prot · GG0990 · 1993-04-13 00:00:00 — på , trots att de ej äranklagade för någon brottslig gärning.Flyktingar lever under svår psykisk press somnaturligtvis förvärras av att i veckor sitta i ensamcell24 timmar med endast en timmes avbrottför vallning i rastgård. Denna inhumanabehandling har bl.a. lett till psykiska störningarmed sluten psykiatrisk vård som följd.Med anledning av det anförda vill jag ställa följandefråga:Avser invandrarministern att vidta någon åtgärd såatt flyktingar som inte har begått någon brottslighandling ej skall hållas i fängslat förvar?1992/93:548 av () tillnäringsministern om statens institut förbyggnadsforskning:Statens institut för byggnadsforskning () Prop.1992/93:170 betonar vikten av en ''forskning ombostadspolitik och bostadssociala frågor med högkvalitet''. En omstrukturering av förbyggnadsforskning föreslås så, att verksamhetenvid SIB ''koncentreras på samhällsvetenskapligforskning''. Vidare skriver statsrådet att ''Denföreslagna omstruktureringen av byggforsknignenmåste därför ge förutsättningar för fortsattainsatser på detta område''. /94 föreslås''den samhällsvetenskapligt inriktadeverksamheten vid SIB fortsätta men knytas tillUppsala universitet''. Regeringen avser att låtautvärdera denna del av SIB:s verksamhet och prövaförutsättningarna för fortsatt existens. Fortsattstatligt stöd till SIB kan komma att utgå. Osäkerhethar skapats bland den i många fall högtkvalificerade personalen vid SIB. En rädsla finnsatt verksamheten redan innan utvärderingenkommer att förändras och avlövas strategiskafunktioner, som t.ex. att förberedelser vidtas för attöverföra samhällsvetenskapliga professurer tillverksamheten vid KTH. ''Fait accompli'' skulleskapas, så att utvärderingen överspelas, och ingetåterstår än att för gott avveckla densamhällsvetenskapliga forskningen vid SIB.Vilka åtgärder eller direktiv om åtgärder harvidtagits för att förbereda förändringar i densamhällsvetenskapliga forskningens organisation,resurser och övriga förutsättningar vid SIB?1992/93:549 av () tillstatsrådet om skattemyndigheternasresurser:Skattemyndigheterna har liksom andramyndigheter utsatts förrationaliserings- och besparingskrav, vilket ävenfortsätter kommande år. Det är viktigt medeffektivisering men inom detta område är riskenmycket stor att syftet med verksamheten äventyras.Beslutade skatter drivs inte in och ekonomiskabrottslingar kommer undan, vilket leder till attstatens finanser ytterligare försvagas och inte minstviktigt det allmänna rättsmedvetandet luckras uppytterligare.Jag vill därför fråga skatteministern:Planerar regeringen några åtgärder för att tillföraskattemyndigheterna ytterligare resurser?den 8 april1992/93:550 av () tillkulturministern om behandlingen av personer somtagits i förvar:Det är oroväckande att allmänna häkten ibetydande omfattning används som förvar avutlänningar som sökt uppehållstillstånd men somskall avlägsnas från . I en rad fall harförvarstiden varit långvarig. Det bör redovisas ivilken omfattning detta förekommit.I anledning härav frågar jag kulturminister åtgärder avser regeringen vidta för att skapaalternativ till häkte för förvarstagna utlänningar,som skall avlägsnas efter avslag på ansökan omuppehållstillstånd?6 § Svar på fråga 1992/93:497 omfackföreningsavgift och socialbidragsnormerAnf. 1 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig om jag ärberedd att medverka till en förändring av reglernaför socialbidrag så att fackföreningsavgiften inteberäknas som tillägg till socialbidragsnormenSocialtjänstkommittén (S1991:07) kommer inomkort med ett delbetänkande som bl.a. behandlarrätten till bistånd. Enligt vad jag erfarit kommerkommittén inte att föreslå någon ändring av praxisnär det gäller bistånd till fackföreningsavgift.Enligt min mening bör man kunna kvarstå somfackföreningsmedlem, även om man hamnat iekonomiska svårigheter. Det stöd som enfackförening kan ge kan vara särskilt betydelsefullti sådana situationer. Det är därför viktigt attfackföreningsavgifter beaktas vid