prot · GG0996 · 1993-04-21 00:00:00 — Men någon ordningborde kunna åstadkommas för att förkorta nämndatid och framför allt för att minska kostnaderna isammanhanget.För övrigt beträffande detta med kriscentrum ochen brottsofferombudsman framgår det avbetänkandet att ståndpunkten är densamma somtidigare när frågan om kriscentrum behandlats.Man har förutsatt att samhällsorgan som haft attsvara för den individuella vården organiserar sinverksamhet på ett sådant sätt att det är möjligt attuppfylla de krav som rimligen kan ställas.Tyvärr finns det brister. Det är därförsom vi i Ny demokrati vill lyfta fram de härfrågorna. Vi för vår del är övertygade om att mankommer att inse att det finns ett behov av att inrättaen brottsofferombudsman -- precis som var fallet påden tiden då en barnombudsman inrättades.Anf. 208 ()replik:Herr talman! Jag är naturligtvis glad över att KarlGustaf här aviserar att det i fråga omnämnda översyn kommer att finnas en majoritet förett ökat stöd till hjälp för brottsoffer. Här går enskiljelinje. Det handlar ju om något som vi påborgerligt håll mycket länge har kämpat för. Detgäller alltså att även stärka just offrens ställning.Både i kammaren och i utskottet har det ju funnitsolika uppfattningar. Jag är därför mycket glad överatt även Ny demokrati har samma inriktning som viandra här.När det gäller förkortningen av asylärendetiden ärvi även helt överens. Det är också ett gammaltborgerligt krav. Men i ärlighetens namn måste jagsäga att detta krav nog omfattats av flertalet partieri . Men svårigheter uppstår när det bliranhopningar -- och så har det varit under de senasteåren -- samt när vi har krig och helt nya situationeri . Då håller inte riktigt de riktlinjer som hardragits upp.Som säger lär man signaturligtvis snabbt hur överklagningsärenden skalldrivas. Men i en rättsstat är det inte så enkelt attgöra något åt den saken. Det går inte att bara sägaatt en del får överklaga och att andra inte får göradet.Vi får väl även här avvakta den översyn av reglernasom jag tror måste komma förr eller senare.Anf. 209 ():Herr talman! Med anledning av det betänkandesom vi nu debatterar kan vi, som , konstatera att samhällets stöd till brottsoffrenhar ökat /88och att ökningen väntas fortsätta. Att ökningen ärså stor beror mindre på brottsutvecklingen och merpå den kännedom som brottsoffren får ommöjligheten att söka stöd.Denna utveckling är positiv, och vi välkomnar denupplysning som polisen och andra lämnar tillbrottsoffren på ett tidigt stadium. Vi tror att dennainformation kan bli ännu bättre i framtiden.Det råder stor enighet om stödet till brottsoffren,och vi socialdemokrater anser att det är denviktigaste frågan efter den brottsförebyggandeverksamheten.I betänkandet har också behandlats ett flertalmotioner där man föreslår inrättandet av enbrottsofferfond. Flera motionärer förespråkar attde dömda skall bidra till fondens finansiering.Utskotten finner förslagen intressanta och villöverväga frågan närmare.Vi socialdemokrater har med anledning av dettaavlämnat ett särskilt yttrande. Vi motsätter oss inteatt en brottsofferfond övervägs, men vill markeraatt vi inte anser det lämpligt att finansiera fondenpå det sätt som motionärerna förespråkar.Det skulle enligt vår uppfattning behövas ettkomplicerat regelverk för att fastställa vilka dömdasom skall betala vad till fonden. Skall en som ärskyldig till mord eller misshandel betala lika mycketi avgift som en som dömts för ekonomiskbrottslighet? Det skulle också bli så att fondensstorlek skulle vara beroende av antalet dömda ochinte av det verkliga behovet av ersättning tillbrottsoffren.Herr talman! Vi socialdemokrater vill med detsärskilda yttrandet markera vår ståndpunkt. Iövrigt ställer vi oss bakom utskottets hemställan.Anf. 210 ():Herr talman! Jag vill bara kort påpeka att jag medmycket stor glädje hälsar den omsvängning somskett i sättet att se på brottsoffren och att de intaren så central plats.Vad gäller inrättandet av fonden vill jag säga att denju är under utredning. Vi vet inte så mycketom dess inriktning. Jag förutsätter att utredningensresultat kommer att läggas på justitieutskottetsbord inom en mycket snar framtid, och jag villdärför avvakta med besked på den punkten tillsutredningen är genomförd.