prot · GG0973 · 1993-03-11 00:00:00 — Därtillkommer alla de åtgärder i fråga om skattepolitikoch i fråga om avreglering -- som handlar omtillgång till marknader förhemmamarknadsinriktade svenska småföretag --som regeringens allmänna politik innebär och somhar mött ett betydande gensvar.Inte minst har konstateratatt de förändringar som är genomförda undersenare tid starkt har förbättrat klimatet för demindre och medelstora företagen. Mycket återstår,och det finns många saker som regeringenåterkommer till.Uppgörelse om den ekonomiska politikenAnf. 57 ():Fru talman! Det blev underligare och underligare,sade . Jag kom att tänka på det,när jag hörde statsministern här.Han säger att endast starka regeringar har ork attfalla, han säger att vi är på rätt kurs, och han sägeratt det är ett taktiserande, när det i själva verket ärett maktiserande från regeringens sida. Manförsöker hålla ihop en sönderfallande regering ochen sönderfallande ekonomi.Min fråga till statsministern är: Hur långt ärstatsministern beredd att gå i sin kohandel mednydemokraterna? Vilket pris är han beredd attbetala?I morse hörde vi finansministerns sakkunnige sägaatt man icke kan gå ett steg längre, av finansiellaskäl. Hur långt är statsministern beredd att gå?Anf. 58 Statsminister ():Fru talman! Vad var det om inte billigttaktiserande, det som Socialdemokraterna ägnadesig åt i denna kammare i går? En blind höna kundese vad ni hade för er.Ni hittade inte ens på det själva. Det var Bo GJenevall som hittade på det, och sedan tog AllanLarsson upp det -- den man som har stått och sagthur viktigt det är med snabba beslut! Jag har ochregeringen har hållit med om det,och därför har vi träffat en uppgörelse om bl.a.avdragsrätt för , av hänsyn till byggjobbarnasom går här utanför.Så kom Ny demokrati och gillrade ett litet bete, ochså kunde man inte låta bli. Det blev för taktisktfrestande. Så gav det ena det andra, därför attkålsuparna var i gång. Nydemokraterna tyckte attdet här var roligt värre, och så gick det vidare.Pierre , det ni hade för er i går hade ingentingmed ansvarstagande för landet att göra. Frågangällde hur långt regeringen är beredd att gå. Svaretär entydigt: Sådant där är vi inte med på. Sådantdär ägnade ni er åt, men det gör inte vi.Regeringens ansvar för situationen påarbetsmarknadenAnf. 59 ():Fru talman! När vi tar upp frågor om denekonomiska krisen och arbetslösheten, brukarstatsministern och också andra företrädare förregeringspartierna göra gällande att det ärSocialdemokraternas fel att det ser ut som det gör.Det har vi hört även , men har ansvaretutsträckts till att gälla också Ny demokrati, om jaghar förstått det hela rätt.Anser statsministern att den nuvarande regeringenhar något ansvar för situationen påarbetsmarknaden? Anser statsministern attregeringen har något ansvar för den ekonomiskasituationen? Och anser statsministern i så fall attregeringen har något ansvar för den situation somhar uppkommit nu?Anf. 60 Statsminister ():Fru talman! Det beror ju litet på vad man menarmed . För den politiska kris som har uppkommitligger ansvaret entydigt hos de oppositionspartiersom ägnat sig åt att skapa den. Det tror jag nog äralldeles uppenbart.Eva ställde frågan: Var ligger ansvaretför de ekonomiska svårigheter som har?Det är lätt att tala i egen sak på något sätt. mot bakgrund av de ekonomiskasvårigheterna som regeringen tog steget att tillsättaLindbeckkommissionen. Det gjorde vi genom attutse de bästa nationalekonomer och statsvetaresom detta land har. Vi gav dem ett mycket vittmandat. Vi har inte haft någonting att göra medderas arbete, och vi visste inte något om vilkaresultat de skulle komma med.Jag kan bara hänvisa till denbeskrivning som kommissionen gör av bakgrundentill våra problem. Den säger att problemen har sinarötter av misstag och misslyckanden.