prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — Det vet ju ocksåAllan Larsson.Därför blir det så schizofrent att å ena sidan höraAllan hålla ett långt anförande här ikammaren om svensk ekonomisk politik, där haninte nämner de restriktioner som utlandsberoendetinnebär, och å andra sidan höra en diskussion om varför det är viktigt attSverige skall gå med i EG, där han säger att justarbetslösheten är ett skäl till varför vi vill gå med.Man skall kunna bekämpa arbetslösheten i etteuropeiskt sammanhang.Allan efterfrågar alltså en ekonomiskpolitik och ett samförstånd om den ekonomiskapolitiken över blockgränsen. Jag efterlyser frånAllan en ekonomisk politik som fungeraröver nationsgränsen.Anf. 104 () replik:Herr talman! är en ekonom avfacket. Det är inte jag. Ändå kan vi komma framtill vissa beröringspunkter. Jag är också reserveradinför ofinansierade momssänkningar. Jag serproblemen med dem. Jag ser det höga finansiellasparandet i hushållssektorn.Vänsterpartiet föreslår en momssänkning för attstimulera efterfrågan, . Vi föreslåratt man finansierar det. Vi har föreslagit enmomssänkning från till och från 21 %till . Vi finansierar den i dess helhet medåtgärder på inkomstskattesidan. Detta tar vi frångrupper som är tämligen välbeställda. De är intejätterika, men vi tror att det är dessa grupper somhar bäst möjligheter att spara. Man kallar detsäkert på ekonomspråk för marginellsparbenägenhet.Vi vill föra över dessa pengar till en grupp som harringa möjligheter att spara. De får dessa pengargenom en sänkt mervärdesskatt. Då är vi säkra påfördelningseffekten. Vi tror att detta skulleinnebära en ökad efterfrågan. Jag kan inte se någrasystemfel i vår lösning. Kan senågra systemfel i vår lösning?Ni vill ju spara i kommunsektorn, B är fackekonom, och ni vet attkommunal konsumtion inte har ökat . Det var transfereringarna som ökadeexplosionsartat . Varför väljer nidå att dra in på kommunsektorn ochgöra litet på transfereringssidan?Jag vet att man får besparingar i statsbudgeten ochkommunbudgetar genom att dra in och avskedapersonal. Men får man någon samhällsekonomiskmakrobesparing med en sådan åtgärd?Anf. 105 ():Herr talman! Låt mig börja med kommunerna. Omjag minns rätt, , ökade antaletanställda i kommunerna med ungefär 10 000människor . Det är inte denutveckling som beskriver här.När det gäller kommunerna är alternativet inte gör något alls. Det kommer att ha mycketstarkare negativa effekter på kommunerna än deåtgärder som regeringen nu vidtar. Allting förblirinte oförändrat om regeringen sitter med armarnai kors. Då skulle den ekonomiska utvecklingen bliännu sämre. Förlåt, , jag menadesämre än alternativet.Då skulle t.ex. räntorna gå upp. Förtroendet försvensk ekonomisk politik skulle bli betydligt sämre.Det skulle i sin tur undergräva hela denekonomiskt-politiska strategin. Om man inte driverungefär den ekonomiska politik som regeringengör, inkl. politiken gentemot kommunerna, skullealternativet vara betydligt sämre.Jag vill understryka att regeringen ger tillbaks fyramiljarder kronor till kommunerna. Det är ingenliten summa. Jag förstår inte varför förtränger denna åtgärd.Om vi skall ha höga skatter i samhället kan man jufundera över vilka skatter som skall vara höga ochvilka skatter som skall vara låga. Då är faktisktmomsen en bra skatt att ha hög. Den har småsnedvridande effekter jämfört med det som jagförstod att talade om med högainkomstskatter med stora skattekilar.Anf. 106 ():Herr talman! Stora skattekilar bör undvikas. Men vårt förslag till slopat grundavdraghöjde inte marginalskatten nivån och gavändå . Vårt förslag om att höjastatsskatten höjer förvissomarginalskatten. Det finns andra europeiska ländersom lever med en skattenivå på och defungerar alldeles utmärkt.Vi hade ett finansierat förslag för att ökaefterfrågan. må nog erkänna att urkonjunkturell synpunkt är det finansiellahushållssparandet nu alltför högt. Detta hade variten åtgärd för att dämpa det och få fart på Sverige.När det gäller