prot · GH0938 · 1993-12-07 00:00:00 — Detta är inte några enkla frågor, eftersomde spänner över ett mycket brett spektrum.Jag vill fråga socialministern om inte detta arbete,som är under uppbyggnad, är mest inriktat påstorstäderna.Anf. 195 Socialminister ():Herr talman! Jo, det är alldeles riktigt att hiv-smittan framför allt har slagit till i de stora städerna.De dominerande problemen finns i ochi viss utsträckning i och i . Det hardärför varit naturligt att koncentrera en del av decentralt initierade resurserna på de stora städerna.Men det är självklart att i den utsträckning som hivsprids utanför de stora städerna behövs det insatserockså där.Låt mig bara få nämna att man i just harbildat en central arbetsgrupp med representanterför sjukvården och för att se hur mankan samverka och samordna resurser på dettaområde. Där finns också ettsärskilt daghem för hiv-positiva barn. Det är ettexempel på insatser på dettaområde.Anf. 196 ():Herr talman! Det är ju alldeles utmärkt och mycketpositivt. Jag vill verkligen understryka attFolkhälsoinstitutet gör ett fantastiskt bra arbeteoch att det nu har tagit upp detta som ett prioriteratområde. Men man behöver kanske också sprida utarbetet något mera i landet för att få störrekompetens och för att mera kunna se till helheten.Under många år har ju specialistvården i Sverigevarit inriktad på medicinsk vård och teknik.Omsorg och helhetssyn har inte riktigt ansetts varaen specialitet. Jag tycker att detta är ett områdesom borde utvecklas så att man får en strategi, enpolicy för hela vårt land, genom vilken man kanmöta behoven på detta område.Anf. 197 Socialminister ():Herr talman! Den ambitionen finns med allsäkerhet både hos och hosFolkhälsoinstitutet, som utformar olika typer avmaterial som man ställer till olika personalgruppersoch andra intresserades förfogande. Ambitionenfinns där.Sedan skall vi ha klart för oss att det särskilt påorter där det är ovanligt att hiv förekommernaturligtvis är svårt att utveckla någonspecialistkompetens i egentlig mening. Men jagtror att de kan lära en hel del av de storstäder därvi har mer erfarenheter, framför allt Stockholm.Anf. 198 ():Herr talman! Mina sista frågor till socialministern iden här omgången blir: Hur ser socialministern påvad kan bidra med ur ett EG-perspektivoch hur vi kan ge och ta? Vi vet ju att det är mångaländer som har en otroligt stor problematik här, hurkan vi i hjälpa dem med den erfarenhet vifår?Anf. 199 Socialminister ():Herr talman! Förmodligen genom att berätta hur vihar gjort. , när de förstalarmrapporterna kom, hade man anledning attkänna en betydande pessimism inför framtiden.Många såg framför sig att den här epidemin skullesprida sig i mycket, mycket större omfattning änsom faktiskt har skett.Man får nog säga att de svenska insatserna har varitganska framgångsrika. Det handlar ominformationsinsatser och sjukvårdande insatsersamt i viss mån om insatser från socialtjänst ochnaturligtvis från frivilliga organisationer. Detviktigaste vi kan göra tror jag är att delge dem våraegna erfarenheter.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1993/94:237 omarbetsersättningen till förståndshandikappadeAnf. 200 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen tänker göra för att det även förhandikappade skall löna sig att arbeta. Bakgrundentill frågan är vissa uppgifter som rör den s.k.habiliteringsersättningen inom länslandsting.Utvecklingsstörda m.fl. personer har förnärvarande rätt till daglig verksamhet genomomsorgslagen (1985:568). Sådan verksamhettillhandahålls främst genom särskilt anordnaddagcenterverksamhet. Men den dagligaverksamheten har utvecklats ochofta kompletterats med utflyttad verksamhet, därgrupper av deltagare utför uppgifter i arbetslivethos olika arbetsgivare.Huvudmännen för verksamheten, som regellandstingen, utger viss ersättning till den som deltari daglig verksamhet, s.k. habiliteringsersättning.Syftet med habiliteringsersättningen är attstimulera den enskilde att delta