prot · GG09114 · 1993-05-24 00:00:00 — Därför måste finnas kvar.Vidare har vi frågan om ekonomin för ,. Om staden och staten sluter ettavtal, helst , kommer att utvecklastill en vinstmaskin. Då kommer investerarna inteatt tveka. var en gång en avvinstflygplatserna, och den kommer, om den fårvara kvar, att bli det även i framtiden.Anf. 55 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag konstaterar att en rörande och uthållig omsorg om Brommasekonomi, inte minst i relation till Aviationskonkurs.Jag kan inte, herr talman, se resultatet på Brommaså isolerat som vill göra. Jag harredogjort för bakgrunden, nämligen att våraflygplatser utgör ett system. Vi måste alltsåbetrakta dem i detta system.Men okej! Låt oss titta på Aviationskonkurs. har en fordran. Givetvishar denna fodran genererats vid . Men,, den har också genererats vidSturups och flygplatser, dvs. ditflygningarna har gått. Just de flygplatserna råkarvara bland de fem flygplatser som faktiskt går medvinst. För att använda sig av logik ärdet alltså passagerarna vid och Landvettersflygplatser som har subventionerat Brommasnarare än passagerarna på Arlanda.Herr talman! Jag tycker inte att den här typen avresonemang passar i en trafikpolitisk helhetsbild,som skall utgå från att hela landet skall fungera.Det här handlar litet grand om solidaritet, KentCarlsson.Anf. 56 ():Herr talman! Jag tolkar statsrådets ord så att det ärfråga om en solidaritet mellan storstäder. Malmöoch skall ju betala för flygplatsi . Jag trodde att solidaritet i dennakammare, och även i den regering som har attverkställa de beslut vi fattar, skulle se till att en delav slantarna från , och Arlandagår till de små flygplatserna ute i landet som harsvårt att skapa ekonomisk bärighet.Jag kan överlämna en del tidningsklipp och annattill statsrådet där det framgår vad Luftfartsverketstotala fordran är. Det finns ett exempel ur . Jag kan lämna över en interntidningfrån . Där spådde man, innan MalmöAviation gick i konkurs, att det skulle bli ettöverskott på 10 miljoner kronor.Jag blir litet förvånad när statsrådet säger att detinte går att få fram uppgifter. Om jag vore statsrådskulle jag kalla till mig chef ochfråga hur bokföringssystemet är uppbyggt. Detmåste ju finnas en koppling till flygplatserna, för attdärigenom kunna se vad varje flygplats orsakar förförlust eller vinst. Därmed kan den utjämning görassom står för. Jag tror att det finnsen intern bokföring. Åtminstone att döma avinterntidningen på håller mandär reda på sina inkomster och utgifter.Min poäng med den fråga jag har ställt, och där jagbetonar ekonomin, är att jag tycker att en flygplatsi skall klara sina egna kostnader och intevara en belastning för , och andraflygplatser i landet. Man måste se långsiktigt påBromma flygplats, ställt i skenet av debegränsningar som finns med att ha en flygplatssom ligger i ett bostadsområde. Kommunen kan juställa krav på att äntligen få ta betalt för detmarkområde som kommunen upplåter. Det krävsockså stora investeringar för att få flygplatsen attkomma i tip-top skick. Med dessa begränsningarblir ekonomi mycket svag och kommerantagligen att få ett tillskott urLuftfartsverkets system. Jag tycker inte att detta ärrimligt med tanke på att det är en storstadsflygplats.Vidare står ord mot ord. Statsrådet säger att entredje bana ger tillräcklig kapacitet och attreguljärflyget kan från . RolfClarkson har en annan uppfattning. Jag vet intevems uppfattning det är som stämmer. Men statsrådskall väl fara med sanning, och jag hoppas att det ärhans uppgift som stämmer.Anf. 57 ():Herr talman! När jag talar omkapacitetsutnyttjande på håller jag mig tills.k. Det jag säger har inte med dentotala kapaciteten att göra. I fråga om konkurrensär det de s.k. peak hours som är intressanta och dåär det möjligt att skapa konkurrens. Det är ingenmening att försöka sälja tider då folk inte vill ellertycker det är för obekvämt att resa.Det måste vara känt för att Brommainte är något som staden har skänkt eller avhänt sigtill