prot · GH0930 · 1993-11-25 00:00:00 — Jag är ledsen om jag gör GötheKnutson besviken, men jag kommer inte att yrkabifall till motionen. Däremot yrkar jag bifall tillhemställan i betänkandet och avslag påreservationen.Det finns en ganska allmänt utbredd uppfattningom att det här parkeringssystemet är dyrt, krångligtoch att det förekommer missbedömningar ochfelaktigheter, bl.a. hos vissa privataparkeringsbolag. I motionen krävs att man skalltillsätta en parlamentarisk utredning som skallbehandla det som anförs i motionen. Utskottet haravstyrkt motionen. Jag kan berätta för herrKnutson att utskottet har tagit del av och funderatöver innehållet i motionen. Jag har gjort det, ochjag är övertygad om att alla i utskottet har gjort det.Jag har viss förståelse för de synpunkter som försfram i motionen.Man kan då fråga sig varför utskottet avstyrkermotionen. Det har pågått en utredning och detpågår ett beredningsarbete. Att detta har tagit litettid beror på att man anser att det finns anledning attöverväga bl.a. sådana frågeställningar som GötheKnutson har tagit upp i sin motion.Kommunförbundet har i ett remissvar framfört --kanske inte i samma ordalag -- liknande åsikter ochuppfattningar som i vissa delar förfram i sin motion. Det pågår alltså ettberedningsarbete.Jag vill bara antyda att det finns varierande sätt attkomma till rätta med problemet. Om jag talar förmig själv och mitt parti i de olika kommunerna,försöker vi att verka för att få ned de kommunalaparkeringsavgifterna. Därmed tvingas även deprivata parkeringsbolagen att sänka sina avgifter.Jag hoppas att både och jag, såsmåningom när det kommer ett förslag, kan varaganska nöjda med detta förslag. Hur som helstkommer vi då ha möjlighet att ta nya initiativ om såkrävs. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 111 (nyd)replik:Herr talman! frågade om vi hadeläst hans motion. Naturligtvis läser vi sådanaviktiga motioner, speciellt om de väckts av GötheKnutson.Jag undrar dock om har läst vårmotion. Den täcker även parkering på justtomtmark som kontrolleras av privata bolag.Motionen täcker också in parkering på kommunalmark. Vi vill alltså inte alls ha dessaskatteindrivande lapplisor, utan vi vill att helasystemet skall skötas av kvarterspoliser just pågrund av att det har gått litet rättsröta, både ilapplisesystemet och när det gällertomtmarksparkering som sköts av privata bolag.Därför förslår jag att ni tillstyrker vårreservation. Då kommer vi en bit på vägen.Anf. 112 ():Herr talman! Man säger ''herr'' till mig. Jag hoppasatt jag som ledamot fortsättningsvis blir benämndvid förnamn.Jag har naturligtvis läst den motion som KennethAttefors talade om och även andra motioner sombehandlas i detta betänkande. Annars kan manhamna i förlägenhet.Jag har en delvis annan uppfattning. Vi måstefaktiskt ha någon form av kommunalparkeringsövervakning, åtminstone så länge detinte finns tillräckligt många poliser. Det finns16 700 polistjänster i vårt land. Därtill kommer ettantal administrativa befattningar inom Polisen.Såvitt jag förstår är detta inte tillräckligt -- i varjefall inte enligt den bedömning som jag har tagit delav -- för att man skall kunna ålägga Polisenuppgiften att övervaka också parkeringsplatserna.Vid gator och på s.k. gatumark är det naturligtvispolisen som sköter kontrollen.Det måste finnas utrymme för också andra sortersparkeringsplatser. Men de privataparkeringsbolagen skall inte ha den rätt att ageradomstol som tillkommer dem.Anser ni i utskottet att det är schyst mot denenskilde medborgaren att inte kunna få tala ut omsin sak, när vederbörande har blivit ''fellappad'',om jag nu får komma med ytterligarecitationstecken? Det får man alltså göra när det ärkommunal parkeringsövervakning. Man går tillPolisen eller kommunens parkeringskontor. Mendet är nästintill omöjligt att komma i kontakt meddet privata parkeringsbolaget, vars huvudkontoroch telefonadress finns på andra orter.Som jag sade vill det till att man har ett