fastställande avsocialbidraget.Anf. 2 (nyd):Fru talman! Jag tackar ministern för svaret, men jagställer mig litet frågande till det.Bidrag till avgift till erkänd arbetslöshetskassa ärnaturligtvis okej. Bidrag till fackföreningsavgiftförstår jag däremot inte. Skall skattebetalarna idagens bistra ekonomiska klimat bekostabidragstagarnas fackföreningsavgifter? Som ettskäl till att så inte bör vara fallet kan nämnas detsom framgår av vår fråga, nämligen att det säkertfinns många familjer som inte lever på socialbidragsom spar in just fackföreningsavgiften i dessa tider.Då kan det anses rimligt att motsvarande skall gällaför socialbidragsnormen.Skall facket verkligen få avgifter via socialbidrag,dvs. Är det verkligen ministernsmening?Anf. 3 Socialminister ():Fru talman! Jag vet inte om det är korrekt somArne säger, att det är många som drar injust på fackföreningsavgiften i svåra tider. Det ärsnarare så att tendensen är att fackföreningarna fårfler medlemmar i svåra tider just för att facket isådana tider kan ge stöd på olika sätt till sinamedlemmar.Jag tycker att det stödet också bör omfatta personersom under en har hamnat iekonomiskt trångmål och därför är beroende avsocialbidrag. Uppenbarligen har vi olikauppfattningar på denna punkt.Anf. 4 (nyd):Fru talman! Kan det inte vara så att mångaförknippar just facket och fackföreningsavgiftenmed a-kassan och tror att man måste vara med ifacket för att vara med i a-kassan? Det står kanskeinte klart för dem att a-kassan ligger separat ochfacket separat.Anf. 5 Socialminister ():Fru talman! Jag vet inte hur många som har dennamissuppfattning, om den nu förekommer. I så fallbör vi sprida kunskap om att man inte behöver varamed i facket för att vara ansluten till a-kassa. Detär en viktig information att nå ut med. Men det ären helt annan sak än det som harfrågat mig om.Anf. 6 (nyd):Fru talman! Om jag summerar ministerns svar ärdet att facket fortsättningsvis kan få sina avgifterbetalda via socialbidrag, dvs. 7 Socialminister ():Fru talman! Det är klart att man kan summera detså. Jag har sagt nu att jag tycker attdet är värdefullt om även personer som underkortare eller är beroende av socialbidragkan kvarstå i facket. Facket kan ge just depersonerna ett bra stöd. Därför är det rimligt beaktar förekomsten av fackföreningsavgifternär man fastställer socialbidragets storlek.Anf. 8 (nyd):Fru talman! Jag får tacka för det.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1992/93:524 om den sänktaarbetslöshetsersättningens påverkan påsocialbidragenAnf. 9 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig vilkabedömningar som har gjort avarbetslöshetens och den sänktaarbetslöshetsersättningens konsekvenser förkommunernas socialtjänst.Det är vanligtvis fråga om en komplex kedja avsamverkande faktorer som leder till att en personbehöver söka socialbidrag. Det är dock ett käntfaktum att samhällsekonomisk kris och högarbetslöshet är en av orsakerna till attsocialbidragsberoendet ökar. De som är mestutsatta är grupper som har svag förankring påarbetsmarknaden och som ofta inte omfattas avarbetslöshetsförsäkringen. Regeringen har därförbeslutat att tillkalla en särskild utredare meduppgift att lämna förslag till utformning ochfinansiering av en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring (A 1992:03). Utredarensförslag beräknas vara klart senare under våren.Huruvida beslut om sänktkompensationsnivå inom den befintligaarbetslöshetsförsäkringen kommer att resultera iökat socialbidragsberoende är svårt att uttala sigom. Effekterna bör dock bli relativt begränsade.Jag vill här nämna att (S1991:07) i sitt arbete även kommer att berörasambandet mellan socialbidragsberoende ochövriga socialpolitiska stödsystem.Den sänkta ersättningsnivån iarbetslöshetsförsäkringen är ett led i försöken attsanera statens finanser. Om vi misslyckas med denuppgiften riskerar vi att hamna i en situation avpermanent hög arbetslöshet och varaktigt sänktlevnadsstandard och som en följd därav kommer viatt få ett mycket kraftigt