prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — Sedan kan säga attvi i stället skall ha ett samarbete där stormakternainte kan bestämma.Europeiska gemenskapen är ett långt merdemokratiskt samarbete än vad nationen någonsintidigare i historien har åstadkommit. I Förentanationerna har de stora vetorätt i alla viktiga beslut.Det är inget argument för att gå ur Förentanationerna. Sådant finns inte i den europeiskagemenskapen. Där byggs samarbetet på grundvalav det demokratiska beslutsfattandet i de olikanationella parlamenten, det demokratiskabeslutsfattandet mellan representanterna iministerrådet och det demokratiskabeslutsfattandet i . Valet iEuropa är samarbetets väg eller stridens väg.Någon tredje väg finns inte heller där.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare replik.Anf. 27 (nyd)replik:Fru talman! Det är roligt att i varje fall nöjd med regeringen . Vi har lärt oss att detgår riktigt fint för . Den vändpunkt somSocialdemokraterna hoppades på förr, har ärvtsav regeringen.Ljuset syns i tunneln, säger . Vi fårhoppas att ser upp så att det inte är dengalne busschauffören som kommer emothonom med helljuset på, på fel sida av vägen ochmed som kartläsare.För att anknyta till höjdare tillhistoria vill jag säga, att jag tycker att både IngvarCarlsson och låter som . Mendet var en annan sak.En annan tunnel kommer upp på dagordningen . Jag skulle vilja föreslå att ni partiledare somsitter där borta släpper loss gänget här ute så att defår rösta med huvud och hjärta. De skall känna medhjärtat, inte rösta med det, och tänka med huvudetsom sitter mellan axlarna. Det handlar om dentunnel som skulle kunna byggas här i Stockholmoch om att man inte beslutar sig för det tredjespåret som skall rasera . Denfrågan kommer upp här. Den går att lösa ikammaren.Tänk om vi en gång kunde lösa en sak i riksdagenskammare! Det har vi gjort en gång förut. Dåhandlade det, herr statsminister och fru talman, omdelpensionen, som jag härmed med förtjusningskall komma in på.Vi har låtit en man som heter göra enutredning. Han är statsvetare och har varitkanslichef i utskott. Det är en oförvitlig man, långtoförvitligare än och jag tillsammans. Hanhar konstaterat, att i den fråga som väckte sådantrabalder och som gav statsministern enadrenalinchock som varade i ungefär --han talade om hur opålitliga vi var -- har följandekommit fram: Vi bröt aldrig mot något avtal.Vi bryter inte mot avtal. Det ärSocialdemokraterna som bryter mot de avtal som niträffar med dem, men det är en annan sak.Det enda som hände den gången, herr statsministerm.fl., var att om vi skulle ha förfarit absolutkorrekt, skulle en av oss ha röstat med utskottet.Regeringen hade då fallit med åtta rösters marginali stället för med tio.Jag har här ett diplom till statsministern och ettexemplar av utredningen som jag skall be att fåöverräcka. Den heter: Så var det meddelpensionen, . Jag hoppas att han integår i taket än en gång för den saken. Det voreklädsamt om han tog tillbaks detta, men det ärkanske att hoppas på för mycket.Jag har förstått att våra ministrar är ordförande idiverse internationella organ. Det är ju tur attnågon är hemma på Rosenbad.Vi i Ny demokrati menar attLindbeckkommissionens 113 punkter var 113 rätt.Varför kör ni inte det genom kammaren här som enlångsiktig politik, herr statsminister? Jag ber att fååterkomma med fler frågor. Tiden är slut.Anf. 28 Statsminister ():Fru talman! Jag ber att få tacka för diplomet. Sedanfinns det tydligen en stor utredning här. Jag tror ioch för sig inte att detta behöver utredas så rasandemycket. Det kräver bara tillgång tillriksdagsprotokollet och utskottsbetänkandet för skall inse att Ny demokrati den gången röstademot sin egen politik.Jag förstår att denna debatt har varit så besvärandeför att han har tvingats ägna sigåt denna i . Jag har i alltväsentligt lagt den bakom mig. Om han vill fortsättaden skall vi gärna finna formerna för det.Sedan säger att det pågår endiskussion där det föreligger