staten. Staten har faktiskt givit staden rätt attdisponera ett annat område.Anf. 58 Kommunikationsminister ():Herr talman! När jag talar om solidaritet, handlardet om det resultatutjämningssystem som finnsinom den svenska luftfarten. Det är betydandebelopp som fördelas framför allt från Arlandaflygplats. av vinsterna genererasdärifrån.Det är inte så, , att vi inte håller redapå hur stora förlusterna är. Men det finns intenågon anledning att här mycket detaljerat studeraen konkurs som ännu inte är avslutad. Det här blirännu mer poänglöst när jag erfar att har uppgifterna och mer eller mindre villkontrollera om jag tänker lägga fram sammauppgifter i kammaren.Det är just de mindre flygplatserna i landet, KentCarlsson, som skulle drabbas -- som riktigt påpekar -- om skullestängas för den typen av reguljärflyg.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1992/93:157 omskolundervisning om HolocaustAnf. 59 (m):Herr talman! har frågat mig om jagöverväger att genom utformning av läroplanensäkra att undervisning om Holocaust kommer attmeddelas i skolan, helst redan i sjätte klassen.Förra året fick jag en liknande fråga från HåkanHolmberg. Jag betonade då kraftigt att det är ensjälvklarhet att skolan skall ge våra elever korrektinformation om nazismen och den nazistiskautrotningen av judar under andra världskriget.Ingen får tillåtas att glömma att judeutrotningenhar ägt rum. Jag vill också med kraft understrykavikten av att skolan ger de unga en sådan fostranoch sådana kunskaper att de vaccineras motpropaganda och desinformation.Regeringen kommer att till riksdagenöverlämna en proposition om ny läroplan förgrundskolan. Jag skall inte nu föregripapresentationen av propositionen. Däremot vill jaggärna något beröra den värdegrund som skolansverksamhet skall utgå från. I skollagen föreskrivsatt verksamheten i skolan skall utformas iöverensstämmelse med grundläggandedemokratiska värderingar. Skolans verksamhetskall bygga på den värdegrund som har en djupförankring i vår kultur och djupa rötter i vårhistoriska utveckling, såsom respekt förmänniskans värdighet, individens frihet ochintegritet, omsorgen om den som har det svårt ochdet personliga ansvaret. Dessa värden är dock inteen gång för alla givna. De måste ständigt förstås,förankras, förklaras, försvaras och utvecklas. Tillstor del skall detta givetvis ske med skolans hjälp.Men även samhället utanför skolan, organisationer,media, författare m.fl. måste bidra med upprepadoch korrekt information.Allsidighet och saklighet skall prägla skolansundervisning. Detta innebär dock inte attundervisningen skall vara värdemässigt neutral. Jaghar sagt det här i men detförtjänar att upprepas. Skolan skall vara saklig meninte hållningslös, framför allt inte om det vi vet ärett faktum -- förintelsen och nazismens ohyggligabrott. Respekten för alla människors lika värdeutgör kärnan i de värden skolan skall gestalta ochförmedla. Tillsammans med aktningen för varjemänniskas egenvärde och respekten för detlevande, utgör de den etiska grunden för skolansarbete. Självklart måste dessa värden komma tillstarkt uttryck i läroplanen.Det är främst genom undervisningen i ämnen somskolans övergripande mål nås. Kursplanernas rollblir delvis en annan vid en mål- och resultatstyrningän i det tidigare detaljreglerade styrsystemet. Ikursplanerna skall anges de centrala begrepp, denkunskap, förståelse och färdighet som elevernaskall uppnå i ett visst ämne och därvid skapaförutsättningar för nationell likvärdighet.Kursplanerna skall innehålla de målundervisningen i ämnet skall sträva mot och uppnå.De kommer däremot inte att bli lika detaljerade tillsitt innehåll som tidigare kursplaner. Men de måstedock vara tydliga, så att förankringen i skolansövergripande mål och värdegrund klart kommer tilluttryck och eleverna ges de kunskaper detta kräver.I det sammanhanget är det historiska perspektivetoch dess betydelse för kunskap om och förståelseav vår tid mycket viktigt. Regeringen kommer attarbeta med kursplanerna