis förslag omen helt ny lärlingsutbildning av den typ som finnsi , anpassad till svenska förhållanden? Viden utfrågning av ett antal ungdomar svaradeöver att de såg positivt på förslaget.I är ungdomsarbetslösheten ett parprocent. Det skall jämföras med de svenskasiffrorna. Hur många miljoner eller miljarderskattekronor skall betalas ut innan regeringen tarNy demokratis förslag och stöper om det till sitteget?I våras föreslog vi att arbetsgivarna skulle få betalaförslagsvis 2 500 för utnyttjande avungdomspraktikanter. Detta skulle villkoras medlöfte om en förlängd provanställning. Givetvisskulle lönen höjas upp till normal nivå av staten.På detta sätt skulle arbetsgivare och ungdomarkunna samarbeta under normala förhållanden.Ungdomarna skulle få chansen att känna ettegenvärde.Arbetsmarknadsministern framförde personligenatt det var ett orealistiskt förslag. , efter Xmiljoner eller miljarder kronor, kommer enligtuppgift ett förslag som bygger på Ny demokratisförslag. Är det bra? Nej, det är skrämmande.Ungdomspraktiken och ALU var tänkta att varasistahandsåtgärder. I stället har de blivitförstahandsåtgärder och genom sin utformningbidragit till konkurrenssnedvridning och förlust avriktiga jobb. ALU är ju inkörsporten till evinnerliga-kassa. När skall regeringen reagera?Hur många miljoner eller miljarder skall det kostainnan någonting händer? Vi inom Ny demokratihar länge krävt åtgärder som skapar riktiga jobb.Lyssna på de vanliga människorna som hardirektkontakt med problematiken ute iverkligheten istället för att dra en utredning ilångbänk!Inom Ny demokrati engagerar vi oss speciellt förungdomar samt för småföretagen. Vi har upplevten utveckling där regeringen i stället för att sätta inkraftresurser för dessa målgrupper gör fruktlösaförsök att gå Socialdemokraternas planekonomi tillmötes och spikar ihop s.k. krispaket.Krispaket är, som vi alla nu vet, överenskommelsersom man överger . Resurserna ägnassedan åt att försöka få fram vems fel det var attöverenskommelsen inte höll. Det är tydligenviktigare för regeringen att samarbeta medSocialdemokraterna och tillgodose dem än attaktivt arbeta mot arbetslösheten.Officiellt säger sig regeringen föra en kamp motarbetslösheten. Hur kan man säga det, när detbevisligen bara blivit halvmesyrer?I arbetsmarknadsutskottet liksom i de flesta utskottsorteras motionerna i högar. Det finns en hög förregeringspartiernas motioner och en föroppositionens motioner. Av motionerna i denförsta högen kan man eventuellt åstadkommapositiva skrivningar, och motionerna i den andrahögen -- oppositionens -- är redan på förhandavslagna.Då vi inom Ny demokrati kom in iriksdagen direkt från verkligheten och ännu intehade fått de obligatoriska skygglapparna,förvånade det mig varför inte regeringen ochutskotten plockar russinen ur kakan och tar vara påguldkornen i motionerna. Nej, det är nu bara så attregeringens proposition i ärenden skall gälla,oavsett innehåll och innebörd.Detta förhållande föranledde oss inom Nydemokrati att föreslå att alla motioner skall skrivasutan partibeteckningar och namnunderskrift, nunär verkligen är i kris. Då kanske interegeringen skulle behöva skämmas för att anta enmotion eller delar av en motion som kommer frånoppositionen.Detta förslag om nytänkande var naturligtvisalldeles för bra. Dessutom kom det från Nydemokrati, varför det avslogs.Vi är nästan säkra på att det inom en viss tidkommer att dyka upp igen i ny skepnad -- somproposition från regeringen. Detta sker med mångaav våra förslag.I och för sig får man vara glad över att sunda idéertill slut genomförs, men varför måste samhället --skattebetalarna -- på grund av prestige innan dessha förlorat miljontals eller miljarder skattekronor?Vi försökte bryta slentriantrenden och föreslå attarbetsmarknadsråden skulle tillsättas efterkompetens och inte efter politisk ochorganisatorisk tillhörighet. Det blev naturligtvisblankt avslag på våra motioner. Efter X miljonerkronor presenterades innebörden av vår motion iform av en proposition från regeringen.Anhöriga till småföretagare som tvingats görakonkurs och som själva tvingats sluta sina jobb harsedan 20 år tillbaka inte haft möjlighet att erhållaa-kassa på grund av släktskap med företagaren. Nydemokrati uppmärksammade och påtaladeproblemet och engagerade sig i frågan. Orsakenvisade sig vara att AMS i sin regelbok för a-kassorna inte återgivit innehållet i proposition 56från 1973 i dess helhet. Ny demokrati fick utskottetatt uppmana regeringen att återkomma medlagförslag i ärendet.Nyheten om den seger Ny demokrati vunnit försmåföretagarna kom att publiceras på en helsida itidningen . Regeringen, representeradav arbetsmarknadsministern, sade sig hagenomdrivit rätten för anhöriga till företagare attliksom alla andra löntagare fåarbetslöshetsersättning. Efter X antal tragedier ochX antal miljoner eller miljarder har Ny demokratissunda förnuft vunnit.LAN köper som bekant upp utbildningsplatser frånAMU. Arbetsförmedlingarna fyller upp dessaplatser i den utsträckning utbildningsbidragenräcker. Det har saknats koordination. Det harinneburit bl.a. att många kurser som betalats medskattebetalarnas medel varit tomma, eftersomutbildningsbidragen har tagit slut.