ökatsocialbidragsberoende. Det är angeläget attförhindra att detta sker.Anf. 10 ():Fru talman! Jag vill tacka socialministern för svaretoch även passa på att tacka för svaret på föregåendefråga.Jag tror att det är viktigt att vi är klara över attmånga människor lever i en mycket skörekonomisk situation . Gränsen till att varaberoende av socialbidrag är mycket nära. De harutomordentligt svårt att få pengarna att räcka till.Många av dem är arbetslösa.Ett exempel är de många deltidsarbetande kvinnorsom bara har av en full a-kasseersättning. Dekommer att få av den ersättning de tidigarehade. har de 6 000--före skatt.De kommer att hamna långt undersocialbidragsnivå med de nyaarbetslöshetsersättningarna.Jag träffade för någon vecka sedan ett gäng tjejersom hade tittat på hur förändringarna skulle slå fördem. De var politiskt arga, det är en sak, men devar också skakade och rädda.De här tjejerna har nämligen fasta kostnader ibotten som det är utomordentligt svårt att röra i.Vidare känner de att de förlorar 500--av sinmånadsinkomst. De har inga pengar att spara ochhar alltså inga sparade pengar. De har försökt attavhålla sig från att söka socialbidrag, därför att devill klara sig själva. Men risken är uppenbar attmånga av de här tjejerna hamnar isocialbidragsfällan. Jag tror att det ärutomordentligt olyckligt.Också hyresökningarna är en bidragande faktor.Jag är förvånad, herr socialminister, över att ni inteinnan regeringen lade fram sitt förslag omförändrad arbetslösersättning hade gjort en analysav vad detta betyder för de sköraste grupperna.Anf. 11 Socialminister ():Fru talman! Som jag nämnde i mitt svar ärhuvudproblemet de som inte kommit in påarbetsmarknaden och som inte har någonarbetslöshetsersättning. Är det något som manskall vara förvånad över, så är det väl att vi intetidigare fått ett förslag om en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring. Det hade betytt ganskamycket i en situation som den som vi nu befinneross i.Naturligtvis kan man göra teoretiska beräkningaröver hur mycket socialbidragskostnaderna kan ökamed nämnda förslag. När det gäller sådanateoretiska beräkningar hamnar man på belopp istorleksordningen några hundra miljoner kronor.Vi har alltså inte alls negligerat den bild av vad somkan inträffa och som talar om. Meni förhållande till den besparing på flera miljardersom det här leder till handlar det ändå om mycketsmå belopp.Vi får se vad den praktiska erfarenheten visar. Deteoretiska beräkningarna tyder i alla fall inte på attdet handlar om några stora belopp.Anf. 12 ():Fru talman! En sak är de kommunalekonomiskaberäkningarna. Det är möjligt -- ja, det är säkertsant -- att effekterna för kommunerna inte kommeratt motsvaras av besparingarna för staten.Men det jag velat belysa är enskilda familjers ochensamståendes situation. Dessa grupper harkämpat och försökt med allt för att klara sig, och dåmed mycket snäva marginaler. far dessamänniskor oerhört illa. Det beror dels på att a-kasseersättningen sänks, dels på att man samtidigtupplever en kraftig ökning av hyreskostnaderna.Väldigt många, framför allt de ensamstående, ärhänvisade till hyreslägenheter och har inte storamöjligheter att välja. De kommer att drabbas hårtav de förändringar av räntebidragen som aviserats.Jag vill passa på att fråga: Har det förts endiskussion mellan ochFinansdepartementet om effekterna när det gällerhyrorna?Anf. 13 Socialminister ():Fru talman! Jag är något oklar över vad IngerLundberg menade med sin senaste fråga om vi harfört diskussioner om hyrorna. Det är klart att vifortlöpande för sådana diskussioner.Bostadsbidragen sorterar underSocialdepartementet. När vi fastställerbostadsbidragsreglerna tar vi självfallet hänsyn tillhyresutvecklingen.Inger säger att hon inte tror att det härkommer att betyda så mycket för kommunernassocialtjänst. Den fråga som ställttill mig gäller just hur den aktuella besparingenkommer att påverka kommunernas socialtjänst.Att många enskilda personer och familjer drabbasav den ekonomiska krisen är