prot · GG0959 · 1993-02-10 00:00:00 — Ingenav oss kan göra något åt eller rår för deninternationella lågkonjunkturen, men 1980-taletvar inte bra.För att tala om något positivt sker nu en snabbproduktivitetsförbättring. Det är nödvändigt för attdet skall gå bra framöver, för att vi skall få behållajobben i . Det är också en kraftigt minskadfrånvaro på arbetsplatserna. Närvaron är väsentligtbättre. Det är också bra när vi skall börja produceraför fullt framöver.Spekulationsekonomin får nu vika för arbete ochsparande som sätts i centrum. Det är bara så som vibygger ett bättre samhälle framöver. Man ser ocksåspirande ljuspunkter i konjunkturen, men där börvi fortsätta att vara litet osäkra. Man ser ju att designaler som kommer trots allt är olika.Vändpunkten, som var så omtalad i den förravalrörelsen, visade sig vara loket i tunneln och inteen vändpunkt.Vi har fått ett klart förbättrat kostnadsläge förexportindustrin genom produktivitetsförbättringaroch genom den nya kronkursen.På hemmaplan, utan internationell draghjälp,börjar det nu att röra på sig. Vi har också fått enrimligare realränta. Här måste det vårdas på ettsådant sätt att räntan blir lägre framöver.Det är också min förhoppning att vi får mycketansvarsfulla avtal . En sådansignal i hygglig tid skulle betyda 2--mindrearbetslöshet. Det här är den viktigaste enskildafrågan när det gäller att få fram ordinarie jobb i vårtland.Sedan något om Socialdemokraternas partimotion.Denna är analyserad inom departementet av minatjänstemän. För netto hållerSocialdemokraterna, säger de, 190 000 personer ijobb eller utbildning under nästa budgetår. Detinnebär per jobb.Men vore det så enkelt skulle arbetslösheten intevara något problem i vårt land och inte heller inågot annat land.Man kan också räkna på ett annat sätt, som vigjorde i höstens gemensamma paket -- höstensöverenskommelse. Räknat på det sättet blirsysselsättningseffekten överskattad med ca 70 %och kostnaderna starkt underskattade. Dessutomhar man inte räknat med den situation somkommunerna råkar i när de går in och täcker. Ochdå kan det gälla ganska stora saker. Det råder ingettvivel om att kommunerna får nya svårigheter.Ingela talade här i talarstolen om vissaåtstramningar. Men då vill jag påminna om att denverkligt stora åtstramningen kom i samband medhöstens överenskommelse mellanSocialdemokraterna och regeringen. Då var detfråga om mycket stora åtstramningar.Socialdemokraterna säger: Vi tänker spara enmassa miljarder framöver, men vi talar inte om var.Jag har som riksdagsledamot suttit med i dennakammare och har hört Socialdemokraternagissla dåtida vpk och . Det sades då attdessa inte hade en riktigt ansvarsfull finansiering.Men de här partierna uppträdde aldrig på det sättet att man sade: Vi sparar 11miljarder, men var talar vi inte om.Det här är alldeles fantastiskt. Socialdemokraternamåste konkretisera nämnda besparingar för att detde säger skall kunna omsättas i praktisk handling.Det här är något nytt. Jag trodde aldrig att ett såstort parti som Socialdemokraterna skulle läggafram en statsbudget med sådant innehåll. Även omtonen är si eller så emellanåt är jag övertygad omatt alla partier i denna kammare så snart sommöjligt vill ha en återgång till en fullgod ordinariearbetsmarknad. fram till dess vill manhålla i gång så ordentligt som det går.Under den korta tid som jag haft ansvaret förArbetsmarknadsdepartementet har åtgärdernasomfång vuxit väldigt snabbt. Jag räknar med att viframåt våren har av arbetskraften i olikaåtgärder. Det kan jämföras med vad GöteBernhardsson sade i samband med regeringsskiftet.3 % var vad han ansåg lämpligt förArbetsmarknadsverket att bära.Sedan högkonjunkturen har de ekonomiskaresurserna till arbetsmarknadspolitikenfyrdubblats, och antalet människor som berörs avåtgärder har femdubblats. Detta är det kortaperspektivet.I det långa perspektivet måste vi komma tillbaka situation med ordinarie jobb. Då ärsmåföretagsamheten, nya