kommunerna var andelen av BNPdensamma som . Den har t.o.m. minskat. Det är klart att detblev en viss ökning av sysselsättningen ikommunsektorn. Vi hade ju ekonomisk tillväxtunder 80-talet och fler sysselsatta. Men privatatjänster ökade dubbelt såmycket som den kommunala konsumtionen, var där man hade dålig kontroll påverksamheten. Det skedde en för snabb ökning avden privata tjänstesektorn och av privatkonsumtion. Det var där problemet låg.Att nu dra in på kommunsektorn är att få fler iarbetslöshet. Alternativet är givetvis inte att integöra någonting. Alternativet är att höja vissaskatter och att göra utgiftsminskningar itransfereringssystemen.Det finns två stora transfereringssystem -- ett påhushållssidan och ett på företagssidan. Det påföretagssidan är inte litet det heller. Det nämnsnästan aldrig, men transfereringarna uppgår på detområdet till långt över 50 miljarder. Det finnsmycket att hämta även där.Vi föreslår alla dessa tre saker. Vi har settsambandet. Skattekvoten är fallande. Jag tror attdet är fråga om 100 miljarder. Allt är inte riktadeskattesänkningar. Det har också skett förändringari konsumtionsbeteendena vilka resulterat iskattesänkningar på mervärdesskatteområdet.Låt oss göra något åt detta inkomstbortfall genomatt få fler i arbete, och genom att låta människorstanna kvar i arbete i kommunerna i stället för atttvingas ut i arbetslöshet. Rädda skattebasen, ochskapa ett effektivare skatteindrivningsväsende. Dåkan vi täcka upp detta. Men slå inte motkommunerna. Ni kör bara ut människor iarbetslöshet.Anf. 107 () replik:Herr talman! Som jag sade i mitt anförande skallexpansionen ske genom att man får sänkta räntoroch förhoppningsvis en något stigande kronkurs.Detta anknyter till det här sade omkommunerna och medborgarnas efterfrågan. Viden stigande kronkurs får människor en ökadköpkraft för den lön de har. Inflationen blir lägre.Människor får en ökad köpkraft, och på detta sättökar den inhemska efterfrågan på varor ochtjänster. Därmed ökar företagenslönebetalningsförmåga och skatteintäkterna tillstat, kommuner och landsting.Vad som påverkar sparkvoten, dvs.hushållssparandet i , kan diskuteras. Dethar analyserats mycket. Det är inte lätt att ta redapå exakt vilka åtgärder som påverkarhushållssparandet. Men det förefaller i dagenssituation mycket sannolikt att den stora ökningen ihushållssparandet beror på en allmän osäkerhet,som har byggts upp , vad beträffararbetslöshet. Det gäller kanske också tilltron tillpensionssystemet.Det enda sättet att komma till rätta med detta är attfå tillbaka sysselsättningen och få en stabil grundför de sociala transfereringssystemen så attmänniskor uppfattar att är på väg tillbakstill en stabil ekonomisk utveckling. Det är dettasom regeringens politik syftar till och som den förnärvarande också lyckas med. Det återspeglar sig iolika former, t.ex. den framsida av tidningenAftonbladet som här tidigare visades upp.Anf. 108 () replik:Herr talman! Jag begärde egentligen ordet för attkonstatera att den imponerande skara av talare frånden borgerliga sidan som paraderar i dennadebatt -- fem riksdagsledamöter och ett statsråd --är mobiliserade för att försvara tivolipakten ochangripa det socialdemokratiska alternativet underfyra, fem gånger så som jag har till mittförfogande för att föra debatten.Folkpartiet har tydligen den svåraste situationen,och måste ha två företrädare för att kunna klara sigi debatten. Jag kommer, med tanke på att timmenär sen, att det är många talare kvar på talarlistanoch att vi skall ha en votering , attkoncentrera mina inlägg och min debatt medFolkpartiet till finansminister . skall inte uppfatta det som någonoartighet att jag gör detta, utan enbart som enartighet mot kammarens övriga ledamöter.Anf. 109 () replik:Herr talman! För att bidra till denna sparsamhetskall jag nu avbryta min replikväxling.Anf. 110 ():Herr talman! Jag kan tyvärr inte vara lika sparsam,utan tänker använda åtminstone de flesta minuterav min anmälda taletid till mitt