sådant jobbatt man kan använda telefonen . Om inte,är man offer för något som jag anser vara fullkomligrättsröta i en rättsstat.Anf. 113 ():Herr talman! Ledamoten hade synpunkterpå tillgängligheten. Det är ingen felaktighet att sägaatt det har framförts synpunker påtillgängligheten också vad gäller vissakommunalanställda tjänstemän. Jag vill inte påståatt det här enbart är ett problem i den privatasektorn.Låt oss nu avvakta den beredning som pågår. Menunder tiden kan vi kanske göra insatser, var och enpå sitt område, genom våra partirepresentanter i deolika kommunerna när det gäller beloppsgränsenför dessa avgifter för att därigenom styra nedbeloppen i de privata företagen.Herr talman! De som äger marken är väldigt oftakommunalägda fastighetsbolag, köpcentrum därkommunen har ägarinflytande osv., så det finnsalltså mycket att göra på detta område genombefintliga kanaler.Men vi är överens om att detta behöver ses över. Såsker också, och det kommer förhoppningsvis snartförslag i den riktning som jag och delvis herrKnutson eftersträvar.Anf. 114 () replik:Herr talman! Jag uppskattar naturligtvispartivännen förståelse och allmäntvälvilliga hållning i frågan.Som jag redan inledningsvis sade är jag klar över attmin motion inte kommer att bifallas. Den är dockhänvisad till . Eftersom jag ärledamot i justitieutskottet har jag faktiskt läst debåda delbetänkanden som har presenterats. Jaghoppas att man vid beredning i departementen --det blir väl minst två -- ser allvarligt på den härfrågan.Jag noterar att ingen har gjort några invändningarmot min beskrivning av det rättsliga underläge somden vanlige medborgaren hamnar i, såvida han/honinte är exempelvis advokat eller jurist av annat slagoch därför vet hur en sådan här fråga skall hanteras.Det är alldeles för många människor i sombokstavligen stressas av regler och rättsordningarkring parkeringsverksamheten. Jag upprepar än engång, även om det kanske är onödigt, att jagförvisso företräder fri företagsamhet och anser attkommersiella krafter äro goda. På det här området är det sorgligt ochbedrövligt. En förändring behövs. Jag kommernaturligtvis -- detta är inget hot utan ettkonstaterande -- att fortsätta att fästa riksdagensoch departementschefernas uppmärksamhet pådenna dåliga sida av det svenska samhället.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )13 § Banrätt m.m.Föredrogstrafikutskottets betänkande1993/94:TU4 Banrätt m.m.Anf. 115 ():Herr talman! Under en lång följd av år har ingastörre järnvägsinvesteringar gjorts i det här landet.På det sättet har det kanske egentligen inte funnitsbehov av lagstiftningar som har krävt snabba beslutoch ställningstaganden om hur och närjärnvägsinvesteringar skall komma i gång.Men trafikpolitiska beslut harjärnvägsinvesteringarna allteftersom nått sådananivåer att man kan se att lagstiftningen i landet interiktigt överensstämmer med de beslut som bl.a.riksdagen fattar. Det har bl.a visat sig att storainvesteringar längs exempelvis harblivit kraftigt försenade på grund av att Banverketinte fått åtkomst till den mark som behövs för attgöra de investeringar som och därmedsamhället redan har beslutat om. Detta beror på attdet inte finns en lagstiftning som gör att det snabbtgår att komma i gång med dessa investeringar. Påvägområdet finns det en lagstiftning, en s.k. väglag,som ger t.ex. möjlighet att snabbarekomma i gång med arbetet med vägar och nyavägdragningar.Nu efterlyser vi socialdemokrater i en motion tillriksdagen en liknande lagstiftning. Vi gör detmycket utifrån det faktum att många ledamöter avbl.a. den här kammaren år nästintill harjagat f.d. socialdemokratiskakommunikationsministrar med krav på ettinförande av en s.k. banlag. Detta har gjorts bådefrån socialdemokratiskt och från borgerligt håll.Nuvarande kommunikationsminister har i enproposition föreslagit att han skall återkomma tillriksdagen med ett förslag om banlag. Detta tycktevi socialdemokrater lät positivt. Det är positivt