prot · GG09114 · 1993-05-24 00:00:00 — Mankan som exempel ta den trätekniska forskningen.Jag vill varna för följande: Vi skall inte ha förbråttom när vi gör det kulturskifte, eller kansket.o.m. paradigmskifte, som är tänkt, och vilket jagställer mig bakom. Det är rimligt att vi för över merpå avnämarna. Men det behövs en långövergångsperiod. Det är min fasta övertygelse.När jag har läst propositionen och andra papper idetta sammanhang, har jag upplevt en hurtighetoch kanske delvis önskedrömmar om att det helaskall gå att förändra snabbt. Det tror inte jag. Dettamåste göras successivt. Staten får inte dra in försnabbt på grundanslaget. Det skall finnas som enbas för att trygga verksamheten. Det måste prövasfrån år hur stort det skall vara, och det måstegöras med känsla.Jag vill slutligen påpeka att det cirkulär somLennart Rohdin och jag talat om har tillkommithelt just för sådana här situationer. Jag villdärför än en gång vädja till utbildningsministern:Ompröva uppsägningen av personal. Jag tror inteatt det är nödvändigt. Det går att få en mycketsmidigare övergång om man gör undantag fördetta.Anf. 92 ():Fru talman! Jag började mitt första inlägg med attsäga att utbildningsministerns svar varmotsägelsefullt, och jag måste säga att jag har fåttdet bekräftat.Om man ser litet vidare i forskningspropositionenoch på vad regeringen har sagt om t.ex.bostadsfinansiering, betonar regeringen vikten avsamhällsvetenskaplig forskning omkonsekvenserna av en ny bostadsfinansiering. Ipropositionen om kommunernas roll ibostadsförsörjningen betonar regeringen likasåsamhällsvetenskaplig forskning. Men i slutändendrar regeringen i forskningspropositionen inpengarna för denna forskning. Det stämmer interiktigt för mig.Det är alltså ett avvecklingskonto som finns här.Den fråga som tog upp var: Hurskall man hantera människorna? För mig är dessafortfarande den kompetens som finns inombyggnadsforskning i Sverige.Jag har ingenting emot extern finansiering inom deområden där detta går bra. Menutbildningsministern sade själv att det på vissaområden är svårt att externt finansiera forskning,t.ex. Den kommeralltmer in i bostadsforskningen.Jag vill vädja till regeringen att hantera dennaverksamhet på ett bra sätt. Helst skulle jag vilja seett beslut . Men jag har i oppositioninte någon möjlighet att påverka detta.Bostadsutskottet har ännu inte fattat något beslut.Vi får väl se vad som händer.Det viktiga är att man inte splittrar den kompetenssom finns i SIB. Man måste också tänka på detnätverk vars sekretariat finns i . Detinnefattar 800 forskare och 75 universitetsinstitut iEuropa. Skall vi vara med i inom EG ochmedverka och konkurrera inom forskningen, är detonödigt att splittra och ta bort den kunskap som vihar och börja bygga från början.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på interpellationerna 1992/93:112 och162 om tilltron till rättssamhälletAnf. 93 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vadjag avser att göra för att få till stånd en konstruktivdiskussion om problemen kring tilltron tillrättssamhället och för att åstadkomma att konkretaåtgärder vidtas för att snabbt förbättra dennatilltro.John har bett mig förklara hur regeringenpå den tid som står till buds skall kunna hålla sinalöften om såväl ökad rättssäkerhet som ökadrättstrygghet.Karl gör i sin interpellation gällandeatt det svenska folket sätter allt mindre tilltro tilldet svenska rättssamhället, att man uppfattar attden enskildes rättssäkerhet är för svag och att detfinns bristande konsekvens i lagstiftningen. Enligthans uppfattning råder en etisk rättvisekris som ärminst lika djupgående som den ekonomiska kris vijust nu upplever.John gör i sin interpellation gällande attallmänhetens förtroende för rättssystemet har gåttförlorat.Vi har haft en intensiv rättspolitiskdebatt i vårt land. Denna har varit välkommen ochnödvändig såsom ett underlag för det reformarbetesom just nu pågår. Det är dock naturligt om ensådan debatt, som ibland har innefattat