prot · GH096 · 1993-10-13 00:00:00 — Rimligen börarbetsgivarsidan ta det här initiativet, och fackethar sträckt ut handen. Detta struntaruppenbarligen regeringen i och går bara på.Jag tycker att det är utomordentligt allvarligt, ochdet bådar illa för framtiden, för vi kommer inte attklara en krisbekämpning i om det skall skepå kollissionskurs med fackföreningsrörelsen ochom det skall ske på kollissionskurs medgrundläggande principer som har styrt svenskarbetsmarknad. Den kritiken är principiell och denär tung, och den har inte svarat på.Det är det första.Sedan det andra. Jag vill gärna se ett fortsatt samtalmed om synen på den ekonomiskapolitiken. Jag läste i -- det är intealla morgnar man hinner läsa tidningen , somär ens liv- och husorgan -- en artikel av Nils-EricSandberg, som varit på ett SNS-seminarium. Hanförde ett mycket intellektuellt och öppet samtalomkring den ekonomiska politikens framtidainriktning, fyllt av tvekan och vägval.Då tänkte jag: Tänk, om den sittande regeringenför , när den formulerade sin politik,hade haft samma intellektuella förhållningssätt,insett att det inte fanns bara en sanning, en endaväg, utan en lång rad olika val som man skullebehöva träffa, och haft denna sökande attityd.Nu ser vi hur allt fler ekonomer överger ,som står alltmer ensam och isolerad. De ansluter sigtill vår syn att det fordras en kortsiktig stimulans föratt komma ur depressionen.Vi skall inte i det läget vara övermodiga. Viinbjuder till samverkan omkring hur en sådanpolitik skall utformas, självklart, men vi noterar juatt det är vi som får uppslutning från dengrupp som tidigare stod bakom regeringen.Detta tycker jag att också bordefånga i debatten, och jag möter gärna Leijonborgför fortsatta samtal omkring hur politiken skallutvecklas i riktning mot att skapa arbete och fördelabördorna rättvist.Sedan beklagar jag också, herr talman, attstatsrådet inte är närvarande. Vi vet att honfyller , och jag har överseende med detnaturligtvis. Då kan jag meddela kammaren att närdebatten är slut tänker jag söka upp , gratulera henne på 50-årsdagen och presentera henne en gåva från densocialdemokratiska riksdagsgruppen, en bokgåvaom , en finansminister som säkertbåde och jag har väldigt mycket attlära av.Vi har saknat här i debatten ,som sagt, men vi önskar henne en fin 50-årsdag.Anf. 33 () replik:Herr talman! sade att han översermed att fyller , och det tackar visärskilt för.Att riva upp kollektivavtal är något somsocialdemokratiska regeringar har föreslagit ochockså drivit igenom i . Så skeddeexempelvis när medbestämmandelagen infördes, sådet är i och för sig inget principiellt nytt.Om det finns ett intresse från fackets sida att ändraavtalen på det sätt som regeringen nu föreslår, dåär det väl heller inte så stor fara om lagstiftningenändras? Men då kan man ju skynda sig att göraändringar i avtalen, så behöver inte lagstiftningenändras.Det är fel att påstå att många ekonomer inte delarregeringens grundläggande bedömning atthandlingsutrymmet är mycket litet.De som har att professionellt bedöma Sverigesekonomi är mycket bekymrade över det storabudgetunderskottet och en politik som, även omman påstår att det är momentant, kraftigt skulleöka detta underskott. Det skulle med storsannolikhet höja räntorna, och därmed är mantillbaka där man började. Den stimulanseffekt åstadkomma försvinner genom att den höjdaräntan stamar åt i stället.Så det är inte så mycket vi kan göra. Men det vi kangöra är sådana strukturreformer som ocksåkortsiktigt har bra effekt, t.ex. att nu snabbt få frambesked om att vi kan lita på att vi i framtidenkommer att få pensioner, möjligen inte exakt enligtde regler vi har trott men att det finns enbred uppslutning kring ett robust pensionssystem.Det skulle vara bra om villekommentera det också.Jag vill kommentera frågan om kommunerna. Nisocialdemokrater har varit inne på att kommunalavarsel inte skall fullföljas. Delar minuppfattning om att det ligger en fara i att gekommunalpolitikerna intrycket attförnyelsearbetet kan avstanna? Skulle det inte varabra om vi gemensamt kunde ge signalen att det inteär så?Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 34 (nyd)replik:Herr talman! Jag tänker också uppvakta AnneWibble , precis som . Jagkommer inte att ha med mig ett bokverk utan enmycket spännande valutakorg till henne.Det lovprisande av oppositionens roll som herrLeijonborg presterade var givetvis riktat till Nydemokrati, även om han var blygsam nog att kallaoss ''''. Jag skulle nämligen tro attdet är med Ny demokratis hjälp somregeringspartierna skall försöka få majoritet försina förslag. Det vill man inte gärna låtsas om.Verkligheten är, som någon sade, politikernasvärsta fiende.En fråga som borde varaintresserad av -- det borde alla här vara -- ärungdomsfrågan. Den borde vara en väldigt storfråga i en ekonomidebatt. Det är ungdomarna somskall betala våra pensioner, och det är ungdomarnasom skall betala den enorma statsskuld som jagtalade om förut. Då kanske vi bör fixa utbildningoch jobb åt dem, så att de kan göra det.Alla är väl i och för sig överens om att frågan ärviktig, men reagerar vi rätt? I har vi, med enarbetslöshet som allmänt sett är mycket allvarlig,den ytterst besvärande situationen attungdomsarbetslösheten är dubbelt så hög somarbetslösheten rakt över. Så är det inte i alla länder.Det är en typiskt svensk sak. Landet har på någotsätt delats upp i arbetsägare och arbetslösa.Jag skulle vilja fråga hurFolkpartiet och regeringspartierna i övrigt, om hankan tala för dem, ställer sig i dessa frågor.Arbetslöshet för ungdom leder till påtagliga,synbara, ganska förfärliga problem ute på gator ochtorg om vi inte gör något.Jag tog upp denna fråga i partiledardebatten. Jagtalade om ungdomslöner, lärlingssystem, inbyggdaskolor, tuffare krav på lärare och elever, särskildaungdomsbostäder, biståndsbrigader,katastrofbrigader osv. samt om att vi måste föregåmed gott exempel. Vi måste få bort korruption ochmygel och visa att det finns en bra framtid.En fråga som typiskt nog är ganska liten, men somman jobbar mycket med och har haft synpunkterpå, är frågan om ungdomspraktiken.Regeringspartierna sade först att de skulle skänkaungdomspraktiken till företagen. Det är fel. lärdet komma ett förslag om att man inte skall göradet, men jag vill säga följande:Sälj inte ut ungdomar på marknaden som gratisarbetskraft! Det förvanskar och förvrider helaarbetsmarknaden, och det är inte bra. Det finnsandra, mycket bättre sätt.Anf. 35 () replik:Herr talman! Jag håller helt med att ungdomsarbetslösheten är ett av våraabsolut största problem. Det får allvarliga socialaeffekter när unga människor tidigt får signalen attde inte behövs på arbetsmarknaden. Vi måstedärför göra väldigt mycket för att åtgärda detproblemet.Regeringen har redan varit innovativ. Systemetmed ungdomspraktikplatser har slagit väldigt välut. Det är som säger riktigt nu funderar på att något ändra reglerna. Syftetmed det är att få arbetsgivarna att känna ett ännustörre ansvar, så att de i ännu högre grad lägger nedjobb på personen. Det leder kanske i ännu högregrad till att personen i fråga sedan får en fastanställning i verksamheten.Förändringarna i arbetsrätten är väldigt viktiga idetta perspektiv. Många ser just den nuvarandearbetsrätten som ett sätt för dem som har fått jobbatt behålla jobben och stänga ute dem som ärnytillkomna på arbetsmarknaden. Just av det skälettror jag att det är mycket bra att vi får störremöjligheter till t.ex. provanställningar.Det är ljuvligt att höra tala omkatastrofbrigader som skall ut till de fattigaländerna och hjälpa till. hjärtaklappar uppenbarligen för dem som har det svårt ivärlden. Risken är väl bara att dessaextrasatsningar på ungdomsbrigader kommer attförsvinna om man skall stryka bort avbiståndsanslaget, vilket vi hörde i en tidigare replik.Jag vet egentligen inte hur mycket det är beväntmed det där engagemanget.Anf. 36 (nyd)replik:Herr talman! Jag uppskattar att att det är ljuvligt att höra mig tala. Hansegen