ett förslag om att, somhan sade med det sinne för nyanser som i dennakammare endast utmärker ,rasera . Jag kan försäkra IanWachtmeister att några förslag om att raseraStockholms stad har mig veterligen inte lagts påriksdagens bord. Jag tror inte att ens GudrunSchyman, kommunisterna och samhällsförstörarnaskulle rasera hela huvudstaden. Det är inte hellermöjligt genom riksdagsbeslut.Såvitt jag förstår handlar det om en votering där detfinns de som vill förbjuda det s.k. tredje spåret. Detkan man självfallet inte göra. Denna fråga skallfortsätta att prövas på olika sätt. Det är inte attrasera . Det är fråga om olikaalternativ för spårdragning. Det är i allt väsentligten lokal fråga, kan jag informera alla kammarensledamöter om som inte aktivt deltar i Stockholmslokalpolitik.När vi tittar tillbaka finns det anledning attnotera inte bara alla de kvarstående problem vi harframför allt i ekonomin -- arbetslösheten ochbudgetunderskottet -- utan också det faktum att vihar lyckats att i kammaren få igenom det enaviktiga reformbeslutet efter det andra. Det haribland varit ett givande och tagande i riksdagensutskott -- icke sällan med Socialdemokraterna, ickesällan med Ny demokrati, och vid något enstakatillfälle har t.o.m. varit med idansen.Men slutresultatet är husläkarreform, fri radio,kretsloppsproposition, vad vi har gjort för attförbättra skolan, vad vi gör för att få fart påforskningen och vad vi gör för att förbättrainfrastrukturen för . Det finns anledning atten dag som denna, riksdagensledamöter för sommaren går över till annat värv,notera det som faktiskt uträttats och att det somuträttats har varit bra för framtid. I den delsom varit med, bortsett fråncirkusen, har även han gjort väl ifrån sig.Anf. 29 (nyd)replik:Fru talman! Hörde jag rätt där på slutet?Utredningen om hanteringen av frågan omdelpensionen är opartisk. Den är gjord av andra.Den skildrar en mycket intressant kulturkrock idenna kammare. Men den skildrar absolut inte attvi svek några uppgörelser, och det vet nu allt fler.Jag har inte arbetat med den. Det är en oförvitligman som arbetat med utredningen, som jag tidgaresade.Ni vill inte rasera hela . Men ni gördet bit för bit. När man rev ner hela Klarakvarterenville man inte heller rasera, utan det var bara en bitav . Det går bit för bit. Det är farligt, ochpolitikerna är ansvariga. Se upp!Sedan kommer jag till en för statsministernobehagligare fråga. Var det rätt att gå på grund medhela den svenska skutan för att försvara en gammaldum bindning av svenska kronan till ecun och atttillsammans med riksbankschefen, till räntesatserpå , säga: Detta är den enda vägen, viskall försvara svenska kronan, vi skall sjunka medflaggan i topp?Även om amiral överlevde självafartygsolyckan kostade det tiotusentalsjobb, arbeten för folk. Den tokiga politikenkostade i storleksordningen 50 miljarder kronor.Det var Socialdemokraterna som började med den,men ni är delvis ansvariga, därför att ni inteändrade på den. Det vore intressant att höra vad nihar att säga.Hur var det med era uppgörelser egentligen? Detville inte svara på. Det blevingenting kvar av dem, såvitt jag förstod. har lurat hela att tro attSocialdemokraterna egentligen var emotbensinskatten, fastän de kom överens medregeringen om den. Hur var det medbensinskatten? Höjdes den av er tillsammans, ellerhur gick det till? Jag tycker att det någon gångborde klarläggas.Moderaterna använder sig nu avbensinskattesyndromet. Det är nämligen fråga omsamma sak -- man träffar en uppgörelse med oss.Den gången handlade det om sänkt grundavdrag.Vi tyckte att de som tjänade mycket pengar kundebetala litet grand. Det var en uppgörelse. Det varfaktiskt ett avtal som vi träffade -- jag lovar! Jag sågmoderater i rummet! -- heter han, han ärlång, och mörk i håret. Han var med på det. Menefteråt, när vi hade träffat uppgörelsen, var ni emotdetta. Det är samma kör -- man träffar enöverenskommelse, och sedan står man inte för den.Jag tycker att man här kanske skulle förklara detlitet grand, herr statsminister.Sedan till sist en fråga om tjänstemomsen. Vi skallbåde gasa och bromsa. Det måste vi göra. Ettmycket bra sätt att gasa är att sänka nivån påtjänstemomsen. Turistmomsen var en bit. Mensänk det andra också! Titta på hela tjänstesektorn,titta på byggmomsen! Det skall vi göra av två skäl.Det ger jobb, och det möjliggör privatisering av denoffentliga sektorn.Detta är en stor fråga. Det har ävenLindbeckkommissionen medgivit i de diskussionerjag har haft efteråt. Tjänstemomsen, herrstatsminister och fru talman!