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Anslag till Svensk författningssamlingm.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande1992/93:Ju28 Anslag till svensk författningssamlingm.m. 1992/93:100 delvis).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )15 § Statliga företagFöredrogsnäringsutskottets betänkande1992/93:NU27 Statliga företag (prop. 1992/93:100delvis).Anf. 211 BO FINNKVIST (s):Herr talman! hade vi här i kammarenen lång debatt om näringspolitik. Också de statligaföretagen är viktiga i denna debatt. Den statligaföretagssektorn skiljer numera ut sig på ett mycketpositivt sätt vad gäller resultat, sysselsättning,investeringar m.m.Vi har kort sagt en mycket framgångsrik statligföretagsgrupp. Så är fallet efter enframgångsrik omvandlingsperiod under 1980-taletunder en socialdemokratisk regeringsperiod.Förvaltningsbolaget för de statliga företagen hadeen viktig roll i den processen. Vi socialdemokratervill ha en fortsättning på denna framgångsrikapolitik. Den borgerliga regeringen ochutskottsmajoriteten har fattat beslut som minst sagtäventyrar denna positiva utveckling. Vi anser inteatt det finns någon anledning att sälja utvinstgivande företag av ideologiska skäl.Det finns också en uppgörelse om ett moratoriumpå detta område, vilken man knappast kan påstå attregeringen lever efter. Man planerar fortfarandeomfattande utförsäljningar.De två reservationer som är fogade vidnäringsutskottets betänkande nr 27 handlar omdessa frågor. Jag vill yrka bifall till detvå reservationerna.Enligt vår mening bör staten även fortsättningsvisha en viktig roll som ägare av företag, inom såvälbasindustrierna som andra branscher. Det ärangeläget med en motvikt till privata företag. Detfinns ingen anledning att sälja ut välskötta företagsom, sett över en konjunkturcykel, uppvisar ett braekonomiskt resultat.Det kan också vara motiverat av andra skäl med ettstatligt ägande av företag i vissa speciella branscher.En utförsäljning av statens naturtillgångar skulleleda till en utarmning av landsbygden ochglesbygden. Det finns en uppenbar risk för attprivata köpare inte är beredda att ta det långsiktigaansvar som krävs i dessa branscher.Det moratorium som råder i fråga omutförsäljning av statliga företag fyller en viktignäringspolitisk funktion. Enligt regeringensursprungliga planer skulle aktier säljas för ca 10miljarder kronor under överskådlig tidframöver. Detta skulle i ett slag ta i anspråk en stordel av det riskkapital som behövs för det övriganäringslivet, inte minst för de små och medelstoraföretagen.Vi anser att bör återkalla bemyndigandetför regeringen att avyttra statens aktier i de berördaföretagen. Det i budgetpropositionen framlagdaförslaget om anslag till kostnader för vissaomstruktureringsåtgärder m.m. i företagenavstyrks följaktligen. Vi utgår från att regeringen iavvaktan på att bemyndigandet återkallas står fastvid överenskommelsen om moratorium förutförsäljning av statliga företag.Det innebär inte ett kategoriskt avvisande avförändringar i den statliga företagssektorn. Sådanaförändringar måste dock prövas från fall till fall ochi vederbörlig ordning underställas förbeslut.Vi anser också att regeringen bör prövamöjligheten att bilda en statlig skogskoncernbestående av , och . Dettahar avstyrkts av utskottsmajoriteten, men jag harförstått att har fått en ny chef, somtill min glädje har tagit upp detta förslag och skallundersöka det. Det är bra. Cheferna i de statligaföretagen är mera framsynta än den borgerligautskottsmajoriteten.Enligt vår mening måste staten utöva sinägarfunktion på effektivaste möjliga sätt.Förvaltningsbolaget bildades just med syftetatt staten skulle vara mer aktiv i sin roll som ägareav företag.Vi kräver att ett nytt bolag för förvaltning av destatliga företagen tillskapas. Regeringen bör lämnaförslag till bildande av ett sådant bolag.