partiledare brukar inte alltid tycka att det ärlika ljuvligt. Därför brukar jag ha rätt svårt att fåsvar från partiledaren i Folkpartiet.Låt oss ta upp den fråga om u-hjälpen som LarsLeijonborg talade om. Vi förde den diskussionenförut. Jag sade då att läget är kärvt. Vi kan inte göraen besparing här och en där och låta allt annat varasom vanligt.Jag exemplifierade, vilket vid dettillfället tydligen inte förstod, med diverse åtgärder.Jag nämnde bl.a. biståndspolitik,organisationsbidrag, partistöd, presstöd ochflyktingpolitik, vilket alla här i kammaren mycketväl känner till. Jag avsåg inte polisen och försvaret,eftersom det är samhällets ansvar nr 1 att skyddamedborgarna.Nu säger att införande av t.ex.katastrofbrigader inte stämmer överens medneddragning av biståndsvolymen. Det gör det visst!Jag kan tala om att vi för de 14 miljarder kronorsom vi i stort sett häller över fel ändamål runt om ivärlden kan göra otroligt mycket. En dyr u-hjälp ärinte automatiskt en bra u-hjälp.Ett engagemang där ungdomarna själva deltar ochhjälper grannländer och fjärran länder är så otroligtmycket värdefullare för oss och för det uppväxandesläktet. Det är så mycket billigare än det system vihar haft , då vi har skänkt hundratalsmiljoner kronor till en massa korrumperadediktatorer.Anf. 37 () replik:Herr talman! Bättre vägar att utnyttja biståndet ärnaturligtvis mycket välkomna. Det är en strävansom förmodligen alla som är intresserade avrättvisa i världen delar. Vi har inte hört så mångakonstruktiva förslag från Ny demokrati, förutommöjligen förslaget om att i högre grad användaungdomar. När nydemokrater talar om bistånd ärdet normalt bara ett klankande på själva tanken.Jag tycker inte att vi har så mycket att lära av Nydemokrati på biståndsområdet.När jag sade att det är ljuvligt att höra IanWachtmeister tala var det möjligen med likamycket ironi som när sade någotom permanent uppehållstillstånd i debatten . Ny demokrati kanske inte alltid förstårliberal humor, herr talman!Anf. 38 () replik:Herr talman! Efter dessa båda replikrundor kännerockså jag ett visst tryck att uppvakta finansministerWibble med en present, och då tänker jag ge hennesamma bok som jag gav . Därkan hon finna tröst mot det faktum att ekonomernanu överger henne. Den svenska historien visar attekonomerna alltid har följt den politiska trenden.Den politiska trenden håller uppenbarligen på attvända, och då vänder också ekonomerna.Jag blev glad över att tog uppfrågan om kommunerna, och jag upplevde en vagsignal om att det är tänkbart att det kan kommaförslag som på något sätt lättar den akutasituationen för kommunerna.Jag håller med om att även de långsiktiga signalernaär viktiga och nödvändiga. Som jag redan tidigarehar sagt har kommunerna sammantaget ettöverskott i det finansiella sparandet. Anledningentill att de drar ned så våldsamt är risken att dekommande åren innebär en ekonomisk katastrof.Regeringens planer och prognoser för de närmastefyra, fem åren innebär att kommunerna skallminska sin verksamhet i volym om året.Det kan bli fråga om att man i kommunerna tvingasdra ned med i storleksordningen 80 000--100 000jobb.Lars kan tala med sina borgerligakolleger som styr i . Jag kan försäkrahonom att nästan alla rationaliseringar hargenomförts. handlar det om att man låterframförallt kvinnor gå från bra jobb inom vård,skola, osv. Det är inte fråga om rationaliseringar.Jag vill också ställa en fråga till planer och prognoser innebär att denekonomiska tillväxten framöver, som ni tror på,ensidigt skall fördelas till den privatakonsumtionen. Är det en ideologisk uppfattninginom att fler bilar och videoapparaterär viktigare och angelägnare framöver än bättreskola och sjukvård? har bl.a. velatframstå som kvinnoparti. Inte minst ur denaspekten är frågan högst berättigad.Anf. 39 () replik:Herr talman! Diskussionen om kommunsektornsroll är en parallell till den debatt om EG som fördeshär tidigare med . Vi har motsattautgångspunkter. tror på en fortsattkommunal