prot · GH0943 · 1993-12-14 00:00:00 — Menpå den punkten har inte heller den nuvaranderegeringen lyckats helt.En annan myt är att det är politiker som har styrtutvecklingsfonderna. Men man kan gå tillbaka tillWittboms utredning, där det mycket klart framgåratt det har funnits ett stort inslag avföretagare i utvecklingsfondernas styrelser.Det är viktigt att näringsministern funderar överom inte politiker med en bred erfarenhet avnäringsliv och näringspolitiska åtgärder också ärberättigade att sitta i t.ex. fonders styrelser. Vipolitiker skall akta oss för att säga att om man baraär företagare så kan man lösa alla problem. Så ärdet tyvärr inte.Det vore bra om kammarens ledamöter fick svar påde två frågor som jag ställde till näringsministern.Anf. 27 Näringsminister ():Fru talman! Jag trodde att jag hade svarat påfrågorna. Om jag har missat några kanske jag kanfå dem upprepade för mig.Jag är glad att sade att näringslivetmåste bygga på lönsamma företag. Däremot är jagbesviken över att socialdemokratin har röstat nejtill nästan varenda skatteförändring till förmån förde mindre och medelstora företagen. Det är inte såman stärker dem.Självfallet har vi inte klarat att genomföra alla dereformer som vi skulle vilja genomföra, men vi harändå lyckats arbeta oss igenom en mycket stor delav Småföretagarnas riksförbundshandlingsprogram. Det är jag stolt över, men detfinns mer kvar att göra i reformarbetet för att stärkamindre och medelstora företag.Som jag tidigare sade finns det anledning att agerasnabbt när det gäller förändringen avutvecklingsfonder till utvecklingsbolag. Därför ärvi beredda att tillsätta organisationskommittén såsnart klubban har fallit här i kammaren. Då kan visnabbt ge besked och få en smidig övergång, somkan ske med god insyn av de anställda.Jag vill ånyo betona att det inte är genomsubventioner till företag, industristöd, bidrag ellermycket förmånliga lån till endast några få bolagsom man löser problemen. Alla företag måste gesmöjligheter att lyckas på likvärdiga ochkonkurrenskraftiga villkor.Jag håller gärna med om att detfinns många företagare som inte alltid är lämpadeatt sitta i utvecklingsbolags styrelser, men jag kanförsäkra att många politiker har ungefär sammaproblem. Därför har vi valt att ha en balans mellanlandstingsföreträdare och företagare i de lokalautvecklingsbolagen. Men genom möjligheten tillutlagsröst är det ändå företagarinflytandet somskall utgöra grunden och som ytterst skall styrautvecklingsbolagens agerande och arbete.Jag är helt övertygad om att det finns mångapolitiker, i synnerhet lokala, som har åtskilligt atttillföra utvecklingsbolagen. Det är ju därför vi harvalt att ha den form och struktur på förslaget somvi har.Samtidigt skall man vara väl medveten om att allasom sitter i dessa utvecklingsbolag inte behöver haen partibok för att vara bra. Därför vill vi attåtminstone halva styrelsen är företagarföreträdare.Då får vi mer av en företagarfolkrörelse som jagtror är väldigt angelägen här i Sverige.Anf. 28 ():Fru talman! Jag har med stort intresse ochförundran lyssnat till Per inlägg. Jaghar också lyssnat till inlägg, medmera intresse än förundran. Jag har också lyssnattill deras replikskifte, och jag kan inte komma ifrånintrycket att vi här har hört ett statsråd i desperatbehov av att övertyga sig själv om att han och hansdepartement har uträttat någonting av värde underde som han har suttit iregeringsställning.Per berömde sig av att ha genomförtFöretagarförbundets politiska program. Vi har hafträtt intensiva debatter både i kammaren och ute isamhället om särintressen och det skadliga i attsärintressen får dominera politiken. Jag skulle viljafråga Per hur han hade reagerat om ensocialdemokratisk näringsminister hade stått uppoch sagt: Vi har till punkt och pricka genomförtLO:s näringspolitiska program. Det hade inte varitvackra tongångar. För inte menar väl PerWesterberg att det i företagarnas program förnäringslivets utveckling finns den högsta visdomen,och inte bara den ena sidan