i verksamheten.Nivån på ersättningen bestäms av landstingensjälva.Rätten till daglig verksamhet ingår också i den nyalagen (1993:387) om stöd och service till vissafunktionshindrade som träder i kraft den 1 januari1994. Av statsfinansiella skäl omfattas dock endastomsorgslagens nuvarande personkrets av rätten tilldaglig verksamhet. Som jag framhöll ipropositionen (1992/93:159) om stöd och service tillvissa funktionshindrade, förordar jag atthuvudmännen ger habiliteringsersättning ävenefter den nya lagens ikraftträdande.Jag vill dock framhålla att daglig verksamhet inteskall uppfattas som en anställningsform. Det är intefrågan om avlönat arbete, och syftet är inte helleratt producera varor och tjänster. Därför skall inteden ersättning som den enskilde erhåller betraktassom lön utan just som habiliteringsersättning.Däremot kan den dagliga verksamheten vara enviktig förberedelse för ett förvärvsarbete.Att ha ett arbete är av mycket stor betydelse för allamänniskors livskvalitet och delaktighet isamhällslivet. Därför är det naturligtvis mycketviktigt att vidta alla tänkbara åtgärder för attfunktionshindrade personer skall kunna komma uti arbetslivet.Arbetsmarknadsverket har också en breduppsättning av arbetsmarknadspolitiska åtgärdertill sitt förfogande. Många av dem är heltförbehållna sökande med funktionshinder. Blanddessa kan nämnas t.ex. anställning med lönebidrag,anställning inom och andra stödformer. Ianslutning till verket finns arbetsmarknadsinstitutför yrkesinriktad rehabilitering med specifikinriktning på funktionshindrade personer. Det ärviktigt att de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernaför funktionshindrade fortsätter att utvecklas. Nären funktionshindrad person får förvärvsarbete,genom någon stödform eller på annat sätt, är det ensjälvklarhet att han eller hon skall ha lön på sammavillkor som andra.Jag vill slutligen poängtera att det är angeläget attarbetsgivare engagerar sig i att ge arbete åtpersoner med funktionshinder. Här kan SvenskaMcDonald's AB vara ett bra exempel. De har enplan att anställa 2--3 personer med funktionshindervid varje McDonald's restaurang i medbörjan vid ca 10--15 restauranger hösten 1994.Anf. 201 ():Herr talman! Jag vill tacka socialministern försvaret på min fråga och konstatera att de insatserArbetsmarknadsverket och enskilda arbetsgivaregör är mycket bra. De exemplen är viktiga. Jag villförst börja med att fråga socialministern: regeringen lyfta fram exemplet McDonald'sför att visa hur man kan gå före?Men, som socialministern är väl medveten om, ärdet ett fåtal personer med funktionshinder ochframför allt med förståndshandikapp som harmöjlighet att få ett avlönat arbete. Jag är välmedveten om att det är daglig verksamhet viddagcenter som är den sysselsättningsform som deflesta förståndshandikappade har möjlighet att få.Det är självfallet bra att det finns en lag som ger rätttill detta. Den inriktning som man har på mångaställen är dessutom mycket bra. Det finns möjlighettill varierat arbete.Av den förståndshandikappade själv uppfattasdock denna sysselsättning som arbete. Han ellerhon har inte möjlighet att få något annat. Detta blirden här personens arbete. Man uppfattar alltsåbidraget som lön. I harman precis fattat beslut om att avgiften för lunchen,som ligger på , är densamma som bidraget sombetalas ut för . Detta uppfattas naturligtvisav många förståndshandikappade som att det intelönar sig att arbeta.Anf. 202 Socialminister ():Herr talman! Den sisnämnda känslan är lätt attförstå. Det är naturligtvis ingen tillfällighet atthabiliteringsersättningen och det man tar ut förmaten råkar vara samma belopp. Jag kan väl förståden känslan.Jag tycker dock att det är viktigt att göra skillnadmellan habiliteringsersättning och lön för utförtarbete. Jag tycker att ambitionen skall vara att få utfler och fler personer med olika former avhandikapp, även utvecklingsstörda, på det jagskulle vilja kalla riktiga jobb, alltså ute i företag.Jag tycker att