prot · GH0933 · 1993-11-30 00:00:00 — Jag lovar också att hålla ögonen öppnaoch följa utvecklingen på området.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1993/94:171 omnäringsfrihetenAnf. 79 Näringsminister ():Fru talman! har, mot bakgrund avvissa bojkottåtgärder mot skogsavverkning iVilhelmina allmänningsskog, frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att garanteranäringsfriheten i landet och att hålla bådeallmänningsdelägare och företag skadeslösa.Rätten till enskilt ägande och friheten att starta ochdriva företag är sådana grundläggande fri- ochrättigheter som enligt regeringens uppfattning börha grundlagsskydd i förhållande till det allmänna.Ett lagförslag till ett grundlagsskydd föregendomsrätten och näringsfriheten bereds förnärvarande på grundval av Fri- ochrättighetskommitténs betänkande ''Fri- ochrättighetsfrågor'' (SOU 1993:40).Vad tycks efterlysa är emellertidett annat och vidare skydd för en frinäringsutövning, nämligen att företag skall, genomspecifikt näringspolitiska medel, fredas frånekonomiska effekter av aktioner, opinioner ochbojkotter från utomstående ideella organisationer.Ett sådant näringspolitiskt skydd skulle enligt minuppfattning föra alltför långt och berör i grunden enannan grundläggande demokratisk rättighet,nämligen rätten att fritt föra fram åsikter och bildaopinion. Inskränkningar i denna grundlägganderättighet kan endast komma i fråga i undantagsfalloch under de förutsättningar som anges iregeringsformen.Eventuella tvister mellan enskilda parter i ettsärskilt fall är en fråga för de allmänna domstolarnaoch inte för regeringen.Jag ser från näringspolitiska utgångspunkter ingenanledning för regeringen att vidta någon åtgärd ifrågan.Anf. 80 (-):Fru talman! Jag får först tacka för svaret på frågan.Jag vill understryka att jag aldrig har ifrågasatt ochheller inte kommer att ifrågasätta dendemokratiska rättigheten att fritt föra fram åsikteroch bilda opinion. Jag menar inte att det skall görasnågra inskränkningar därvidlag. Vad jag har pekatpå är resultaten av osakliga kampanjer från vissaorganisationer och sammanslutningar. Jag anserinte att det här är fråga om en tvist mellan enskildaparter.Man har i detta fall följt alla lagar och förordningaroch även gått mycket längre än vad lagenföreskriver, men man har ändå blivit utsatt för ensådan kampanj att man får svårigheter att sälja sittvirke. Det räcker inte heller med att dessaorganisationer har agerat. När äganderätten hotasrusar regeringen själv till genom att utse enförhandlingsman som talar om att byta eller köpa inmarken i fråga. Det kan väl inte vara någon skillnadmellan lägen där enbart enskilda ägare berörs ochlägen där, som i detta fall, 900 personer kollektivtäger marken.Detta är en viktig principfråga. Det handlar omrätten att bedriva en viss verksamhet. Det är jutveksamt om det i det här fallet finns möjlighet attdra saken inför domstol. Då kommer vi åter in påfrågan om rätten att fritt framföra sina åsikter ochatt bilda opinion. Några åtgärder måste väl kunnavidtas för att hålla dem som drabbas -- trots attde har följt alla lagar och förordningar --skadeslösa.Anf. 81 Näringsminister ():Fru talman! Konsumenter eller andra har alltidmöjligheter att genomföra bojkotter mot en varasom man av det ena eller andra skälet ogillar. Manhar en medborgerlig rättighet att göra detta.Självfallet uppstår därmed en form av tvist, i dethär fallet med den part som producerar varan,skogsallmänningen.Jag kan inte inse att detta är något som regeringeller riksdag skall ingripa mot. Det gäller vilja,känsla och opinion i frågan om köp av denna typ avprodukter. Framför allt vill man att sådan häravverkning inte skall ske och att det tydliggörs vilkasom köper produkterna.Anf. 82 (-):Fru talman! Jag kan inte hålla mednäringsministern. I ett fall där man har följt allalagar och förordningar och även gått mycket längreän vad de föreskriver borde väl regeringen kunnaredogöra för sakförhållandena för de utländskaorganisationerna. Generaldirektörerna