Är detta enbart Socialdemokratins fel? Nej, det ärdet inte. Jag tror att många har anledning attfundera på vad det var vi gjorde fel, inte därför attvi hade ont uppsåt någon av oss, men det gick feldärför att vi inte förmådde läsa tidens signaler,därför att vi inte förmådde ompröva och därföratt vi ibland grävde ner oss i ett försvar försärintressen i stället för att se på det långsiktigaallmänintresset.Jag vill alls icke lasta enbart Socialdemokratin för20 års försyndelser. Det finns anledning för varjepolitiskt parti att rannsaka den politik som man harförordat och fört i denna kammare och i föregåendekammare vid under dessa 20 år.Ungdomars utbildningsplatserAnf. 61 ():Fru talman! Med anledning av vad sade om möjligheten för ungdomar attgenomgå utbildning vill jag upplysa omatt utbildningsutskottet har avstyrkt detsocialdemokratiska förslaget om 70 000 flerutbildningsplatser i komvux- ochgymnasieutbildningen. Den enda öppning somfinns är de 11 000 platserna för 18--19-åringarna.Jag undrar då vad det här nejsägandet innebär. Hurvill statsministern förklara att man säger nej till enmöjlighet för så många människor att genomgåkommunal vuxenutbildning eller få ett tredjegymnasieår när de är ?Anf. 62 Utbildningsminister ():Fru talman! Det delegerades till mig att säganågonting med anledning av . Vad utbildningsutskottet ändå har blivitense om -- och det gläder mig -- är att ungdomarockså , liksom , har möjlighet att gåvidare på ett tredje gymnasieår.Den konstruktion regeringen i den delen företräderär att ungdomar inom den aktuella åldersgruppensom vill ha utbildning vad regeringen anbelangarkommer att få sådan utbildning finansierad, underförutsättning att också kommunerna är beredda attställa upp med sin andel.Det finns ty åtföljande inget tak i fråga omutbildningsplatser för det tredje gymnasieåret, ochdet är viktigt att något sådant tak inte finns. Dentypen av utbildning är en av de bästa insatser vi kangöra. Den har den största träffsäkerheten avpraktiskt taget alla arbetsmarknadsinsatser som idetta läge kan tänkas.Vad gäller övriga utbildningsplatser kommerregeringen, precis som vi gjorde under föregåendeår, att noga följa utvecklingen av de behov somuppstår och väga utbildningsinsatser mot andrainsatser på arbetsmarknadsområdet. Visarbedömningen att det finns skäl för ytterligareinsatser, kommer regeringen precis som tidigare attåterkomma till om detta.Anf. 63 ():Fru talman! Om man gör precis som tidigare,innebär det dess värre att man kommer väldigt sentmed besluten. För att det skall kunna bliutbildningsplatser av, behöver man besluta . Jagförstår inte att inte regeringen har insett att detfaktiskt är billigare och effektivare att ha folk iutbildning än att låta dem gå arbetslösa.Anf. 64 Utbildningsminister ():Fru talman! Om inte regeringen hade insett att detär billigare, bättre, mänskligare och merakonstruktivt att ha människor i utbildning än att hadem gående arbetslösa, skulle denna regering intevara den regering som i mannaminne satsar mest påutbildningspolitik alla kategorier.Men, , det är alltid enkelt attkräva fler platser, mera insatser, större statligautgifter. Varmed skola Socialdemokraterna betala?Vi väntar fortfarande på att en redovisning förfinansieringen av det som har föresvävatförfattarna till de socialdemokratiska motionernafrån skall se dagens ljus. Imotionerna finns ingenting om vilka besparingarsom skall genomföras. Det finns ingenting avförslag för att täcka ytterligare utgifter, bl.a. av detslag som nu antyder.När Socialdemokraterna har redovisat sinabesparingar, då kan dialogen få ett merakonstruktivt innehåll.Avreglering och bolagisering påkommunikationsområdetAnf. 65 ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga tillkommunikationsministern. Den planeradebolagiseringen av de statliga affärsdrivande verkenkan enligt många visa sig bli ödesdiger för denregionala balansen i landet. Detsamma gäller för deavregleringar som delvis har påbörjats inomkommunikationsområdet -- jag tänker på flyget --och som är under planering vad beträffar t.ex. SJ.Nu har det kommit nya, eller rättare sagt nygamla,rön som visar att det finns fog för farhågorna. Minfråga till kommunikationsministern är då: beredd att ta initiativ till att ta frågornatill förnyad prövning redan innan propositionenframläggs?Anf. 66 Kommunikationsminister ():Fru talman! Propositioner framläggs när de ärfärdigberedda -- det är självklart.När det gäller avreglering påkommunikationsområdet