entreprenörer, A och O.Det är där som det måste växa. Därför vill jag sägaatt det på alla politikområden finns en enda frågasom måste ställas vid bedömningen av olika förslag:Hur slår detta mot våra små företag, mot derasframtidstro och deras möjligheter att börja anställaoch att växa? Det är egentligen den avgörande ochviktiga frågan när det gäller att få en vändning.Det finns ett område -- jag skall helt kort beröradet -- där en diskussion bör komma i gång. Dethandlar om frågan: Vad mera kan göras inom detordinarie utbildningsväsendet? I det avseendethoppas jag på ett bra utbyte. Över huvud tagethoppas jag att vi konstruktivt och i gott samförståndkan diskutera -- det gäller då arbetsmarknadensparter och även mellan samtliga politiska partier.Anf. 26 () replik:Herr talman! Jag ställde tre mycket konkreta frågortill beredd att acceptera att nu ökaoch snabba på insatserna för att bekämpaarbetslösheten?Är beredd att tala om att det krävsytterligare aktiva insatser för att pressa nerarbetslösheten?Är beredd att, i stället för att lånatill kontantstöd, låna till investeringar?Börje undvek mycket nogsamt minafrågor.Jag skall så ta upp ett par av de saker som BörjeHörnlund berörde. Han säger: Socialdemokraternavill inte redovisa sina besparingar utan mörkar påden punkten.Ja, , det är inte så lätt att redovisapolitik inför den borgerliga propositionen när detgäller arbetsmarknadspolitiken. På var ochvarannan sida skriver nämligen att han har för avsikt att återkomma ikompletteringspropositionen. Detta har vållat inteminst arbetsmarknadsutskottet utomordentligtstora bekymmer. Vi har ju nu bestämt oss för att gebehandlingen av just de här frågorna förtur.Det handlar alltså kanske om att på ömse hållkomma med en redovisning. Vi har sagt att vi ärberedda att diskutera besparingar för att finansierade insatser som vi gör. Men, , vimåste veta vilka insatser regeringen är beredd attgöra.Är beredd att svara ja på minafrågor, kan jag säga: Välkommen i gänget, BörjeHörnlund! finns det nämligen ettstort antal ledamöter som är beredda att ökainsatserna för att pressa ner arbetslösheten. På denpunkten bör vi kunna ta itu med frågan omedelbart.Vidare säger att våra beräkningarinte är riktigt hållbara. Men om man, som BörjeHörnlund och regeringen gör, kommer med ettförslag om en ytterligare ökad upplåning -- sade tidigare här att den upplåningsom föreslås i tilläggsbudgeten inte räcker till,därför att pengarna tar slut , och måste öka på ytterligare -- måstejag fråga: Vilken väg väljer regeringen? Väljerregeringen att öka upplåningen för att betalakontant arbetsmarknadsstöd, eller väljerregeringen att nu slå in på en väg som innebärinvesteringar i fråga om utbildning, infrastruktur,reparation, ombyggnad och tillbyggnad? Det är detvägvalet som måste göras, och det skall vi göra nu!Anf. 27 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag ser väldigt gärna att fler vägarbyggs, och jag ser väldigt gärna att det investerasför framtiden. Men arbetslöshetsproblemet lösesinte med de storprojekt som Socialdemokraternaräknar upp. Det är saker som man för framtidengenomgående bedömer vara infrastrukturfrågor.Vi kan inte genom kringvägar som går runtStockholm, genom tunnlar osv. sysselsätta någonstörre andel av arbetskraften.Dessutom finns beträffande de här projektentendensen att de inte kommer i gång ,något som Socialdemokraterna tydligen räknarmed.Däremot finns det massor av befintliga vägar sombehöver rätas, stärkas, förbättras, och därekonomin är god. för dessa vägarkostar bara trejedelen av vad storobjekten kostar,därför att maskininsatserna inte är riktigt likavåldsamma. Även här behövs en mer nyanseraddiskussion, än den som redovisas i densocialdemokratiska motionen.Så går jag över till Arbetsmarknadsfonden. Ingenär gladare än jag den dag den går med plus minusnoll. Socialdemokratin lade fram ett förslag när detgäller Arbetsmarknadsfonden, vilket innebar att depengar som fanns skulle