prot · GH0940 · 1993-12-09 00:00:00 — Att de inte hargjort det behöver, inom parentes sagt, inteinnebära att den offentliga upphandlaren medvetethar handlat otillbörligt.Vi måste ha klart för oss att den offentligaupphandlaren befinner sig i en miljö där man underlånglig tid inte har tvingats vänja sig vid attgenomföra upphandlingar och görakostnadsbedömningar m.m. Man har inte varitutsatt för externt konkurrenstryck. Den kultur somfinns i offentlig sektor, i kommun och landsting,utgör ett hinder, utan att det finns något uppsåt.Varför vill inte ni, , ge de småföretagen -- det är framför allt dem vi talar om här --en möjlighet till ett instrument för att praktisktkunna pröva hållfastheten och konkurrenskraften ianbuden i de fall kommun och landsting genomförupphandling? Det gör kommuner och landsting iallt större utsträckning, och har så gjort under desenaste åren. De befinner sig under ettomvandlings- och rationaliseringstryck.Hade vi fört den här diskussionen sedanskulle jag ha haft större förståelse för argumenten,eftersom kommunerna då skötte oerhört mycketmera själva i egen regi. tvingar detekonomiska omvandlingstrycket på kommunernafram rationaliseringskrav som innebär att manöppnar fler och fler områden för konkurrens ocht.o.m. bygger upp interna system med inköp,leverenser m.m. för att skapa konkurrens. Att säganej i det läget är helt fel.Fru talman! Avslutningsvis skulle jag vilja säga tillDan att det inte alls är så som DanEriksson sade här i talarstolen att Ny demokrati iförsta hand står för reservationen och i andra handyrkar avslag. Om slår uppbetänkandet finner han att Ny demokrati börjarmed att yrka avslag på propositionen tillsammansmed Socialdemokraterna. Ni har enmotivreservation i punkt 1. Det fantastiska är attdet här kommer att innebära att ni kommer attavslå propositionen med precis samma argumentsom Per har redovisat här italarstolen. Om beslutet blir i enlighet med vad somhittills har sagts må jag säga, , att detinte kommer att vara någon triumf förverklighetens representanter i riksdag.Detta är ett politiskt taktikspel som går ut övermarknadens och företagens möjligheter att varamed och skapa konkurrenstryck.Anf. 14 i (nyd)replik:Fru talman! Jag skulle vilja börja med en fråga tillBengt Wittbom. Vad är det för fel påarbetsgruppens förslag? Arbetsgruppen är tillsattav Näringsdepartementet.När propositionen har fallit finns vår reservationkvar. Den går i linje med vad arbetsgruppenföreslagit. Genom att rösta på vår reservation harregeringspartierna möjlighet att ansluta sig till detsom arbetsgruppen kom fram till. Vill ni hakonkurrens tycker jag att ni noga skall överväga omni inte skall rösta på den.Ni har full frihet att visa att en borgerlig regeringvill ta tag för att få ett så stort omvandlingstrycksom ni talar om i propositionen. Men det är mycketprat och litet handling. Här kan ni visa att ni ocksåär handlingskraftiga.Anf. 15 ():Fru talman! För att åstadkomma förändringar viabeslut i riksdag krävs det majoritet, DanEriksson i . Majoritet i den härriksdagen har varit en fråga om attkomma fram till så väl avvägda och så sakligakompromisser som möjligt. Man måste ocksålyssna på olika intressen som berörs av deförändringar som riksdagsbesluten innebär, ochhöra deras argument.För oss, , är förstahandsalternativet iden politiska bedömningen inte att gå in medtvingande, detaljreglerande lag.Förstahandsalternativet är att låta marknaden, i dethär fallet de enskilda trädgårdsföretagen,byggentreprenörerna, rörläggarna och vilka de nuär, få ett instrument som ger det lokala företagetoch den lokala marknaden möjlighet att realtprövas emot det anbudsförfarande och det sätt atthantera anbud som den lokala kommunenrespektive det lokala har. Det är ettförstahandsalternativ.Vi utgår nämligen ifrån att personal i landsting ochkommuner inte på trots handlar otillbörligt i sinupphandling. Men denna sektor har i decenniervarit ganska sluten. Egenregin var stor under dentid när kommuner och