för bådeNaturvårdsverket och har skrivit tillorganisationer ute i och försökt förklaravad det egentligen handlar om.I stället häller regeringen bensin på brasan genomatt skicka upp en förhandlingsman till området ochlegitimerar de osakliga uppgifterna genom attförsöka köpa eller byta in skogsområdet.Regeringen har inte varit neutral utan har ställt sigbakom kampanjen för att försöka få stopp på enfullt laglig hantering i fjällområde.Anf. 83 Näringsminister ():Fru talman! Jag är fullständigt övertygad om attskogsallmänningen har följt alla de lagar och reglersom gäller. Det finns många som gör det men somändå råkar ut för olika typer av konsumentgruppersom agerar mot producentens sätt att arbeta. Jagkan förstå reaktionen inom den avverkandegruppen, att man anser sig orättvist behandlad,men det kan inte åligga regeringen att ingripa motdenna aktion och att försöka förklara läget för demsom vill genomföra konsumentbojkotten, utan dendialogen måste föras mellan parterna. Man måstedär försöka förklara vad man gör.Beträffande den förhandlingsman som har nämntsvill jag bara notera att det i är klartfastslaget att Domän som aktiebolag bedriverkommersiell verksamhet och fattar egna,fullständigt självständiga beslut när det gäller marksom man på kommersiella grunder anser att manskall byta in.Anf. 84 (-):Fru talman! Men det handlar , näringsministerninte enbart om konsumentgrupper. Detoroväckande är att regeringen hoppar in ochförsöker byta till sig eller köpa in marken. Man gerhelt felaktiga signaler. I stället för att försvaraVilhelmina allmänning, som har följt alla lagar ochförordningar, vill man förstatliga eller byta inområdet.Det handlar här alltså inte om konsumentgrupperutan om att självaste regeringen, som iregeringsdeklarationen angav att man skulle slåvakt om äganderätten, agerar på detta sätt.Anf. 85 Näringsminister ():Fru talman! Vi slår vakt om äganderätten, ochförhandlingsmannen skall inte alls ägna sig åt någraförstatliganden. bedriver kommersiellverksamhet och fattar helt självständiga beslut.Jag förutsätter oreserverat att med insättandet av förhandlingsmannen äratt försöka bilägga en tvist, att lösa upp knutar ochunderlätta problemets lösning, inte någotställningstagande i övrigt. Därutöver är det imycket stor utsträckning upp tillskogsallmänningen själv att förklara för sinabelackare vad man gör, att man följer lagar ochförordningar och även tillgodoser högt ställda kravpå miljöhänsyn i samband med avverkningen.Anf. 86 (-):Fru talman! Det handlar här inte om Domän utanom skogsallmänningen. Näringsministern säger attdet är upp till skogsallmänningen att försökaförklara för kampanjgruppen och andra hur detligger till med avverkningen. Menskogsallmänningen kräver att också få stöd avregeringen, eftersom man har följt alla lagar ochförordningar. I stället finner man att regeringenförsöker att byta eller köpa in detta område.Ägarna är inte intresserade av att sälja eller bytabort denna mark. De är intresserade av att fåfortsätta att bedriva en verksamhet vilken man harhållit på med och i vilken man harföljt alla lagar och förordningar. De är inteintresserade av en förhandlingsman frånregeringens sida.Anf. 87 Näringsminister ():Fru talman! Vad först beträffar är jag fullständigt förvissad om attOlof med dennes insättande har försöktatt hjälpa till att lösa problem, absolut ingentingannat. Finns det inte förutsättningar förförhandlingsmannen att komma fram till någotresultat, får man konstatera att sådana inteföreligger. Det är inte fråga om att försökaförstatliga, förhindra eller försvåra utan om attförsöka lösa problem.När vidare en näringsidkare, som t.ex. dennaskogsallmänning, har problem med att förklara attde egna produkterna är bra, måste det varanäringsidkarens uppgift att förklara läget för demsom vill genomföra köpbojkotter, oavsett om de ärkonsumenter eller tillhör andra grupper.Det är inte en uppgift för regeringen att förklara förkonsumenterna att en näringsidkares produkter ärbra eller att