ges bort till fackligaorganisationer, och vid brist på kapitaltillgångarskulle i runda tal en öppen arbetslöshet på 2tålas. Det är grundfelet med fonden.Socialdemokraterna har dessutom finansieratutbildningsbidragen och utbildningsvikariaten medmedel från fonden. Tillsammans, har vi finansieratden nya arbetslivsutvecklingen med medel frånfonden.Det här innebär att debatten måste bli bred.Egeninsatser, försäkringen, står förungefär av utgifterna, medan arbetsgivarnasandel räcker till av utgifterna. Vi måstefaktiskt lösa det här problemet , så attutgifterna inte växer till de otäcka summor somLaila var inne på.Socialdemokraterna har lagt fram olika förslag,som kostar pengar, att ställa mot regeringensförslag. Våra förslag har ingenting att göra med attSocialdemokraterna inte redovisar sinabesparingar.De är helt fristående i budgetarbetet.Socialdemokratin har tagit upp ett plus till ett värdeav , som skall sparas, men harinte talat om vad det är för pengar. Skyll inte på attnågon i regeringen har gjort något som gör attSocialdemokraterna inte kan precisera sinabesparingar!Anf. 28 () replik:Herr talman! På en punkt håller jag med BörjeHörnlund. Det finns ingen som helst anledning attskylla den här regeringen för att vilja göra något. Vikan vara helt överens om det.Vill påstå att finansieringsformenför Arbetsmarknadsfonden är det grundläggandeproblemet? Vill påstå att detgrundläggande problemet ligger i balansen mellanarbetsmarknadsavgift och egenavgift?Jag hävdar att det grundläggande felet är att vi haren arbetslöshet som är och att vi harmänniskor i s.k. åtgärder som är . Vi haralltså människor utanför den ordinariearbetsmarknaden. Detta är grundproblemet, ochdet har vi Socialdemokrater och även talare frånandra partier i denna riksdag sagt att vi vill kommaåt.Börje , tänker regeringen växla väg frånatt låna pengar till kontantstöd och i ställetinvestera dem i olika åtgärder. Det då inteom storprojektvägar, . Försök inteatt smita undan den konkreta frågeställningen. Detfinns en lång rad redovisade förslag inom en mängdsamhällsområden, från utbildning på högskola ochKomvux till gymnasieskola från reparation ochombyggnad när det gäller små och medelstoraprojekt -- där en del kan vara ganska små och somkan sättas i gång i övermorgon -- till stora,medelstora och ganska små vägprojekt. Fältet äröppet, men det gäller att välja väg. Och visocialdemokrater menar att det nu handlar om attvälja att i stället för att låna till kontantstödanvända resurserna till olika former avinvesteringar.Herr talman, avslutningsvis vill jag även säga någotom det som inledde med, nämligen80-talet.Till skillnad, , från den härregeringen, hade Socialdemokraterna inte enopposition som man kunde förhandla med.Dessutom är det så att Socialdemokraterna, trotsdetta, kunde vända inflationen, från etthöginflationssamhälle till ett låginflationssamhälle.Vi kunde vända utvecklingen på arbetsmarknadenså, att den bidrog till ett avtal som var bättreanpassat till situationen än tidigare.Socialdemokraterna kunde även, efter att ha tagitöver denna jättelika ryggsäck, som innehöll högarbetslöshet och i övrigt urusel ekonomi, från dendåvarande borgerliga regeringen , vändasituationen. Den nuvarande borgerliga regeringenhade helt andra förutsättningar när den tog vid,vilka man snabbt spolierade.Anf. 29 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! påstår att 80-talet var ettlåginflationsårtionde. Det var precis tvärtom. Ta del av Feldts artiklar!Ingela nämner antalet 190 000 ytterligaremänniskor i sysselsättning. Om vi finansierar påsamma sätt som Socialdemokraterna ochregeringen gjorde , då sjunker antaletmänniskor i arbete ihop . Lägg därtill detfaktum att Socialdemokraterna inte visar var deskall ta de besparingar som skall finansiera deåtgärder som de föreslår. I stället har man en hemliglåda. Det är inte rätt utgångspunkt för endiskussion.Sedan, , kan vi göra om höstensövningar så till vida att