prot · GH0945 · 1993-12-16 00:00:00 — Dessa lagstiftningsförslag skallrivas upp, i den mån bifaller dem.I detta anförande instämde ochBertil Måbrink (v).Anf. 16 TALMANNEN:Jag vill erinra om min tidigare vädjan om så storåterhållsamhet som möjligt med repliker.Anf. 17 (nyd) replik:Fru talman! Jag skall bara mycket kort säga en sak.Hans Andersson antydde att bl.a. nydemokraternaskulle vara styrda av SAF. Jag vill bara säga att jagaldrig har pratat med någon SAF-direktör i de härfrågorna. Jag har aldrig besökt SAF eller överhuvud taget haft någon kontakt med SAF. Vårareservationer utgår från småföretagarna -- jag ärsjälv en småföretagare -- och hur problemen medLAS har upplevts.Anf. 18 HANS () replik:Fru talman! I reservationen från nydemokraten iArbetsrättskommittén sägs följande: ''Enligt minuppfattning bör turordningsreglerna slopas. Denbästa lösningen är att arbetsgivaren ensambestämmer vilka som skall sägas upp vidarbetsbrist.'' Det är väl ett exempel på vad jag sade.Simon Liliedahls anförande i går var en orgie iattacker på fackföreningsrörelsen. Han gjordemycket grova anklagelser. Han såg ingen meningmed att löntagarna arbetar i organiserad form föratt förstärka effektiviteten och för att hävda sinarättigheter. Det är ett snäpp värre än vad SAFbrukar stå för, . 19 ():Fru talman! Med det här betänkandet godkännerarbetsmarknadsutskottet regeringens förslag tillförändringar i arbetsrätten. Syftet är att i detnuvarande svåra arbetsmarknadsläget underlättaför arbetslösa, främst ungdomar, att få anställning.Först några principiella synpunkter.Den svenska arbetsmarknaden bygger av traditionpå att arbetsgivare och löntagare företräds avstarka fackliga organisationer. Modellen innebärvidare att den arbetsrättsliga lagstiftningen iväsentliga delar är dispositiv och ger parterna stortutrymme att i samförstånd genom kollektivavtalsjälva reglera sina inbördes relationer.Som samlat omdöme måste ändå sägas att denmodell vi tillämpar på den svenskaarbetsmarknaden oftast varit lyckosam och bidragittill en internationellt sett lugn och stabil utvecklingav arbetsmarknaden. Man kan också säga attdemokratiseringen av arbetslivet, som skett medett ökat löntagarinflytande i företagen, också harsin grund i förändrade relationer på detarbetsrättsliga området.Det finns anledning, när fattar beslut, attockså stanna upp och något se i backspegeln. Jagkänner faktiskt stolthet över dem som mycket tidigtvarit ute i avsikt att förbättra villkoren för arbetareoch tjänstemän, som växte i stora skaror dåindustrialismen tog fart under förra århundrandet.En sådan person var den riksdagsmannenS.A. Hedin.För 110 år sedan -- ja, fru talman, det var alltså för110 år sedan -- väckte han i andra kammaren enmotion som ännu framstår sombanbrytande. skrev i sin omfattande motionom olycksfalls- och ålderdomsförsäkring förarbetare och om säkerhetsårgärder mot olycksfall iarbetet. Ur det här förslaget kombesluten om yrkesinspektion. Ur förslaget har detsom avser arbetsmiljön växt fram.Efter motionen följde flera långa utredningar innandet första beslutet om folkpension fattades 1913.Man kan säga att motion blevinledningen till det arbete som lett fram till detmoderna socialförsäkringssystemet, alltså tankenpå att den enskilde skall ha skydd vid sjukdom,ålderdom och arbetslöshet.Ingen enskild politiker kan fylla den roll somAdolf då hade. Dagens samhälle är långtmer komplicerat, och allt politiskt arbete blirdärmed med nödvändighet mer av lagarbete. Vi äralla mycket specialiserade, var och en överblickar ibästa fall en sektor. Men bör vi kanskestanna upp och se oss omkring och försöka se i ettvidare perspektiv.Det arbetsrättsliga reformarbetet under 1970- och1980-talen rörande anställningstrygghet,medbestämmanderätt, arbetsmiljö,förtroendemannainstitut, styrelserepresentationför anställda m.m. har inneburit en inskränkning iarbetsgivarens rätt att ensam leda och fördelaarbetet samt fritt anställa och avskeda anställda.Med den Åhmanska utredningen i botten