vi helt överens om.Det gör det bara mer angeläget att så snart sommöjligt råda bot på de problem som vi nu har. Denbesparing som vi nu diskuterar är ett led i vårsträvan att få ordning på svensk ekonomi.Anf. 14 ():Herr talman! Kommunernas socialtjänst är intebara kommunalekonomi. Det här kommer att fåväsentlig betydelse för den kommunala ekonomin.Men framför allt kommer det att få betydelsegenom att den grupp som behöver socialtjänstensstöd blir större. Det enda de här människorna villär att de skall klara sig med hjälp av egen inkomstoch, då så är erforderligt, också medhjälp av det försäkringsskydd som samhället kanerbjuda.Vad regeringen och riksdagsmajoriteten haråstadkommit är ett urgröpt försäkringsskydd.Därmed kommer den allra sköraste gruppen att bliberoende av socialbidrag.Anledningen till att jag tog upp detta medbostadskostnaderna är att den här gruppen idiskussionen om sådana här problem just markerarvilka problem man har när det gäller att anpassa sinekonomi till utgifterna, bl.a. till följd av de kraftigahöjningar av hyrorna som skett och somaviseras för nästa år.Anf. 15 Socialminister ():Fru talman! För att fortsätta på det senaste spåretkan jag säga att regeringen i en proposition tillriksdagen föreslår att bostadsbidragen skallutbetalas efter aktuell inkomst. Det innebär att desom befinner sig i det ömtåliga skiktet och somtappar inkomst, oavsett om det beror på att de fårarbetslöshetsersättning eller på något annat,kommer att få möjlighet att uppbära högrebostadsbidrag. Jag tycker att det är rimligt att vi harbra och generösa bostadsbidrag när vi tvingas skäraner på de generella subventionerna till boendet. Jagär alldeles övertygad om att så kommer att ske,oavsett vilken regering landet har under resten av90-talet.Anf. 16 ():Fru talman! Socialministern torde vara välmedveten om de bristfälliga bostadsbidragen ochsituationen för många hushåll. Ändå verkar interegeringen ta just den här situationen på särskiltstort allvar.Naturligtvis finns här en risk. Vi som har brainkomster men som kan tycka att det är jobbigt atttappa , för det blir ju litet mindre som kansparas eller en förändrad konsumtion, far kanskeinte så illa. De grupper vi talar om är däremotmänniskor som inte har samma marginaler, sominte har möjligheter att prioritera på annat sätt.Som jag tidigare betonat är risken uppenbar attmånga av de här människorna kommer tillsocialtjänsten. Vi vet ju att många av dessamänniskor far oerhört illa. Dessa människordrabbas personligen, men också deras barn ochandra anhöriga.Anf. 17 Socialminister ():Fru talman! Det är inte mycket att tillägga. IngerLundbergs ursprungliga fråga gällde hur den sänktaarbetslöshetsersättningen skulle komma attpåverka kommunernas socialtjänst. Den frågan harjag besvarat så gott det går med det underlag somfinns.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1992/93:534 omsocialbidragets storlekAnf. 18 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att enskildakommuner och inte domstolarna skall besluta omsocialbidragens storlek.Socialtjänstkommittén (S 1991:07) som har iuppdrag att göra en allmän översyn avsocialtjänstlagen skall även bl.a. utreda fördelaroch nackdelar med skilda normsystem.Socialtjänstkommittén har gjort en kartläggning avkommunernas socialbidragsnormer.Kartläggningen visar att normerna i allmänhetligger lägre än rekommenderadenorm. Kommittén har också uppmärksammat attantalet besvärsärenden som rör kommunernassocialbidragsnormer har ökat kraftigt. Den praxissom utvecklats i förvaltningsdomstolarna innebäratt en bidragsnorm som ligger underSocialstyrelsens norm inte anses tillförsäkra denenskilde en skälig levnadsnivå. kartläggning framgår ocksåatt enskilda domar i socialbidragsmål inte tyckspåverka kommunernas normer. Den som inteöverklagar kommunens beslut får alltså nöja sigmed det lägre belopp som den enskilda kommunenbeslutat om. En annan effekt är att i ett antal fallsamma person har tvingatsöverklaga socialnämndens beslut för att få ut dethögre beloppet. Detta