initiativet från McDonald's är mycketintressant i sammanhanget. Bakgrunden är attMcDonald's i har enpolicy att på varje restaurang ha minst två personeranställda som är funktionshindrade på något sätt.Jag var i och besökteMcDonald's och diskuterade det här. De fickberätta om sina erfarenheter. När jag kom hem togjag kontakt med McDonald's i och undradeom det inte kunde vara en god idé att de gjorde somsina amerikanska storebröder. Det är alltså nu pågång, vilket jag ser mycket positivt på.Men det räcker naturligtvis inte att McDonald's gördetta. Vi måste få fler företag att ställa upp på detsätt som McDonald's gör. Jag har varit i kontaktmed bl.a. för attdiskutera om vi tillsammans skulle kunna gå ut ochförsöka övertyga företag om att göra liknandeinsatser. Det finns i varje fall ett positivt intressefrån arbetsgivarna för detta. Jag hoppas att det skallmaterialiseras i någon form avrekommendation eller information till företagarerunt om i Sverige.Det blir naturligtvis också lättare när man kan se dekonkreta resultaten av McDonald's-satsningen.Den första restaurangen i , i , haranställt två utvecklingsstörda . Så projektet är pågång, inte bara på papperet, utan också iverkligheten. Det kommer att vara en god förebildnär vi skall försöka övertyga fler arbetsgivare attställa upp.Anf. 203 ():Herr talman! Jag tycker som sagt att exemplet ärmycket gott. Jag hoppas att socialministern i sinasträvanden med fortsätteratt ta fram den möjligheten, att visa på att detta inteär omöjligt, som många arbetsgivare föreställer sig.Jag anser naturligtvis också att det är viktigt attfortsätta arbetet med att överlag se till attförståndshandikappade kan få riktiga jobb.Men tillbaka till frågan om deförståndshandikappade i . Jagundrar om socialministern har varit i kontakt mednågon av dem som omfattas av det här beslutet. Jagblev på ett tidigt stadium uppvaktad av enperson från ett dagcenter i som hadeoerhört svårt att förstå detta, som kände mycketliten motivation att fortsätta arbetet och uppfattadedetta som en klar nedvärdering. Jag är på det klaramed att det inte handlar om det. Men vi måste trotsallt ta de förståndshandikappades egnauppfattningar på allvar. Jag undrar därför omBengt själv har varit i kontakt mednågra ledamöter i ochkunnat prata igenom den här frågan ochförhoppningsvis kunnat få någon förändring tillstånd.Anf. 204 Socialminister ():Herr talman! Nej, jag har inte haft några sådanadirekta kontakter. Jag känner till detta från brevoch på andra sätt. Jag har inte diskuterat det direktmed de förståndshandikappade.Regeringen kan inte gå in och påverka detta. Detär som har att fatta de här besluten. Vikan ha åsikter om det som jag kan framföra tillpartivänner och andra i ,men det är en landstingskommunal fråga. Vi haringa planer på att regeringen skall gå in och regleradetta.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1993/94:239 om förmånernavid föräldraledighetAnf. 205 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att inte ''dubbla''förmåner skall utgå vid föräldraledighet.Kent har ställt frågan mot bakgrund av atten förälder som arbetar kan ta ut föräldrapenningunder semestern för vård av barn. Detta innebär attföräldern har både semesterlön ochföräldrapenning. Det kan enligt intevara meningen med lagen att dubbel ersättningskall utgå för att vara hemma med sina barn.Låt mig först säga att jag delar frågeställarensuppfattning att det är otillfredsställande attföräldraförsäkringen medger ett överutnyttjande ivissa fall. Den nu beskrivna situationen är exempelpå sådant överutnyttjande.Bl.a. i syfte att belysa olika situationer, där enförälders uttag av föräldrapenning mer styrs avönskemålet att ge familjen en inkomstförstärkningän av att ta del i vården av barnet, har enarbetsgrupp inom fått iuppdrag att göra en översyn av vissa frågor inomföräldraförsäkringen. I arbetsgruppens direktivanges att det företrädesvis rör sig om uttag avföräldrapenning under tid då föräldern ändå skullevara