infördesregler om saklig grund för uppsägning,omplaceringsskyldighet, uppsägningstid,uppsägningslön, turordningar, företrädesrätt vidåteranställning samt varsel och överläggning. Härskapades ett skydd mot obefogade uppsägningaroch ett ökat anställningsskydd. Det var av särskiltstor betydelse för äldre och andra svaga grupper påarbetsmarknaden.Medbestämmandelagen är främst ett resultat av deförslag som Arbetsrättskommitén lade fram i mittenav . Regler skapades fär att bl.a.förstärka förhandlingsrätten förarbetstagarorganisationerna med primärförhandlingsskyldighet för arbetsgivare i viktigafrågor.Jag skulle vilja säga att liberalerna i alltväsentligt står bakom de gångna årensreformarbete. har vi rest förslag somlett till reformer. säger att dethär handlar om demokrati, och i anknytning tillhans långa plädering vill jag fråga vilket eller vilkaideal och vilka modeller numera sersom förebilder.Fru talman! Låt mig också få säga attregeringsförslaget inte skall ses som ettställningstagande för eller emot en eller annan partpå arbetsmarknaden. Förändringsarbetet skerinom ramen för den svenska modellen. Det är förövrigt naturligt att man justerar lagstiftningen efteren tid. Det är viktigt att säga att förändringarna ochingreppen inte får gå längre än vad somoundgängligen är nödvändigt för att uppnå andraangelägna mål i arbetslivet. Regeringens förslagsyftar till att underlätta en expansion i vårt landsmånga småföretag och att i det nuvarande svåraläget underlätta för arbetslösa, främst ungdomar,att få anställning.När det gäller förändringar i LAS och MBL kanman med fog påstå att höga och gälla övertonerhörts i debatten. Ett av problemen är attdiskussionen inte handlat om vad utskottet faktiskthar föreslagit, utan kritiken har riktats mot vad manantar skall komma . Inte ens centralaLO kommer med korrekta uppgifter i sinacirkulärbrev. Jag har fått många brev ochtelefonsamtal som bekräftar det.LO-sektionen i säger i ett uttalande:Rör inte vår a-kassa, rör inte vårtanställningsskydd, ge oss arbete i stället.Man kan knappast tala om kassa. Det är en fond påminus . Anställningsskyddetsreformering står inte i något motsatsförhållande tillansträngningarna att ge arbeten. Den kan t.o.m.vara en förutsättning för att få ett smidigtregelsystem, som inte lägger hinder i vägen för nyaarbetsplatser och nyanställningar.Handels avdelning i har också missat attutskottet föreslog, och nu har beslutatom, en kraftig höjning av både a-kassa och KAS.Fru talman! Den som säger att balansen påarbetsmarknaden skulle rubbas om utskottetsförslag antas överdriver starkt. Det innebär ingetsystemskifte, och det är inte ett angrepp påarbetsrätten.Vad det för det första handlar om är att underlättaför särskilt de mindre och medelstora företagen attnyanställa. För det andra handlar det om attunderlätta för företag i kris så att man behållernyckelpersoner vid driftinskränkningar. För dettredje mjukas den stelbenta s.k. månadsregelnupp, för att undvika resultat som många noguppfattar som stötande. För det fjärde tasvetoreglerna i MBL bort, vilket det faktiskt finnsmånga skäl till.Det som ligger i botten för hela LAS-förslaget, ochär skälen till förändringarna i LAS, är den situationmed hög arbetslöshet som vi har påarbetsmarknaden . Vi måste få bort spärraroch hinder för nyanställningar som annars skullekomma till stånd. GAS -- generelltanställningsstöd -- har samma syfte, och det harriksdagen ställt sig bakom. Vimåste uppmuntra nyanställningar, och det är baragenom fler arbetsplatser som vi minskararbetslösheten.Arbetsmarknadsutskottet tillstyrker förslaget omförlängning av tiden för anställning underarbetsanhopning och provanställning. I bäggefallen handlar det om att uppmuntra tillnyanställningar. ställer arbetslivet helt andrakrav än när möjligheten till provanställninginfördes. handlar det om avancerad teknik,komplicerade tillverkningsprocesser, krav påflexibilitet, samarbetsförmåga och att klara s.k.högtryck som förekommer under vissa delar avåret. Då