Även om förslaget om återkallande avbemyndigandet för regeringen att sälja ut statensaktier i olika företag inte skulle vinna riksdagensbifall, bör det nämnda förvaltningsbolaget för destatliga företagen etableras.Ett moratorium innebär att det statliga ägarskapetkommer att bestå . Detbehövs därför en effektiv ledning förföretagsgruppen.Herr talman! Jag yrkar återigen bifall till de tvåreservationer som är fogade vid betänkandet.Anf. 212 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag vill meddela att det är min avsikt att medledamöternas hjälp försöka hinna genomföra ocksåbehandlingen av näringsutskottets betänkande nr26. Jag hemställer därför att ledamöterna kortar avsina anföranden. Däremot kommerkonstitutionsutskottets återstående ärende ickeupp till behandling i kväll.Anf. 213 ():Herr talman! är för olika former avägande i näringslivet. Men det nu avgivnabetänkandet om stöd till privatisering av statligaföretag är, enligt vår mening, lika torftigt och ytligtsom tidigare betänkanden i denna fråga.I propositionen är fortfarande huvudinriktningenatt staten är olämplig som ägare då staten är densom skall ställa upp regler för näringslivet. Detheter att statens roll skall inskränkas till att stärkamarknadsekonomin och konkurrensen. I förkortadform upprepas denna argumentation för attförsvara utförsäljning av naturtillgångar somskogar, mark och vattenkraft och dessutombasindustrier för förädlande av produkter. Bara iNorrbottens län uppskattas de statliga företagensom skall försäljas ha ett maknadsvärde på ca 40miljarder kronor.Fraser som att staten ställer upp spelreglerna för ettfritt enskilt ägande och en fri konkurrens är ingetannat än en skönmålning i syfte att skyla öververkligheten.I verklighetens värld är, tvärtom, de storatransnationella företagen ekonomiskt och politisktstarkare än många mindre stater. De kan ställa upppolitiska villkor för sina investeringar och avtal medregeringar och andra företag. De kan teckna avtalmed fackföreningar som de själva har skapat för attpå så sätt förhindra anställda att organisera sigsjälva på annat sätt. De medverkar då och då istörtandet av regeringar. De korrumperar politikeroch fackföreningsledare, och de bedriver dessutomlångsiktig planering för att försöka påverkakonsumenter jorden runt att följa den livsstil ochdet konsumtionsmönster som passar just dessaföretag.Naturligtvis bildas dolda karteller, och samtidigtsker det en öppen samverkan med andra företag föratt hos internationella organisationer trumfaigenom de beslut de vill ha och konspirera motmarknaden. Ett talesätt säger att så fort tvåkapitalister träffas börjar de att konspirera motmarknaden.I verklighetens värld finns inte den perfektamarknad som drömmarna i Kanslihuset hänvisartill. Vi tror därför att marknadsfundamentalismenkommer att bli en historisk parentes och att den iframtiden kommer att karakteriseras som ettförsök att blåsa liv i ett gammelmodigt tänkande.Det går inte med bästa vilja i världen med säga attden oreglerade marknadsekonomin löser allaproblem för världens folk. T.o.m. i de rika lever människor fortfarande i fattigdomoch arbetslöshet, och därmed blir de utslagna.För att upprätthålla en stabilitet i ekonomin,minska beroendet av starka kapitalintressen,upprätthålla nationell självständighet på centralaområden, främja regional balans och få till ståndlångsiktiga och uthålliga investeringar behövs enstatlig sektor inom industrin. Vi menar därför attbemyndigandet att utförsälja de statliga företagenmåste återkallas.Anf. 214 ():Herr talman! Utskottets betänkande behandlardels proposition 1992/93:100 bil. 13, dels -- helt ellerdelvis -- sex motioner från allmänna motionstiden.I regeringens proposition föreslås ett förslagsanslagför kostnader i samband med omstrukturering avvissa statligt ägda företag samt medel till AB Götakanalbolag för upprustning och drift av kanalen.I två