ledig från sitt förvärvsarbete. Som exempelnämns den situationen att den av föräldrarna somhar högst inkomst tar ut föräldrapenning underveckosluten, medan den andra föräldern utnyttjarföräldrapenningen under veckans övriga dagar. Omförstnämnda förälder tar ut en fjärdedelsföräldrapenning kan haneller hon få hel föräldrapenning ochsöndag.Ett annat exempel som nämns är då ena föräldernhar semester med semesterlön och samtidigtuppbär föräldrapenning från försäkringen. Enligtdirektiven skall arbetsgruppen bedömaomfattningen av dessa former för uttag avföräldrapenning och lämna förslag till sådanaändringar som motverkar att föräldraförsäkringenutnyttjas på sätt som nämnts. I övrigt skallarbetsgruppen lämna förslag till vissa förbättringarinom den tillfälliga föräldrapenningen.Slutligen kan jag nämna att samma arbetsgrupp i endelrapport (Ds 1993:87) har redovisat två metoderatt öka fädernas uttag av föräldrapenning. Den enametoden går i debatten under benämningen''pappamånad''.Anf. 206 ():Herr talman! Låt mig först tacka socialministern försvaret. Det är tillfredsställande att socialministernoch jag har samma uppfattning i det här fallet. Jagser svaret på min fråga som mycket positivt.Det är många som har reagerat på att de härmöjligheterna till överuttag finns. Det gäller bådedet sätt som jag nämner och det somsocialministern tog upp i svaret, dvs. underhelgerna.När kan vi förvänta oss en förändring av detta? Närkan vi förvänta oss en proposition? Man har vetatom de här problemen . Då bordeen förändring ha kunnat komma till stånd tidigare.Det är inte bra när vi ger möjligheter för människoratt utnyttja ett system där vi vet om att det finnsbrister.Systemet ger ju en bra möjlighet för människor attvara tillsammans med sina barn, framför allt förpapporna. Det är fel att det är möjligt att utnyttjasystemet på det här viset.Socialministern och jag har litet olika uppfattningarkring detta med ''pappamånad'', men det är viktigtatt man inte tar ut ledigheten på grund avekonomiska skäl. När kan vi förvänta oss att detkommer en proposition som ändrar dessaförhållanden?Anf. 207 Socialminister ():Herr talman! Jag kan inte svara på det . Denhär gruppen skall vara klar under januari månad.Sedan kommer vi att arbeta så snabbt som möjligt.Jag skulle gissa att det kommer att krävasåtminstone någon form av remissförfarande innanvi kan återkomma till med förslag. I bästafall kan det ske , men jag kan integarantera detta i dag.Anf. 208 ():Herr talman! Jag tycker att det låter positivt om jagfår stryka ''i bästa fall''. Jag tycker att det bör varaen målsättning att få en sådan förändringåtminstone till . Socialministernär ju ändå medveten om de två exempel som ärframtagna. Det finns möjligheter att utnyttja lagenpå fel sätt.Det är i och för sig bra med remissförfarande, mendet innebär ju att det ges möjligheter att fortsättaatt utnyttja systemet under den långa tid somkommer att gå, om det inte kommer någonproposition . Jag hoppas verkligen att detkommer en proposition då. De två exempel somnämnts är ju så klara. Detta borde gå att förändrarelativt snabbt.Anf. 209 Socialminister ():Herr talman! Det är möjligt att exemplen är klara.Det är vi säkert överens om. Men vi har ännu intesett vilka möjligheter det finns att gå in ochbegränsa missbruket. Det kan komma att kräva ensådan reglering att det är nödvändigt att inhämtasynpunkter och ge en rimlig remisstid för detta.Frågan har uppmärksammats tidigare, precis somfrågeställaren säger, men man har intekunnat hitta något sätt att lagligt komma förbi dethär missbruket. Jag kan inte garantera att vikommer att hitta lösningar på problemet.Arbetsgruppen har fått i uppdrag att lämna sådanaförslag. Jag hoppas att vi skall kunna lösa frågan såsnabbt som möjligt.Anf. 210 ():Herr talman! Jag uppfattar socialministerns svarsom positivt. Jag hoppas verkligen att man kan lösadetta på ett tekniskt bra sätt. Det är viktigt att detinte utgår signaler att man skall ta ledigt för atttjäna pengar. Man skall ta ledigt för att man villvara tillsammans med sina barn. Jag hoppasverkligen att vi får en proposition att ta ställning tillunder vårriksdagen. Jag ser svaret som mycketpositivt.