expansion.Jag är övertygad om att den erfarenhet vi gjorde på80-talet kommer att bli giltig på nytt, nämligen atten svensk ekonomi i balans inte kan bära en så storkommunsektor som den vi skaffat oss . Det faktum att vi då hade expanderat såoerhört mycket i kommunerna bidrog i hög grad tillden ekonomiska kris som vi nu är inne i.För mig är på denna punktdefinitivt inte en del av lösningen utan en del avproblemet. Det finns politiker på riksnivå sominbillar kommunpolitikerna att de gladaexpansionsdagarna kommer tillbaka.Det är den tron, att de obehagliga greppen kanskealdrig kommer att behövas, som är det storaproblemet. Man funderar på om det finns någonkortsiktig åtgärd som skulle göra att personer intebehöver varslas och sägas upp till arbetslöshet.Det var inte vi hade en debatthär i landet om arbetskraftsbrist. Ett stortstrukturellt problem var att en för stor del avarbetskraften gick till den offentliga sektorn. Vi fårinte göra om det misstaget. Det kommer vi att göraom vi fullföljer politik när detgäller kommunsektorn.Anf. 40 () replik:Herr talman! försöker beskrivamotståndarens linje på ett extremt sätt för att sedankunna ta avstånd från den. Det är ett gammaltvälkänt debattknep.Våra förslag, som kan läsa i våramotioner, innebär en mycket försiktig kommunalexpansion framöver. Vi har försökt att finansiera enkommunal volymtillväxt på , vilket ärnågot mer än den expansion som Kommun- ochLandstingsförbunden hävdar är nödvändig för attbehålla oförändrad standard i kommunerna.Det handlar alltså inte om någon återvändo tillglada expansionsdagar. Det handlar om att värnaden grundläggande servicen inom skola ochomsorg. Det är en våldsam omsvängning som ni nuleder landet in i. Kommunerna kommer i årförmodligen att göra sig av med flera tiotusentalsanställda, och man skall framöver dra ned medytterligare 100 000 människor. Detta visar ocksåera egna prognoser. Dessa människor kommer inteatt få jobb i den privata sektorn. De kommer att gårakt ut i arbetslöshet.Det är inte någon alldeles enkel uppgift attfinansiera denna nödvändiga mycket försiktigakommunala tillväxt. Det kräver att den privatakonsumtionstillväxten får stå tillbaka, och detkräver mycket smärtsamma omfördelningar bådepå skatteområdet och på bidragsområdet.Det är märkligt att , med den ideologisom ni ändå säger er företräda, inte erkänner dennamotsättning och detta problem. Jag frågar återigen:Varför är det viktigare att svenska folket skallkunna skaffa sig många fler videoapparater ochbilar än att vi skall kunna bibehålla en bra ochhygglig service på skolor, inom sjukvård och inomäldreomsorg?Anf. 41 () replik:Herr talman! En volymtillväxt på ikommunerna är långt utöver vad som är förenligtmed samhällsekonomisk balans. Det var på 70-taletsom man från statsmakternas sida ansåg att ensådan expansion var möjlig. talade manibland om . Men det visade sig att även dettavar för mycket. Det är realistiskt att tro attkommunerna under åtskilliga år framöver måsteklara sin verksamhet med oförändraderesursramar.Johan sade i sitt tidigare inlägg att det nuhar rationaliserats så mycket att det inte går attrationalisera mer. Det låter ju bestickande,eftersom man har hört talas om att det har skett enhel del . Problemet är att alltid har sagt detta.Jag satt i kommunfullmäktige ien kommun i . När vi frånborgerligt håll föreslog blygsammaeffektiviseringar hävdade man redan då fråndåvarande VPK:s sida att allt var oförenligt med ensocial välfärdspolitik. Ni är tyvärr inte riktigttrovärdiga på den här punkten.Jag menar att det går att upprätthålla en socialvälfärdspolitik med de resurser somkommunsektorn nu har. Men det kräver skickligtkommunalt ledarskap så att man verkligenprioriterar de allra viktigaste uppgifterna. Mycketav förnyelse är på gång i kommunerna, men ännumycket mer krävs. Genomförs det kommer vi attklara både samhällsekonomin och den socialavälfärden.När det sedan gäller avvägningen mellan privatkonsumtion och offentlig konsumtion får dennaturligtvis