socialdemokratiska motioner, som också harresulterat i reservationer, begärs att skallavbryta försäljningen av statliga företag ochdessutom att ett nytt statligt förvaltningsbolag skallbildas.Eftersom utskottet är enigt i övrigt, kommer jag attinrikta mitt anförande på dessa två reservationer.Innan jag går in på detaljerna vill jag påminna omriksdagens beslut om försäljningenav ett flertal statliga företag. Detta skall ske genomatt staten skall sälja dessa företag i första hand tillenskilda medborgare och till anställda i resp.företag -- men även till andra företag,organisationer och institutioner i ochutomlands.Genom dessa försäljningar vill regeringen för detförsta skapa ägarlösningar som stärker varje enskiltföretag och ökar konkurrenskraften. För det andravill regeringen ge en klar rollfördelning mellan statoch näringsliv. För det tredje vill regeringenstimulera många människor att spara direkt iföretag för att få del i näringslivet -- och därmed iutvecklingen av . För det fjärde villregeringen frigöra statligt kapital, som bl.a. skallanvändas till att rusta upp och bygga utinfrastrukturen, dvs. vägar, järnvägar och andraformer av kommunikationer till nytta för alla.Antalet statliga företag har ökat undan för undan,men inte för att staten i sig skulle vara en bättreägare än andra utan av helt andra skäl. har det statliga ägandet ökat i omfattning.Det har pågått ända , då det ansågsviktigt att staten kunde utöva ett ägarinflytande pånationella basresurser som skog, vattenkraft ochgruvor. Samma sak gällde när teknikutvecklingengav oss järnvägar, elektrisk energi ochtelekommunikationer.På senare tid har staten tvingats överta och drivaföretag både av regionalpolitiska skäl men också avberedskapsskäl. tvingades statenockså gå in i krishotade branscher som inte klaradeav att göra nödvändiga omstruktureringar. Därförfinns det av flera skäl all anledning att successivtfortsätta den påbörjade privatiseringen.Försäljningen av statligt ägda företag är inte någonsvensk idé. Det har pågått överallt i vår omvärld. länder har klarat detta bra och har fått in pengartill staten som har behövts för andra investeringar.Denna politik har haft till syfte att ökaeffektiviteten i resp. lands ekonomi och i deberörda företagen, att minska statens skulder ochsprida ägandet. Det här är något som är inte minstviktigt för oss i , även om dagensekonomiska situation innebär att vissafördröjningar kommer att ske.Utskottets uppfattning är klar i denna del.Regeringen skall planera och omstrukturera där såbehövs för att sälja när lämpligt tillfälle ges.Så till reservationerna. När jag nu tagit del avinnehållet i reservationerna, kan jag konstatera attSocialdemokraterna är kvar i -- ochförsvarar -- den sammanblandningsekonomi somborde ha varit avslutad för länge sedan. Förmåganatt se fördelarna med att sprida ägandet till enbredare allmänhet saknas. Det gäller dessutomförmågan att inse hur viktigt det är för tillväxten inäringslivet att statens uppgifter renodlas.I den första reservationen skriverSocialdemokraterna att ''en utförsäljning av statensnaturtillgångar skulle leda till en utarmning avlandsbygden och glesbygden.'' Om det skulle finnasnågon som helst substans i det påståendet, borde juutarmningen redan ha skett i områden ochbranscher där privat ägande råder. ÄvenSocialdemokraterna måste veta att så är inte fallet.Den enskilda äganderätten har alltid utövat störredrivkraft och varit överlägsen det kollektivistiskaägandet.Vidare sägs det i reservationen att ''det moratoriumsom nu råder i fråga om utförsäljning av statligaföretag fyller en viktig näringspolitisk funktion. ''Det är svårt att förstå att ett uppskov avförsäljningen skulle fylla en viktig näringspolitiskfunktion. För utskottsmajoriteten är viktignäringspolitik något helt annat.I reservation nr 2 anser Socialdemokraterna att ettnytt statligt förvaltningsbolag skall bildas medsyftet att staten skall vara mer aktiv i sin roll somägare av företag. Erfarenheten visar att staten --med