(Applåder)Anf. 30 Statsminister ():Fru talman! För att börja i den senare delen av IanWachtmeisters inlägg, vill jag vad gälleruppgörelsen säga följande: Vi står för deuppgörelser som vi deltar i. Men kan detäven finnas skäl för att framhålladet som främst han bär ansvaret för i dessauppgörelser.Det är den höjning av inkomstskatterna i vissa skiktsom ingick i denna uppgörelse -- och som jag idenna del försvarar och inte kommer att gå ifrån.Det är någonting som har drivitfram, inte jag. Så är det. Det vet alla, och det skallheller inte vara någon hemlighet. vara glad över att det är han som får äran förden skattehöjning som han har varit med att drivafram. Skäms inte för den politik ni står för, även omdet kanske finns de som tycker att det kan finnasskäl att göra det.Ian frågar -- och då är vi tillbaka tillhösten -- om det var rätt att försvara kronan. Detvar vad han sade. Ja, det var det. När man tänkertillbaka på detta skede -- som egentligen sträckersig från den danska folkomröstningen den 2 juniförra året , då deneuropeiska ränte- och valutasituationen långsamtbörjade att stabilisera sig -- var det rätt av Sverigeatt tillsammans med andra nationer försöka attstabilisera läget. Det visade sig icke vara möjligt.Vi har en situation där den finska marken, densvenska kronan och den norska kronan samtligaflyter. Samtliga har lämnat ecu-kopplingen. Manhar också beträffande en lång rad andra europeiskavalutor tvingats till förändringar i förhållande tillvad man hade tyckt vara bra.Jag hör till dem som anser att det hade varit bättreom vi hade lyckats bevaravalutastabiliteten i . Det hade varit bättreför de långsiktiga tillväxtförutsättningarna i Europai dess helhet. Det var rätt att träffa deöverenskommelser som regeringen ochSocialdemokraterna slöt, och som IanWachtmeister -- och jag gavhonom då beröm för det -- instämde i. Det var rättatt de träffades.Sedan förändrades hela den europeiska bildentotalt i och med att dessa ansträngningarmisslyckades i många länder. När det ena landetefter det andra föll, blev ställning i detlånga loppet mycket svår att upprätthålla. Det sominträffade har därmed en betydande logik i sig.Den situation som vi nu är i är logisk och rätt iförhållande till det europeiska läge sometablerades. Men det hade varit bättre om vi iEuropa i dess helhet haft mer av valutastabilitet ochmindre av ränteoro. Detta låg inte i den svenskaregeringens makt att åstadkomma.Vi kan i efterhand gärna säga: Vi gjorde vad på ossankom för att klara valutor och räntor. har vi attanpassa oss, att leva och verka och att bliframgångsrika i en förändrad europeisk situation.Det är vi också på mycket god väg att göra.Anf. 31 () replik:Fru talman! Allt det som nu säger ärljuspunkter, och resultat av den ekonomiskapolitiken, är faktiskt inget annat änkostnadsförbättringar på grund av den flytandekronan.Carl Bildt var snabb att skylla den flytande kronanpå Socialdemokraterna, därför att vi inte ställdeupp på krispaket 3. Alltså måste det ikonsekvensens namn vara Socialdemokraternasom har hjälpt fram dessa positiva tecken, dessaljuspunkter som talar om.Carl Bildt satte ett mycket högt betyg på sig självoch sin egen regering. Det tråkiga för äratt väljarna inte delar hans uppfattning. Enligtsamstämmiga opinionsundersökningar är det baravar tredje väljare som ger regeringen godkänt.Det är väl märkligt, om nu regeringen har varit såframgångsrik. Med er egen nya betygsskala