landsting hade gott omresurser. Därför finns en kultur och ett sätt atttänka som det tar tid att omvandla.Viljan att konkurrensutsätta i kommuner ochlandsting är utomordentligt stor. Men de företagsom finns utanför måste också få ett verksamtmedel för att kunna vara med i den här processenoch vara säkra på att deras synpunkter prövasordentligt. De måste ges ett praktiskt verktyg somger dem möjlighet att komma in.För dem är det inte en politisk-ideologisk debatt,med ett politiskt taktiserande. För dem är detverklighet, med offerter, order, behov av pengar,behov av att få pröva sin konkurrenskraft. Det ärverklighetens folk, , som sitter i dessaföretag. De vill ha ett instrument. Förneka dem intedet!Fungerar inte det här heller, så får vi välåterkomma. Men att ni skulle förespråka entvingande detaljreglering i första hand, DanEriksson, förvånar mig verkligen.Anf. 16 i (nyd):Fru talman! Vi har förstått att denna fråga är viktigför regeringspartierna. Den är också väldigt viktigför oss. Den är så viktig att vi ställer rätt så hårdavillkor.Jag har en fråga till . Skall jag tolkadiskussionen så att tycker attytterligare överväganden bör göras innan vi fattarbeslut? Är i så fall beredd attdiskutera frågan vidare för att tillmötesgå oss, i enviss utsträckning i varje fall?Anf. 17 ():Fru talman! Återigen visar iStockholm hur väl han har absorberats av detpolitiska systemet och politikens tankegrunder. Ärfrågan viktig för oss, eller är frågan viktig för er? Ärden viktig för de borgerliga partierna,regeringspartierna, Ny demokrati o.s.v.?Dan ! Den här frågan är viktig förföretagen. Det manifesteras av det enklaförhållandet att företagens organisationer påbredd, inte minst de som företräder de mindreföretagen som oftast är berörda, vill ha den härförändringen. Då är det väl i första hand det vi skallta hänsyn till.Min och vår utgångspunkt är mycket enkel. Detföreligger ett förslag som av och betecknas som tandlöst. Ni vill skyndapå konkurrenstrycksutvecklingen ute ikommunerna, men er slutsats är att vi inte skallgöra någonting därför att regeringsförslaget är förtandlöst!För oss är det viktigt att näringslivet och företagensorganisationer inte anser att förslaget är tandlöst.Det vi säger, , är: Tänk om! Ni har tidtill att fundera. Släpp fram dettaförslag! Tillfredsställ de önskemål som finns frånverklighetens folk, från företagarna! Låt oss prövadetta. Fungerar det inte, , harkammaren alltid möjlighet att återkomma. Det ärvår exklusiva rätt och möjlighet. Men låt oss försttesta det här, som det kan finnas möjlighet att fåmajoritet för, och se hur det fungerar. Låt oss se hurväl företagen och kommuner och landsting kommeratt använda det i den nya upphandlingsprocess somvi kommer att få. Det blir mycket öppnare ute ikommunerna om detta blir framtidens villkor.Fungerar det inte kan vi återkomma.Frågan är alltså inte, , om vi skalltänka om, utan frågan är: Vill ni åka med påvagnen, med oss och med näringsliv ochverklighetens folk och ge verkligheten en chans?Eller tänker ni stoppa alla förutsättningar för denhär utvecklingen framöver?Anf. 18 i (nyd):Fru talman! Jag räckte ut en hand till BengtWittbom, och jag tolkar svaret som ett nej. Dååterstår förslaget som det föreligger.Regeringspartierna har alltså möjlighet att rösta förvår reservation.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )6 § Vårdnadshavares skadeståndsansvarFöredrogslagutskottets betänkande1993/94:LU9 Vårdnadshavares skadeståndsansvar(prop.1993/94:57).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )7 § Tillsyn över stiftelser i vissa fallFöredrogslagutskottets betänkande1993/94:LU11 Tillsyn över stiftelser i vissa fall(prop.1993/94:9).