just dessa skall köpas. Den skallutfärda lagar och förordningar som skall följas, ochdet har skogsallmänningen också gjort. Sedan ärdet ett fritt val för konsumenter och näringsidkare.Det gäller här både vilka produkter som skallproduceras och vilka man är beredd att köpa. Detråder yttrandefrihet för synpunkter på det ena ellerdet andra, även om lagar och förordningar harföljts.Anf. 88 TALMANNEN:Jag medger ytterligare var sitt inlägg.Anf. 89 (-):Fru talman! Jag är mycket förvånad övernäringsministerns deklaration i det senasteinlägget. Jag håller inte alls med honom. Det kanicke vara enbart allmänningens uppgift att föra uten sådan information. Det är en omöjlig uppgift.Det handlar här inte bara om allmänningen.Domänverket har slutat med hela sin verksamhetinom detta område på grund av den osakligaopinion som har drivits fram. Det handlar tillsyvende och sist om att en död hand läggs överinlandet. Det är väl en näringspolitisk synpunktsom näringsministern måste ta hänsyn till.Anf. 90 Näringsminister ():Fru talman! Det är fritt fram för varje skogsägaresom följer lagar och förordningar att göra vad somgår att göra inom ramen för dessa lagar ochförordningar. Jag är övertygad om att delägare avskogsallmänningen följer dessa.Även om man har svårigheter att sälja sinaprodukter på grund av att det finns reaktioner frånkonsumenter eller andra grupper mot att köpa deprodukter man producerar har de självfallet fullfrihet att bedriva sådan aktion. Man kan ha olikasynpunkter på det lämpliga i detta. Men det är dendebatten och den diskussionen som måste föras.Varje näringsidkare måste alltid övertyga sinakonsumenter om att det är just hans produkt deskall köpa. Det gäller faktiskt även i det här fallet.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1993/94:183 ommiljömärkning och annonseringAnf. 91 Näringsminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser vidta för att förhindra attoffentliga organ medverkar i annonsering för vissaprodukter. Bakgrunden till frågan är den roll SIS --i har haftvid framtagningen av en annons för ett tvättmedelsom är märkt med den officiella nordiskamiljömärkningssymbolen, en stiliserad svan.Konkurrensen mellan företagen måste ske på likavillkor, och det måste finnas möjligheter för nyaföretag att komma in på marknaden. Regeringenhar beslutat eller överväger en rad åtgärder medsyfte att få tydliga och fasta spelregler för aktörernapå marknaden. Jag skall i det här sammanhangetinte nämna den nya kraftfullare konkurrenslagenoch den översyn av marknadsföringslagen sombereds i regeringskansliet.Jag håller med om attoffentligt stöd inte bör varakonkurrenssnedvridande. Det är något somlöpande måste uppmärksammas vid tillsynen avkonkurrensen från det allmännas sida. Inom ramenför den gällande lagstiftningen är det en uppgift föransvariga myndigheter att beivra överträdelse.Men det måste också prövas om reglerna i sig ärlämpliga. Jag kan nämna att nuhar ett projekt som granskar de effekter påkonkurrensen som visst statligt stöd kan föra medsig. Den avregleringsdelegation som på regeringensuppdrag skall ta fram ett avregleringsprogram ochverka för att det genomförs lägger i begreppetavreglering även offentliga åtgärder som bidrag ochsubventioner.Syftet med den nordiska miljömärkningen är attstärka företagens vilja och marknadsmässigaförmåga att utveckla och marknadsföra mindremiljöbelastande produkter. Detta bidrar till enhållbar ekonomisk och miljömässig utveckling.Staten har från nu möjligheter att styraverksamheten, dels genom det avtal man har medSIS, dels genom det regleringsbrev i vilketregeringen anger villkoren förverksamheten. Konkurrensaspekterna beaktasgivetvis i de nämnda sammanhangen.Anf. 92 TALMANNEN:Jag får meddela att är sjuk.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1993/94:219 omnyföretagarlånenAnf. 