kan det i en del fall behövas föratt få en tillräckligt bra bild av en ny arbetstagare.När det gäller övergångsbestämmelserna ärreglerna fortfarande dispositiva.Undantag från turordningen kan ske vidarbetsbrist, då arbetsgivaren får rätt att undanta tvåarbetstagare i den turordningskrets därarbetsbristen har uppstått. Det skall vara personersom är av särskild betydelse för den fortsattadriften. Avsikten är att göra det möjligt förföretagen att i krislägen, då personalstyrkan måsteminska, få behålla särskilt dugliga, effektiva ellerpå annat sätt betydelsefulla personer, oberoende avlagens huvudprincip ''sist in -- först ut''.I längden kan det vara av godo att allanyckelpersoner får stanna kvar. Krisen skulledärmed gå över snabbare, och färre personerkanske behöver sägas upp när arbetsgivaren fårbehålla just de här personerna. Som regeln nu ärkonstruerad är det framför allt de mindre företagensom skulle få glädje av undantagsregler. Det är därsom det är mest betydelsefullt att behållanyckelpersonerna.Undantagsregeln i turordningskretsen bygger pådet som anges i lagen om turordningskretsens inreram, dvs. att det är ''avtalsområdet'' som äravgörande. Normalt betyder det att arbetsgivarenkan undanta två tjänstemän och två arbetare vidarbetsbrist. Det är detta som utskotten har haft förögonen.Det är inte fritt fram för företag, myndigheter ellerförvaltningar, som enligt kollektivavtal har ensnävare ram för turordningskretsen, att undantatvå personer vid varje sådan krets. Det är parternassak att avgöra hur deras avtal skall tolkas iförhållande till undantagsregeln i den nya lagen.Rätten att vidta fackliga stridsåtgärder ärgrundlagsskyddad. Därför bör alla inskränkningar,t.ex. blockad mot enmans- och familjeföretag, i dendelen vara så små som möjligt. Det regeringsförslagsom utskottet har ställt sig bakom innebär attstridsåtgärd som inte fyller något fackligt syfteförbjuds.Det kan inte vara rimligt att man skall krävakollektivavtal med en arbetsgivare som inte har enenda anställd som skulle omfattas av avtalet.Erfarenheterna från El-Ettans uppmärksammadeagerande i styrker en sådan slutsats.Om däremot en utomstående anställs gällernaturligtvis vanliga regler. Saknas kollektivavtalstår det de fackliga organisationerna fritt att iförekommande fall vidta stridsåtgärd, som kan varablockad mot visst företag.Monica hade ett engagerat anförande senthär . Jag skulle vilja att hon förtydligadesig på två punkter som var bärande i hennesanförande. Den ena punkten gällde att det här ärett angrepp på facket. Den preciseringen tycker jagatt något skall återkomma till. Denandra punkten gällde löftena, eller hoten, om att''riva upp''. Vad är det som Socialdemokraternaskall riva upp i denna upprivningsdebatt somSocialdemokraterna i och med gårdagens start avvalrörelsen har inlett?Fru talman! De förändringar som föreslås iarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 4 yrkarjag bifall till, därför att jag är övertygad om att detkommer att tjäna det övergripande syftet -- attunderlätta för fler att få en chans till ett eget arbete.Anf. 20 HANS () replik:Fru talman! ställde en mycketegendomlig fråga, nämligen: Vad är det för modellsom står bakom, och var hämtarVänsterpartiet sin inspiration?Jag trodde att det framgått mycket klart vad jagsade. Vad jag avser framgår också av våramotioner. Om hade läst dem skullehan se att vi utgår från den svenska modellen. Detär modellen av folkrörelsekraft och modellen avorganisering av en fri fackföreningsrörelse sommöter arbetsgivare, både lokalt och centralt, närdet gäller att hävda rättigheter, trygghet ochinflytande. Därmed krävs det också en frikonflikträtt som går längre än som är fallet.Vi tror att tryggheten förstärker effektiviteten.Engagemang hos anställda, höjd kompetens,samarbete och inflytande på jobbet ärframgångsvägen -- inte att skapa ökade klyftor ochkonflikter, vilket regeringen ochriksdagsmajoriteten gör i och med det här förslaget.Det är ingen tillfällighet att LO, TCO och