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )8 § Strategi för biologisk mångfaldFöredrogsjordbruksutskottets betänkande1993/94:JoU9 Strategi för biologisk mångfald(prop.1993/94:30).Anf. 19 ():Fru talman! publicerade och ofLondon en gemensam rapport som inleddes medföljande ord:''Om förutsägelserna om befolkningstillväxt visarsig stämma och människornas verksamhet påjorden fortsätter enligt samma mönster, kan detvisa sig omöjligt för vetenskapen och tekniken attförhindra en oåterkallelig utarmning av miljön ochfortsatt fattigdom i världen. ''Det var två ledande vetenskapligasammanslutningar som gjorde detta gemensammauttalande. Av det kan man förstå den pessimism dekänner, och det visar också hur allvarligt detegentligen är ställt med vår planets tillstånd. Dettillståndet blir allt sämre.Oron finns inte bara bland vetenskapsmän ochlärda samfund. Överallt och i ökande grad oroar sigmänniskor över att jordens tillstånd blir allt sämre.Också i kan man i olikaopinionsundersökningar se -- och det tycker jag ärglädjande -- att intresset för miljöfrågorna ärmycket stort och att man rankar miljöproblemenväldigt högt.FN:s konferens om Miljö och utveckling i deJaneiro fjol samlade 35 000 personer. 106 stats- ochregeringschefer deltog, dvs. den största samlingennågonsin. De 9 000 journalisterna som bevakadekonferensen var fler än det totala antalet deltagarepå den första , dvs. 20år tidigare.Trots det amerikanska vetenskapsinstitutetsuppmaning underlät att undertecknakonventionen om den biologiska mångfalden.Sverige gjorde naturligtvis det, och det är denkonventionens nationella uppföljning som vi nubehandlar här i dag.Vad betyder då biologisk mångfald? Jo, det handlarom tre nivåer. För det första handlar det ommångfalden av arter. För det andra handlar det omden genetiska variationen inom arten ochmångfalden av ekosystem vad avser biotoper ochsamhällen. För det tredje handlar det om relationeroch processer mellan organismer och deras icke-biologiska omgivning.Hur ser då tillståndet ut? 5--av landets vildaväxt- och djurarter är hotade i det avseendet attderas långsiktiga överlevnad inte kan anses varasäker. Hotbilden för del avviker dess värreinte från den globala situationen.Mångfalden minskar över tiden, ochminskningstakten har blivit snabbare den senastetiden.Modern markanvändning, dvs. jord- ochskogsbruk, står för de största förlusterna avbiologisk mångfald på artnivå.Våtmarkerna -- artrika miljöer med ett stort inslagav hotade eller i övrigt skyddade arter -- harminskat kraftigt under de senaste 100 åren.Miljögifter och kemikalier liksom geografisktstorskaliga miljöstörningar, t.ex. försurning ochklimatförändring, kan ge stora och oönskadeeffekter på den biologiska mångfalden.Slutligen: Det saknas underlag för att bedöma ivilken utsträckning genetisk variation har gåttförlorad. Däremot vet man att värdefull sådanvariation har gått förlorad genom misshushållning,t.ex. genom användning av felaktigt genetisktmaterial bland laxartade fiskar och skogsträd.Så ser tillståndet ut. står vi här, fem i tolv, äveni detta avseende. Vi har ett gemensamt ansvar förtillståndet, och jag ser de reservationer som visocialdemokrater har gjort till betänkandet som ide flesta fall mindre avvikelser från majoriteten.Men på några punkter finns det anledning attkritisera regeringen.I reservation 1 tar vi upp frågan om detövergripande arbetet med en strategi för biologiskmångfald. Vi menar att det behövs en merövergripande syn på biologisk mångfald än detenskilda artbevarandet, som regeringen uppehållersig vid i propositionen.För att kunna bevara arter måste man koncentrerasig inte bara på de enskilda arterna utan också påde hela livsmiljöerna. Det handlar ommarkprocessernas betydelse för den långsiktigaproduktionsförmågan i ekosystemen, dvs. bl.a.jord- och skogsbruk. Det är t.ex. fråga om vad enutveckling mot monokulturer, som vi har sett desenaste årtiondena, har för betydelse förjordbruket. Det handlar vidare om att behållanaturliga spridningsvägar för arter. Här har vi ettförslag om en obrukad zon på längsvåra vattendrag som skulle kunna utgöra en sådanspridningskorridor för såväl växt- som djurlivet.Detta är ett förslag som har stöd hosNaturvårdsverket. Men majoriteten har avstyrktvårt förslag. Jag yrkar bifall till reservation 