anförande.Uppgörelsen mellan regeringspartierna och Nydemokrati är utifrån kds perspektiv på det helataget en sakligt bra uppgörelse. Regeringenslångsiktiga saneringsprogram kommer att fåriksdagens godkännande liksom riktlinjerna förpenningpolitiken. Ny demokrati stöder nunödvändiga kort- och långsiktiga besparingar ochhar därmed tagit på sig ett moraliskt ansvar attfullfölja detta i kommande riksdagsbeslut.Den sänkta momsen på resor, hotell, camping ochskidliftar kommer att stimulera turismen, menockså sänkta kostnader för resor till och frånarbetet. För en stockholmare med månadskort, föratt ta ett exempel, kommer det att innebära sänktakostnader med per år.Detta är också, som jag ser det, ett led i skapandetav ett mer differentierat momssystem. Vikristdemokrater tror inte att svensk tjänstesektorkan utvecklas på det sätt som vore önskvärt om denbeslastas med full moms. Orsaken är att en så högandel av tjänstesektorns kostnader är arbetskraft,vilken redan är högt beskattad.Den nu föreslagna momssänkningen ser jag som ettförsta steg i riktning mot en generell sänkning avmomsen på tjänster. Jag noterar också medtillfredsställelse att statsminister hardeklarerat att han stöder utvecklingen mot ensärskild tjänstemoms. Kds kommer att fortsätta attdriva på i detta arbete.Det som oroar mig mest i nuvarandebekymmersamma ekonomiska läge är situationenpå arbetsmarknaden. När var åttonde arbetstagarehar hamnat utanför det vanliga förvärvslivet fåringen möda sparas på att finna lösningar somlindrar arbetslöshetens gissel. Att förhindralångtidsarbetslöshet och social utslagning måstevara ett huvudmål för regering och riksdag. Somkristdemokrat känns det angeläget att betona allamänniskors lika värde och rättigheter, oavsett omman har eller för tillfället är utan ett fast arbete. Vikopplar kanske tyvärr alltför mycketmänniskovärdet till enbart vad vi gör och inte vadvi är.Allan sade i sitt inlägg att vi aldrig får vänjaoss vid en hög arbetslöshet. Jag håller med om det.Det är bra sagt. Jag tror också det finns en fara vänjer sig vid en hög arbetslöshet om denbestår under en alltför . Det finns helleringen anledning att betvivla Socialdemokraternasärliga engagemang för de arbetslösa. Men jagmåste ändå beklaga att Socialdemokraterna så lättfaller in i demagogi och osunda beskyllningar närman kommer in på detta område.Man får gång efter annan höra ledandesocialdemokrater anklaga regeringen ochregeringspartierna för att medvetet ökaarbetslösheten. Visst har regeringen ochoppositionen olika uppfattningar om hur denekonomiska politiken skall skötas för att varaktigtminska arbetslösheten. Men att påstå att den icke-socialistiska regeringen inte gör något eller inte villgöra något åt arbetslösheten är tecken på en mycketlåg debattmoral.Under de sedermera ''sammanbrutna''förhandlingarna om a-kasseersättningen fördesenligt mitt tycke konstruktiva samtal för att ta framde bästa åtgärderna på kort sikt för att lindraeffekterna av arbetslösheten och gå välförberedd in i en vändande konjunktur. Det mestaav detta återfinns också ikompletteringspropositionen och i det betänkandesom vi skall ta ställning till här i kammaren.Det innebär att regeringen och majoriteten utöverredan mycket omfattande satsningar tar framresurser för ytterligare mer än 100 000 arbets- ochutbildningsplatser. Regeringen har också börjattitta på åtgärder för att öka ungdomars möjlighettill fast arbete efter avslutad praktik genom t.ex.sänkta eller slopade arbetsgivaravgifter. Det ärnågot som vi kristdemokrater tycker är bra, och dethar vi förordat.Kommande budgetår uppgår regeringenssatsningar mot arbetslösheten till nästan 50miljarder kronor. Det innebär att mer än 300 000människor kommer i åtnjutande av direktaarbetsmarknadspolitiska åtgärder och att detdessutom skapas ca 90 000 nya utbildningsplatsernästa år. Till detta kommer ROT-programmet.Socialdemokraterna låter sig inte nöja med detta,utan drämmer till med ytterligare 20 miljarder iutgiftsökningar