hamnarni någonstans mellan E och F, om jag förstått sakenrätt.Som bevis ville anföra att Sverigeinternationellt får så många uppdrag. Det har gjortsen riktigt viktig test av detta. Det var Sverigesförsök att bli medlem av säkerhetsrådet. Där blevdet ett för mycket nesligt resultat. Det visaratt vi har tappat väldigt mycket i tilltro ochförtroende på det internationella området.Hur tror att de 500 000 människor som ärutan arbete upplever hans predikan om hurbra det är ställt i ? ökar ju antaletarbetslösa. Och se på ekonomin: I januari 1992beräknades budgetunderskottet för 1992-1993 till70 miljarder. beräknades det till 195miljarder; i går kom siffror som visar attbudgetunderskottet ökat med ytterligare 30miljarder. säger man att detframför allt är regeringens och departementensutgifter som är orsak till detta.De två utredarna konstaterar att de utlovadebudgetförstärkningarna till största delen är bluff.Det säger dessa två oberoende utredare, somgaranterat icke är socialdemokrater.Carl Bildts argumentation om hur bra allting ärfaller därmed.Eftersom skröt om att han varit runt ihela vill jag ställa två frågor: Har någon av de bostadsrättsföreningar därmedlemmarna nu drabbas oerhört hårt och ensidigtav regeringens åtgärder? Har besöktnågon av de träffpunkter för arbetslösa som facketordnar? Med andra ord: Har besöktverkligheten?(Applåder)Anf. 32 Statsminister ():Fru talman! Bortsett från att inteville kännas vid några ljuspunkter i ekonomin överhuvud taget och att han frågade mig om jag varitute i verkligheten, var det väl inte så mycket mer änopinionsundersökningar han hade att komma med.Både och jag har varit verksammainom politiken relativt länge; längre än jag. En sak lär man sig när detgäller opinionsundersökningar: De ser alltidannorlunda ut . Den politiker som tror attopinionsundersökningar räcker som argument ellerstöd för att föra en tuff politik i en tuff tid kommerförr eller senare att misslyckas. Jag åberopar aldrigopinionsundersökningar, men jag skall göra ettundantag : Denna regering har i dennabesvärliga ekonomiska tid ett bättre opinionsstödän vad den regering som leddehade under den förramandatperioden. Det är inte något skäl mot denpolitik som ledde då -- den var useli alla fall -- men opinionsundersökningarnas betygvar entydigt då, jag är övertygad om att de kommeratt se annorlunda ut om en tid.Så en anmärkning av etisk karaktär. Jag har varitmycket noga med att aldrig skylla det som skedde isamband med att valutan förlorades påsocialdemokratin. Det har jag gjort fullständigtklart. Det är litet osjyst att påstå motsatsen.Så till frågan om verkligheten. Jag besöker olikadelar av landet , från tillKaresuando. Jag kan försäkra attjag träffar arbetslösa, företagare och pensionärer.Jag har besökt det mesta och jag har sett det mesta.Jag talar med bostadsrättsföreningar. Jag talar meddem som på arbetsförmedlingarna ser att det nubörjat vända. Vi vet vad som håller på att ske.Jag tycker att socialdemokraterna, inte minst endag som denna, borde kunna inse att något trots allthåller på att ske. är inte något moderatpropagandablad; det vill jag påpeka i den mån detråder missförstånd på den punkten. säger, med rubriker som vi sällan sett:Nu har det vänt. 1 000 nya jobb . Billigare att bo. Färremister sina arbeten. Inflationen minskar.Jag säger som vanligt om : Tro deminte. Så här bra är det inte. Men så här bra kan detbli, om vi får fortsätta att driva vår politik.