vi sätter oss ned ochdiskuterar vad saker och ting kostar, vad vi får utdärav, och vad som just nu är lämpligt att satsa på.Då kommer ett visst förtroende att skapas.Socialdemokraternas budgetalternativ saknartyvärr det förtroende som man väldigt gärna vill hanär det gäller förslag som skall leda tillriksdagsbeslut.Mycket starkt vill jag betona att allt måste göras föratt få tillbaka de ordinarie jobben. Under tidenskall allt också göras för att så många som möjligthålls i gång i arbete med hjälp av olika åtgärder,exempelvis utbildning, praktik,arbetslivsutveckling, beredskapsarbeten och andraåtgärder, som vi jobbar med.Jag vill i det här sammanhanget påpeka: att pådrygt arbeta upp en volym från treprocentenheter av arbetskraft i åtgärder till sexprocentenheter -- som torde nås -- är enganska stor sak. Det är kanske inte önskvärt att denhär åtgärdsvolymen går mycket högre, utan attordinarie utbildningsväsende och vägbyggenutnyttjas i större utsträckning.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 30 HANS () replik:Herr talman! Jag instämmer i synpunkterna somgäller 80-talet. Jag tänker inte inveckla mig i någondiskussion, men det var en spekulationsekonomisom ledde till ökade sociala klyftor, som vi iVänsterpartiet med all kraft ständigt motarbetade.Nu försöker vi i någon mån, när viktiga offentligautgifter behöver finansieras, ta tillbaka något av detsom felallokerades när det gäller de ekonomiskaresurserna. Det brukar bli ett väldigt liv när viföreslår skattehöjningar för dem som verkligen harnågot att beskatta.Visst är det sant att vi har en internationelllågkonjunktur, men den kris som vi i har ärtill mycket stor del hemmatillverkad. Den handlari hög grad om brist på efterfrågan och den offentligasektorns minskade volym.Börje har rätt i att den storaåtstramningen som gjordes av regeringen ochSocialdemokratin gemensamt i och med höstenskrispaket, för att försvara den kronkurs somdärefter blåste all världens väg när man tvingadeslåta kronan flyta fritt, åstadkom den devalveringsom nu tar äran av genom att sägaatt exportindustrins konkurrenskraft harförbättrats.Viktigare är kanske det här med att alla vill. Dethar funnits ett visst samförstånd, åtminstone idenna kammare. Det har visats ganska mycket godvilja. Man har hoppats på att regeringen verkligenvill. LO kallade sitt sysselsättningsprogram: Ombara viljan fanns. Men man har väl tvingats inse attviljan verkligen inte finns.Jag vill därför ställa några frågor. Varför har ROT-programmen inte kommit i gång? Gång på gång harVänsterpartiet, Socialdemokratin och andraföreslagit det.Varför har inte system för kompetensutveckling iarbetslivet kommit i gång? En serie förslag frånKompetensutredningen har legat still över ett år.Det allra bästa är att behålla folk iproduktionssystemet på arbetsplatserna, för attinte tappa kompetens.Varför har man inte nu lagt fram ett förslag omindustribeställningar, dvs. att AMS kan fådisponera ett belopp för tidigareläggning avaffärsverkens industribeställningar? Det skullegöra stor nytta för att ha kvar den industrikapacitetvi har. Och varför lyssnar inte regeringen på kravetom ett förslag om arbetstidsförkortning, som ärnödvändig?Anf. 31 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Det vore önskvärt med en högreefterfrågan. ibudgetunderskott, som man lånar till och betalarut, är en avsevärd summa. Det är en svårbalansgång när det gäller att ha en hög ränta elleren låg ränta framöver. Ingenting är viktigare för attskapa framtidstro, såväl från den enskildes somfrån företagens synpunkt, än att vi kan arbeta meden framtida låg ränta.Vi kommer att diskutera Arbetsmarknadsfondenunder våren, och alla måste förstå vad det är frågaom. Om arbetslösheten blir den beräknade,innebär det att man ur fonden tar en summa som ärså stor att 10 000--12 000 kan plockas in i arbete föratt få det att gå jämnt ut. gör man inte det, dådagens låga efterfrågan inte tål så stor inplockning.Problemen