mycketkraftfull kritik mot såväl lagstiftning somrättsväsende, också negativt kunnat påverkaförtroendet för rättssamhället. En minskning avdetta förtroende finns det anledning att se på medstort allvar. Jag tror emellertid att man skall varaförsiktig innan man talar om en rättvisekris.Det står helt klart att tilltron till rättsväsendet tillmycket stor del är beroende av det sätt på vilketmassmedierna återger den kriminalpolitiskadebatten och hur de refererar uppseendeväckandebrott. Som exempel på detta kan jag nämna attenligt en undersökning som Statistiska centralbyrångenomförde hade avbefolkningen litet eller inget förtroende fördomstolarna. Emellertid grundade av detillfrågade sin uppfattning på massmediernasreportage. Av dem som verkligen hade kommit ikontakt med en domstol uppgav att de hadeblivit korrekt bemötta och korrekt behandlade. Attvåra domstolar fortfarande åtnjuter ett högtförtroende bekräftas av forskning som just nu pågårvid och som beskrevs i enartikel i . Vad gällerpolisen visar en undersökning att74,av dem som utsatts för brott var nöjda medpolisens agerande i anledning av brottsanmälan.Vid en internationell jämförelse, där de flestavästländer ingick, kunde endast och NyaZeeland visa siffror som innebar ett störreförtroende för sin poliskår.När man tar del av sådan statistik som jag nu harhänvisat till bör man komma ihåg att förtroendetför de rättstillämpande myndigheterna kan varieramycket beroende på om det betraktas motbakgrund av gällande lagstiftning eller utifrånönskemål om lagens innehåll. Mycket talar såledesför att såväl domstolar som andra myndigheteråtnjuter ett stort förtroende som sådana, men attderas domar och beslut ändå kritiseras eftersominnehållet i de rättsregler som de har att tillämpainte alltid accepteras.För att behålla och öka förtroendet förrättssamhället behövs framför allt lagändringar sombringar lagstiftningen i bättre överensstämmelsemed det allmänna rättsmedvetandet och somtillhandahåller effektivare verktyg i kampen motbrottsligheten.På tre områden har sådana lagändringar redanantagits på regeringens initiativ. Dessalagändringar träder i kraft och innebärdels att straffen skärps för ett flertal brott där dennuvarande straffskalan inte kan anses tillräcklig förde allvarligaste fallen, dels att den obligatoriskahalvtidsfrigivningen avskaffas och dels attnarkotikastrafflagen ändras, bl.a. för att göra detmöjligt att med större kraft ingripa mot sådanbefattning med narkotika som består i eget bruk.Ett område där ett särskilt stort reformbehovföreligger är lagstiftningen mottrafiknykterhetsbrott. Ett förslag till sänktpromillegräns och skärpt påföljd för grovtrattfylleri har remissbehandlats. Jag räknarmed att regeringen skall kunna läggafram ett förslag till ändrad lagstiftning.Regeringen har vidare tagit initiativ till attpåföljdssystemet ses över och omarbetas, vari ingåratt överväga nya typer av påföljder. Ett annatområde som är föremål för översyn ärbehandlingen av unga lagöverträdare.Utgångspunkten här är att reaktionerna skallkomma tidigt och vara fasta och tydliga. Densistnämnda översynen kommer att redovisas redandenna vår.Inom utarbetas förnärvarande en promemoria som bl.a. tar upp olikafrågor vad gäller sexuella övergrepp mot barn. Enförlängning av preskriptionstiden för sådana brottövervägs. I promemorian kommer även frågan omen utvidgning av skyddet för barn mot att utnyttjasvid pornografiska föreställningar att beröras.En annan promemoria som harsammanställts inom departementet tar uppbrottsoffrens situation. I promemorian föreslås enlång rad åtgärder för att stärka brottsoffrensställning, både i och utanför rättegången.Regeringen har beslutat att tillsätta enparlamentarisk kommitté för att se överrollfördelningen mellan polisen, kommunerna ochde enskilda när det gäller att skapa trygghet motbrott, särskilt vardagsbrottslighet, ochordningsstörningar. Bland kommitténs uppgifteringår att överväga hur tryggheten mot brott skallkunna ökas genom ett vidgat engagemang