(Applåder)Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag ställde frågan om kundeange en enda bostadsrättsförening som han hadebesökt och där han hade talat med de människorsom nu är djupt oroliga. Jag frågade om han hadebesökt en enda av de arbetsträffar som de fackligaorganisationerna ordnar.Jag ställde de frågorna med utgångspunkten att enperson som besökt dessa människor inte skullehålla det inledningsanförande som . Det skulle då finnas litet mer medkänsla,litet större förståelse för den oerhört svåra situationsom dessa människor befinner sig i. Har någon av dem och inte tagit mer intryck,beklagar jag det.Visst kommer svensk ekonomi att gå uppåt igen.Visst kommer vi att exportera mer. Visst kommeren hel del att rättas till. Det vet vi alla. Detta är juinte ekonomins ände. Frågan är om er politikförvärrar lågkonjunkturen och om ni kan göranågot annorlunda för att fler människor skall fåarbete. Det är det min kritik gäller. När manskönmålar det som åstadkommits blirjag djupt orolig. Jag är orolig över vart det håller påatt ta vägen med vad gäller vår ekonomioch hundratusentals människor. En statsministersom vid avslutningen av inte visar merförståelse, mer känsla, större oro för alla dessaenskilda människor tror jag har varit för litet i densvenska verkligheten. Därför mina frågor.Eftersom detta är det sista inlägg jag kan göra tillstatsministern vill jag säga att det goda har ändå dethär riksdagsåret haft med sig att vi nu ganska klartser de ideologiska skillnaderna mellan enkonservativ politik och en socialdemokratiskpolitik. Jag är därför ganska optimistisk när detgäller våra politiska möjligheter . Jaggrundar inte min optimism påopinionsundersökningar, men att villgöra gällande att allt är så lysande borde ge entankeställare.Avslutningsvis, fru talman, vill jag till att jag visserligen skulle önska att den härregeringen skulle få ett mer definitivt lov och merdefinitivt kunna koppla av från regeringsbekymren,men när det nu inte blev på det sättet vill jag i godsvensk demokratisk anda önska regeringen en visssemester -- dock inte så lång som Aftonbladetpåstår att riksdagsmännen har.Anf. 34 Statsminister ()replik:Fru talman! Politik handlar ju mycket om att haförmåga att se framåt och att vidta de politiskaåtgärder som leder till resultat längre fram. Detfinns nästan ingen politisk åtgärd som geromedelbart resultat. Jag tycker att det hade varitmer passande om och andraföreträdare för socialdemokraterna hade varitoroliga för vart svensk ekonomi var på väg underframför allt den senare delen av då alla,inkl. deras egen finansminister, varnade och sade:Nu kommer stålbadet, nu detonerararbetslöshetsbomben, nu kör in ibetongväggen. Alla varnade för vad som skullekomma. Regeringen lyssnade inte, och vi ficköverta något som låg nära ett konkursbo,åtminstone i den finansiella sektorn.Vi har vidtagit åtgärd efter åtgärd.Socialdemokraterna har sagt nej, nej, nej. tändsljuspunkter och då är socialdemokraterna mestförgrämda.Jag möter verkligheten ute i landet. Jag var iKaresuando . Där har man 33 %arbetslöshet. Det är förmodligen mer än på någotannat ställe i . Jag träffade människor somlever under annorlunda, små omständigheter. Desade mycket till mig när vi satt och pratade påkvällen. Bl.a. sade de: Hit kom aldrigsocialdemokraterna. Hit, till oss som är litetannorlunda -- bortom medierna och de storastäderna -- räckte inte det socialdemokratiskaintresset.Jag har sett att socialdemokraterna där uppevädjar i pressen till : Visa omsorgockså Ni socialdemokrater om människorna iglesbygden som har det svårt! Den visar vi -- detgjorde inte ni.Det avgörande är hur vi skall föra politiken vidare.Det som har inträffat under denna vår är attSocialdemokraterna inte har kunnat redovisa någotalternativ. Jag förstår mycket väl att IngvarCarlsson inte kunde redovisa ett alternativ förGudrun . Men det har juinte gått heller.Det blev inget av de 12 miljarderna ochsparprogrammet.När det gäller statsfinansieringen, de 81miljarderna, var det bara skattehöjningar -- inte enenda besparing -- som Socialdemokraterna komfarande med. Den politik som förde oss in i krisenoch arbetslösheten kommer aldrig någonsin attkunna ta oss bort från detta. Att höja skatter äringen väg framåt. Det för oss bara djupare ner ieländet.Sedan hoppas jag att de ljuspunkter i svenskekonomi som jag har talat om skall bli ljuspunkteräven i en mera fysisk bemärkelse för oss alla och attsolen skall skina över alla kammarens ledamöter --gärna en stor solstråle också över sommar.