av verkligheten?En av de största bristerna i denna regeringssmåföretagarpolitik är att den har varit så ensidigoch så enögd. Det talas om företagare,företagarfolkrörelser. Men det talas över huvudtaget inte om anställda. Jag menar att de anställdai företagen, även i de små företagen, är värdefullabidragsgivare till industriella utvecklingoch välståndsutveckling. Det som har kännetecknatregeringens näringspolitik är att man antingen heltoch hållet har bortsett från de anställda eller ocksåbetraktat dem som ett hinder för utvecklingen. Dennäringspolitik som man driver drivs genom andradepartement än och avandra ministrar än näringsministern. Den bedrivsav och skatteministern. Denbedrivs också i stor utsträckning avArbetsmarknadsdepartementet och BörjeHörnlund.Ett genomgående drag i regeringens skattepolitikär att minska beskattningen av arbetsfriainkomster, företagarnas och företagensbeskattning, medan man höjer skattetrycket på deanställda och på annat sätt minskar det ekonomiskautrymmet för de anställda. Det är enlöntagarfientlig politik som man bedriver påskatteplanet.Det är på samma sätt med arbetsrätten. Regeringenmarkerar där sin näringspolitik genom att försökaberöva de anställda de rättigheter de har tillskansatsig, beröva dem deras värdighet ochmänniskovärde. Det är återigen ett uttryck för betraktar de anställda som ett hinder förverksamheten när de kräver att få ta ansvar och attbehandlas rättvist osv.Dessutom överlåter man åtArbetsmarknadsdepartementet att genomarbetsmarknadsåtgärder bedriva näringspolitik,utveckla företag och göra näringspolitiskasatsningar. Jag tror inte att ni har kontroll över desatsningarna på . Jag trorinte att man har det riktigt påArbetsmarknadsdepartementet heller. Det är ennäringspolitik som löper vind för våg.I den katalog av åtgärder som regeringen skullegenomföra för att skapa en ny småföretagspolitik ärdet egentligen bara en faktor som har varit effektiv,och det beror på ett misslyckande. Det är dendevalvering som har skett därför att vi inte kundehålla kronans värde fast. Visserligen kan man redani dag se en uppgång i produktionen, men ocksåprecis samma typ av oroande effekter som vi fickefter devalveringarna , nämligen ensorts hybris hos svenska småföretagare. Detredovisades i t.ex. i fredags.Svenska småföretagare tror att de är världsbäst,bara för att de säljer så förbaskat bra just . Dettror jag det, när man har prissänkningar på 25--i jämförelse med konkurrenterna.Det finns uppenbara risker att misslyckas, precissom vi misslyckades efter 1980-talets devalveringar,med att förnya näringslivet och utveckla teknikenoch kompetensen inom de svenska företagen.Precis som påpekade finns en bredsamsyn om småföretagarpolitiken. Jag tycker attregeringens politik borde bygga på en sådan samsyni stället för att vara en konfrontationspolitik. Precissom tycker jag att ochFolkpartiets roll i detta sammanhang är mycketmärklig.De åtgärder som har föreslagits när det gällersmåföretagsutveckling och framför alltkapitalförsörjning är i första hand centraliserings-och byråkratiseringsåtgärder. Det gäller förslagetom Industri- och nyföretagarfonden och deförändringar i utvecklingsfonderna som behandlasi detta betänkande. Här finns förslag till ändradorganisationsform. Det är egentligen det enda avsubstans som föreslås i betänkandet. Och det ärnågonting som inte motiveras sakligt. Detmotiveras inte i utredningen. I ett yttrande från vdför Utvecklingsfonden i finns enmarkering till förmån för den nuvarande formen,stiftelseformen. Där sägs att det i utredningensmaterial inte framkommer någonting som skullevisa att aktiebolagsformen är nödvändig ellermotiverad av de brister som man har kommit framtill.Jag tycker inte heller att man i utredningen ochpropositionen redovisar sakskäl för de förändringari övrigt som man föreslår. I stället verkar det somom utvecklingsfonderna i stort fungerar väl. Deförändringar som behövs kan ske fortlöpande,genom att styrelserna ger sina vd stöd för ettkontinuerligt