1.Fru talman! Vi vet att det kommer att kosta pengaratt bevara mångfalden. Det kan man inte läsa ut avNaturvårdsverkets anslagsäskanden. Man kanskehar insett att det inte är lönt. Men man markerar ien särskild skrivelse att det behövs mer pengar --det rör sig om mycket pengar om man skall lyckas.Varken regeringen eller utskottsmajoriteten harorkat lyfta nivån. Vi socialdemokrater menar attdet hela handlar både om det reella behovet -- somär stort-- och om trovärdigheten i att också i enlågkonjunktur försöka prioritera. Vi föreslår ettanslag på i reservation 12,vilken jag yrkar bifall till.I reservation 3 tar vi upp forskningen om denbiologiska mångfalden. Vi menar att forskningenockså bör omfatta marken som resurs,landskapsplanering, vardagslandskapet och ett mernaturanpassat och därmed mer långsiktigt hållbartjord- och skogsbruk. Vi ser med oro på att detsaknas en strategi för genmodifierade organismersom sätts ut och hur de påverkar den biologiskamångfalden. Denna process måste följas avforskningen på ett annat och bättre sätt än nu.I en annan reservation tar vi upp den viktiga fråganom handel med hotade arter. EnligtVärldsnaturfonden och Ornitologiska föreningenhar kommit att bli ett transitland för hotadearter, och vi lever inte upp till den konvention vi harskrivit under. Vi i måste enligtSocialdemokraternas mening ta vårt internationellaansvar och skärpa vår egen lagstiftning. Underlagetfinns i departementet. Vi borde, om viljan hadefunnits, ha skyndat oss att komma bort från en avjumboplatserna i Europa.Slutligen har vi socialdemokrater gjort enmarkering i fråga om våtmarkerna. Vi menar attdet egentligen hade varit bättre och motiverat attha ett generellt förbud mot markavvattning i helalandet. Vi nöjer oss emellertid med att bestämthävda att en mycket stor restriktivitet skalltillämpas när man frångår förbudet.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna 1, 3, 8, 11 och 12.Anf. 20 ():Fru talman! I propositionen Strategi för biologiskmångfald och i utskottets betänkande understrykerman att miljömål skall ha samma vikt och betydelsesom skilda ekonomiska överväganden. Om dettaråder total enighet.Det finns många områden inom politiken där manmed ord kan markera att alla vill så väl. På DagensNyheters ledarsida står det : '''Säkras, skyddas,värnas' -- orden är stiliga, men de är trots allt baraord.'' Jag återkommer till senare.Låt oss titta på ord och pengar. Det är oftast pengardet handlar om när principer och vackra ord skallöversättas till handling. Det är naturligtvis alldelesutmärkt att Ark kommer att få ökaderesurser. Det skulle, enligt min mening, också havarit bra om vi hade fått ökade resurser att spridaorden, t.ex. en informationskampanj som gällerekologiskt jordbruk.Ekonomiska och ekologiska skäl gör det omöjligtatt ha annat än ett miljöanpassat produktionssättför framtiden. Det gäller det som över huvud tagetväxer i svenskt jord- och skogsbruk. Vi vill ha eninformationskampanj för både producenter ochkonsumenter om den biologiska mångfalden somklarlägger vilka förändringar det krävs för att skapaen produktion som inte hotar miljön.Utskottet anser att det nog är ganska bra som detär. Ett flertal organisationer -- , , Samodlarna och dens.k. 10 %-kampanjen -- har skrivit tillJordbruksdepartementet och begärt stöd tillinformation om ekologisk odling. Det är ju bra.Utskottet säger att skrivelsen bereds iregeringskansliet. Men vad är det somförbereds, är det ett avslag eller någonting annat?Om detta vet vi ingenting. Jag tycker alltså inte attbara för att en fråga bereds i --och vi inte har en aning om hur utslaget kommer attbli -- skulle det vara motiv för att uttalasig. Jag yrkar bifall till min meningsyttring i dettastycke.Det finns flera aspekter på bevarandefrågorna. Omvi menar att vi också skall kunna utnyttja resursersom redan finns, tycker jag att vissa saker ärförbisedda. De skulle möjligen mycket lätt kunnainventeras och förberedas för enkla och billigaåtgärder när