är sådana att det inte hjälper medslagordslösningar, utan det är ett segt och tungtarbete att få tillbaka en fullgod ordinariearbetsmarknad. Vad man än gör, kom inte medförslag som förstör den spirande framtidstron, sombörjar komma hos de små och medelstoraföretagen! Då klarar vi inte återgången till enfullgod ordinarie arbetsmarknad.Anf. 32 HANS () replik:Herr talman! Det var verkligen inte mycket till svar.När det gäller efterfrågan och de förslag som vi harframställt, där vi säger nej till att dra in påtransfereringssystemets pengar till de arbetslösa,innebär detta att man direkt spär på köpkraften.När vi drar in skattepengar till staten från dem somhar mycket höga inkomster, är det bara det privatasparandet som minskar. Det är alltså ett direktförslag, med avsikten att vara expansivt iekonomin.Arbetsmarknadsfonden lider av ett utomordentligtsvårt problem, som sade tidigare. Detär inte bara en teknisk fråga om procentsatser ochhur man får avgifter för att få det att gå runt, utandet handlar om att människor inte skall varaarbetslösa och vara beroende av bidrag. Dethandlar om att öka lönesumman, så attinströmningen blir större, med befintligaprocentsatser. Det är inga slagord, när helapolitiken går ut på att med hjälp av produktivaprojekt -- infrastruktur, industristöd, ROT-program, utbildning m.m. som vi har föreslagit -- fåin människor i aktiva insatser så att de inte är direktberoende av Arbetsmarknadsfondens resurser.Det som arbetsmarknadsministern sade sist, dvs.att man inte skulle förstöra framtidstron hosnäringslivet, kan jag över huvud taget inte förstå.Det riktas till en företrädare för ett parti som i sinamotioner enbart lägger fram förslag för att sättafolk i verksamhet, i aktivitet, i utbildning, för atthöja kompetensen och för att ge en ökadefterfrågan, inte minst på de små företagensprodukter.Då vill jag säga att jag har varit runt på många håll,och jag har inte bara pratat med människor ifackföreningsrörelsen utan med mångasmåföretagare, och jag har märkt mycken klaganpå bristen på sammanhållen politik och program föratt höja nivån teknologiskt och utbildningsmässigt.Vad hände med underleverantörsprogrammet, somvar så viktigt för alla de företag som är beroende avde stora bjässarna? Bjässarna klarar sig nog, menhur går det med de små företagen?Återigen: När kommer initiativ på ROT-området?När kommer initiativ när det gällerkompetensutveckling i arbetslivet? När kommerytterligare initiativ när det gäller tidigareläggningav industriinvesteringar? Det är ju det som dethandlar om.Anf. 33 (m):Herr talman! Det fanns i det här samhället dåman sjöng nolltillväxtens välsignelse och lov. Äveni den här kammaren fanns det en och annan somprisade det evangeliet -- uppfattade det som ettevangelium. Tack och lov var majoriteten någotkallsinnig till detta.Socialdemokraterna tillhörde inte den gruppen --det länder dem till heder. Men mot den bakgrundenär det ganska anmärkningsvärt att se vilketmisslyckande när det gäller att få tillväxt som dekunde redovisa . Man hadeuppenbarligen syftet att ha en god tillväxt, menjämfört med OECD- och EG-staterna uppvisadeSverige en tillväxt som var ungefär hälften så stor.Hade haft samma tillväxt som ochEG, hade vi haft 100--störrebruttonationalprodukt . Det hade varit skönt,herr talman, att ha de pengarna att arbeta med.Det är mot den bakgrunden som man kan avfärdaresonemanget om den s.k. nolltillväxten. Den ärnågonting som bör förpassas dit där den hörhemma. Den skapar inte utveckling, trygghet,välfärd och sysselsättning.Därför är det otroligt viktigt -- det inserregeringen -- att all politik inriktas på detillväxtbefrämjande insatserna. Det är dags attsätta innovatörer, entreprenörer, industrialister ochföretagare i centrum och låta tillväxten verkligenkomma i fokus. För det krävs en god livsluft ochgoda betingelser. Det krävs, herr talman,riskkapital för alla dessa grupper, riskkapital sompå rimliga villkor skall