för staten. Men efter diversematematiska trollkonster förvandlas detta till 3miljarder för ca 100 000 jobb. Det är duktigträknat.När regeringen avsätter förinfrastruktursatsningar drämmer Socialdemokraterna tillmed ytterligare 100 miljarder. Därmed kan mantillfredsställa alla lokala opinioner som finns runtom i landet.Men någonstans på vägen från trafikutskottet tillfinansutskottet, vilket vi också kommer att se när vii dag fattar beslut, har detta bud försvunnit. I vilketfall går det inte att utläsa i socialdemokraternasreservationer och budgetalternativ var man skall tadessa pengarna. Det framgår inte heller när manläser texterna noga. Det är kanske så att deupptäckt att de närmar sig valdagen och att dekanske tvingas ta ansvar för sina löften.Även , , anklagarnumera socialdemokraterna för ekonomisktlättsinne och överbud. När vi nästa gång har vårasamtalsrundor i finansutskottet kanske vi skalllyssna litet mer på ; de kanske harmer att bidra med än vad Socialdemokraterna har.Hittills har inte Socialdemokraterna visat någonkonstruktiv vilja att diskutera exempelvisbesparingar, eller visat insikt om budgetbalans. Detverkar som om är ganska nöjd medriksdagsmajoriteten. Han säger också att han villspara på transfereringarna till företag och hushåll.Det kanske vore klädsamt om vi fick höra litet merom vilka besparingar och bidrag tänkt sig. Det kanske kan utgöra underlag fördiskussioner framöver.Allan vill stimulera ekonomin ochanklagar regeringen för att strama åt för mycket. Vikan konstatera att det finns en internationellt setttämligen aktiv finanspolitik inbyggd i statsbudgetoch arbetslöshetsförsäkring. Uppskattningsvis ärdet som underinnevarande år satsas på arbetsmarknadspolitik ochunderstöd, vilket i praktiken är just en expansivfinanspolitik. Till detta kommerinfrastrukturinvesteringar på en högrenivå än och ett ambitiöst ROT-program.Låt mig citera en av talarna i dagens finanspolitiskadebatt. Det är ett citat från den allmänpolitiskadebatten här i kammaren den 11 oktober 1990:Regeringen kommer inte att motverka en fortsattnedgång i den ekonomiska aktiviteten med enallmän påspädning av efterfrågan. Erfarenheternafrån tidigare försök här hemma och utomlands ärinte goda.Samme talare anförde i den allmänpolitiskadebatten : Vi skall nu driva enstram finanspolitik som håller den offentligasektorn i strama tyglar så att vi inte skapar en pressoch ett inflationstryck den vägen.Samme man, , har nuuppenbarligen -- -- plockat framspenderbyxorna.Jag vill nu fråga om dessaerfarenheter från tidigare försök här hemma ochutomlands inte gäller längre. Har det kommit framnya erfarenheter? Har läst nyaläroböcker, eller varifrån kommer den nya insiktenom att just den ofinansierade skattesänkningen ochliknande efterfrågestimulans skall vara lyckosam?Allan brukar ju kritisera regeringen för attsyssla med ofinansierade skattesänkningar. Det ärprecis det nu vill pröva på.Som har redovisat är den troligaeffekten av en sådan politik i dagens läge inte att viökar den inhemska efterfrågan, utan tvärtomkanske sänker den ytterligare genom exempelvissänkt kronkurs och högre räntor.Finanspolitiken måste inriktas på att eliminera deoffentliga underskotten, genom stegvisabudgetförstärkningar. Ikompletteringspropositionen föreslås ettsaneringsprogram på fram till1998. Ur etisk synvinkel tycker jag att det är viktigtatt vi inte fortsätter att vältra över statsskulden ochskuldbördan på våra barn och barnbarn.Socialdemokraterna redovisar i sin motion nästanenbart skattehöjningar för att lösa dessa problem.De för ett resonemang som tyder på att de serproblemen enbart som ordinärakonjunkturproblem. , tidigarerådgivare till och ,avfärdade i en artikel härförleden alla tankar på attett minskat sparande skulle skapa fler jobb. Ettökat sparande innebär förvisso på kort sikt enefterfrågeminskning men är långsiktigt nödvändigt.Detta omställningsproblem kommer vi att tvingasta oavsett när vi väljer att låta detta långsiktigtriktiga beteende