frånenskilda, exempelvis genom grannsamverkan motbrott och annan lokal brottsförebyggandeverksamhet.Karl tar i sin interpellation särskiltupp sådan ekonomisk brottslighet som medför attlaglydiga företagare utsätts för en otillbörligkonkurrens från dem som använder olagligametoder. Jag har här ikammaren, och därefter i flera interpellationssvar,redovisat en rad åtgärder som regeringen vidtagitoch avser att vidta i syfte att bekämpa denekonomiska brottsligheten. Bl.a. har regeringentagit initiativ till en bred översyn avstraffbestämmelserna på skatte- ochuppbördsområdet. Här är det emellertid intetillräckligt med endast lagändringar. Det krävsockså att man samordnar och koncentrerarresurserna inom olika myndigheter för att tillvarataoch utöka den särskilda kompetens som behövs pådetta område. En ytterligare viktig faktor är attskattesystemet utformas på ett sätt som minskarincitamenten för skattefusk och annatundandragande av skatter och avgifter. Här stårregeringen för ett trendbrott i förhållande till denpolitik som tidigare förts.Naturligtvis är det önskvärt att de åtgärder som jagnu har redovisat på dessa områden kan träda i kraftså snabbt som möjligt. Liksom när det gäller annanlagstiftning måste emellertid lagändringar inomstraffrätten beredas noggrant, bl.a. för att undvikasådana brister i konsekvens som . Endast genom att vara väl genomtänkt ochväl förankrad i rättsmedvetandet kan lagstiftningenbidra till att öka tilltron till rättssamhället.Att möjligheterna att bekämpa brottslighetenstärks får heller inte innebära att rättssäkerhetenäventyras. En hög rättssäkerhet är helt avgörandeför tilltron till rättssamhället i ett längre perspektiv.Detta innebär bl.a. att vi inte får göra avkall påkraven på bevisning i brottmål, även om dessanågon gång kan leda till att en skyldig får gå fri.Det är också viktigt att komma ihåg attlagstiftningen aldrig kan ersätta ansvarskänsla ochnormbildning hos enskilda personer. I dettasammanhang har familjen och skolan en mycketviktig uppgift att fylla. Det är nämligen där somgrunden måste läggas när det gäller att fostraanvarskännande individer.Avslutningsvis vill jag upplysa om att dendiskussion som efterlyserfaktiskt förts inomregeringspartierna. Vi har länge och med kraftframhållit vikten av etik, moral och personligtansvar inom hela samhällslivet. Vi har ocksåkraftigt och konsekvent reagerat mot den mångagånger rättsosäkra lagstiftning som buritsocialdemokratins , både när det gällerretroaktiv skattelagstiftning och ett flitigtanvändande av generalklausuler. För att varakonstruktiv måste diskussionen naturligtvis varasaklig och bygga på fakta om vårt gällanderättssystem. Jag tror att en fortsatt diskussion medsådana förtecken i sig skulle kunna betyda mycketför tilltron till rättssamhället.Då , som framställt en avinterpellationerna, anmält att han var förhindradatt närvara vid sammanträdet, medgav talmannenatt fick delta i överläggningen i ställetför interpellanten.Anf. 94 (nyd):Fru talman! Jag tackar försvaret. Jag skall försöka redogöra för en del sakersom och jag har tagit upp.Jag är till att börja med mycket glad över attjustitieministern lyfter fram familjerna och skolanoch sätter dem i främsta rummet.Jag kan som exempel ta en ensamstående mor medtre tonåringar. Hon kämpar tappert för att få dethela att snurra och gå ihop. Hon har ganska bra kollpå sina barn. De får uppleva att de s.k. värstingarnaåker på den ena resan efter den andra. Vad skalldessa ungdomar tycka och tänka? De ställer frågantill sin mor: Varför kan inte vi åka? Varför kan intevi få göra detta? Det lönar sig med andra ord attbegå brott.Jag håller till fullo med justitieministern om attdetta bär socialdemokratins . Jag undrar omjustitieministern i spetsen för denna regering kanverka för att vi får fram en författningsdomstol såsnart som möjligt. Såvitt jag har förstått är det viddomstolarna som många fel begås på grund av inte har klart för sig hur dessa författningarförhåller sig till gällande grundlagar.Sedan