måste vi, ,betänka att är ett mycket stort, avlångt ochglesbefolkat land. Vi ligger i periferi. Vimåste överbrygga vårt avståndshandikapp, bådeinom och utom landet. Vi måste följaktligen blieffektivare. Vi använder oss av två metoder: vibygger ut infrastrukturen, och vi avreglerar ocheffektiviserar.Tage frågar om bolagiseringar.Bolagiseringen av de affärsverk som är aktuella,dvs. , och , är isig inget hot mot någon regional målsättning. Hotetkommer från den tekniska utvecklingen.På Postens område kommer konkurrensen frånandra tekniker att kommunicera, framför allt fråntelefaxen. Ny teknik som kommer gör det ocksåmöjligt för andra operatörer att penetrera de mestlönsamma segmenten för dessa affärsverk. Det ärdärför viktigt att också affärsverken kan uppträda isamma associationsform som sina konkurrenter,nämligen i aktiebolagsform.Vi skall också tillse att vi får en bra postservice iglesbygd, att investerar så att vi t.ex. fåren ordentlig utbyggnad av AXE-systemet iglesbygd osv. Detta reglerar vi med helt andramedel. Denna riksdag har exempelvis anslagit 300miljoner kronor för att tillförsäkra oss enheltäckande postservice över hela landet.Genom att avreglera inrikesflyget har priserna gåttned med mellan och . Jag är av denuppfattningen att man inte kan göra en avregleringoch sedan lämna den därhän. Det krävs ocksåeftervård av avregleringarna, och vi är i full färdmed att följa upp dessa. Det gäller inte minst atttillgodose att vi har väl fungerande flygserviceockså i de mest glesbefolkade och avlägsna delarnaav landet.MarknadsideologinAnf. 67 ():Fru talman! Jag tycker inte att statsministern skallvara sur över att oppositionspartierna bedriveroppositionspolitik. Det var det som hände ikammaren i går, oavsett vad statsministern vill kalladet. Vi utövade någonting som statsministern hargoda talanger för och stora erfarenheter av,nämligen en uppkäftig, hård oppositionspolitik.Regeringens politik har ju varit hårt inriktad på attförsöka skilja ut det vi kallar särintressen, och dåframför allt på att skilja politiken frånfackföreningar, folkrörelser och andra sådanaorganisationer. A la bonne heure, som en kändstatsman brukar säga. Något litet intresse kan detväl ligga i detta.Hade det inte, herr statsminister, varit klokare ochmer insiktsfullt att i stället försöka hållamarknadsideologin på minst armlängds avståndfrån regeringspolitiken -- nu när vi står vid vad detser ut att vara vägs ände?Anf. 68 Statsminister ():Fru talman! Jag är smickrad över att WidarAndersson åberopar mig som auktoritet påoppositionspolitik. Det är väl rätt så till vida att jaghar en del erfarenhet. Därför kan jag också bedömavad som sker.Oppositionens skyldighet är att opponera. Men detär skillnad på att opponera och att taktisera. Vihade kunnat göra samma sak under föregåendemandatperiod. Det var en i princip identisksituation med en minoritetsregering.Finansutskottets betänkande lades fram.Vänsterpartiet -- eller vad det hette --yrkade alltid avslag, och vi hade avslagsyrkanden.Så fort en vänsterpartist hade varit uppe italarstolen hade vi kunnat säga att det var ett nyttpolitiskt läge och yrkat på återremiss. Sådantägnade vi oss faktiskt inte åt. Vi var ganska duktigapå att bedriva oppositionspolitik också, men dentypen av taktiserande ägnade vi oss inte åt.Vi lät oss aldrig luras in i situationer av andra. Dettycker jag skall vara ett kännetecken för partiersom har självförtroende. Det var det som var detynkliga i det vi såg Socialdemokraterna göra i går.Man hittade inte på det hela själv, utan lät sig lurasin av Bo G Jenevall och inågonting som de inte hade tänkt påkonsekvenserna av.Så till fråga ommarknadsideologi och marknadsekonomiskpolitik. Jag tror att faktiskthar gjort den bästa sammanfattning av våraekonomiska problem och av vägarna framåt i denekonomiska politiken som har publicerats.Lindbeckkommissionen är alldeles entydig påpunkten att det är marknadsekonomin som måstevara grunden. Det är den som kan ge oss de tryggajobben tillbaka.Därutöver skall vi ha en stark stat. Det har WidarAndersson och jag diskuterat förut, och där är viganska eniga. Staten skall inte bli en mjuk