det gäller biotopskyddet.Vägkantsrefuger, kraftledningsgator tycker jag äralldeles utmärkta exempel på enkla och självklarasaker som man skulle kunna ta itu med omedelbart.Kraftledningsgator går kors och tvärs över landet,nord--sydriktning och öst--väst. De är utmärktaspridningsvägar för arter som annars skulle varainstängda, bilda små öar och kanske intekunna fortleva.Om detta skrivs litet välvilligt i utskottetsbetänkande, dock föreslås ingen åtgärd förnärvarande.Markavvattningen är en annan fråga där ordenockså kostar litet. Som sade isitt anförande tycker socialdemokratin att ettgenerellt förbud i hela landet hade varit att föredra.Om det är att föredra, varför fullföljer man inte detdå? har satsen ''Medan gräset gror, dör kon''haft sådan giltighet, även om den i detta fall i förstahand får överföras på växterna. Så länge vi inte haren fullständig inventering över landet, kommernaturligtvis den att bli mindre verkningsfull om visamtidigt fortsätter att markavvattna. Den punkteni min meningsyttring yrkar jag också bifall till.För att återgå till tycker jag att detsom står på ledarsidan i hög grad hartillämpning på det vi behandlar . Rubriken ärSista chansen för domänreservat. Regeringen harvältaligt formulerat att skydd vad gäller miljövård iskogen, samspelet mellan produktionen ochnaturintressena, är någonting som man i teorin kanbegränsa, men vi måste också se till att detmotsvaras av konkreta åtaganden.Skyddet är en angelägenhet för hela samhället.Kostnaden kan inte ensidigt bäras av skogsägareneller skogsnäringen. De måste naturligtvis tåla vissarestriktioner, men det kan rimligen inte krävas avdem att de skall avstå från att bruka stora delar avsin mark.Om man vill ha åtgärder för väsentligt ökade ytorsom undantas från aktivt skogsbruk, måste man nuse en chans att lösa detta genom att undantaytterligare Domänskog från det nya bolaget. Reelltbehöver det inte belasta samhällsekonomin. Det ärmöjligt att skogsaktiens värde sjunker något. Menden förlusten vägs för statens del upp av enlångt större vinst i form av utebliven framtidaersättning för reservatsbildningar. Om vi nu skalltro på det som har sagts åtskilliga gånger i den härkammaren, att utökade reservatsbildningar är ennödvändighet.Fru talman! Jag yrkar alltså bifall tillmeningsyttringen som gäller mom. 8 och 26. I alltväsentligt stöder jag också de socialdemokratiskareservationerna, naturligtvis med undantag förreservationen 8 som gäller Socialdemokraternassyn på markavvattning. Egentligenöverensstämmer den med min uppfattning, menman fullföljer den tyvärr inte.Anf. 21 ():Fru talman! bok , som komi , var en av de verkligt finaväckarklockorna på miljöområdet. Det var en bokdär man kunde läsa om hur en vanlig människa medviss akademisk bakgrund kunde gå ut i skogen ochbokstavligt talat se, eller höra, att någothade förändrats, att miljögifter och andramiljöproblem hade lett till att naturen höll på attförstummas, fåglarna tystnade. I detta låg en av devid det laget redan gamla iakttagelserna, gubevars,att den väv som naturen är uppbyggd av är enmycket sårbar väv, där trådarna måste hållas hela.Vävens styrka beror just av mångfalden, av demånga olika trådarna som spinns till den starkaväven.Sedan dess har begreppet biologisk mångfald ochvärnandet om variation i naturen kommit attkomma alltmer i centrum för miljöarbete ochmiljöansträngningar. Senast manifesterades dettavid konferensen i , som jag tror att MargaretaWinberg också nämnde tidigare. Där arbetade manfram och började ta ställning till en konvention omden biologiska mångfalden, ett undertecknandesom sedan har lett till påbörjad och genomfördratificering av många länder, bl.a. . Det varen följd av den proposition som regeringen tidigarehar lämnat för godkännande.Det man diskuterar i de här materialen är också denvardagliga mångfalden. Vi slås ibland av attenskilda djur och växter lyfts upp till att blisymboler för nödvändigheten av att bevaramångfalden. Men i verkligheten är det också