säger fru justitieministern att det inte är såfarligt med tilltron till vårt rättssystem och att detkanske inte är en rättvisekris. Jag vill påstå att detär tvärtom.Karl hänvisar till professor . Jag tror att justitieministern vet vem han är.Han säger så här rakt på sak. Rubriken''Rättssystemets kris allvarligare än denekonomiska krisen''. säger vidare:''Om etik, moral och rättvisa varit lika gångbaravärden som makt och politik, hade vi troligtvis intebehövt komma i den situation, där vi befinneross i med brottslighetens snabba utvecklingoch allmänhetens bristande förtroende förrättsväsendet.'' Han skrev detta i Nämndemannen.Det är därifrån hämtat en del avsin frågeställning.I dagens -- man kan väl säga attdet är -- läste jag att enpolischef kritiserar milda domar för grova brott.Jag undrar om fru justitieministern har läst detta.Jag kan läsa litet grand här. Kommissarie säger så här: ''Pojkarna lockade till sigmannen. De hotade honom med ett laddat geväroch med kniv. har pojkarnafått sina domar: Fängelse respektive 1månad.--Jag är mycket kritisk mot att domstolen kan varaså milt överseende. Detta betyder att man intevärderar ett liv särskilt högt, säger kommissarieLennart -- -- --.-Det var en bra och riktig dom, säger däremotadvokat . ''Pojkarna är 18 resp. . Jag nämner detta medtanke på att justitieministern hänvisade till att detär massmedierna som påvisar detta. Jag harkontrollerat det här fallet. Denna artikel är i stortsett riktig, enligt . Jag skulle gärnavilja ha en kommentar till detta.I samma tidning står det att ett mord på en 68-åringkan bli ett nytt Lindomefall. Jag har försökt attkontrollera detta också . Det hände ju tydligeni helgen. Det var ett ganska tråkigthändelseförlopp. I slutet på artikeln står det så här:''I Volvon hittades också en blodig morakniv.Polisen har ännu inte lyckats säkra någrafingeravtryck på den men är säker på att den tillhör38-åringen, som dömdes fördråp. ''Det förekommer alltför attåterfallsförbrytare kommer tillbaka i sådana härsituationer. Jag undrar vad regeringen gör för atthålla kvar dem i fängelse. Man ger dem för mångachanser.Slutligen skulle jag vilja ställa en fråga om någotsom måste ligga fru justitieministern nära,nämligen kvinnofriden och denuppseendeväckande barnporrhistorien. Vad är pågång där? Jag vill påminna om att Ny demokratioch ville införa en lagändring , men ville inte detta.Hade det inte varit en idé att införa den lagändringsom vi ville, nämligen att detta skulle varaförbjudet enligt lag? Då hade vi kanske sluppit heladen här episoden. Jag nöjer mig med detta så länge.Anf. 95 Justitieminister ():Fru talman! Det var en mängd olika frågor. En delär direkt kopplade till enskilda fall. Jag tror attJohn är väl medveten om att jag inte får lovatt kommentera dessa. Men jag skall försöka att taupp en del av de här punkterna mer generellt.John talade om behandlingen av värstingar.När det gäller behandlingen av unga kan jagvidareutveckla det jag sade i mitt svar. Där nämndejag att kommeratt överlämna sitt betänkande till mig. Eftersom desjälva har berättat om en del av det som derasbetänkande innehåller, bl.a. en del som harkoppling till fråga, kan jag även härnämna samma sak.En viktig förändring somUngdomsbrottskommittén föreslår är attmöjligheten att döma till vård enligtsocialtjänstlagen skall försvinna. Det är denmöjligheten som ligger bakom den typ avsituationer som beskrev.Socialtjänsten har inte spelat ut sin roll, men vimåste hålla isär reaktioner på ett brott och vård försociala problem. Även om man har sociala problemskall man ha en sanktion för brottet. Detta skall skeseparat från det arbete som kan behöva läggas nerför hjälp för det sociala problemet.Frågan om en författningsdomstol är en av defrågor som är föremål för överväganden i denöversyn av vissa grundlagsfrågor som är på gång.Där får vi avvakta förslag och beredning av förslag.Men det är en av de punkter som regeringen harangivit skall övervägas i grundlagsöversynen.När det gäller