stat somsysslar med allting, men egentligen inte sköternågonting. Det den sköter, inkl. att reglera ochstyra ekonomin på de punkter där det ärnödvändigt, skall den sköta väl och med styrka.Anf. 69 ():Fru talman! Det var inte marknadsekonomin jagville diskutera, utan det faktum attregeringspolitiken har syftat till att fåmarknadsideologin att gå in och ta över ocksåpolitiken. Jag tror att det är en av de storaanledningarna till att vi nu befinner oss där vibefinner oss. Regeringen är på kant med i stort settalla opinioner som finns i samhället.Instämmer statsministern iLindbeckkommissionens funderingar kring statensroll när det gäller att de s.k. naturliga monopolenskall vara i statlig regi och inte säljas ut?Anf. 70 Statsminister ():Fru talman! Jag skall inte svära på varje detalj iLindbeckkommissionens rapport. Det jag läst omden grundfilosofi företräder är sådantsom vi tycker är viktigt. Det gäller skillnadernamellan samhälle och stat, och statens skyldighet attsvara för vissa grundläggande funktioner. Det finnssjälvklart sådant i ett samhälle och i en stat somman aldrig kan överlåta åt andra, t.ex.myndighetsutövning, ett grundläggande socialtansvarstagande och ett ansvarstagande för t.ex.utbildningsväsendet och infrastrukturen.Sanningen är tyvärr att vi har klarat dessa uppgifterallt sämre i . Statenhar utsträckt sig alltmer och klarat allt mindre. Dåbehöver vi få en stat som kanske anstränger sigmindre för att klara allting, men som faktiskt klarardet som staten måste klara. Det skall finnaskärnverksamheter som alltid endast skall varastatens.Jag är i den meningen inte bara liberal utan ocksåkonservativ. Vi måste ha en effektiv ochansvarstagande statsmakt, och därför också enstark politik. Ekonomin -- produktionen av varoroch tjänster -- sköts långt bättre av marknaden,företagare och enskilda individer än av aldrig såkompetenta politiker.Överläggningen var härmed avslutad.5 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotionernamed anledning av prop. 1992/93:159 Stöd ochservice till vissa funktionshindrade1992/93:So18 av m.fl. (s)1992/93:So19 av ochKristina ()1992/93:So20 av m.fl. (v)1992/93:So21 av ()1992/93:So22 av och ()1992/93:So23 av och ()1992/93:So24 av och i (kds)1992/93:So25 av och ()1992/93:So26 av m.fl. (s)1992/93:So27 av m.fl. (s)1992/93:So28 av ()1992/93:So29 av ()6 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställts1992/93:98 av () tillfinansministern om det nya statsbidragssystemet:Vid årsskiftet infördes ett nytt statsbidragssystemför kommunerna. finns tecken på att dettasystem kommer att få kraftigt negativakonsekvenser för många kommuner -- inte minst iStockholms län.Statsbidragen till kommunerminskar från ca 9 miljarder till 1,4 miljarderkronor . relativa andel avstatsbidragen minskar från 1992 till3,1995. När statsbidragssystemet är heltgenomfört kommer tio av länets kommuner att varahelt utan statsbidrag.Under perioden 1991 till 1995 kommer de samladeskatte- och statsbidragssystemen för landetskommuner att öka från 155 miljarder till 197miljarder kronor. Men länets andel av dessainkomster minskar från 21 %till 17 %.Det förändrade statsbidragssystemet innebär storarisker för en kraftigt försämrad service tillinvånarna i . Utan enfungerande social service riskerarstorstadsområdena att få en ökad utslagning. Ingenannanstans är det så svårt att kompensera enbristande social infrastruktur som istorstadsområdena. Här saknar många människordet sociala kontaktnät som finns på mindre orter.Genom sitt ansvar för den lokalasamhällsplaneringen, den lokala infrastrukturen,utbildning, barnomsorg, sociala insatser samtkultur- och fritidsversamheten har kommunernastor betydelse för näringslivets utveckling. Omkommunerna i , som varit enviktig motor för landets utveckling, kanmedverka inom sina ansvarsområden, kommer detatt få konsekvenser för näringsliv och ekonomi ihela landet. Särskilt allvarlig är situationen i denpågående lågkonjunkturen. länsarbetsmarknad är lika utsatt som den i övrigaregioner. Så har det inte varit i tidigarelågkonjunkturer.Jag vill mot bakgrund av ovanstående frågafinansministern:1. Avser finansministern att