93 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för attriksdagens beslut om nyföretagarlån skallefterlevas. Frågan gäller möjligheten att få lån påmindre belopp än 100 000 kr.Möjligheten att bevilja nyföretagarlån infördes ifebruari 1993 på grundval av beslut idecember 1992 (prop. 1992/93:82, bet.1992/93:NU19, rskr. 1992/93:145).Näringsutskottet anförde i sitt betänkande attmålgruppen bör vara personer som avser att startaföretag över en viss storlek. Utskottet menadesamtidigt att det bör finnas en viss flexibilitet itillämpningen så att lägre belopp än ivissa fall skall kunna beviljas. gjordedock inte något uttalande i denna fråga.Beslut i ärenden om nyföretagarlån fattas i enlighetmed förordningen (1993:31) om finansiering genomstiftelsen och nyföretagarfonden. Enligtförordningen krävs särskilda skäl för lån på lägrebelopp än . Ett av skälen för dennaordning är att kostnaden för att handlägga ett litetärende blir relativt sett hög.Enligt uppgift har Industri- och nyföretagarfondenhittills i cirka tio fall lämnat nyföretagarlån påbelopp som understiger . Fonden uppgeratt möjligheten att lämna sådana små lån harutnyttjats i högre grad och attavsikten är att ytterligare ta till varadenna möjlighet under förutsättning att övrigakriterier för lån är uppfyllda.Dessutom har även de regionalautvecklingsfonderna i årmöjlighet att lämna nyföretagarlån på motsvarandevillkor. För utvecklingsfonderna gäller dock ingenbegränsning nedåt av beloppets storlek. Dessutomkan fonderna -- i motsats till Industri- ochnyföretagarfonden -- lämna lån även till företagsom inte bedrivs som aktiebolag. Regeringeninförde dessa flexibla regler förutvecklingsfonderna för att underlätta etableringenav relativt små företag i samband med bl.a.omvandlingen av den offentliga sektorn.Anf. 94 ():Fru talman! Jag vill tacka näringsministern försvaret. Min fråga var: Vilka ågärder ärnäringsministern beredd att vidta för att få i gångfler litet mindre lån?När jag tolkar det här svaret finner jag attnäringsministern egentligen inte är beredd att vidtanågra ytterligare åtgärder. Jag är inte nöjd med detsvaret.Jag tycker att det känns som om de riktigt små ochmedelstora företagen nu har fått en tilltro till denhär regeringens politik, till att vi prioriterar de småoch medelstora företagen och nystart av företag.Det gäller inte minst i hela diskussionen omomvandling av den offentliga sektorn. Där kommerockså de kvinnliga företagarna in. Jag tycker att viskall leva upp till detta och verkligen stimulera tillatt riktigt små företag startas.Jag åker runt till många näringslivskontor ute ikommunerna, och nås jag av signalernaatt just den här möjligheten att få del avnyföretagarlånen inte finns. Är näringsministernmedveten om att det är den här uppfattningen sområder ute i kommunerna, att nyföretagarlån inte fårbeviljas med mindre än att det gäller ?Det är ganska betydande belopp, inte minst förkvinnor, som jag känner speciellt för. Jag vill gärnaatt kvinnor vågar starta företag. Det är ganska storabelopp för dem att låna upp, eftersom detunderförstått är fråga om , alltså nivåer på350 000 kr.Jag vill ha ett förtydligande av om näringsministernär nöjd med nuläget.Anf. 95 Näringsminister ():Fru talman! Ja, jag är nöjd när det gällerIndustrioch nyföretagarfonden. Den skall sysslamed nya produkter med längre utvecklingstid. Denskall syssla med snabbväxande företag som krävermer kapital. Det är ganska specialiseradverksamhet som får en kvalificerad bedömning.Sedan öppnar vi möjligheten förutvecklingsfonderna att med ett mycket starktdecentraliserat kontorsnät kunna lämna den härtypen av nyföretagarlån ute i länen. Där har manbetydligt bättre personkännedom, kan ha enklarehantering för små lån och därmed hålla nerehanteringskostnaden. Typen snabbväxande företageller nya produkter kräver mer teknisk kompetensoch annat i en längre beredningsprocess.Utvecklingsfonderna skall dessutom -- det är detförslag som ligger i -- få slippainleveranser till statskassan. De har därmed enmycket stark likviditet och en stor möjlighetatt kunna lämna nyföretagarlån även på mycketsmå belopp. Därmed kan de starkt bidra tillnyföretagandet i landet.Jag