det som interpellationen egentligengällde, nämligen tilltron till systemet, tycker jaginte att vi bara kan bortse från de undersökningarsom har gjorts och där man har frågat människorsom varit personligen berörda av rättssystemet.Där kan vi notera att ligger på tredje platsi världen när det gäller tilltron till systemet. Detglömmer vi lätt när vi ser på den allmänna frågansom ställs till alla oss andra som inte har varit direktberörda.Men jag tar mycket allvarligt på den bristandetilltro som generellt finns. Om vi tappar tilltron tillrättssystemet riskerar vi att få medborgargarden.För att vi skall förbättra allmänhetens tilltro tillrättssystemet krävs det både lagregler som stämmeröverens med allmänhetens rättsmedvetande och enseriös debatt. Det skall vara en debatt som inte baraär till för att skapa de stora rubrikerna. Båda dessasaker behövs. I grunden behövs ett överförande avmoral och etik till våra unga.Ytterligare en fråga som tog upp varfrågan om återfallsförbrytare. Det är en av defrågor som skall titta på.Den gäller möjligheterna till kraftigare reaktionermot återfallsförbrytare.Kvinnofridsfrågan är en stor fråga. Där har vi redanvidtagit flera åtgärder. Bl.a. har varitmed om att fatta beslut på grundval av ett förslagfrån regeringen till straffskärpningar när det gällerbrott som i första hand riktar sig mot kvinnor ellersom har särskild betydelse för kvinnor. Det gällerstraffskärpningar när det gäller ringa misshandel --något som ofta förekommer inom hemmets fyraväggar -- och straffskärpningar när det gäller olagahot och ofredande. Där är oron och ångestensärskilt märkbar för kvinnornas del.Regeringen har också startat försök med larmpaketoch livvakter, även om det i praktiken inte alltid ärlivvakter. Kvinnan kan i vissa fall ha valt t.ex. envakthund i stället. Vi arbetar på en mängd olikasätt. Även i Brottsofferpromemorian är det mycketsom är av särskild betydelse för kvinnor som äroffer för brott.Låt mig slutligen säga något generellt när det gällermilda domar vid grova brott. Jag tog själv initiativettill en översyn, eller snarare en genomgång av hurvåra domstolar dömer. Det är viktigt att vi harkunskap om detta och inte bara går efter rubriker.Hans Klette var den som fick i uppdrag att göragenomgången av domarna vid grövre brott. Ävenom det har skrivits en hel del i massmedierna omden här genomgången är den ännu inte klar. Vi haralltså inte något resultat.Men en del av det vi har sett tyder på att man liggeri nederdelen av straffskalan vid vissa typer av brott.Det finns också en del brott där vi helt klart har ensuccessiv skärpning av straffen. Vad vi vet --jag kommer relativt snart att få det slutligaresultatet -- är det inte en entydig bild som germöjlighet att påstå att vi alltid har milda domar vidgrova brott.Anf. 96 (nyd):Fru talman! Jag får tacka för svaret. Det gälleralltså att vi skall ha ett gott föredöme. Det är detviktigaste av alltihop. Då kommer vi onekligen inpå den ekonomiska brottsligheten, som KarlGustaf var inne på. Det lönar sig egentligeninte att vara ärlig när man ser att stora skurkarklarar sig. Då tänker jag på det som har hänt detsenaste året när det gäller bankerna.Där har har man mer eller mindre försnillat bortpengar. Där får man fallskärmsavtal som germiljoner. Ju fler miljarder du har lyckats försnillabort, desto fler miljoner får du. Det är ganskapinsamt att förklara detta för vanliga människor.De säger så här rakt ut till mig: Men, , jag harjobbat på stålverket . Jag fick gå min väg. Jagfick sex månaders lön, och sedan fick jag gå. servi hur det ena fallskärmsavtalet utlöses efter detandra.En annan sak är att de naturligtvis kastar dynga påoss politiker. De säger att vi bara ser till att om vihar suttit i får vipension. Fru justitieministern vet mycket väl hurtongångarna går ute i landet. Vad ämnar regeringengöra i klartext när det gäller dessa fallskärmsavtal?De är i första hand baserade på skattemedel. Nukommer pengarna från Bankakuten till debankdirektörer som har