Återigen var det Ny demokrati som påtaladeförhållandet, vilket nu efter X antal miljoner ibortkastade skattepengar börjat åtgärdas. Detfinns tyvärr ytterligare exempel.Alla, från höger till vänster, talar om att detär i de små och medelstora företagen somframtidens jobb finns. Jag skulle vilja påstå att detenbart är en läpparnas bekännelse, för att användaMona favorituttryck. Socialdemokraternahar aldrig underlättat för företagare, gör det inte nuoch kommer tydligen aldrig att göra det. Om partietkommer tillbaka till makten skall skatterna höjasigen, arbetsrättsliga regler återställas till vad dealltid har varit och företagare återigen jagas,eftersom de profiterar på löntagarna. Det har manalltid hört.Socialdemokraterna har mig veterligen inte ettenda förslag till hur man skapar riktiga jobb i desmå och medelstora företagen.I går speglades det i TV hur Socialdemokraternasbundsförvanter, Elektrikerfacket, går till strid motSverige och skattebetalarna. Ett litet företag iSverige har kanske bara råd att ha en elektrikeranställd på halvtid. Elektrikern själv vill och måstejobba samt tycker dessutom att det är jättebra förhonom. Facket insisterar på att han skall säga uppsig, eftersom de tycker att småföretagen gott kananställa honom på heltid. Detta protesterarelektrikern emot. Han har mage att sätta sig uppmot facket. Han har uppmanats att säga upp sig,börja stämpla och hålla tyst. Om han inte gör detskall man se till att han blir avstängd från a-kassan.Facket gör nu allt som står i dess makt för att sättakrokben för företagaren.Om facket lyckas blir det konkurs, vilket inte baradrabbar elektrikern med eventuell familj utan ävensmåföretagaren med eventuell familj, leverantörerm.m. En kedjereaktion uppstår. Vem får betala?Jo, det får de svenska skattebetalarna, oavsett omde har arbete eller inte. Sensmoral: fackets maktmåste brytas.Vad gör då regeringen? Som jag tidigare anfört mest ägnat sig åt halvmesyrer. är det en nyhalvmesyr på gång, nämligen ändringar iarbetsrätten.Eftersom arbetsmarknadsministern redan vet attSocialdemokraterna enligt egen utsago kommer attriva upp alla förändringar i arbetsrätten vid etteventuellt systemskifte, vore det väl på plats attgöra något rejält för småföretagen. Vad har man attförlora?Ny demokrati anser att företag som har under 25anställda inte borde omfattas av några som helstturordningsregler. Många småföretag skullekomma ur den förlamande tvångströja somarbetsrättslagstiftningen satt dem i. drarföretagen ned på verksamheten, eller satsar påövertid istället för att satsa på nyanställningar.I dag sysselsätter man folk i stället för att ge folkarbete. Om man har a-kassa, beredskapsarbeteeller går på ett får man inte arbetamed något som kan konkurrera med den ordinariearbetsmarknaden, som det heter. Det blir i ställeten evig rundgång av tillfällig sysselsättning.Tänk om man hade förstått att företag medgoda affärsidéer, som sköts på ett normalt sätt, iprincip inte behöver några bidrag. en god jordmån att kunna växa ochverka i. Man måste bl.a. kunna låna pengar tillförmånliga villkor. nekar bankerna företagmed lovande affärsidéer och godautvecklingsmöjligheter krediter, vilket ofta ledertill onödiga konkurser. Bankerna dödar alltså sinaegna kunder, vilket osökt leder oss in på att detprimära är att få ned räntan.Vi har gett en mängd olika förslag. En viktigförutsättning är alltså att investeringsräntornasänks så att alla som vill ha ett investeringslånbereds tillfälle till detta. Även varje kommun skullemed en mycket låg ränta få låna till att renoveraskolor, avloppssystem m.m. som kan vara till glädjeför kommunens invånare.Dagens arbetslöshet hade inte haft den omfattningsom den har om man satsat på småföretagen,vilket man inte gjorde. Om man gjort som vi sagt,dvs. att sänka arbetsgivaravgifterna till16 %, hade man hjälpt upp det hela.Jag är snart klar, fru talman.Anf. 3 TALMANNEN:Den medgivna taletiden har gått ut.Anf. 4 (nyd):Fru talman! Jag skall bara avsluta.Det är alldeles onödigt med dennarekordarbetslöshet. I skulle vi kunna skapanya arbetstillfällen för alla om regeringen verkligenville detta.(Applåder)Anf. 5 () replik:Fru talman! räknade upp alla deintitiativ som hon ansåg sig ha varit ensam om attha tagit i denna kammare och iarbetsmarknadsutskottet.