förändringsarbete, ett effektivarearbete. De signaler som regeringen sänder ut -- ochsom kommer att sända ut, om dettabetänkande antas -- är en ökad centralstyrning,mindre hänsynstagande till den regionalakunskapen och återigen en okänslighet förpersonalen och personalens behov. Det somföreslås är i princip att man säger upp alla anställdaför att sedan kunna återanställa. Man säger att deallra flesta troligen kommer att återanställas. Dettaär ett dåligt sätt att hantera organisationer där manvill tillvarata och utveckla kompetens. Risken äroerhört stor att de anställda, framför allt de mestkompetenta, börjar söka sig nya anställningar ochlämnar organisationen. Då får vi i stället en mindreslagkraftig organisation än den vi har , som kanfungera bättre om den trimmas.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall tillmeningsyttringen i detta betänkande. Den går ut påavslag på propositionen i dess helhet och ettuttalande om en småföretagarpolitik som bygger påsamförstånd, inte konfrontation.Anf. 29 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill notera att kanskeinte riktigt har förstått alla de förändringar somgörs i utvecklingsfonderna. Att vi går över tillbolagsformen beror på den nya stiftelselagen. Vigör det så smidigt och effektivt som möjligt, medfull insyn för personalrepresentanterna.Vi noterar att utvecklingsfondernas lånefond baratill hälften är utlånad till företagen. Resten står påbankinlåning. Vi vill att pengarna skall komma ut iföretagen och arbeta. Det är därför vi görförändringar i denna del.Vi stoppar det gamla riksdagsbeslutet frånföregående mandatperiod om indragningar ochminskningar av lånefonden. Vi stärkerkopplingarna till riskkapitalstrukturen, tillIndustri- och nyföretagarfonden, tillteknikbrostiftelserna runt universitet ochhögskolor, för att därmed skapa bättre fungerandenätverk. Vi skapar dessutom en möjlighet atthjälpa fonder som fått problem. Sådant händer litetvarstans från tid till annan i alla organisationer.Jag vill gärna hålla med om att hansparti, , faktiskt har röstat ja tillförbättringar för småföretagen i större utsträckningän Socialdemokraterna. Det kan möjligen stämma i dendelen att vi vill ha lika bra regler för småföretag somman har i andra länder. Vi tror inte att våra svenskasmåföretagare är några övermänniskor, som kanjobba i hård internationell konkurrens med sämreregler i än utomlands. Det är det vi rättartill och därmed tar tillbaka det som har förlorats iSverige under så många år.Jag delar också uppfattningen att småföretag intebara är företagare. Det är därför vi har gjort enmycket stor omläggning avarbetsmarknadspolitiken, motkompetensutveckling och förstärkning avpersonalens relativa förmåga att konkurrera ochbära upp svenska löner, jämfört med mångalåglöneländer. Det är därför vi också satsar påutveckling av nya produkter, nya företag och meravancerad utbildning av personalen, för att undvikaatt konkurrerar med låga löner och därmedlåga priser. I stället skall vi konkurrera medavancerade produkter och välutbildad personalsom orkar bära upp bra löner. Det är därför jaggång på gång betonar att jag inte vill att Sverigeskall bli ett låglöneland. Det är därför jag syftar tillstrukturella förändringar, förstärkningar ochutveckling av svenskt företagande mot meravancerade produkter och mer kompetentpersonal.Anf. 30 () replik:Fru talman! Det har aldrig fallit näringsministern en anledning till att det finns pengar kvar iutvecklingsfonderna som inte lånas ut kan vara denlåga efterfrågan i den svenska ekonomin?Regeringen har varit en effektiv broms när detgäller förslag från Socialdemokraterna ellerVänsterpartiet för att öka efterfrågan.En annan faktor som vi diskuterar mycket är närlånemedel konkurrerar med bidragsmedel. Det ärinte så att småföretagaren avvisar bidrag och istället arbetar hårt för att tjäna pengar eller lånardem för att sedan betala tillbaka. Man får iblandintrycket att Per tror det. Företagarnaär givetvis kloka och väljer bidrag före lån.Det är riktigt