göras från tid till annan. Den avgörsytterst av det skattetryck man har. Jag tror att deflesta anser att det skattetryck vi hamnade i motslutet av 80-talet var helt orimligt. Det måste viminska, och det innebär givetvis att den privatakonsumtionen kan öka.Anf. 42 ():Herr talman! Också jag skulle kunna berätta förkammaren att jag skall ge presenter till säga vad de innehåller. Men jag skall inte göradet, utan det får bli en överraskning. Hon bör juförst få veta det, innan kammarens ledamöter fårveta det.Herr talman! Dagens och morgondagens störstapolitiska uppgift är att bekämpa arbetslösheten.För det krävs en uthållig ekonomisk tillväxt. Nyaoch varaktiga arbeten kan bara skapas genom enekonomi i balans.Vi måste spara och investera, inte låna ochkonsumera, oss ur den ekonomiska krisen. Statenskall främja investeringar i företag, infrastuktur,forskning och utveckling samt forma etttransfereringssystem som håller för framtiden ochuppmuntrar till arbete och sparande. Det är pådetta sätt som vi skapar en uthållig ekonomiskutveckling.Sverige har förvisso stora ekonomiska problem,men jag känner inte igen den krisbild somsocialdemokraterna så ofta målar upp. Det är enbild av ett nattsvart elände. På samma gånganvänder socialdemokraterna enkla ochpopulistiska grepp för att tala om hur de skallåtgärda problemen. Men, , svenskafolkets framtidstro återkommer och ökar. berättade om det inledningsvis i debatten.Jag hade väntat att socialdemokraterna och GöranPersson skulle kunna presentera hur de på etttrovärdigt sätt vill skapa nya jobb, sanera statensfinanser och åstadkomma ekonomisk tillväxt, mennytänkandet uteblev. I stället odlarsocialdemokraterna med i spetsenmyter. tal var i storutsträckning ett bevis på denna mytbildning.I stället för att ständigt byta ekonomiskt-politiskatalesmän borde socialdemokraterna bytaekonomisk politik. Budskapets innehåll blir intealls bättre bara för att socialdemokraterna utser nyabudbärare i ekonomin.Det socialdemokraterna visat upp håller inteför framtiden. Den politiken skulle sätta Sverigeytterligare i skuld. Det skulle låna bort vår frihet.Då blir det och Internationellavalutafonden som styr landet. En sådan utvecklingvill jag inte medverka till. En sådan utvecklingmåste förhindras.Socialdemokraterna försökte göra tillguldår manifesterat med återkommanderekordnoteringar på . I verkligheten halkade vi efter.Sviterna lever vi med fortfarande.Avregleringarna på kredit- och valutamarknadenanvändes inte till industriell förnyelse ochproduktiva investeringar, utan till spekulation ochfelinvesteringar i fastigheter. Det lade sedangrunden till kraschen i banksystemet. sitter vimed en dyrbar nota från 80-taletssocialdemokratiska försummelser som det tar långtid att betala. Det måste väl inse.Dagens problem grundlades långt årsregimskifte. talade om vikten avanalys. Det är okej. Visst skall vi analysera. Mendet vore klädsamt och mera trovärdigt om GöranPersson och socialdemokraterna också villeanalysera en del av orsakerna till de problem somvi har i dag.Göran sade att penningpolitiken måsteläggas om. var inne på sammatema. Då vill jag ställa tre frågor.För det första: Har förtroende förRiksbanken?För det andra: Vill kommenderafram en ny penningpolitik?För det tredje: Vill tändainflationsbrasan igen?Herr talman! Framtidens jobb finns ismåföretagen. Därför skall vi görasmåföretagskulturen både attraktiv och statusfylld.Satsningar på de mindre företagen skapararbetstillfällen och livskraft i hela landet. Jag vet attSocialdemokraten, och ibland också GöranPersson, har talat om småföretagens betydelse. Nuhar inte i debatten ägnatsärskilt mycket tid åt småföretagen. Det var säkertinget förbiseende. Socialdemokraternas flirt medlandets småföretagare är en av de mest tillfälligaförbindelser jag varit vittne till.Regeringen lägger fram ett förslag till ensmåföretagsvänlig skattepolitik och en reformeradarbetsrätt som är anpassad till de mindre företagen.Det blir en vitamininjektion för småföretagen