försnillat pengarna och tillalla andra pensioner.Sedan tog justitieministern upp att av demsom hade varit i kontakt med en domstol var mereller mindre nöjda. Det kan jag förstå. Många avdem har blivit dömda till låga straff. Det är väl demman räknar. Men det finns ett otroligt stortmörkertal, sådana som inte kommer tilldomstolarna. De kommer inte ens fram dit. Demenar att det inte är lönt att anmäla någonting,eftersom det inte händer något. Det har ju skett endrastiskt förändring på de senaste fem--tio åren. Vikan ta cykelstölder som ett exempel. Det är ingensom bryr sig om att anmäla dessa. Det är ingen sombryr sig. Det är ingen idé, säger man. Vad gör vi åtden saken?Vi kan ta en annan parallell. Det påstås att detförekommer en våldsam rödljuskörning. Varför ärdet så? Det är en fråga. Det har hänt någonting ivårt samhälle. Jag undrar om vi kan få ett svar pådet.Anf. 97 TALMANNEN:Jag vill erinra om att något senare ieftermiddag kommer att besvara en interpellationom fallskärmsavtalen.Anf. 98 Justitieminister ():Fru talman! När det gäller den ekonomiskabrottsligheten kommer jag direkt efter dennainterpellation att besvara en interpellation somberör just den frågan.Eftersom det har betydelse för tilltron tillrättsamhället kan jag i det här sammanhanget ocksåmarkera den vikt jag lägger vid att vi angriper allatyper av brottslighet. Brottsbalksbrott ochekonomiska brott, en benämning som vi nuanvänder för en mera begränsad typ avförmögenhetsbrott, är båda utslag av bristande etikoch moral i samhället. Vi måste därför på bästa sättförsöka angripa dem.Men om vi verkligen skall få en god utveckling isamhället måste vi börja från början. Vi måste hatydliga signaler från rättssystemet. Om vi inte kanlära våra barn respekt för andra människorskroppar, respekt för andra människors känslor ochrespekt för andra människors egendom hjälper detinte med ett aldrig så effektivt rättssystem. Jag ärhelt övertygad om att alla i kammaren är överensmed mig om att detta är grundläggande och absolutnödvändigt.Samtidigt måste vi både när det gäller dentraditionella brottsligheten och den ekonomiskabrottsligheten se till att förbättra det offentligasmöjligheter att reagera mot brotten.När det gäller den ekonomiska brottslighetenmåste vi bygga upp och effektivisera de resursersom redan finns för att beivra den ekonomiskabrottsligheten. När det gäller annan typ avbrottslighet är en av förutsättningarna att vi hartillräckligt med poliser för att klara avutredningarna vid upptäckt.Allting tyder på att vi har de vakantapolistjänsterna besatta. När vi tillträdde var det1 000 polistjänster som var vakanta. Vi lovade attde skulle vara besatta 1993/94. Vi ser att dekommer att vara besatta , och detär en viktig förutsättning för att vi skall kunna bådeförebygga brott och utreda begångna brott.Anf. 99 (nyd):Fru talman! Avslutningsvis vill jag i dennaminidebatt fråga justitieministern om hon är villigatt på något sätt få till stånd en bredare diskussion.Det förs en debatt mellan regeringspartierna ochoppositionen, men vi måste ut bland våra främstajurister och ut bland vanligt folk, så att människorfår chansen att ställa frågor till de bestämmande.Jag kan tänka mig ett forum dit man inbjuder defrämsta juristerna och allmänheten, så att fråganblir uppmärksammad.Alf tog före helgen upp sunt förnuft-begreppet och menade att domaren ibarnporrhärvan på något sätt måste sätta sig överlagen. Det är tydligt att det fattade beslutet varriktigt. Man skall inte kunna gömma sig bakomparagrafer och principer. Jag har alltför mångagånger hört myndighetspersoner säga att manvisserligen mänskligt har gjort fel, men formellt harman handlat riktigt. Det får inte vara på det sättet.Vi måste sätta människan först, och vi får inte stirraoss blinda på någon paragraf som en gång skrivitsför ett visst ändamål. Diskussionen om detta måstevi få ut på ett bättre sätt. Kan justitieministernförklara sig villig att på något sätt medverka tilldetta?Anf. 100 Justitieminister ():Fru talman!