under hösten.Låt mig avslutningsvis påpeka vikten av att lärarnages den utbildning och den fortbildning som behövsför att förebygga och motverka spridning avfördomar och antidemokratiska idéer. Inte minst deflygblad interpellanten nämner är så utformade attde kräver konkreta besked och tydlighet iundervisningen för att effektivt bemötas.Anf. 60 ():Herr talman! Jag ber att få tacka skolministern försvaret. Jag vill också tacka för vänligheten atttillställa mig det i förväg. Jag delargrundinställningen vad gäller detaljeringsgraden iskolplanen. Jag uppskattar den tydligamarkering som skolministern här gjorde.Inledningsvis vill jag säga några ord om flygbladen.Jag har försökt följa vad som händer med dem.Bakgrunden är att, för att de idéer som låg till grundför nazismen skall kunna bli rumsrena igen, måstenazisternas förbrytelser, inte minst massmord påjudar och på andra folk, förnekas eller förringas.Därför har revisionismen fått en så centralplats i all form av nynazistisk propaganda, även iSverige.Som skolministern nämnde delas det ut nazistiskaoch antisemitiska flygblad i svenska skolor. En litengrupp med mycket begränsade resurser försöktefölja omfattningen av detta under en enda vecka iapril. Under den veckan delades ut en fyrsidigpamflett till eleverna i 15 skolor bara i Stockholm.Man vet inte i hur många ytterligare skolor det hardelats ut tidigare och delas ut i ochi andra städer.Jag har tagit del av pamfletten, och jag vet attskolministern också har gjort det. I pamflettenhävdas att förintelsepropragandan har tillkommitför att gagna kommunisterna och andra sombekämpade nazismen under kriget. Det hävdas inte skall tro på de brott som tillskrivs Hitleroch nazismen. Man skall inte tro på vad somframkom vid . Det somfastslogs vid rättegången baserades på bekännelsersom framtvingats av nazistiska officerare underutpressning och tortyr från judiska förhörsledare.De människolik som framvisades vid befrielsen avkoncentrationslägren var offer för epidemier somhade tillkommit genom de allieradesflygbombningar. Likhögar med tyska kvinnor ochbarn presenterades som mördade judar. Ikoncentrationsläger internerades endast de judarsom utgjorde en säkerhetsrisk -- bl.a. jag själv. Man hävdar att vi utgjorde ensäkerhetsrisk sedan en judisk kongress, som jagaldrig har hört talas om tidigare, förklarat krig motTyskland. Det hävdas vidare att judar dog ikoncentrationslägren till följd av umbäranden ochsjukdomar när försörjningslinjerna tillkoncentrationslägren bröt samman på grund av deallierades massbombningar. Det har i Nazitysklandaldrig förekommit några gaskamrar förmassavlivning av människor. i koncentrationslägren för att bekämpatyfusepidemier.Intresserade skolelever och lärare kunde anmälasig genom att ringa eller genom attskriva till Box 316, 101 24 för att få merinformation eller för att delta i en studiecirkel.Detta är Radio Islams telefonnummer och adress.En grupp judar, som räddades under kriget,översände ett exemplar av flygbladet tillUtbildningsdepartementet. På detta svaradeskolministern i en skirvelse av . Jagkan tala om att det svaret uppskattades mycket.Det var tydligt. I den skrivelsen deladeskolministern oron över uttryck av nazism i detsvenska samhället och framhöll mot denbakgrunden skolans ansvar och roll.Herr talman! Lärare och rektorer i skolorna stårfaktiskt handfallna i en sådan här situation. Jag hartalat med flera lärare och rektorer, senast på Södralatin. När de försöker hindra spridningen av sådanaflygblad och publikationer åberopas tryckfrihets-och yttrandefrihetslagar. De har svårt att hanterasituationen.Det är angeläget att barn i under denperiod då attityder och värderingar formas fårskydd för att kunna stå emot den växandenynazistiska propagandan. Jag vill fråga omUtbildningsdepartementet eller skolministernavser att vidta konkreta åtgärder med anledning avdessa händelser och i så fall vilka.Anf. 61 ():Herr talman! I likhet med har jag vidett tidigare tillfälle uppmärksammat denpropaganda