attkommunikationsministern i interpellationssvar etc.här i kammaren också har hävdat att det finnsbehov av en lagstiftning som snabbar uppmöjligheten att komma i gång med dejärnvägsinvesteringar som vi här nästangemensamt, så att säga, har antagit.Vad är det då som händer när denna motionbehandlas i trafikutskottet? Jo, trafikutskottetsmajoritet instämmer i stort sett i nödvändigheten aven lagstiftning. Men när man kommer till ordetbanlag och de tankar som har funnits idiskussionerna, både frånkommunikationsministerns sida och från ett stortantal ledamöter i trafikutskottet, säger man att detinte längre är aktuellt med en banlag. är detandra lagstiftningar som behövs.Detta betyder, herr talman, att den borgerligagruppen i trafikutskottet har lagt fram ett förslaginför som innebär att förslaget om enbanlag har grävts ned. Det betyder i förlängningenatt man inte kommer till skott med de nödvändigainvesteringar på bl.a. och andratänkta nya bansträckningar i stora delar av vårtland.Slutligen, herr talman, vill jag ställa några frågor tillledamöterna i trafikutskottet, bl.a. till KennethAttefors från Ny demokrati.För ungefär ett år sedan sade vi i trafikutskottet iett yttrande till att det varnödvändigt att införa en banlag. Detta ställdeKenneth Attefors upp på då. Men som i så mångaandra frågor har naturligtvis nusvängt och tycker att en banlag ärnödvändig. Min fråga till är: Vadär det som har föranlett denna snabba svängning?Samma fråga måste också ställas till Centernsrepresentanter i utskottet: Vad är det som har gjortatt ni, som alltid har förespråkat en snabbutbyggnad av järnvägen, nu är beredda att grävaned tanken på en banlag?Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall till denreservation som är fogad till betänkandet.Anf. 116 (nyd)replik:Herr talman! Detta var en rätt intressantinformation att ni jagat kommunikationsministernår , och jag antar att även menarden socialdemokratiskakommunikationsministern.Jag har så hört att det var mycketsom förbereddes och skulle genomföras under densocialdemokratiska regeringstiden. Men när det nukommit en borgerlig regering genomförs ingenting.Jag förstår inte varför det har blivit sådanalåsningar mellan dessa två tidepoker. Det förstårjag inte.Sedan skall jag villigt erkänna, , att vi iNy demokrati har varit för en banlag, och det är vifortfarande. Den information som jag har fått påsenare tid under handläggningen av ärendet iutskottet är att t.o.m. väglagen kunde komma i faraom vi skulle forcera fram den nya banlagen. Det ärendast därför som jag inte ville ställa mig bakomSocialdemokraternas yrkanden.Jag tycker egentligen att det vore bra att ha enbanlag. Men jag såg faran att väglagen skulleförsvinna bland EU-direktiv och allt annat. Därförhar vi nu avgett ett särskilt yttrande tillbetänkandet. Jag klargör där att jag kommer attkräva det i budgetpropositionen när den läggs frami januari att det finns med någon typ av förslag omhur en sådan här lag skall genomföras. Jag tyckeratt vi skall ge regeringen en tidsrespit så att inteockså väglagen riskeras. Den är mycket bra.Detta är alltså anledningen. Om nu regeringen intehar fått en tillräcklig signal tycker jag att JarlLander och jag skall komma tillbaka ,februari och se till att vi får igenom den typ avbanlag som förespråkar.Anf. 117 () replik:Fru talman! säger att om det nuär så att ledamöter har jagat f.d.socialdemokratiska kommunikationsministrar somundrar varför vi inte genomförde detta. Det vartyvärr så, , att det kom ett valemellan. gäller det att försöka att få denborgerliga kommunikationsministern och denborgerliga regeringen att genomföra detta.Denna fråga har alltsedan 1989 beretts påKommunikationsdepartementet. Visocialdemokratiska ledamöter liksom många andraledamöter från andra partigrupperingar i utskottethar ansett att lagen är nödvändig. Vi behöverlikställighet mellan vägbyggande ochjärnvägsbyggande.Vi nu befinner oss i en akut situation när det gällersysselsättningstillfällen