SACOi grunden avvisar de här förslagen. Det gör ocksåhandikapprörelsen, JämO och alla andra som haratt ta hänsyn till de svaga på på arbetsmarknaden.SAF och arbetsgivarintressena däremot villnaturligtvis ha mycket mera, och det är derasönskemål man bejakar.Det finns problem med turordningen och när manskall säga upp folk vid arbetsbrist. Men problemenskulle man ha kunnat lösa om det hade funnits ettkonstruktivt intresse. Vi har antytt i utredningen --och jag har också i olika diskussioner antytt -- skulle behöva precisera begrepp som''tillräckliga kvalifikationer'' och ''nyckelpersoner'';detta för att ligga till grund för förhandlingarbyggda på kompetensstrukturen i företagen. Det äringen tillfällighet att företagen och industrin ärmycket missnöjda med det här resultatet. Detta ärinte något som egentligen leder till ökad effektivitetoch bättre konkurrenskraft, utan detta ärmaktspråk från regeringen.Anf. 21 () replik:Fru talman! svar är ganskasympatiskt. Han kommer med en del ganskaallmänna deklarationer som det finns en storuppslutning kring.Jag var dock nyfiken på att få höra omVänsterpartiet står för något annat nu än mangjorde när MBL infördes. Då vägrade juVänsterpartiet kommunisterna, som partiet dåhette, att ställa upp. Det är den ena punkten.Den andra punkten gäller att man avvisar alla kravpå t.ex. fredsplikt och sanktioner. Där gav HansAndersson inte heller nu något beslut. Det han härtalar om är den fria konflikträtten. Men frågan ärom är berett att ställa upp på despelregler som lagen föreskriver och som parternahar avtalat om.Jag tycker att har gjort enintressant iakttagelse. Han talar ju om hur missnöjdman är inom industrin och från vissa arbetsgivareshåll. Kanske har vi i utskottet ändå, fru talman,prickat ganska så rätt när vi söker nå enbalanspunkt.Anf. 22 HANS () replik:Fru talman! Jag förstår inte . Jagtrodde att jag hade gjort klart vad jag avser. Jag harockså yrkat bifall till motioner som handlar om enförstärkt konflikträtt och minskad fredsplikt. Menhär är det mycket tydligt att man är bunden avfredsplikten på de områden där avtal har träffats --icke på andra områden.Vi har i övrigt strävat efter att utöka rättigheternaoch att förstärka vetorätten, medan ni gör precistvärtom. Ni minskar inflytandet, avvecklarvetorätten och minskar löntagarnas rättigheter.Det finns inga oklarheter när det gällerVänsterpartiets position -- tyvärr inte heller när detgäller regeringspartiernas position. Det finns endjup klyfta oss emellan.Detta med att många är missnöjda skall mankanske inte ta till intäkt för att allting är bra. Vadjag säger är att man med det här förslagetegentligen mest illustrerar något som man vill göra.Man vill öka makten för arbetsgivarsidan. Men detkan finnas reella problem i samband medövertalighet och uppsägningar. Sådant bör få sinlösning i samförstånd. Det hela skall bygga påförhandlingar och på den kompetensstruktur somfinns på arbetsplatsen, inte på att man ensidigtlägger över beslutanderätten på arbetsgivarparten.Det är den förändring som faktiskt finns med här.Regeringens och utskottsmajoritetens förslag löserpå intet sätt de problem som eventuellt kan finnasinom ramen för det här området. Vidare löser maninte alls frågorna om den minskadeanställningstrygghet som blir följden avbolagiseringar, förändringar av koncernstrukturerosv. Inget intresse har ägnats den frågan, ElverJonsson!Anf. 23 () replik:Fru talman! vägrar att svara påden grundläggande frågan: Är Vänsterpartietberett att säga att det är rimligt att det kan finnassanktioner för den som bryter mot lagar ochingångna avtal? Svaret på den frågan hängerfortfarande i luften.Anf. 24 () replik:Fru talman! I debatten kände jag en vissirritation över debattordningen. Vi skulle ju barahinna med två inlägg. Därefter skulle debattenavbrytas för att fortsätta i dag.Men egentligen börjar precis där jagslutade , så man kan inte tro att det ärnågra nattimmar emellan. Jag sade nämligen i gårkväll att det vore klädsamt om regeringspartiernanu