att det i förslaget ingår attindragningarna av lånemedel skall stoppas. Detborde jag ha sagt. Det är någonting somVänsterpartiet har drivit redan på den gamlaregeringens tid. Det är trevligt att nu få genomslagför en sådan idé.När det gäller anknytningen till Industri- ochnyföretagarfonden föreslog , näromstruktureringen av Industrifonden var uppe tillbehandling, att man skulle decentralisera och läggaut nyföretagarlånen med beslut och administrationpå utvecklingsfonderna. Jag tror att det hade variten bra lösning. får man signaler om krångel ochtidsförluster beroende på dubbel hantering.Jag tycker att det är svårt att föra ett samtal mednäringsministern när han gång på gång måsteunderstryka att behöver lönsamma företagoch företagare som tjänar pengar. Motsättningarnai den näringspolitiska debatten finns inte just där --det var länge sedan. Det är ingen i riksdagsom inbillar sig att det är bättre med företag somhar dålig lönsamhet eller med företagare som leverpå svältgränsen.Anf. 31 Näringsminister ():Fru talman! Det var först för två och ett halvt årsedan som någon började tala om lönsamheten inäringslivet, att det också där behövdes ett starktägarkapital för att man skulle kunna klaralågkonjunkturen. Det har varit mycket tal omlönsamma företag, men ändå har ganska många --om än en minoritet av -- röstat emot allaförslag om att jämställa reglerna för svensktföretagande med de regler som gäller utomlands.Svenska mindre och medelstora företag har ungefärhälften så stort eget kapital som deras konkurrenterutomlands har. Det lider de av . Det är bl.a. detvi försöker rätta till.När det gäller efterfrågan på krediter vågar jag nogsäga att det finns en icke oväsentlig sådan. Det finnsefterfrågan på olika former av krediter. Jag vågarsäga att utvecklingsfonderna har ungefär hälften avsina lånefonder på bankinlåning i stället för ute iföretagen. Det beror knappast på brist påkreditefterfrågan. Det kan nog gälla merkommersiella krediter från affärsbankerna, menknappast utvecklingsfonderna, som tar litet störrerisker och litet mindre betalt.Däremot delar jag gärna att lånen ibland konkurrerar, inte minstmed det regionalpolitiska stödet, men detmotiverar ytterligare vårt krav på att det skallfinnas möjligheter att omfördelautvecklingsbolagens lånefonder mellan länen, så attpengarna verkligen går ut i och arbetar i företagen,skapar nya produkter och nya arbetstillfällen ochdärmed bidrar till välfärdsökningen.Industri- och nyföretagarfonden är en del av enstruktur, som jag tror är viktig. Den skall besittabetydande teknisk kompetens för att kunnabedöma nya produkter. Den skall besittakompetens för att utvärdera snabbväxande större,medelstora och mindre företag.Utvecklingsfonderna är däremot med iberedningen och kan gå in själva, i stället förIndustri- och nyföretagarfonden, när det är frågaom mindre kapital. Det är en arbetsfördelning,men det är också en pluralism, en mångfald, som ärviktiga för mindre och medelstora företag, där detfinns expertfunktioner och en regionalorganisation, ett uppfångningsnät för universitetoch högskolor och riskkapitalbolag som är privataeller privatdominerade och jobbar över helamarknaden. Då skapar vi det nätverk som justmindre och medelstora svenska företag saknat.Anf. 32 () replik:Herr talman! När man besöker företag och talarmed företagare tar de sällan upp skatter och reglerförst. Det är andra problem, som har att göra medproduktionen, bristen på teknisk kompetens ochliknande. Från större företag får man ofta höramycket positiva omdömen om näringspolitiskasatsningar som har gjorts tidigare. Jag kan somexempel ta den s.k. VT-delegationen, som utfördeett konkret arbete bland underleverantörer tillbilindustrin för att få fram vattenbaserade färger.Det var någonting som företagen knappast hadeorkat med vart och ett för sig.Det är då trist att konstatera att den typen avnäringspolitiska åtgärder, som var väl beprövade,var något av det första som den nya regeringen revupp -- för att sedan backa igen.När