devanliga enkla, dagliga organismerna, om man fåruttrycka det så, som står för styrkan i mångfalden,som är bärande i den biologiska mångfalden. Detär det här litet mer vardagsnära mångfaldsarbetetsom är så oerhört viktigt för oss.Nu har regeringen presenterat en samlad politik förbevarandet av mångfalden. Det är ett långtgåendeförslag, där man föreslår att miljömålen också skalljämställas med produktionsmålen inom allasamhällssektorer. Där ligger just det vardagliga,''tråkiga'', ''gråa'' arbetet. Det är inte alltid enskildaarter lyfts upp till en glamorös position. Dettavardagsarbete är en grundförutsättning för att manskall kunna genomföra en hållbar utveckling.Regeringens proposition präglas också av insiktenatt lagar som stiftas inte är det enda sättet attskydda alla hotade arter, liksom inte hellerinrättandet av naturreservat. Det behövs mer änlagar och skyddade områden. Det behövsnågonting som kan kallas ett hållbart brukande avbiologisk mångfald, som innebär att vi måstenaturvårdsanpassa mycket av vår verksamhet, inteminst inom skogs- och jordbruket, och också få nedföroreningsbelastningarna till vad naturen kananses tåla.Ett viktigt element i detta är att varje sektor isamhället tar sitt ansvar. Målen i regeringensstrategi följs nu upp av åtgärder i form avlagstiftning, information och utbildning. Detuttalade ansvaret för alla sektorer i samhället för attbevara mångfalden görs tydligt, så att man inte baraförlitar sig på lagstiftning och myndighetsutövning.Det krävs ett ansvar av var och en av de berördaaktörerna, och det skall finnas vissa minimireglersom måste följas. utgör ju det nyabiotopskyddet litet av en minimiregel, engrundplattform i arbetet, som kommer att innebäraett starkt skydd för hotade arter när det väl hargenomförts.Det finns ett annat skydd som jag tycker att manskall resonera kring när man lagstiftar. När manlagstiftar gäller det att se till att man gör det så attdet blir hanterbart, för mångfalden i naturen låtersig inte alltid riktigt inordna sig i våra lagar ochförordningar -- det tycker jag är tilltalande. Dettagör att det inte räcker med en statisk avgränsning,utan man måste ha förståelse för dem som skalltillämpa lagen. Man skall kunna identifiera, kännaigen och se de saker som skall skyddas i naturen omman som enskild medborgare skall kunna blidelaktig i det här arbetet.Däri ligger också att det måste finnas en rättvisa ihanteringen. Det måste finnas en rättvisa närsamhället skall ge ersättning till dem som vi kräverskall ta ett mycket starkt ansvar för mångfalden.Det måste vara så att en markägare inte genomnaturens nyck kan komma att missgynnas jämförtmed någon annan. Det måste alltså skapas enrättvisa.Utskottsmajoriteten har väldigt tydligt ställt sigbakom tankegångarna i regeringsförslaget. Manhar ställt sig bakom den svenska strategin, bakomkravet att varje sektor skall ta sitt ansvar. Man harkunnat iaktta -- och från utskottets sida ställa sigbakom -- regeringens redovisning av arbetet medatt skapa aktionsplaner i för att bevara denbiologiska mångfalden och för att se hur vi skallinventera för att vi skall få en bättre grund förframtiden när det gäller möjligheterna att få varjesektor att ta det nödvändiga ansvaret.Lika viktigt är det att vi genom forskningsarbeteskapar den kunskapsbas som regeringen pekar på.Där görs nu särskilda intsatser genom regeringensförslag. Arbetet med den biologiska mångfaldendras samman till ett centrum, vilket på ett tydligtsätt kommer att lyfta den nödvändiga forskningentill att bli en vital del i bevarandet av mångfalden.Regeringen kommer att lämna en redovisning av deinformationsinsatser som kommer att göras ochsom också är nödvändiga om den enskilde brukarenskall kunna ta det nödvändiga ansvaret.Diskussionen om bioteknikens och genteknikenspåverkan på den biologiska mångfalden förs litetkortfattat i regeringsförslaget och också i utskottetsbetänkande. Det beror självfallet på att det pågårett regeringsarbete, som ville vetamera om.