prot · GG0964 · 1993-02-18 00:00:00 — Det har fått till följdatt alla regioner kräver extra ordinära insatser.Spännvidden mellan arbetslöshetstalen i de olikalänen har visserligen minskat, men de har i alla lännu gått upp till tidigare helt otänkbara nivåer.Arbetslösheten är liksom tidigare högst iskogslänen.En nedrustning av industrin pågår. Den drabbarinlandsregionerna hårdast. Där ärindustristrukturen fortfarande ung och skör. Nubryts den snabbt ned. Och som alltid går det fortareatt riva ned än att bygga upp. De företag som nuavvecklas kan det bli mycket svårt att åter byggaupp. Vi vet nämligen att när konjunkturen vänderkommer uppgången först i storstadsområdena. Detkan då ånyo uppstå ett sug efter arbetskraft frånskogslänen med åtföljande urholkning avbefolkningsunderlaget.Den förda regeringspolitiken har intemedverkat till att hejda den negativa utvecklingen.Tvärtom -- flera av regeringens åtgärder harpåskyndat en utarmning av regionalpolitiken. Jagvill peka på några sådana exempel.1. En stark offentlig sektor behövs framför allt i deindustriellt svaga regionerna. Där spelar denoffentliga sektorn relativt sett större roll än i andraregioner för att upprätthålla sysselsättning ochservice. Regeringens angrepp på den offentligasektorn har därför starkt negativa regionalpolitiskaeffekter. Neddragningarna i den kommunalaverksamheten drabbar kvinnornas sysselsättninghårdast. Detta kommer att försvåraarbetsmarknadsläget för kvinnor särskilt allvarligt iglesbygderna.2. En försvagad ekonomi leder bl.a. tillnedläggning av glesbygdsskolor.Glesbygdsdelegationen har i en larmrapportredovisat att ca 70 skolor i glesbygdsområdet nuhotas. Skolministern hänvisar till möjligheten attstarta egna privatskolor. Men det blir i allmänhetännu dyrare för kommunerna.3. Regeringens bostadspolitik har lett till etttotalstopp för byggande utanför de störretätorterna. Även ombyggnadsverksamheten har nulamslagits på grund av regeringens åtgärder. Dettaär starkt hämmande på den regionala utvecklingen.4. Den av regeringen ideologiskt motiveradeavregleringen och bolagiseringen inom post, tele,flyg- och järnvägstrafiken innebär ett allvarligt hotmot de glesare befolkade områdena. Enstimulerande konkurrens kan uppnås endast i debefolkningstätaste orterna, medan avregleringen iallmänhet betyder sämre service och högrekostnader i glesbygderna. Den senasteillustrationen till detta är utvecklingen inomflygtrafiken där SAS nu annonserar nedläggning avflera olönsamma linjer.5. Naturtillgångar i form av skog, vattenkraft ochmalm har stor betydelse för sysselsättningen iskogslänen. Regeringens ambitioner att sälja utdessa tillgångar har genom krisuppgörelsen medSocialdemokraterna kunnat hejdas. Men hotetkvarstår om en realisation av dessa tillgångar vilketskulle kunna medföra ökad otrygghet för deanställda i dessa näringar. Den senaste tidens varselinom ger föraningar om vad dennautveckling skulle komma att innebära också inomandra verksamhetsområden. Regeringensavveckling av stödet till gruvprospekteringen är ettannat exempel som visar svåra lokala konsekvenserför sysselsättningen.Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågortill arbetsmarknadsministern:1. Vilka åtgärder är arbetsmarknadsministernberedd att vidta för att förhindra den snabbaavveckling av industriföretag som sker i storadelar av skogslänen?2. Är arbetsmarknadsministern beredd att särskiltbeakta vikten av en fungerande offentlig sektor iglesbygderna?3. Vill arbetsmarknadsministern förhindrabolagisering och avreglering som försämrar serviceoch sysselsättning i de glest befolkade områdena?1992/93:82 av i (m) tillkulturministern om asyl- och flyktingpolitiken:Den