är oacceptabelt både för denenskilde och för rättssamhället.Socialtjänstkommittén kommer att läggafram ett delbetänkande, som enligt vad jag erfarit,innehåller förslag till preciserade lagregler förrätten till bistånd i den del som avser den enskildesförsörjning. Beredningen av utredningens förslagkommer att ligga till grund för regeringensställningstagande i frågan.Anf. 19 ():Fru talman! Först tackar jag socialministern försvaret.Den här frågan har även en principiell bakgrund.Jag tycker att det är viktigt att man slår fast vad somär kommunernas självbestämmande och vad vi påcentral nivå skall reglera åt kommunerna. Jag troratt socialministern och jag är helt överens om attnivån för ersättningen till socialbidragstagarna skallvara tillräckligt hög, dvs. så hög att behoven täcks.Båda vet vi att lagstiftningen om var den nivån skallligga varit väldigt oklar. Detta har varit föremål förolika tolkningstvister.Jag tycker att man centralt skall slå fast till vilkendel kommunerna har möjlighet att själva bestämmavad som ingår i den här . ingår ju ivissa kommuner el- och telefonkostnader. I andrakommuner ingår tandvårdskostnader, och på vissaställen ligger sådant utanför. Men det här är heltavgörande för var man hamnar när det gäller nivånför denna norm.Både socialministern och jag, det är jag säker på,vet att många socialbidragstagare av olika skälkanske har litet svårt att själva planera ochhushålla. Målet är att de skall ha förmåga attgöra det. Om tandvårdskostnaden läggs inomnormen, kan det bli väldigt snett -- dvs. denbidragstagande har inte möjlighet att självfinansiera sin tandvård inom . Då är detbättre att tandvården ligger utanför normen.Det vore intressant att höra socialministernssynpunkter på just de här bitarna.Anf. 20 Socialminister ():Fru talman! Det pågår, som jag framhöll i mitt svar,en översyn. Vi kommer alldeles snart, inom någraveckor bara, att få ett betänkande frånSocialtjänstkommittén, där man har gått igenomoch försökt att diskutera vilka saker som bör ingå ien miniminorm och vad som kan läggas utanför. Jagtycker att det är bättre att vi väntar meddiskussionen om konkreta poster tills vi har fått dethär betänkandet. Om jag minns rätt kommer detredan nästa vecka från kommittén.Anf. 21 ():Fru talman! Tack, det var bra att få höra attbetänkandet kommer så pass snabbt.Det som är viktigt att man tar med i diskussionernaframöver är också den skillnad i situation som råderi storstäderna och i landsorten. Dels är det enskillnad i kostnadsnivå, dels är det en skillnad närdet gäller möjligheterna att göra bra inköp förbidragstagare och för alla oss andra. I storstädernafinns det större förutsättningar för det, medan det ilandsorten är en lägre kostnadsnivå. Sådana härsaker är det bra att man väger in när man skallfastställa beloppen.Det finns en regeringsrättsdom somtalar om existensminimum. Det är det som kallasförbehållsbelopp . Där är det centralt attförbehållsbeloppet kommer att ligga lägre än dennorm man på något sätt enas om. Annars är riskenstor att vi får ett stort antal socialbidragstagare i degrupper som lagsöks av skattemyndigheten. Så fortde har kommit över förbehållsbeloppet skulle deockså ha rätt till socialbidrag. Detta hoppas jag från departementets sida har tänkt på.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1992/93:510 om åtgärder motdrogbekämpningAnf. 22 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig om vilkaåtgärder jag avser vidta för att intensifieradrogbekämpningen på alla plan med anledning avden starka kopplingen mellan olika droger och detökade drogbruket i . Denna formulering ärhämtad direkt ur frågan.Jag delar uppfattning att det kanfinnas ett samband mellan tobaksrökning ochmissbruk av narkotika. Detsamma gäller alkoholoch narkotika. Insikten härom präglar dedrogförebyggande insatser som riktas till ungdomari vårt land. I har kampen mot droger somett viktigt mål att få ungdomar att säga nej till såvältobak och alkohol som narkotika. Detta ärutgångspunkten också för de