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på fråga 1993/94:253 om debostadslösas situation i SverigeAnf. 211 Socialminister ():Herr talman! Bo G Jenevall har frågat mig varförSocialstyrelsen fått så på sig att utreda debostadslösas situation i Sverige.Som framgår av socialutskottets betänkande, somåberopas i frågan, kräver uppdraget ett omfattandearbete. Enligt uppdraget skall göraen riksomfattande kartläggning av omfattningen avbostadslösheten och de bostadslösas situation.Styrelsen skall även analysera de bakomliggandeorsakerna samt göra en inventering avsocialtjänstens och frivilliga organisationerserbjudanden av olika boendeformer och andrastöd- och vårdinsatser. Vidare skall analyserasbehovet av åtgärder för en mer långsiktig lösning avproblemet.Socialstyrelsen har i en delrapportpresenterat resultatet av en riksomfattandekartläggning av omfattningen av bostadslösheten.För närvarande genomförs en inventering av vilkainsatser som och frivilligaorganisationer erbjuder de bostadslösa. Jag anseratt den tid som beräknats för uppdraget är skälig.Anf. 212 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag tackar socialministern för svaret.Detta är uppenbarligen en fråga som har funnits iriksdagen , säkert likamånga år som uteliggarna har funnits i vårtsamhälle. Deras antal har ju tyvärr bara ökat.I socialutskottets betänkande nr 5 står ett enigtutskott bakom två enskilda motioner, vilket kanskeär ganska ovanligt. Man hänvisar till bl.a. ettbetänkande /90, SoU14, där det står attutskottet delade motionärenas uppfattning att detär ovärdigt ett välfärdssamhälle att människor stårhelt utan bostad och att det också strider mot syftetmed vår sociallagstiftning.I betänkandet 1991/92 finns det också en text avliknande slag. Jag citerar en kort text som har enviss pejling på den nuvarande regeringen:''Utskottet noterade i sammanhanget att den nyaregeringen i regeringsförklaringen uttalat attbostadspolitiken skall inriktas på alla skall ha enmöjlighet till en bra bostad till rimligt pris. ''I den motion som bl.a. jag har väckt -- och som ären del av grunden för beslutet från socialutskottet --föreslog jag att man skulle tillsätta en arbetsgruppför att titta på ett något annorlunda sätt att lösa deakuta problemen. Jag föreslog bl.a. att man skulleköpa in ett skrotat passagerarfartyg. Med mycketenkla metoder skulle man kunna skapa en betydligtbättre situation speciellt för uteliggarna. Många avdem kommer ju från en miljö som liknar den somman skulle erhålla där. Jag vet att många frivilligaorganisationer av olika slag gärna skulle hjälpa till.Jag vänder mig emot att det kommer att gå från det att motionen väcktes i januari 1992till dess att utredningen är klar.Anf. 213 Socialminister ():Herr talman! Vi fick skrivelsen från riksdagenhösten 1992, och det här uppdraget gavs i början av1993. Tiden från det att tillskrevregeringen till det att regeringen reagerade varalltså betydligt kortare än . Den bedömning vigjorde när uppdraget gavs var att detskulle krävas -- ett och ett halvt årungefär -- för att utföra uppdraget. Man kan jukonstatera att redan den inventering som dettalades om krävde , och det ärungefär så långt man har kommit , alltså /94. Man har genomförtinventeringen av hur omfattande bostadslöshetenär, och återstår ändå ett par viktigautredningsuppdrag. Jag tror alltså att tiden förSocialstyrelsens del är ganska väl avvägd.Bo G Jenevall sade att antalet uteliggare har ökat,men det är väl inte riktigt korrekt. I den inventeringsom har gjorts pekar man på att det finns ungefärtusen uteliggare i . Det är siffror somstämmer ganska väl med den situation vi hade , då man gjorde en sådan härinventering. Det har inte gjorts någrainventeringar av samma omfattning, men iStockholm, där man har en ganska hygglig