eller utan förvaltningsbolag -- aldrig har variten aktiv och engagerad ägare av företag. Dettavidimerades av statliga företagsledningar i sambandmed privatiseringsbeslutet ochförvaltningsaktiebolaget avveckling. Därförär det fullt klart att staten skall upprätthållaspelreglerna men inte själv agera på marknaden iegna företag.På grund av de nuvarande ekonomiska realiteternakommer dock privatiseringen att ta änvad regeringen beräknat. Därför får man räknamed att det kommer att dröja åtminstone ettårtionde innan det går att privatisera alla de statligaföretagen. Men frågan har för den skull inte fåttminskad aktualitet.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i betänkandet och avslag på de tvåsocialdemokratiska reservationerna ochmeningsyttringen från Vänsterpartiet.Anf. 215 BO FINNKVIST (s):Herr talman! Utskottsmajoritetens talesman hartagit upp många frågor. Jag skall begränsa mig tillatt diskutera en, nämligen att statliga företag enligthans mening går sämre än privata företag.De statliga företagen har mycket riktigt köpts upp ien situation då de har gått ekonomiskt mycketdåligt. I många fall har de tagits över av staten avden orsaken. Efter en framgångsrikomvandlingsperiod har vi, som jagpåpekade i mitt huvudanförande, fått den härföretagsgruppen att ge ett mycket bra ekonomisktresultat, som gör att den faktiskt skiljer sig positivtfrån övrigt svenskt företagande inom de aktuellabranscherna.Då finns det definitivt ingen anledning att sälja utföretagen. Staten har satsat mycket pengar i demförut, och kan vi få igen en del av de pengarna.Det här motsäger ju påståendet som OlleLindström gör, att staten inte duger till att skötaföretag. Tvärtom, det går mycket bra.Anf. 216 () replik:Herr talman! Bo Finnkvist säger att jag har sagt attstatens företag går sämre än de privata. Jag sade attstaten inte är någon aktiv och engagerad ägare.Det är självklart att det finns bra statliga företagockså, men det är ju fördelaktigt om de skall säljasut att staten kan få bra betalt för dem. Statenbehöver pengar till andra ändamål, och dåvore det ju lämpligt att kunna få in en del av detsom staten har satsat i företagen -- avolika skäl, som jag sade i mitt huvudanförande.Däremot är det ju inte sagt att man inte kan underen behöva ha ett visst statligt ägande, pågrund av att det inte finns kapital på marknaden.Det är alldeles riktigt att man inte kan ta i anspråkalltför stor del av det kapital som finns, och därförmåste det ta litet tid.När beslutet fattades 1991 var naturligtvis inteunderskottet i statens finanser så stort som detsedan har visat sig bli. Det finns då all anledning attockså se till att vi kan ta in pengar till staten. I ställetför att låna till våra infrastruktursatsningar skulleman kunna omfördela resurser till just det området.Anf. 217 BO FINNKVIST (s) replik:Herr talman! Med hjälp av förvaltningsbolaget --delvis med dess hjälp är bäst att säga -- fick vi en braorganisation och bra snurr på den statligaföretagssektorn. har den borgerliga regeringen,med utskottsmajoritetens goda minne, tagit bortförvaltningsbolaget. Det innebär att de statligaföretagen lever mera vind för våg, om jag får sägaså. Det äventyrar ett bra resultat i framtiden.Vi anser att man skall inrätta förvaltningsbolaget pånytt och behålla företagen, för de ger mycket godvinst. Däremot ger det förmodligen ingen vinst attsälja ut dem . Det kan t.o.m. vara en storförlust för staten.Anf. 218 () replik:Herr talman! Eftersom regeringen haruppfattningen att vi inte skall ha ett statligt ägandei framtiden och att detta skall avvecklas undan förundan, behöver vi inget förvaltningsbolag.Som jag sade tidigare, hade vi när vi beslutade omprivatiseringen inkallat flera av de statligaföretagsledningarna, som klart sade till utskottetatt staten inte var aktiv och engagerad ägare. Devar positiva till att vi skulle gå in för enprivatisering.Därför tycker jag att det är självklart att fullföljaprivatiseringen. Det är också klar majoritet för deti utskottet.Anf. 