inför beslutsfattandet erkände att detta ärideologiskt betingat. Kom inte dragande medsysselsättningen igen! Men vad är det med? Jo, han säger att syftet ärarbetsmarknadsläget. Det är alltså nästan en direktfortsättning på min mening.Elver kommer tillbaka till dessa saker ochsäger: På grund av att det är så dåligt nu måste vigöra det här. Men då måste jag få ställa frågan:Skall vi ha en konjunkturanpassadarbetsrättslagstiftning? Menar ni alltså att vi i dåligatider måste ha mjukare regler och att reglerna närdet är bättre tider kan vara litet strängare?Det är bra att är påläst och att hanhar sett att påbörjadedet här arbetet. Men har ni helt övergett den gamlepionjärens arbete sedan ni och kom iregeringsställning -- en regering som kanske har enannan uppfattning i de här frågorna? Håll rätt pårötterna och ta vara på det som en gång skapats!I går när jag höll mitt huvudanförande påpekadejag att jag hade sett Rapportsändningen och att jaghade hört professor prata omövertalighet. Jag kan inte återge det ordagrant,men som jag minns det sade han i den sändningen:Visst, arbetsgivarna får ett övertag genom att de fårvälja ut två personer. Jag kan ändå inte tro, ElverJonsson, att inte och de övrigaregeringspartierna tror på kunskapnär det gäller arbetsrätt. Det hoppas jag verkligenatt ni gör.Sedan har vi frågan om att riva upp. Jag sade i gårkväll i min slutplädering att vi tar fullständigtavstånd från denna rasering avarbetsrättslagstiftningen. Därmed tycker jag attsvaret är givet beträffande vad vi tänker riva upp.Angreppen på facket återkommer jag till i minandra replik.Anf. 25 () replik:Fru talman! frågar: Skallarbetsrättslagstiftningen varakonjunkturanpassad? Mitt svar är nej. Men i dåligatider uppenbaras bristerna. Då kan vi intehalsstarrigt säga: Här gör vi inte någon förändringsom kan underlätta andra goda syften.Sedan säger att det handlar om attriva upp. är jag inte, fru talman, särskilt skärradöver det beskedet. Vi hade en försiktig förändringav LAS 1982. En kraftfull socialdemokratiskriksdagsman, , lovade några veckorföre val: Detta blir det första vi river uppom vi vinner valet.Socialdemokraterna vann faktiskt valet. Man i kanslihuset, och det enda man ''orkademed'' var att ändra litet grand påpermitteringsreglerna. Ändå vararbetsmarknadsministern då vice ordförande iarbetsmarknadsutskottet. Detta med att riva upptror jag ibland kan rinna till då det saknas braargument när man skall hetsa upp partiarbetare.Monica säger att hon i går hörde enprofessor säga att förslaget innebär en förskjutningmot arbetsgivarhållet. Ja, det är det, ett stycke.Men det förändrar inte i grunden partsförhållandet.Den genuina arbetsrätten finns kvar. Jag tror att detär viktigt att det också på ett LO-cirkulär eller påen socialdemokratisk valpamflett kan stå att devärdena finns kvar. Dem är vi från liberalt hållberedda att slå vakt om. Ur den synpunkten hållerjag med om att det är viktigt att vihåller reda på våra rötter.Anf. 26 () replik:Fru talman! Jag förstår inte det här. I dåliga tiderser vi bristerna, säger . Handlar intedetta om att vi skall ha någon form av lagstiftningsom reglerar förhållandena efter dåliga och bättretider? Det säger nu handlar ju omdet.Historien om att riva upp har jag också hört: 1982sade ni minsann samma sak, men ni har ingentinggjort. Det har liksom varit det enda argument somman den här hösten har kört fram runt om i landet.Men hur var det, ? Det hade hunnittecknas kollektivavtal på området, vilket gjorde attdet inte fanns anledning att riva upp beslut. Vi harsagt att vi värnar kollektivavtalet. Vi vill väldigtgärna att parterna själva kommer överens omfrågorna i kollektivavtalsform. Vi skall inte behövalagstifta om allting. Därav kom det sig att vi inte revupp beslutet. Det handlar inte om att vi inte har levtupp till våra uttalanden, parterna tog sitt ansvar.Nu säger : Ja visst, det här är enförskjutning mot arbetsgivarsidan. Men ihuvudanförandet -- jag hann tack och lov skriva neddet -- säger