svenska flyktingpolitiken framstår för mångasom svårförståelig i jämförelse med andraeuropeiska länder. Sakligt är densamma mycketsvår att försvara och förklara för medborgarna.Dessutom har åsiktsskillnaderna i flyktingfråganmellan politiskt beslutande organ och derasuppdragsgivare, väljarna, blivit alltstörre. Detta kan innebära en minskad förståelseoch respekt för den representativa demokratin.Våra nordiska grannländer har en mer restriktivpolitik än och har beslutat attskärpa sin flyktinglagstiftning. Vid en oförändradsvensk flyktingpolitik innebär detta ett utökat tryckmot vårt land av asylsökande utlänningar, vilkasjälvfallet söker sig till det land där man har störstmöjlighet att få asyl.Är statsrådet beredd medverka till en förändring iasyl- och flyktingpolitiken så att den får sammainnehåll och förutsättningar som den som gäller ivåra närmaste grannländer?1992/93:83 av () tillutrikesministern om Mellanöstern:Framsteg har uppnåtts i förhandlingarna i denarabisk/israeliska konflikten. Men dessa framstegär alltför begränsade med hänsyn till den tid somförflutit och vikten av en snar fredlig lösning.Det är av stor betydelse att upphävtförbudslagstiftningen beträffande kontakter medanhängare av PLO. Det bör öppna vägen för dialogoch förhandlingar mellan och PLO, vilket ärnödvändigt för att en stabil och varaktiv fred skallkunna uppnås.Den palestinsk-/israeliska konflikten har lett till ettstort antal dödsoffer sedan början av intifadan.Enligt israeliska källor har 943 palestinier dödats avde väpnade israeliska styrkorna ().Enligt andra europeiska källor rör det sig om merän 1 400.Under samma period uppger israeliskamyndigheter att 126 israeliska soldater och civiladödats. Förutom de () 418deporterade palestinierna, har 1 276 deporteratsfrån sina hem i de ockuperade områdena sedan juli1967.Det finns ca 12 000 palestinier som är administrativtfrihetsberövade i och de ockuperadeområdena. Frihetsberövandena har skett med enpolitisk bakgrund, utan åtal och rättegång infördomstol.Nya bosättningar i de ockuperade områdena harminskat avsevärt men inte upphört, trots att deuppenbart står i strid med internationell rätt.Även skolor och universitet har öppnats i avsevärdomfattning, men alltjämt hålls ett antalutbildningsanstalter stängda.De framsteg som gjorts efter regeringsskiftet iIsrael är välkomna, men långt ifrån tillräckliga.Israels säkerhet och fortbestånd skall givetvis geserforderliga garantier liksom det palestinska folkethar ett legitimt intresse av att tillförsäkrassjälvbestämmande och ett eget hemland.Genom kränkningar av folkrätt och mänskligarättigheter motverkas dessa intressen och enframtida fredlig samexistens mellan israeler ochpalestinier försvåras eller äventyras.Sverige bör medverka till att framsteg görs ifredsprocessen, bl.a. genom att problemen ommänskliga rättigheter får en lösning. Någon MR-grupp har ännu inte skapats i anslutning till demultilaterala samtalen vidMellanösternkonferensen.Med hänvisning till det anförda får jag frågautrikesministern . På vilket sätt vill regeringen verka för att uppnåframsteg i fredsprocesen?2. Vilka åtgärder vill regeringen vidta för att allapolitiskt frihetsberövade friges genom allmänamnesti, att alla deporterade fritt får återvända tillsina hem, att bosättningarna stoppas och allautbildningsenheter öppnas i ockuperade områden?3. Är regeringen beredd att ta något medlandeinitiativ för att söka lösa problemen om mänskligarättigheter i genom en MR-grupp isamband med ?10 § Kammaren åtskildes kl. 15.14.Förhandlingarna leddesav andre vice talmannen från sammanträdetsbörjan t.o.m. ajourneringen ochav talmannen därefter till sammanträdet slut.