av nynazistisk karaktär som numerasedan en tid mycket systematiskt sprids med adresstill skolor och även universitet i vet jag att minst 15 gymnasieskolor iStockholmsområdet hade utsatts för den häromtalade flygbladsutdelningen. Sannolikt har detblivit fler . Jag har varit ute på en resaoch inte noterat de senaste rapporterna, men jagfruktar att antalet stiger . Reaktionen iallmänhet har varit mycket klar på skolorna, mendet har också förekommit tvekan och uttryck fördesorientering i den här situationen. Det harförekommit frågeställningar av typen om manmöjligen är tvungen att hjälpa till att sprida dennanazistpropaganda, i ett slags omtanke omyttrandefrihet och tryckfrihet som bygger påmissförstånd.Sedan spridningen av flygblad inleddes i Stockholmhar samtliga studentbostadsområden i för identiska flygblad. Sannolikt planeras nueller pågår spridning till gymnasieskolorna iUppsala med omnejd. Om man skall gå efter vadsom sägs, vilket man inte alltid skall göra, frånpersonerna bakom detta -- personer som sedantidigare är ökända för verksamheten med RadioIslam -- avser man att försöka täcka in samtligagymnasieskolor och förmodligen även universitet ilandet. Jag tror inte riktigt att de kommer att gå iland med detta, men det är den uppenbaramålsättningen.Vi måste ha klart för oss att det är fråga om en formav nazistisk propaganda som har varitokänd i vårt land. Den propaganda som då och dåunder tidigare decennier har spritts, bl.a. pågymnasier i och på andra håll, har varitganska lätt att genomskåda även för ungdomar somkanske inte har hunnit så långt ihistorieundervisningen. Propagandan har varitgrovt och taffligt utformad, tryckt på uselt papperoch med fullt av stavfel. Detta har tidgare varit ensammanfattande beskrivning av den härpropagandans karaktär. Den har betraktats somkuriosa i en demokrati.Nu har vi en helt annan situation. Det är inte nogmed att det har bedrivits radiopropaganda iSverige -- den grövsta radiopropagandan i iden här andan -- innan man till sistupphörde efter upprepade domar i tingsrätt ochhovrätt. Man har också uppenbarligen betydandeekonomiska resurser för den här propagandan,vilket icke har varit fallet med de tidigare exempelsom vi har sett i vårt land. Det är kanske värt attnämna att personerna bakom propagandan, isynnerhet på , på något sätthar fått finansiering till omfattande resor inomEuropa, till och till , i förstahand . Det antyder naturligtvis att man harekonomiska möjligheter att fortsätta att bedrivaden här propagandan på samma sätt framöver.Det finns också, vilket är väl känt ochdokumenterat, ett omfattande organisatorisktnätverk. Det är delvis maskerat -- man har lärt siglitet grand -- som historieforskning. Man trycker iprincip samma nazistpropaganda som börjadespridas redan i krigets slutskede för att sopa igenspåren. Man har en sådan uppläggning att denokunniga och oförberedda läsaren skall tro att dethandlar om ett slags historisk diskussion. Det ärsnygga publikationer, fint papper, fotnoter, osv., såatt det skall ge intryck av att vara seriöst.Det organisatoriska nätverket är tämligenomfattande. Jag tror att man nu måste inse attSverige, av de här kretsarna, tycks vara ett av deländer som har utvalts som mål för den härpropagandan. Jag tror att det beror mycket på densvaga offentliga reaktionen motRadio . Jag tror också att det beror på denbegränsade erfarenheten i av nazismensverklighet. Vi var ju inte med i kriget. Det finns iSverige långt ifrån så många personer som i restenav som själva med sin egen trovärdighetkan vittna om vad som verkligen skedde. JerzyEinhorn är en av dem och det finns flera.Ett tecken på att förefaller ha valts av dessagrupperingar är att den mest framträdande av deinternationella propagandister som verkar i den härandan, den franske historieförfalskaren ,nu har besökt för tredje gången pådrygt . Alltjämt ansåg inte polisen attutlänningslagen ger den möjlighet, som jag faktiskttycker borde finnas såsom lagen är formulerad, attavvisa denna uppenbart