bild avsituationen, stämmer det att antalet uteliggare i dagär ungefär lika stort som det var i början på 1980-talet.Dess värre handlar det inte heller bara om att bjudaut bostäder till den här gruppen människor, utan dehar ganska omfattande sociala problem, 70 --75 %av dem har besvärande missbruksproblem. Jagjobbade själv med sådana här frågor i Stockholmskommun , så jag vet av egen erfarenhetatt det ibland inte räcker med att erbjuda brabostäder. En del av dessa människor är inteberedda att acceptera det ordnade liv som detinnebär att ha en egen bostad.Det krävs alltså mer omfattande insatser. Självfalletdelar jag ändå den uppfattning som kommer tilluttryck i socialutskottets utlåtande, att det här inteär en värdig situation för de här människorna. Viskall göra allt vi kan för att försöka få in dem i mervärdiga och normala levnadsförhållanden.Anf. 214 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag instämmer i mycket av detsocialministern säger, och jag vet att det också finnsett engagemang. Men det händer tyvärr ingenting.Det krävs tid för att utreda saker och ting, det ärjag medveten om, men jag menar att man skullekunna ta litet annorlunda grepp vid sidan av dettautredande. Det är nämligen ett dåligt natthärbärgeför de uteliggande, inte minst i , attha en utredning till huvudkudde.Vi har dessutom enarbetsmarknadssituation som gör att vi skullekunna utnyttja resurserna hos väldigt mångaarbetslösa människor, som säkert gärna inomramen för ALU eller liknande skulle ställa upp ochge uteliggarna en drägligare tillvaro.Socialministern talade om uteliggarnas miljö ochvilken miljö dessa personer kan tänka sig. Jagmenar att just ett gammalt fartyg skulle vara enplats där de verkligen skulle kunna känna sighemma, och de kan där själva bidra aktivt till attskapa en miljö som kanske kan vara acceptabel fördem, även om den inte är acceptabel försocialminister och mig.Anf. 215 Socialminister ():Herr talman! Jag tycker inte att det är riktigt attsäga att ingenting händer, eftersom det faktiskt görsbetydande insatser på den nivå där de här frågornahanteras, nämligen den kommunala nivån. Här iStockholm t.ex., där jag själv har bedrivit en delfältstudier, görs det mycket betydande insatser avbåde kommunen och frivilliga organisationer,framför allt och Stadsmissionen.När jag var ute på en fältstudieoch åkte runt och tittade, fanns det, trots att det varruskigt väder ute, ett ganska betydande utbud avplatser i olika natthärbärgen. Det var alltså intehuvudproblemet . Under heltandra tider, när bostadssituationen och ävenarbetsmarknadssituationen har varit bättre, harman likväl haft problem med uteliggarna.Sanningen är väl att vi ibland är litet maktlösa infördetta problem. Vi vet inte riktigt hur vi skall göraför att erbjuda de här människorna ett som vitycker bättre liv än det de har nu.Anf. 216 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Det ligger mycket i detsocialministern säger, men varför inte för en gångsskull ta ett annorlunda grepp? Vad jag begärde varatt vi skulle tillsätta en liten arbetsgrupp, någramänniskor som kunde titta litet närmare på om intedet här förslaget ändå skulle kunna vara ett litetbidrag i rätt riktning. Skulle inte socialministernkunna gå oss till mötes och ordna med en litensidoutredning i all enkelhet? Jag ställer mig frivilligttill förfogande att delta i en sådan.Anf. 217 Socialminister ():Herr talman! Det är inte fråga om någon ovilja frånmin sida, utan det är ju så att vi har en vissarbetsfördelning här i samhället, och det ärkommunerna som svarar för de konkreta insatsernainom ramen för socialtjänsten.Jag föreslår att Bo G Jenevall tar kontakt medStockholms kommun och diskuterar med dem omdet som ett komplement till de natthärbärgen somfinns skulle kunna vara ett bra alternativ att prövaen båt, eller om det kanske skulle kunna vara ettkomplement till andra former av bostäder somerbjuds den här kategorin av människor.Det är ändå på den nivån den här frågan hörhemma.