delar helt uppfattning att detfinns ett mycket stort nyföretagarbehov. Det finnsstarka intressen, som vi ser både hosnyföretagarcentrumen och av de starta-eget-bidragsom de som går utan arbete kan få viaarbetsförmedlingarna.Anf. 96 ():Fru talman! Två förtydliganden utifrån att vi är heltöverens om att vi måste få i gång ytterligarenyföretagande och även riktigt små företag, dit jagräknar dem som är enmansföretag.Näringsministern nämnde ordet produkter. Skalljag tolka det som att de här lånen enbart beviljastill producerande företag? Jag vill absolut inte tolkariksdagens mening på det sättet. Alla småföretagoch nyföretag skall kunna inberäknas i detta. Detgäller inte minst den ökande tjänstesektorn. Denkommer in i bilden nu när vi håller på att omvandladen offentliga sektorn.Det andra förtydligandet gäller detta attprövningen av de här lånen görs regionalt. Det varklart sagt i behandling att prövningarnaskulle göras på utvecklingsfonderna ilänsstyrelserna. Har jag missförstått detta?Anf. 97 Näringsminister ():Fru talman! När det gäller den sista frågan görsprövningen delvis lokalt och delvis centraltberoende på att det finns både en industrifond ochnyföretagarfond. Industrifonden sysslar framförallt med nya tekniska produkter enligt sittursprungliga syfte. Själva nyföretagarfondsdelen --som är den nya delen som tillfördes -- sysslar mednya företag.Ungefär 40 % av de beviljade ansökningarnakommer från industriföretag. kommer fråntjänsteföretag och från handelsföretag. Det ärmed andra ord ganska stor spridning blandsnabbväxande företag. Det är de störresnabbväxande produkterna eller företagen som deskall jobba med.Till de mindre företagen, enmansföretagen ochföretagen med några få anställda, som KarinStarrin nämner, har utvecklingsfonderna stormöjlighet att lämna mindre nyföretagarlån för attunderlätta starten. De kan hjälpa till medbedömningar och snabbt vara på plats medrådgivning.Det finns även möjligheter att göra den härberedningen via andra organ.Anf. 98 ():Fru talman! Kan jag tolka näringsministerns svar pådet sättet att näringsministern också vill medverkatill att vi får ut bättre information om hur dessanyföretagarlån skall kunna användas? Pengarnaskall arbeta direkt ute på marknaden. Jag tycker attdet är vår uppgift att se till att det verkligen finnspengar så att vi får i gång sysselsättningar på olikasätt.Då måste vi också få förändringar i de riktlinjersom Industri- och nyföretagarfonden nu ger ut. Jagaccepterar inte att det enbart står i derasföreskrifter att lägsta lånebelopp är 100 000 kronor.Anf. 99 Näringsminister ():Fru talman! Jag tror inte att det finns något fel iinstruktionerna till Industri-ochnyföretagarfonden. Den skall inte syssla med deminsta lånen. Det har utvecklingsfonderna storkapacitet och större kompetens att göra. De skallsyssla med de mest snabbväxande och de merkomplicerade produkterna där det behövs annankompetens, förutom den lokala. Det är därföruppdelningen finns.Jag delar däremot uppfattningen attutvecklingsfonderna kan göra mer när det gällermindre nyföretagarlån till tjänsteföretag. Det ärdetta vi syftar till i den utvecklingsfondspropositionsom har lämnats. Vi vill vässa utvecklingsfonderna.Vi har sett att alltför många av dem har sysslat medbankinlåning på sin lånefond. De har alltför litetsysslat med utlåning till nya företagare, nyaprodukter och nystarter av olika slag.Anf. 100 ():Fru talman! Min slutsats blir att vi har ettgemensamt ansvar att se till att dessa 2,6 miljarderkan verka så effektivt som möjligt ute påmarknaden. Dit räknas även de riktigt småföretagen, även företag med kvinnligainitiativtagare. Där måste vi hjälpas åt, mednäringsministerns goda minne, för att se till att ävenutvecklingsfonderna ger dessa instruktioner så attnäringslivskontor etc. som fungerar som länkarverkligen får kännedom om denna möjlighet.Anf. 101 Näringsminister ():Fru talman! Jag delar uppfattningen att det finns ettgemensamt ansvar. Reformeringen avutvecklingsfondernas syssla syftar bl.a. till detta,dels att få ett ökat företagarinflytande iutvecklingsfonderna, dels att utnyttja deraslånefond väsentligt bättre än vad som har skett.Ungefär halva lånefonden har stått på bankinlåningi stället för att vara ute och jobba i företagen.Jag delar också uppfattningen att det behöverbeviljas fler nyföretagarlån, gärna med mindrebelopp. Men då skall det också vara rätt beslut pårätt ställe. Stora beslut skall fattas centralt, där manmåste ha en ökad kompetens. De mindrelånebesluten skall ligga på regional nivå så näralåntagaren som möjligt, så att det blir så enkelt sommöjligt.