särskilda programinom som syftar till attmotverka bruket av olika beroendeframkallandemedel.Utöver sådana förebyggande insatser krävs ocksåen rad andra insatser, inte minst av socialpolitiskkaraktär, för att bekämpa drogmissbruk. FN:snarkotikakontrollstyrelse, INCB, har i sinårsrapport särskilt uppmärksammat vårpolitik. INCB anser att för enförhållandevis framgångsrik narkotikapolitik ochframhåller att vi är ett av de få länder som harlyckats skapa ett förtroendefullt samarbete mellankontrollsidan och vård- och behandlingssidan.Som exempel på att vår politik har nått konkretaresultat kan jag nämna att det experimentellabruket av narkotika har minskat kraftigt de senastetjugo åren. uppgav avtillfrågade elever i årskurs nio att de någon gånghade prövat narkotika. hardenna siffra legat . föralkohol- och narkotikaupplysning, CAN, somgenomför dessa undersökningar, uppger dock attdet finns en svag tendens till ökning i förra åretsundersökning.Två gånger genomför CAN också ensärskild enkätundersökning i ett antal kommunerför att snabbt få en bild av de senaste tendenserna inarkotikautvecklingen. Det allmänna intrycketfrån fjolårets undersökningar är att missbruket avnarkotika är relativt stabilt.Det viktigaste undantaget från denna generellabedömning är ett ökat antal rapporter om enökning av missbruk av s.k. rökheroin. De förstarapporterna härom kom , dårökning av heroin bland en begränsad gruppinvandrare i vissa delar av hadeiakttagits. Denna missbruksform tycks nu ha fått enstörre spridning, framför allt i storstäderna.Det är värt att notera att heroinmissbruket, därrökningen spelar en viktig roll, sedan några åruppvisar en oroande utveckling i flera europeiskaländer. Missbruket har ökat främst bland ungdomarsom har drabbats hårt av arbetslöshet, bostadsbristoch andra sociala problem. Även om omfattningenav detta missbruk i av allt att döma är avmindre omfattning, måste vi se allvarligt på denutveckling som CAN rapporterar.Detta visar att vi aldrig kan slå oss till ro. I kampenmot narkotikan måste man alltid vara vaksam motminsta förändring i missbruksbilden.Sedan mitten av 1980-talet har betydande statligamedel satsats på uppbyggnaden av en offensivnarkomanvård. har på regeringensuppdrag gjort en utvärdering av dennasatsning. Den allmänna bedömningen är attsatsningen varit framgångsrik. En mycket storandel av narkotikamissbrukarna har nåtts, ochvården har byggts ut väsentligt.Det finns emellertid fortfarande en del brister. Ensådan är svårigheter att nåmissbrukande invandrare med adekvata insatser.Liksom CAN varnar också för atten bestående ungdomsarbetslöshet kan bli ensannolik rekryteringsbas till missbruk.Jag kommer senare i vår att föreslå regeringen attge till en fortsatt satsning påen offensiv narkomanvård.Avslutningsvis vill jag bara instämma i atttobaksrökning kan vara en inkörsport till tyngredroger, men att det enligt min mening vanligen ärmer komplicerade orsakssamband när en ungmänniska börjar missbruka narkotika. Dessutombefarar jag att en stigande ungdomsarbetslöshetoch framtidspessimism kommer att leda till att flerungdomar kommer i kontakt med droger. Enfortsatt satsning på offensiv narkomanvård ärviktig, men det är även i detta sammanhang väl såangeläget att den ekonomiska politiken blirframgångsrik.Anf. 23 ():Fru talman! Jag ber att få tacka socialministerBengt för det utförliga svaret. Jag ärmycket tacksam för det, för det tar fram mångaviktiga synpunkter på den här frågan. Jag vill sägaatt vi delar många uppfattningar som har kommitfram i det här svaret.Sambandet mellan narkotika och andra droger harbelysts mer och mer , även om vi alltidhar haft klart för oss att det finns ett samband.Naturligtvis är det andra orsaker som är avgörandeför om en ung människa börjar ägna sig åt droger.Men man kanske också kan säga att den förstaspärren som passeras vanligtvis är att man börjarröka vanlig tobak. menar jag inte ett försök, provar , vilket kan vara nog såvanligt bland ungdomar, utan att man börjaranvända tobak mer regelbundet.