i vårtland. Förändringar i arbetsrätten gör att företagenlättare vågar nyanställa. Det handlar inte om attriva ner någon trygghet.Sverige är ett industriland, men ingen skall tro attindustrin ensam kommer att klara av att skapatillräckligt många nya jobb. Där finns en stor del av framtidens jobb.Men vi måste också använda nya områden.Miljöområdet är en outnyttjad potential i detsammanhanget. Kretsloppssamhället kan getusentals nya arbetstillfällen runt om i landetgenom investeringar i återvinning, hushållning,miljövänlig teknik och bioenergi.Dag för dag tänds nu allt fler ljus i ekonomin.Tidigare talare från regeringspartierna har varitinne på det. Jag skall inte upprepa det. Låt mig barasäga att det finns anledning att se positivt påframtiden. Räntorna har gått ner, exporten ökaroch handelsbalansen visar på överskott.I görsbedömningen att konjunkturen för industrin ochför till industrin närstående delar av tjänstesektornvänder uppåt i mycket snabb takt. Dettyder på att botten på en av 1900-talets djupastelågkonjunkturer nu är nådd.Vändningen i lågkonjunkturen illustreras ocksågenom det kraftigt ökade uttaget av övertid.Övertidsuttaget beräknas motsvara minst 50 000jobb. Det finns anledning att ställa frågan: Vadskulle samhället och svenska folket tjäna om dessa50 000 övertidsjobb i stället omvandlas till ordinariearbetstillfällen? Företagen skulle minskakostnaderna genom att övergå från övertid till fastajobb. De enskilda människorna skulle tjäna på det.Kostnaderna för arbetslösheten skulle minska.Regeringen föreslår , som jag tidigare sade, enny småföretagsvänlig politik och en reformeradarbetsrätt. Då är det ett rimligt krav att företagensläpper loss och hjälper till att skapa nya jobb.Övertidsjobben bör omvandlas till fasta varaktigajobb.Det är möjligt att det skulle behövas ytterligarestimulansåtgärder för att skapa nya jobb. I så fallär och jag beredd att seriöst pröva sådanaförslag.Herr talman! Vi svenskar har vant oss vid rätten tillsocial rättvisa, ekonomisk trygghet, god sjukvårdoch bra utbildningsmöjligheter, dvs. det vi kallarvälfärdssamhället. En del tycks tro att välfärdenkommer av sig själv. Det är en felsyn. Välfärdenmåste förtjänas och betalas om den skall kunnabevaras och försvaras.Jag och slår vakt om en bra sjukvård,barnomsorg, äldreomsorg och utbildning för vårabarn. För det behövs personal i kommuner ochlandsting.Av den anledningen har i regeringen ochhär i medverkat till att tillföra nyaekonomiska resurser till kommunsektorn. 1994tillförs kommunerna ytterligare 4,2 miljarderkronor. Därmed kan vi värna närmare 20 000arbetstillfällen.Socialdemokraterna införde det kommunalaskattestoppet som blev en tvångströja påkommunerna. Genom aktiva medverkanlyfter vi nu bort den tvångströjan från kommunernaoch tillskjuter nya pengar. Medansocialdemokraterna bara sprider myter agerarCentern konstruktivt för att det skall finnasresurser för skolan, för vården av sjuka och gamlaoch för att kommunerna skall ha råd att behållahemsamariterna.Till sist, herr talman, för att det skall vara möjligtatt bevara och utveckla välfärden krävs ettlångsiktigt ekonomiskt återuppbyggnadsarbete ochen välståndsskapande ekonomisk politik.Uppdraget är ambitiöst, men jag är optimist. Urdagens problem skall vi forma morgondagensmöjligheter. Den ekonomiska politik somregeringen står för har tänt nya ljus och nya hopp.Företagen vågar investera. Framtidstron ochoptimismen återkommer. En ny grund har lagts föratt skapa framtidens nya välfärd. I det arbetet äralla, inklusive , välkomna att delta.(Applåder)Anf. 43 () replik:Herr talman! Tack för välkomsthälsningen! Jag harsamarbetat med centerpartister förr, på kommunalnivå. Det är ofta en annan typ av politiker än demman möter i finansutskott företrädandeCentern. Jag skulle önska att den retorik som flödarfrån talarstolen här fick möta den verklighetde drygt 100 centerpartistiskakommunstyrelseordförandena har ute i landet.Här står och talar om att manskall satsa på kommunerna.