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1993/94:201 om registreratpartnerskapAnf. 102 Statsrådet (-):Fru talman! har frågat mig om jaghar för avsikt att lämna ett lagförslag om registreratpartnerskap till riksdagen.Den 16 november 1993 överlämnadePartnerskapskommittén till mig ett betänkande medförslag till bl.a. en lag om partnerskap. Enligt denföreslagna lagen skall partnerskap ingås mellan tvåpersoner av samma kön. Ett partnerskap skall --med vissa undantag -- ha samma rättsverkningarsom ett äktenskap.Partnerskapskommitténs betänkande skall nuremissbehandlas i sedvanlig ordning. Först därefterblir det aktuellt för regeringen att ta ställning tillkommitténs förslag.Anf. 103 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret. Förmig är detta en i allra högsta grad ideologisk fråga.Jag tycker att det handlar om synen på människor,om människors lika värde och om att allamänniskor skall ha samma möjligheter och villkoratt leva sitt liv.Det är därför som jag är intresserad av statsrådetsfortsatta agerande. Jag reagerar mot att en delmänniskor och organisationer i det här samhällettycker sig ha mandat att välja ut och godkänna vissamänniskor. De vill välja ut vilka som är tillräckligtgoda och duktiga för att få vara med igemenskapen.Jag tycker att utredningen kring registreratpartnerskap gör en viktig markering i sittbetänkande där det handlar om alla människorslika värde. Kärlek är den man väljer att älska ochleva med. Därför frågar jag statsrådet om hon avseratt lämna ett lagförslag om registrerat partnerskapnär remisstiden är över. Jag tycker att det är enviktig markering.Det må vara en sak att enskilda föreningar harmöjlighet att välja ut de människor som de tyckerär tillräckligt bra för att få vara med. Men det är juinte ett sådant samhälle vi vill ha. Jag tycker att vimåste ta ställning politiskt och visa detta. Frågan ärom vi skall underlätta för medborgarna att leva detliv de väljer att leva eller om vi skall försvåra det.Det är därför som jag är intresserad av statsrådetsfortsatta agerande.Anf. 104 Statsrådet (-):Fru talman! Vi skall remissbehandla detta isedvanlig ordning, som jag sade. Det vore fel avmig att på det här stadiet öppet deklarera vilkeninställning regeringen kommer att ha i frågan. Detär ju inte jag som lämnar ett lagförslag tillriksdagen. Det är regeringen som lämnar ettlagförslag till riksdagen.Anf. 105 ():Fru talman! Detta är en viktig politisk fråga. Det ärkonstigt om representanter för regeringen inte haråsikter om huruvida det är rätt och riktigt att ha enlag om registrerat partnerskap eller inte. En delandra nordiska länder har detta, och fler kommerantagligen att få det. finns det ju ett ganskakonkret förslag från kommittén som skulle kunnaläggas fram som ett lagförslag.Anf. 106 Statsrådet (-):Fru talman! Jag tänker inte deklarera någonuppfattning i den här frågan . Jag kan barahänvisa till att vi avvaktar remissbehandlingen.Sedan kommer ett ställningstagande.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1993/94:189 omFinanspolisens verksamhetAnf. 107 Statsrådet (-):Fru talman! har frågat mig omregeringen kommer att medverka till att undanröjauppkomna hinder för Finanspolisen att verka enligtde syften som är tänkta för dess verksamhet.Som påpekar har riksdagenbeslutat att det vid () skallfinnas en finanspolis med uppgift att uppdaga brotti samband med s.k. penningtvätt (bet.1991/1992:JuU23).