i detta land. Vi har fråndenna kammare satsat stora pengar för attBanverket skulle komma igång med dessainvesteringar.Det finns en lagstiftning som förhindrar en sådansatsning. Vi socialdemokrater anser det därför varavår plikt att försöka att få till stånd en nylagstiftning så att samma förutsättningar gäller förbåde vägbyggen och järnvägsbyggen. Det är därförsom vi har motionerat om en banlag. Det är ocksådärför som jag yrkar bifall till den reservation somär fogad till betänkandet.Anf. 118 (nyd)replik:Fru talman! Jag sade i mitt förra inlägg att jagtycker att det vore bra om vi får fram den här typenav banlag. Men jag kan ju inte annat än tro på deföredragande tjänstemännen påKommunikationsdepartementet när de säger attväglagen är i fara om ett förslag forceras fram.Jag har att ta ställning till två versioner. Antingentalar de sanning för mig: jag tycker att det låter bra,och jag ger regeringen chansen att komma tillbakai budgetpropositionen . Eller också ljugerde för mig. Men jag tror inte att de ljuger. Jag harkontaktat ett antal personer i frågan.Om nu regeringen inte kommer med något förslagi budgetpropositionen skall vi ta upp frågan på nytt.Jag håller med om att det måste finnas ett sätt attbygga järnvägar snabbare.Anf. 119 ():Fru talman! Satsningen på upprustning av landetsinfrastruktur är sannolikt en av de viktigastefrågorna. Den har fått ett mycket stort politisktutrymme här i kammaren. Jag tror också att denhar mötts av ett minst lika stort intresse frånallmänhetens sida.En ökning av de ekonomiska insatserna på dettaområde är nödvändig, vilket vi hört här . Inte minst med tanke på den lågainvesteringstakt som gällde underSocialdemokraternas regeringstid är alldelesuppenbart att vi måste skynda i dessa frågor.Eftersläpningen på både underhålls- som pånyinvesteringssidan har lämnat kvar ett behov somsnabbt behöver fyllas. Det avståndshandikapp iförhållande till EU-området som vår geografiskabelägenhet innebär måste vi med alla demöjligheter som står till buds försöka att korta.Samtidigt innebär denna satsning en möjlighet attskapa nya arbetstillfällen i en arbetslöshetsituationsom är bland de mest besvärande som vi har haftunder modern tid. Alla ansträngningar att förbättradenna situation är en av de viktigaste politiskafrågeställningar vi kan ägna oss åt.Mot den bakgrunden är det av yttersta vikt att deav beviljade medlen till dettainfrastrukturområde så snabbt som möjligt kanslussas ut till de aktuella objekten. harockså mycket tydligt uttalat angelägenheten av, attav de ca 100 miljarder i investeringar som innefattasi tioårsplanen, skall huvuddelen komma tillanvändning i den inledande delen av perioden.Eftersom planeringen av nya investeringar legatlågt, vilket jag tidigare påpekade, fanns eller finnsför närvarande heller ingen planreserv att tillgå förde investeringar som är aktuella. Detta innebär attsåväl som har svårigheter medden fysiska markanskaffningen, och därav kanfördröjningar uppstå. Dessa förseningar igenomförandet betraktar vi alla som olyckliga, ochvi är angelägna att undanröja de hinder som finns.Under den allmänna motionstiden har ett antalmotioner väckts som tar sikte på möjligheten attvad gäller framför allt baninvesteringar underlättahandläggningen i markanskaffningsfrågorna. I bl.a.den socialdemokratiska motionen T216 föreslås atten särskild banlag tas fram för detta ändamål, vilketJarl här har påpekat. Förebildenför denna nya lag skulle vara den väglag somtidigare åberopats i debatten.Jag vill till och andra säga attregeringen i den senaste budgetpropositionenredan har tagit upp denna fråga och avser attåterkomma till , vilket tydligt påpekas.Utskottet har mot den bakgrunden bedömt att detför närvarande inte krävs något utskottets initiativi detta avseende. Dock vill utskottet betonabehovet av ett nytt och tidsanpassat regelverk. Detskall medge att berörda myndigheter och verk påett enklare och smidigare sätt kan klara anskaffningav mark.Utskottet