slå igenom. Sensmoralen, enligtEklund, vilken jag mer än gärna instämmer i, är attdet inte är beslutet att börja ett sunt liv som ärproblemet, utan det tidigare osunda levernet.Jag kan inte låta bli att särskilt reflektera över attSocialdemokraterna kommer fram till att ettslopande av vårdnadsbidraget innebär en besparingi förhållande till regeringens förslag. Eftersomnågot förslag om vårdnadsbidrag ännu inteföreligger måste den principiella innebörden avdetta ställningstagande vara attSocialdemokraterna avvisar reformen, men ärberedda att obesett godta regeringens förslag tillfinansiering. Det är faktiskt att gå längre än vadt.o.m. Ny demokrati vågade när man stöddekompletteringspropositionen.Socialdemokraterna är alltså frimodigare än så.Det kanske vi kan ta som en positiv gest.Jag vill också kort kommentera debatten mellanLars och omkommunernas ekonomi. Jag håller delvis med omden kritik som riktar mot AllanLarsson. Reservation 79 i betänkandet underrubriken handlarom regeringens förslag om realt oförändradoffentlig konsumtion -- de 35 miljarderna.Socialdemokraterna skriver: Det är en besparingendast i förhållande till en tänkt ökning i vård,utbildning, omsorg och annan offentligkonsumtion -- en ökning som ingen över huvudtaget hade räknat med. Ingen, det måste inkluderaSocialdemokraterna. Det innebär alltså att maninte har räknat med någon mer än realt oförändradkonsumtion. Därmed är den kritik som LarsBäckström riktar mot ochsocialdemokraterna riktig, och de frågor som hanställer är värda att få svar på.Avslutningsvis skulle jag vilja betona att det intebara är de traditionella ekonomiska besluten somavgör om våra barn och barnbarn kommer att fåuppleva välstånd. Värderingarna i ett samhälle ärav största vikt för att skapa en god jordmån förekonomisk utveckling. Det är viktigt att vi inser attmoral och etik formuleras i ett samspel mellan deicke-materiella värderingar som odlas i ett samhälleoch de ekonomiska belöningssystem som skapas.Om hederlighet poängteras i skola och familj ochsamtidigt uppmuntras genom skattesystem ochlagstiftning förstärker de varandra. Brist på sundavärderingar i ett samhälle tillsammans med enekonomisk politik som uppmuntrar ett felaktigtekonomiskt beteende leder däremot till oerhörtnegativa effekter för statsbudget, sysselsättning ochekonomisk utveckling.Detta samspel mellan materiella och icke-materiella faktorer uppmärksammas tyvärr intetillräckligt ofta i den ekonomiska debatten. Jagtycker dock att ett trendbrott har skett.Finansplanerna sedan valet berör detta viktigasamspel. I kompletteringspropositionen betonasexempelvis vikten av samhällets förankring i en godetik för en väl fungerande ekonomi. Genom attlyfta fram dessa resonemang tar man ett första stegmot att koppla ihop ekonomi och etik i denekonomiska politiken.Jag hoppas att det skall bli lika naturligt attdiskutera kopplingen etik och ekonomi som detbörjat bli att diskutera kopplingen miljö ochekonomi. Etik och miljö hör också intimt sammaneftersom båda betonar långsiktighet ochansvarstagande. Låt oss hjälpas åt så att dessabegrepp får prägla svensk ekonomisk debatt underresten av . Kanske bidrar vi därmed pådet mest effektiva sättet till våra barns ochbarnbarns framtida välstånd.Med det vill jag önska kammaren en trevligsommar.Anf. 111 () replik:Fru talman! trodde att jag varganska nöjd med regeringen; på den punkten harStefan Attefall helt fel. Jag upprepar: helt fel.Jag är nöjd med två saker: Att man har höjt skattennågot för högre inkomstgrupper, och att man harsänkt mervärdesskatten på resor. Det är en frågasom vi har drivit . För övrigt är det inte mycketatt vara glad över; knappt något alls. Ett rätt görinte att man kommer att få de betyg som regeringeninför; det blir inga överbetyg, det blir inte ensgodkänt.Vi är kritiska mot fördelningspolitiken; att man integör tillräckligt mot arbetslösheten.När det gäller frågan hur vi vill spara vill jag när detgäller transfereringarna säga att det blir