(Applåder)Anf. 35 Socialminister ():Fru talman! Innan det är för sent passar jag på attönska moderater och andra som lämnarkammaren en trevlig sommar. Medan ni vandrar utskall jag framföra några synpunkter på tillvaron.I sin stridsskrift Tankar i tigertid pekar ett faktum som det är lätt att glömma bort:Under lång tid har varit utpräglatantirasistiskt. fasorvaccinerade vår kontinent mot rasism. Detavskyvärda skulle aldrig få upprepas.På 1960-talet var rasdiskriminering något som vivästeurope'er såg på TV från de amerikanskasydstaterna eller apartheidsystemets Sydafrika.Men det finns inga slutgiltiga segrar. Vår del avvärlden har återigen allvarliga problem med rasismoch främlingsfientlighet.Samtidigt har etniska motsättningar bubblat upp tillytan med ohygglig kraft i de tidigarekommunistdiktaturerna. Och vad är de annat änrasism?De grymma handlingar som utspelar sig i motiveras med skäl som är öppetrasistiska. Tortyr, mord, våldtäkt och fördrivningutförs av en folkgrupp mot en annan. Vänskap ochmedmänsklighet har förlorat sin betydelse. Detenda som är giltigt är det etniska ursprunget.Därför kan gamla vänner och grannar förfölja ochdöda varandra.Över 4 miljoner människor har fördrivits från sinahem och är på flykt inom eller utanför det tidigareJugoslavien. Det är den största flyktingkatastrofeni efter andra världskriget.Vid många tidigare konflikter har ett problem varitatt människor som velat fly har hindrats att göradet. Det problemet existerar inte här. Det möteringa hinder om exempelvis bosnier vill lämna sittland. De drivs i stället på flykt.De flyr från sina bödlar. Men vad väntar dem efterflykten?Jo, ett som med sin växandefrämlingsfientlighet värjer sig för ansvaret. EttEuropa som återigen -- frestas man säga -- i höggrad stänger sina portar för flyktingarna. Vi skallinte förundras över om dessa flyktingar iblandtycker sig möta nya bödlar.Det officiella motivet för den restriktivaflyktingpolitik som för har varit attbosnierna bör stanna kvar i sitt närområde för attha närmare hem när läget i Bosnien-Hercegovinaåter stabiliseras. Men för många av dem finns intenågot hem att återvända till. För som gårkänner vi nog alla en allt större pessimism om att deens kommer att ha ett land att återvända till.I finns det ca 40 000 flyktingar frånBosnien. Många av dem lider svårt. De plågas avminnen från det som har varit. De plågas avovissheten om framtiden. Minnena kan vi intebefria dem från, men deras framtid är i storutsträckning i våra händer.Det är viktigt att vi gör vad som står i vår makt föratt på plats hjälpa flyktingar i ochmänniskor inne i . Men det ärockså angeläget att vi gör vad vi kan för att erbjudade bosnier som finns i ett framtidshopp.Herr talman! I den bedömning av svensk ekonomii ett medelfristigt perspektiv somFinansdepartementet har redovisat ikompletteringspropositionen ligger den totalaarbetslösheten ännu kvar på enhög nivå -- omkring 11 %.Vi kan reagera på två sätt inför sådana härberäkningar.Beräkningar är trots allt bara beräkningar. Det ärsvårt att göra prognoser , och detär nästan omöjligt att göra prognoser för entidpunkt som ligger . Så härkommer det inte att bli. När tillväxten kommer igång minskar arbetslösheten, kan vi säga oss.Så kan det mycket väl bli. I början av 1980-taletfanns det också pessimister som trodde att vi aldrigskulle komma tillbaka till full sysselsättning. Mendet gjorde vi. För bara var problemetsnarare överhettning på arbetsmarknaden änarbetslöshet.Men det vore lättsinnigt att bara avfärdaFinansdepartementets beräkningar med detta.Flera andra bedömare har kommit till likartadeslutsatser. Utgångsläget är dessutom svårare denhär gången. Erfarenheterna från många andraeuropeiska länder visar att det är svårt att pressaner arbetslösheten när den en gång har passerattioprocentsnivån.Därför måste vi mycket noga analysera ochdiskutera förutsättningarna förFinansdepartementets beräkningar och funderaöver hur en politik kan formas som förhindrar attdet går så illa.