det gäller krediterna är det många faktorer somsamspelar. Men en faktor är viktig, och det ärbankernas medverkan. De krediter somutvecklingsfonderna ställer upp med behöver oftakompletteras med bankkrediter. Det finns tyvärr enrädsla i banksystemet -- som är välgrundad,beroende på erfarenheterna ochfinanskrisen.Jag vill återigen uppmana regeringsföreträdare attutnyttja ställningen som bankägare för att skapa ettmer normalt klimat, en mera normal stämning, utei bankerna, så att de verkligen lånar ut pengar tillvettiga affärer och vettiga projekt, till rimligasäkerheter. Bankerna får inte heller medverka tillosunda, konkurrenssnedvridande konkurser, somockså förekommer.När det återigen gäller samordningen mellannyföretagarlånen och utvecklingsfondernasverksamhet efterlyser Per högreteknisk kompetens. Det är sådant somutvecklingsfonderna köper in i sittberedningsarbete. De köper konsulttjänster påmarknaden. Den kritik man hör är att företagarenhar redovisat sin affärsidé och sina projekt införutvecklingsfonderna i beredningen, men attbesluten sedan fattas på en annan nivå, där denneinte har företräde. Det tar tid, och det är långtborta.Anf. 33 Näringsminister ():Herr talman! Jag är väl medveten om att mångamindre och medelstora företag har haft en långserie problem . Jag är också välmedveten om att de är för få, till följd av ett mycketlogiskt skeende, med för hårt skatteuttag, för hårdaregler, just för de mindre företagen i delar gärna uppfattning att detbehövs mera teknisk kompetens ochteknikspridning in i de mindre och medelstoraföretagen. Vi ökar nu utbildningen mycket kraftigtpå akademisk nivå, men även på lägre, avanceradenivåer, för att stärka kompetensen hos svenskarbetskraft. Hela förslaget medteknikbrostiftelserna syftar åt samma håll, vilketjag tror är viktigt för att försvara vår relativavälfärd, vårt löneläge och vår förmåga attkonkurrera.När det sedan gäller bankernas medverkan, är detnaturligtvis så att de är delvis brända av 80-taletsmisslyckanden. Det finns en psykologisk spärr iutlåningsledet ute på kontoren. Jag tror inte att vikan kommendera dem att ändra sig, utan det måsteske en stegvis förändring. Vi måste därmed ocksådelvis skapa mera lönsamhet i företagen, som görriskerna mindre för själva lånekapitalet.Vi skall också komma ihåg att de satsningar vi hargjort på mindre och medelstora företag under dehär åren har varit kanske de största som har gjortspå denna grupp i modern tid i , och jag troratt det är viktigt för att vi skall få en bra utvecklingunder 90-talet.Jag noterar dock ånyo att jag är glad att och hans parti ändå har röstat för ett antalganska väsentliga skatteförändringar för de mindreoch medelstora företagen. Det gäller inte minstförmögenhetsbeskattningen på arbetande kapital,som har tvingat många småföretag att sälja sig ochallvarligt skadat en del av strukturen i svensktnäringsliv.Till sist kan jag nämna att vi i fråga ombekvämlighetskonkurser och ekobrott har ensamordningsgrupp, som har jobbat ochsom lade fram en delrapportmed ett åtgärdsprogram, delvis som en följd avInsolvensutredningen, men även på grund av en delkompletteringar som har kommit fram på senaretid. Vi tar detta på yttersta allvar, i och med att detallvarligt kan snedvrida konkurrensen. Det är oftade minsta företagen som träffas hårdast. Detta ärför mig en starkt prioriterad fråga, som jag villkunna komma till rätta med.Anf. 34 ():Herr talman! Under den här mandatperioden harnäringsutskottet debatteratsmåföretagspolitiken. Det är ett både angelägetoch viktigt ämne.Vi har några mörka och dystra år i ekonominsSverige bakom oss. Effekterna av 1980-taletsspekulationsekonomi har kastat en mörk skuggaöver vårt land. De har skapat problem och obalansi de offentliga finanserna. De har skapatkreditförluster i bankerna och krascher påfastighetsmarknaden. De har också inneburitutslagning av företag och en hög arbetslöshet.Dessa problem har den borgerliga regeringen haftatt brottas med. Problemen har varit av en nästanofattbar