inombostadssubventionssystemen och påsjukförsäkringar -- vi har ju föreslagit sänkt tak. Vihar haft en motion om att se över barnbidragenskonstruktion; i skattereformen, kompenserade maden sneda fördelningseffekten med att höjabarnbidraget, det gynnande ju även dem som hademycket goda inkomster.Vi har lagt fram en hel del förslag på det härområdet. Men vi säger: Slå inte mot kommunerna!Staten transfererade 1993 -- jag har kontrolleratdessa siffror -- 76 miljarder till kommunsektorn,156 miljarder till hushållen och 62 miljarder tillföretagssektorn. Ni riktar in er enbart påkommunsektorn och glömmer de två andrasektorerna. Det är jag djupt kritisk mot.Vi för väldigt gärna en konstruktiv diskussion ifinansutskottet. Någon har sagt i ett TV-programsom jag tittat på: Är du inte en del av lösningen, ärdu en del av problemet -- det vill inte jag vara. Jagvill vara en del av lösningen. Men ni måste börjaföra en fördelningspolitik. Om ni inte gör det, blirdet inte möjligt att tala med oss. Därför kommerdet nog inte att gå att tala med oss. Vivänsterpartister får nog vänta tills det blir en annanregering där Socialdemokraterna ingår. Då kan vinog lättare föra diskussioner i utskotten.Anf. 112 ()replik:Fru talman! Det är intressant att diskutera dessasaker med , som ändå intar enkonstruktiv attityd. Men för den skull kan vi haolika värderingar och uppfattningar i skildasakfrågor.Jag sade att bör vara nöjd medregeringen. Jag menar då självfallet relativt sett ochjämför med Socialdemokraterna. Med den härregeringen har vi fått sänkt moms på maten -- endifferentierad moms -- och de förändringar igrundavdraget som tycker är ett stegpå rätt väg. Men med Socialdemokraterna fickVänsterpartiet bara en momsutredning -- det varallt som åstadkoms under Socialdemokraternas tid.Lars måste kanske välja mellan tvåonda ting. Jag har lätt kunnat summera poängen.Det står åtminstone 2--1 till nuvarande regering,om momsutredningen räknas som en seger förVänsterpartiet.Vi kan gärna föra vidare diskussioner. Det är ju justnär man börjar diskutera och föra fram olikasynpunkter och förslag på hur sparandet kan skeoch när man kan komma med konstruktiva bidrag idebatten som det blir intressant att samtala ochdiskutera. Jag är mycket tacksam förVänsterpartiets insikt och hållning här.Vidare har jag med intresse läst Vänsterpartietsbudgetmotion. Jag kan bara konstatera attVänsterpartiet har en hållfastareekonomisk motion än Socialdemokraterna. Det ärbara att gratulera . Däremot är detallvarligt att jag måste beklagaSocialdemokraterna.Lars säger att besparingarna bara skallgöras i kommunerna. Så är det inte. Jag tror att detvar som sade att de får 4,2miljarder mera. Men att det skett besparingar inomden kommunala sektorn beror på att den offentligasektorns delar hänger ihop -- dvs. kommunerna,landstingen och staten. Underskotten är gigantiska.Därför är det orimligt om den ena delen ökar sinaresursanspråk, medan den andra har storaproblem.På många olika sätt måste man försöka minskaunderskotten på alla möjliga nivåer och håll. Dåmåste man också göra allt man kan inom denkommunala sektorn när det gäller att effektivsera,rationalisera och finna nya vägar framåt för attdärmed minska kostnaderna.Jag håller med om att det inte är vare sig lätt ellerroligt att fatta besparingsbeslut. Jag tror attkommunerna har klarat besparingar inomkommunsektorn ganska bra. Men självfallet ärockså jag bekymrad för hur det blir i fortsättningen.I första hand är det nog inte ett enskilt sparbeslut idenna kammare som är ett problem förkommunerna, utan problemet är de minskandeskatteintäkterna och ekonomin, som totalt sett är iobalans. Där finns hotet mot de gamla, sjuka ochsvaga. Det handlar alltså inte om exakt hur mångakronor som fördelas i statsbidrag. Det är ju inteenbart de pengarna en kommun har att röra sigmed.Anf. 113 () replik:Fru talman! Det är förändringarnas tid. Man skallförsöka se till vad som enar osv. blir manförvånad över att man kan hitta gemensammapunkter.