vill framhålla att enskildas som andramarkägares rättssäkerhet måste vara vägledande iarbetet med lagstiftningen. Utskottet vill ocksåunderstryka miljöaspekterna, vilket också nämns ibudgetpropositionen. De skall också beaktas nogai planläggningsskedet. Detta är viktigt inte minst urett EES- och EU-perspektiv. Just i dessa dokumentär äganderättsfrågorna ochmiljökonskvensbeskrivningar tillmätta en storbetydelse.Fru talman! Utskottet vill med detta betänkandeinstämma i regeringens bedömning av behovet avett regelverk som möjliggör en kortarehandläggningstid vid markanskaffning till berördabanobjekt. För att få samstämmighet i besluten omatt framtida investeringar skall komma till snabbtutförande hemställer utskottet att arbetet meddessa frågor ges hög prioritet i regeringskansliet.Fru talman! Jag vill med det anförda yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på s-reservationen.Anf. 120 ():Fru talman! Jag är fullt medveten om att dettidigare skett mycket små investeringar påjärnvägsområdet, . Men som jagsade i mitt inledningsanförande är detta någontingsom har förändrats allteftersom behoven isamhället har förändrats. Efter 1988 årstrafikpolitiska beslut, som vi socialdemokrater ladegrunden till, har investeringarna ökat.När nu investeringsnivån har ökat visar det sig attBanverket inte har de rättsliga resurser som behövsför att lika snabbt som komma i gångmed sina investeringar. Även om vi från dennakammare har anslagit stora summor till Banverketför nyinvesteringar, har vi gjort en ännu störresatsning på investeringar. Det finns många fler mil väg i detta land än järnväg.Jag måste ändå få fråga : Vad är detsom är så fel med väglagen? Han säger att den intetar hänsyn till alla de aspekter som han föruträknade upp -- miljö- och markägarintressen, osv.Det skall ske en noggrann prövning. Människorskall inte behöva släppa till marken utan ersättning.Detta skall prövas på rätt sätt. Men vi byggermycket mer väg än järnväg i detta land. Vi har baraen ''väglag'' att luta oss på. Varför kan vi inte hasamma slags lagstiftning för byggande av järnväg?Varför måste vi gräva ner tanken på att införa enbanlag för järnvägsinvesteringar, vid sidan av plan-och bygglagen?Fru talman! Jag vill avslutningsvis nämna vadregeringens egen utredningsman landshövdingIngemar har sagt i sin utredning angåndehur man skall anpassa infrastrukturprojekten tillstabiliseringspolitik. Han säger: En viktig sak idetta är att snabbt införa en banlag. Detta sade hanså sent som , dvs. veckan innanutskottet justerade det betänkande vi nu behandlar.Jag misstänker att om utskottets ledamöter hadetagit del av utredningen innan vi justeradebetänkandet, hade säkert utskottsmajoriteten haften annan skrivning i betänkandet. Då hade vi haftförutsättningar att få samma lagstiftning förvägbyggnationer som för järnvägsbyggnationer.Anf. 121 ():Fru talman! slår in vidöppna dörrar. Jaghar redan citerat vad som står i regeringensbudgetproposition bil. 7 s. 38. Där framgår mycketklart det som jag, och även andra, har sagt,nämligen att regeringen tittar på möjligheten att tafram ett regelverk som innebär att man ökarsmidigheten i hanteringen av dessa frågor.På samma sätt som när det gäller frågan KennethAttefors ställde tidigare, kan man ju fundera överatt angelägenheten nu har blivit så oändligt mycketstörre än vad den var tidigare. Socialdemokraternabrukar ju då och då framhäva under vilken långregeringstid de har skött det här landet. Det ärförvånansvärt att de har lämnat så här stora ochviktiga frågor utan att förutse vad som skullehända. De hade kanske inte visioner nog att tro attjärnvägsbyggen kunde bli aktuella med mindre änatt det blev ett regeringsskifte. Jag kan inte dranågon annan slutsats.Jag tror inte att vi egentligen skall strida om någotsom vi är överens om. Vi är överens om att det finnsanledning att skapa ett regelverk. Jag måste väländå tro att vill instämma i mittunderstrykande av att det är angeläget att