omfattning. Men regeringens deklarationatt skall återupprättas som en företagar-och tillväxtnation har varit en ledstjärnai arbetet med att räta upp ekonomi.Spjutspetsen i denna kamp har varit satsningen påsmåföretagen. Den satsningen har varitmålmedveten och långsiktig. Just detta attföretagen får långsiktiga spelregler är avutomordentligt stor betydelse.Man har följt det småföretagspolitiska programsom beslutade om 1991. en bättre riskkapitalförsörjning, sänktaskatter och avgifter, förenkling av regelverk ochunderlättande av nyetablering ochEuropakontakter.Varför är detta med småföretagen så viktigt? Jo,därför att småföretagen har en mycket storbetydelse för dynamiken och tillväxten i svenskekonomi. Detta håller numera de flesta med om.Tillskapandet av nya arbetsplatser kommer främstatt ske i det privata näringslivet. Småföretagen harde största möjligheterna att skapa nya jobb underde närmaste åren. Därför är det viktigt att vi gersmåföretag möjlighet att födas, överleva och växa.Vi måste därför skapa goda villkor försmåföretagande och entreprenörskap i vårt land.Därför har regeringen vidtagit många åtgärder föratt underlätta företagandet.Riskkapitalförsörjningen har i och medfinanskrisen varit ett utomordentligt stortbekymmer. Därför har beslutat om olikaåtgärder. Det berättade näringsministern omtidigare. Man har bl.a. beslutat omriskkapitalbolag, och beslutaderiksdagen om Industri- och nyföretagarfondensverksamhet. Detta har inneburit klara förbättringarnär det gäller nyetablering.Under de två senaste åren har det skett omfattandeskattesänkningar. Detta har klart förbättratkonkurrenskraften för näringslivet.Arbetsgivaravgifter har sänkts.Förmögenhetsskatten på arbetande kapital haravskaffats. Skogsvårdsavgiften har slopats. Ävenmånga andra skatter har sänkts eller slopats. Försmåföretagen har detta inneburit ett tillskott på ca12--14 miljarder. kommer videssutom att besluta om ytterligare sänkningar avskatter, bl.a. för egenföretagare och fåmansbolag.Vi kommer också att besluta om ett återinförandeav kvittningsrätten.Arbetet med småföretagsutvecklingen har ocksåinneburit ett intensifierat arbete för nyetableringoch Europakontakter. Alla dessa åtgärder har givitresultat. Det kan man klart avläsa genom attindustriproduktionen ökar.Många företag kan vittna om en kraftigt förbättradorderingång. Lönsamheten i näringslivetförbättras, och konkurserna blir färre. I mångaföretag tas också det första spadtaget för nyainvesteringar. Antalet varsel minskar. Antaletlediga platser ökar. Det jobbas övertidmotsvarande ungefär 80 000 jobb. Hushållen börjar tro . Dessaljuspunkter -- och många fler -- talar sitt tydligaspråk.Allt detta har också bäring på dagens betänkandesom handlar om en reformering avutvecklingsfonderna. Utvecklingsfonderna harspelat en mycket stor roll för atthjälpa både nya och befintliga företag med såvälråd som stöd och finansiering. Därför är det viktigtatt dessa regionala organ finns kvar . Dekan utgöra en spjutspets för att hjälpa de små ochmedelstora företagen i regionen.Propositionen har föregåtts av en utredning.Utredningen föreslog en ganska kraftig förändringav dagens fonder. Bl.a. ville man att antalet fonderskulle bli mindre. Därefter har det skett enjustering. tycker jag att det är en bra utformningav förslaget, dvs. att fonderna skallomvandlas till bolag.Dessa nya bolag uppfyller fyra viktiga kriterier.För det första kommer de att finnas i varje län. Detär mycket angeläget, inte minst med tanke påbehovet av närhet mellan det regionala organet ochde företag som skall betjänas.För det andra kommer målgruppen inte attbegränsas. Den kommer i stället att bygga på regional flexibilitet.För det tredje kommer finansieringskapitalet attfinnas kvar.För det fjärde kommer landstingen att vara kvarsom en viktig huvudägare av de regionala bolagen.Dessa bolag skall vara organ för rådgivning ochfinansiering. Det övergripande målet är att stödjautvecklingen av ett konkurrenskraftigt näringslivoch att stödja nyföretagandet.