vara tillgängligt för den härverksamheten, för att människors initiativ skallkunna blomma ut i arbete, sysselsättning ochvälfärd.Socialdemokraterna döljer på något sätt sintomhet, bristen på en vettig ekonomisk politik, i ettantal förslag i sin arbetsmarknadspolitiska motion.Där finns en del förslag som det finns anledning attta fasta på till vidare diskussion, men det finnsockså en del förslag som mycket liknar luftslott ochtomma luftberäkningar.För att ytterligare maskera tomheten när det gällerden ekonomiska politiken presenterar man ettmåhända mer massmedialt jippo; man tillskriversamtliga utskott och talar om att tempot nu måsteöka. Jag kan tänka mig att en och annan kanslichefi utskotten tycker att tempot är ganska högt redannu.Om jag uppfattade rätt, sade hon attvi har fattat beslut i arbetsmarknadsutskottet omatt tidigarelägga behandlingen av de här frågorna.Detta är inte sanning. Vi har behandlat skrivelsen,och vi har bordlagt den, men konstaterarutskottet att vi normalt sett brukar få fram ettbetänkande när det gäller arbetsmarknadspolitikensom bör kunna debatteras här i kammaren i mittenav mars.Det finns anledning, herr talman, närarbetsmarknadspolitiken har en sådan omfattning,att titta litet på effektiviteten, den inre och denyttre. Jag skall ta ett par exempel på detta.Det finns en kultur inom Arbetsmarknadsverketsom präglas av att det nog kommer mera pengarsedan, så det är bara att köra på -- budgetar är inteså viktiga, utan det kommer alltid mer pengar ochfyller upp de eventuella underskotten. Jag tror attdet finns all anledning för oss att , när mandecentraliserar inom -- ochdet är bra -- försöka förse verket med ordentligaplanerings-, uppföljnings- och styrsystem. Sådanafattas , och de efterfrågas ute på fältet. De ären förutsättning för att man skall kunna följa upp,mäta resultat, styra och prioritera.Ett annat område som bör diskuteras mer är denyttre effektiviteten av arbetsmarknadspolitiken.Arbetsmarknadspolitiken bör rimligtvis hjälpa tillmed att omstrukturera olika branscher. Jag kan taett exempel, nämligen byggbranschen.Det har funnits en överdimensioneradbyggbransch. Den är på väg att bantas. Frågan ärdå på vilket sätt arbetsmarknadspolitiken, genomexempelvis olika ROT-program, kan bidra till ensund omstrukturering och bantning av dennabransch, så att de entreprenörer som finns kvar kanfå en rimlig säkerhet inför framtiden.Herr talman! I vår iver att hjälpa de människor somi dag är utanför byggsektorn -- det är i och för sig engod ambition -- slår vi undan fötterna på debyggmästare som än så länge är kvar påmarknaden.Det finns runt omkring i landet otaliga exempel påatt man, genom att gå in med olika ROT-projekt föratt i ett gott uppsåt stödja människor som ärarbetslösa, försätter företagare, som än så längeförsöker jobba på hederliga villkor, i en fullständigtomöjlig sits. Att hjälpa den ena gruppen leder tillatt man stjälper den andra.En stor del av de resurser som vi satsar påarbetsmarknadspolitiken går till utbildning --kompetenshöjning. Det är bra, men omfattningenär nu så stor att man kan fråga sig om vi inte börfundera på att föra över någon del av pengarna frånarbetsmarknadspolitikens utbildningsinsatser tilldet ordinarie utbildningsväsendet. Det finnsanledning att fundera närmare över detta iframtiden. Jag tror att arbetsmarknadspolitiskautbildningsinsatser har blivit alltför stora.Herr talman! Avslutningsvis vill jag säga att vårtutskott, arbetsmarknadsutskottet, normalt har etthögt tempo när det gäller att behandlaarbetsmarknadspolitiken. Vi kommer alltså attkunna presentera ett betänkande i mitten av mars.Det finns intressanta förslag hos oppositionen. Detfinns en ambition att konstruktivt granska ochdiskutera detta, i akt och mening att lägga fram ettförslag om en bra arbetsmarknadspolitik, som fårvara en överbryggning fram till dess attde tillväxtskapande åtgärderna har avsatt konkretaresultat.Anf. 34 () replik:Herr talman!