ta initiativ för attundanröja de konsekvenser som den snabba ochkraftiga neddragningen av statsbidragen får för vårgemensamma region?2. Är finansministern beredd att förändrastatsbidragssystemet så att de särskilda kostnadersom storstadsområdena har beaktas?1992/93:99 av () till finansministernom det nya statsbidragssystemet:Vid årsskiftet infördes ett nytt statsbidragssystemför landets kommuner. Systemets konstruktionkonserverar den nuvarande kostnadsstrukturensamtidigt som det effektivt undanröjer allaincitament att öka den egna skattekraften ikommunerna. Frånvaron av flexibilitet ochdynamiska effekter för tankarna till de havereradeplanekonomierna i öst.Det enda som återstår när det gäller att ökakommunens skatteinkomster är höjd utdebitering,eftersom marginaleffekten vid ökad skattekraft är95 %. Kommunen får i normalfallet behålla 5 %.För är det än mer bisarrt. Närskattekraften ökar minskar inkomsterna, beroendepå att den länsvisa skattesatsen (18,30) är högre änden primärkommunala (16,43). Alternativt närskattekraften minskar, ökar inkomsterna.Det nya systemet innehåller också en omfördelningmellan kommunerna. Kommuner med s.k.gynnsam struktur betalar till kommuner medogynnsam struktur. Enkelt uttryckt får kommunermed ''milt'' klimat betala och kommuner med''kallt'' klimat får bidrag, oavsett klimatets faktiskainverkan på de kommunala kostnaderna. Ettsådant system kommer att konserverabidragsstrukturen, eftersom klimatet är ganskastabilt över tiden. Även här saknar systemetdynamiska inslag.Faktorer som däremot har stor betydelse förkommunernas kostnader och som till en del ocksåär en förutsättning för deras inkomster --exempelvis trafikinvesteringar, högförvärvsfrekvens bland kvinnor med åtföljandebehov av barnomsorg, social utslagning, andelflyktningar, arbetslöshet m.m. -- är inte med isystemet över huvud taget.Ett tydligt uttryck för detta är att varje göteborgarebidrar med ca till ''påsen'' men får baratillbaka . Totalt förlorar göteborgarna över1 på det nyastatsbidragssystemet. Därutöver har de ocksåförlorat ca genom statensindragningar av frånkommunsektorn.Det nya statsbidragssystemet lägger med andra orden död hand på möjligheterna för kommunerna attmedverka i en process som kan skapa nya jobb ochfå fart på tillväxten i landet. Den enda ''dynamiskamöjlighet'' som återstår är att höja den kommunalautdebiteringen.Samtidigt missgynnas storstadskommunernasinnevånare på ett utmanande sätt genom attoundvikliga kostnader för trafik ochtrafikinvesteringar, hög förvärvsfrekvens blandkvinnor med åtföljande behov av barnomsorg,social utslagning, andel flyktingar, arbetslöshetm.m. inte beaktas vid fördelning av påsensinnehåll.Jag vill mot bakgrund av ovanstående frågafinansministern:1. Avser statsrådet ta initiativ för att undanröja deorimligheter som beskrivits och för att ökaincitamenten i bidragssystemet så att inte endamöjligheten som kvarstår för kommunen ärskattehöjningar?2. Är statsrådet beredd att förändra statsbidragetså att de särskilda kostnader som storstäderna harkommer att beaktas?7 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 10 mars1992/93:450 av () till statsrådetBo Lundgren om lånefinansiering av småhus:Situationen för trähusbranschen har länge varitmörk. Fabriksnedläggelser, avskedanden ochpermitteringar av arbetskraft har kommit slag islag.För närvarande säger bottenlåneinstituten nej tillalla nya lån för finansiering av småhus även tillprivatpersoner med god ekonomi. Ytterligare delarav branschen kommer i fara om denna policy frånlåneinstituten tillåts fortsätta.Vad avser skatteminister göra för attkomma till rätta med detta problem?1992/93:451 av () till statsrådet om undanhållande av mervärdesskatt:Enligt uppgift i dagspressen förlorar staten årligengigantiska belopp på momsbedrägerier. Bara iStockholms län har man utrett momsfiffel det senaste året.Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att få ettsnabbt stopp på denna kriminella verksamhet?p8 § Kammaren åtskildes kl. 15.20.Förhandlingarna leddesav tredje vice talmannen från sammanträdetsbörjan t.o.m. ajourneringne ochav talmannen därefter till sammanträdets slut.