219 ():Herr talman! berörde intesituationen i , där de statliga företagenhar en avsevärd betydelse. , ,och uppskattas av opartiskabedömare ha ett saluvärde på ungefär 40 miljarder.Det är stora företag som, vad jag förstår, OlleLindström är beredd att så att sägasläppa ut på den privata marknaden. Situationen iden landsändan blir betydligt otryggare, när denhelt får underkasta sig de fria marknadskrafternaoch företagen inte längre står under samhälleligkontroll.Jag tycker att det är litet egendomligt att man kanha den inställning som är talesmanför, när läget på kapitalmarknaden är sådant att de40 miljarder som skulle sugas upp under 90-taletbehövs på helt andra områden.Anf. 220 ():Herr talman! Om de statliga företagen i värda 40 miljarder, borde avkastningen till statenvara betydande, men så stor avkastning har det juinte varit. Då vore det bättre om man kunde säljaföretagen och få in pengar till staten så attåtminstone avkastningen på de pengarna kundeanvändas till andra ändamål.Staten som ägare i ser jag somnågonting bestående under en lång följd av årframåt. Men jag kan nämna att det också finns storaprivata företag i , och de har visatsamma ansvar under de år som de har varitverksamma där.Många av de privata företagen, skogsbolagen t.ex.,har konkurrerat med statliga företag ochnaturligtvis även samarbetat. Men om man jämförlönsamheten för t.ex. SCA med ASSI:s, visar detsig att SCA har varit mycket mycketframgångsrikare under åtminstone de senaste 30åren.Därför tycker jag inte att det finns någon anledningatt påstå, som gör, att staten skullevara aktiv och bra ägare i . Jag trorsäkert att vi skulle kunna sälja ut en del statligaaktier, utan att det leder till någon försämring. Detskulle tvärtom bli mera engagerade ägare, somskulle kunna ge ännu fler arbetstillfällen iglesbygden.Anf. 221 ():Herr talman! SCA:s aktiviteter i Norrbottenkänner vi ju någorlunda väl till. SCA har, tillskillnad från , legat oerhört lågt medinvesteringar . Det ärväl fråga om att det blir en avveckling av detpappersbruket . Det finns betydanderisk för det.Om man skall finansiera infrastruktur genom attsälja ut statliga företag, kommer inkomsterna frånförsäljningen att vara slut . Har manföretagen kvar, kommer man att under mycket långtid kunna utnyttja avkastningen för investeringar iinfrastruktur.Anf. 222 ():Herr talman! Helt kort ett svar när det gäller SCA.Faktum är att i hargenererat vinster under en lång följd av år, medanstaten år för år har fått skjuta till pengar till ASSI.Vissa år har det gått med vinst, men ofta har statenfått tillskjuta kapital.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )16 § Mineralförsörjning m.m.Föredrogsnäringsutskottets betänkande1992/93:NU26 Mineralförsörjning m.m. (prop.1992/93:100 delvis)Anf. 223 ():Herr talman! har en berggrund med myckethög potential för nya fyndigheter av . Dettamåste man utnyttja på ett bättre sätt, tycker vi, änvad man gör i dag.Vi socialdemokrater har under påpekatbehovet av en stark statlig prospektering. Detta hari alla stycken motarbetats av utskottets borgerligaledamöter. De har trott på avregleringar,nedläggning av NSG och ingen statlig inblandning.Då kommer gruvnäringen att blomma, nyautländska aktörer kommer att dyka upp, nyasvenska företag kommer att etableras ochprospekteringen kommer att öka, har man hävdat.Inget tecken på detta kan ses . Tvärtom såminskar de svenska företagen sin prospektering.I dag är den svenska malmbasen nere på en nivåsom är så låg att man på vissa områden endast harett fåtal års framförhållning. Detta i en bransch därdet behövs en framförhållning på minst 20 år.Herr talman! Det kommer att visa sig att endast enstatlig satsning tillsammans med de privataföretagen kan ge förutsättningar för en fortsattgruvdrift i . Det som sker är aningslöst.Vi socialdemokrater föreslår därför att man satsar100 miljoner på prospektering. Detta räcker inte pålånga vägar, men det kommer tillsammans medföretagens satsningar att ge en tidsfrist förnäringen.