brottsliga person vidgränsen. Det är en person som har dömts iFrankrike upprepade gånger för brott som också ärbrott i Sverige.Jag skulle därför vilja tillägga -- jag ser attkulturministern har kommit in i kammaren -- att avviserades en ganska snabb översyn avutlänningslagen för att klargöra för polisen att detfaktiskt finns möjlighet att avvisa den här typen avkriminella personer vid gränsen. Jag efterlyser ettsnabbt resultat av denna översyn så att det kommeratt dras en klar gräns inom en förhoppningsvisganska snar framtid, så att slipper bli enscen för propaganda som vi utgår från att alla andraländer i gör sitt bästa för att förhindra.Anf. 62 (m):Herr talman! Debatten glider litet grand. Denursprungliga frågan vi har att behandla gällde omjag var villig att se till att vi i läroplaner och på annatsätt skulle försäkra oss emot okunskap när detgäller bl.a. judeutrotningen. Jag har uppfattat att viär tämligen överens om ambitionerna och att vi haren gemensam grundinställning.Jag tycker dock att man kan ägnaflygbladsutdelningen ett visst intresse. Jag vill förstpåpeka att det faktiskt inte bara är judiskaförsamlingen som har hört av sig tillUtbildningsdepartementet utan också enskildaelever, lärare och andra. Det visar att det finns enviss vaksamhet, vilket gläder mig som minister.Jag har också mött den här känslan avhandfallenhet och att lärare finner att det är svårtatt möta den här typen av propaganda. Man kan dåfråga sig vilka konkreta åtgärder en minister skallvidta. Vi har ju valt en mycket decentraliserad formav styrning av skolan. Jag kommer att försäkra migom att fältorganisation är informeradom den här typen av flygbladsutdelningar och omden debatt som vi har fört här i riskdagen , såatt man på lämpligt sätt kan se till att skolor ochandra får det stöd och den information som kanbehövas för att man skall kunna hantera detta därdet dyker upp. Det är väldigt viktigt att det skerdirekt. Jag tror också att det här är en fråga som vimåste följa , eftersom den dyker upp nuoch då.Vi har från regeringens sida anslagit medel för olikainformationsinsatser när det gällerfrämlingsfientlighet och rasism. fått del av resurserna. Man måste också se tillatt man stöder olika, ofta lokalt initierade, projekt.Det blir ofta aktuellt när den här typen avaktiviteter dyker upp.Låt mig avslutningsvis säga att har rätt i att vår erfarenhet i avnazismen inte är så direkt som i många andraländer. Men svenskarna är faktiskt tämligenläskunniga. Jag tror att en av de viktigaste insatsersom man kan göra för att ge unga människorkunskaper om förföljelser, fördomar och sådantsom har skett i vår historia är att se till att barn ochungdomar läser mer skönlitteratur. Man kan läsaböcker om hur människor under andra världskrigetled av förföljelse och nazismens härjningar. Det ärett utomordentligt sätt för att också förstå varför vihar en skyldighet att värna mänskliga fri- ochrättigheter och demokratin också i dag.Anf. 63 ():Herr talman! Fru skolminister, jag beklagar att vitog upp en fråga som kanske inte varhuvudanledningen till min interpellation. Men jaghar skrivit till skolministern och påpekat detta.Anledningen var aktuella händelser sedan jagformulerade min interpellation. Jag är nöjd medskolministerns svar beträffande dessa pamfletter.Skolministern åberopar i sitt svar och citerar ocksåur ett svar som hon lämnade eninterpellation från . Jag tycker attvar är ett utmärkt besked, och det har uppskattats.Som skolministern vet ställde mandatperioden liknande interpellation tillden tidigare skolministern . hänvisade i sitt svar till mer än 450 olikapublikationer där man försöker leda i bevis attutrotningen av judar aldrig har inträffat. sade: När man ser denna kraftsamling somman vet i grunden är falsk finns det inför enläroplansrevision anledning att på den punktenvara utomordentligt tydlig.Jag är djupt övertygad om att och heladen nuvarande regeringen delar den häruppfattningen.Som jag sagt tidigare och som skolministern självockså sagt