så här: Det här är inte ettställningstagande för den ena eller den andraparten. Hur skall det vara nu då? Är det ettställningstagande för någon part? I repliken sägerju : Ja visst, detta är en förskjutningmot arbetsgivarsidan.Litet kort vill jag beröra angreppet på facket. Jagräknade i går upp en mängd punkter som redan hargenomförts. Jag skall inte ta upp tid med attupprepa dem. Hela Arbetsrättskommitténsdiskussion har gått ut på att vi skall sätta denenskilde anställde i förgrunden. Man har varit likaintresserad av att sätta löntagare som icke ärorganiserade och arbetsgivare som icke ärorganiserade i förgrunden i lagstiftningen. Precissamma anda har propositionen ochutskottsbetänkandet. Man vill alltså slå sönder denfackliga styrkan. Lyckas man med det har manockså lyckats att rasera det som tidigare byggts upp.Anf. 27 () replik:Fru talman! De interiörer frånArbetsrättskommittén som nuberättar om kan jag varken bestrida eller bekräfta,för jag deltar inte i det inre arbetet där. Men skulledet förekomma ett systematiskt angrepp påarbetsrätten lär det bli en ganska splittrad kommittéoch en splittrad riksdag i den mån fråganåteruppstår här. Jag har redovisat den hållning somvi från liberalt håll har, har haft och tänker stå fastvid.Monica gör stor sak av att jag går med påprofessorns påstående att detta är en förskjutningtill arbetsgivarens fördel på några punkter. Dethindrar inte att vi fortfarande skall ha denprincipiella rollen, vi skall icke välja planhalva,utan vi skall eftersträva att lägga fast spelregler såatt en balanspunkt kan nås som ur ,lagstiftarens, synpunkt kan anses rimlig.Beträffande angrepp på facket trodde jag inte attMonica skulle öppna garden så rejält. De''angrepp'' som påstås ske är ju en stillavästanfläkt mot det som den socialdemokratiskaregeringen föreslog . Det var intebara ett stoppaket. Det var inte bara förslag somsatte sig över kollektivavtal. Det var höga bötersom man ville införa, långt mer än någon borgerligpolitiker hade tänkt sig. Det värsta av allt var förbjöd stridsåtgärder; inte de illegala, utan delegala stridsåtgärderna. Som väl var satte en samladmajoritet här i stopp för det. Så långthoppas jag att inte någon annan regering faller närdet gäller angrepp på fackföreningsrörelsen.Anf. 28 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Dagens arbetsrätt utreddes i början av70-talet. Runt bordet satt personer med storerfarenhet från 50- och 60-talens arbetsmarknad.Då var det ett mer statiskt samhälle. Det var ettsamhälle dominerat av storföretag. Det var en merhomogen arbetskraft. Det var enarbetsorganisation med en långtgående uppdelningi rutinartade arbetsmoment.Storföretagandet präglade inte bara industrin, utanockså vård och omsorg, relationerna påarbetsmarknaden och i politiken. Knappast någotannat land än var så stordriftstänkande, såstordriftsdominerat, när det gäller såväl industrisom arbetsmarknad. Reglerna för detta stora varockså stora byråkratiserade system.I dag utsätts vårt land för stark internationellkonkurrens, en blixtrande snabb tekniskutveckling, som ställer stora krav på snabbomställning, som ställer krav på stor flexibilitet.Kompetens är avgörande och att man snabbt kanfånga upp signaler från marknaden, inte bara i vårtland, utan runt hela världen. Forskning, utvecklingoch mycket, mycket snabba omställningar behövs,annars finns företagen inte längre kvar.Dagens storföretag är internationella nätverk medmycket snabb produktivitetsutveckling och storrörlighet mellan länder. Jag träffade denna veckarepresentanter för ett stort verkstadsföretag som påett enda år hade haft en 30-procentigproduktivitetsutveckling. Alla förstår vilka storakrav på omställning detta ställer på ett företag.I detta sammanhang är det också viktigt att funderapå var de framtida jobben kommer ifrån. Hur skallvi arbeta för att ha en fullgod ordinariearbetsmarknad och därmed trygghet i arbetslivet?Vi vet att storföretagen kommer att betyda väldigtmycket för ekonomin och bytesbalansen.