vi tryggarrättssäkerheten i den nya lagstiftningen. Kanskekan jag tolka in en underton av att det är mindrenoga med rättssäkerheten än att det hastar framåt.Vi vet ju att har möjligheter att hanterade här frågorna. Det har redan klarat stora delar.Visserligen finns ett och annat problem kvar. Meden större fantasi och med tillgänglighet till demarkreserver som finns i statlig ägo kan man genomt.ex. markbyten komma över de områden som äraktuella att exploatera.Fru talman! När vi kräver lagstiftning är det viktigtatt vi ser över de grundläggande förutsättningarnaur rättssäkerhetssynpunkt. Det är ett av deviktigaste inslagen för mig och mitt parti och måstevara vägledande för genomförandet av arbetet i dentakt som är möjlig.Anf. 122 ():Fru talman! vill hävda att viförsöker slå in öppna dörrar. Det finns inga dörraratt slå in på det sättet, . Vi försökeratt gräva upp de tankar om en banlag som ni nu villgräva ner i en plan- och bygglag. Som jag sade föruthar det pågått ett arbete iKommunikationsdepartementet för attkomma till rätta med skrivningarna om banlagen.Det är därför som vi envetet försöker att genomföradetta. Ur rättssäkerhetssynpunkt ser vi ingenskillnad mellan att bygga järnväg och att bygga väg.Vi förstår inte varför den borgerliga grupperingensäger att det är mycket farligare att bygga järnvägoch att vi måste ha en helt annan rättssäkerhet där.Lars ! Jämför hur väg vibygger i förhållande till hur järnväg vibygger!Lars säger att vi nu har blivit angelägnaatt försöka skapa banlagen. Det är ju nu som vi harbeslutat om de stora järnvägsinvesteringarna, LarsBjörkman. Det är nu vi måste ha förutsättningar isamhället för att kunna bygga dessa järnvägar, påsamma sätt som vi har förutsättningar för att byggaväg. Detta är ett förslag enkom för att få likvärdiglagstiftning för vägbyggnationer ochjärnvägsbyggnationer. Jag kan inte förstå vilkafinnas rättssäkerhetsaspekter som man har på detförslag som vi har lagt fram.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 123 ():Fru talman! säger sig vara angelägen attgräva upp det som han anser att vi håller på attgräva ner. Jag måste nog ändå vidhålla att det är enganska grov feltolkning av vad som står i utskottetsbetänkande. Där framhålls mycket tydligt att det ärangeläget att detta arbete påskyndas, inte minstmed anledning av att vi anser att så storainvesteringar är nödvändiga. Där menar jag att vihar en samsyn.Det må väl ändå vara förlåtet, , om jaggör tolkningen att det ligger vissa svårigheter i attta fram en sådan här lagstiftning. Enligt denbeskrivning som har givits i den här frågan har niuppenbarligen utövat ett tryck för detta men harändå inte lyckats klara av det. De stötestenar somjag har pekat på har måhända gjort att det har tagiten viss tid.Jag har pekat på miljökonsekvensbeskrivningar.De är faktiskt en nödvändighet. Vi kan tycka omdem eller inte, men det är nödvändigt att vi harutförliga miljökonsekvensbeskrivningar i dessaplaneringsomgångar för att vi över huvud tagetskall få planläggningen godkänd. Vi närmar oss nuEES, och vi kommer in i ett ökat europeisktsamarbete. Det kräver att vi har en utveckladlagstiftning på det här området som garanterar attvi tar de hänsyn som författningen kräver.Det finns definitivt ingen ansträngning från vår sidai någon annan riktning än att se till att vi fåranvändning för de pengar som vi med gemensammakrafter har anslagit. De bör utnyttjas så snabbt sommöjligt. Men det innebär inte att avsaknaden avbanlag förhindrar användningen. Med fantasi ochsmidighet kan vi klara oss fram till den tidpunkt närregeringskansliet på rättssäkra grunder har skapatett dokument som vi kan hantera dessa frågor efter.Jag yrkar alltså bifall till utskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )14 § Ändrad lagstiftning förförsäkringsverksamhet, m.m.Föredrogsnäringsutskottets betänkande1993/94:NU5 Ändrad lagstiftning förförsäkringsverksamhet, m.m. (prop. 1992/93:257).Anf. 124 HANS ():Fru talman!