här står faktiskt många skollärareoch rektorer handfallna inför denna massiva ochskickliga propaganda. De saknar grundkunskaperoch de blir osäkra när dessa frågor kommer upp.Jag tror faktiskt att de behöver all den hjälp som dekan få genom tydlighet i denna fråga i skolböckeroch läroplaner.Jag uppskattar det som skolministern harsagt. Men jag undrar om kan tänka sigvara något mera konkret beträffande sina planer påvad som skall hända i denna fråga vid regeringensbearbetning av läroplanerna.Anf. 64 ():Herr talman! Jag vill gärna säga att jag uppskattarbåde det svar som har fått avskolministern och det mycket klara svar som jagfick tidigare när jag ställde en liknande fråga. Jagtar det som en utgångspunkt för en förtröstan attdet inte finns någon risk för att något av det mestcentrala i fråga om, skulle jag vilja säga, denarbetsfördelning som skall råda mellan läroplanoch kursplaner genom ett förbiseende aldrig riktigtblir sagt. Jag tror alltså att det kommer att göraserforderliga markeringar.Får jag lägga till den synpunkt som ocksåskolministern berörde i sitt första inlägg. Det gällerdå fortbildningen av lärare. Den ansluter till denbetydligt mer genomarbetade form av nazistiskpropaganda som vi nu möter.Jag tror att de flesta lärare ganska lätt känner igenden traditionella, primitiva, mycket brutala ochibland närmast pornografiska formen avnazistpropaganda. Det är inte den som ärproblemet, utan problemet är -- som jag försöktebelysa i mitt tidigare inlägg -- den mycket välgenomarbetade och till debatt om historiska frågorförklädda propagandan. Där kommer man medsnyggt tryckta pamfletter och t.o.m. med snyggttryckta tidskrifter med fotnoter och hela denvetenskapliga apparaten -- och alltsammansframställs som bara skoj och propaganda! Om manär det minsta läskunnig och orienterad i historienfinner man att det handlar om i princip samma typav påståenden som nazisterna började sprida utredan under de sista krigsåren för att sopa undanspåren.Avslutningsvis vill jag säga att jag tror att det finnsen betydande risk här, om inte mycket klara gränserdras bl.a. i fråga om läroplaner och, som jag varinne på förut, möjligheterna att medutlänningslagens hjälp hållapropaganda/propagandister utanför Sverigesgränser. Nästan alla så att säga civiliserade länderförsöker ju hålla propagandisterna utanför sinagränser. Om sådana här klara markeringar intekommer till stånd tror jag alltså att vi måste räknamed att risken är stor att det blir ett slagstillvänjningseffekt: som går utan attden här typen av propagandister riktigt klart visaspå porten eller skolan mycket tydligt tar itu medverksamheten, skapas gradvis en känsla av att dethär är ett normalt inslag i en normal demokratisksamhällsdebatt. Men så är det inte, och så kan detinte under några omständigheter bli.Risken att vi vänjer oss vid att nazistpropagandaoch antisemitiska utfall ingår som en del i detnormala sättet att tala och debattera politiskt ärkanske den allra största risken. Antisemiterna i sigär inte alltid de farligaste, utan farligast är de sominte reagerar mot antisemiterna.Anf. 65 (m):Herr talman! När det gäller läroplane- ochkursplanearbetet tycker jag att jag har varitnågorlunda tydlig. Men jag vill naturligtvis inteavslöja detaljerna i dag.Som påpekats finns det en bred politisk enighet häri om vår inställning till de brott som harbegåtts i historisk tid och till brott som i vissutsträckning begås även . Det bäddarnaturligtvis för att det skall gå att göra bra sakermed hjälp av bl.a. läroplaner.Vidare framgår det av Läroplanskommitténsskrivningar att den här typen av frågor är viktiga.Man säger t.ex.: Inte minst i den moderna historienmåste också de mörka och destruktiva sidornalyftas fram i undervisningen. Människansmöjligheter att påverka ett historiskt förlopp ochdärmed ta ansvar för vad som sker gör att historienmåste studeras även ur ett etiskt perspektiv.Jag tycker att det är viktigt att framhålla detta. Detfinns alltså med, även om det inte uttrycks såkonkret.