prot · GH0943 · 1993-12-14 00:00:00 — De förändringarsom vi har gjort i utskottet genom att lägga egnatimtal på de s.k. praktisk-estetiska ämnenaförändrar inte de möjligheterna på någotavgörande sätt. Ämnesövergripande undervisningoch temastudier är ett självklart inslag i en modernskola.Kursplanen blir viktigare än timplanen i ettmålstyrt system. Tydliga, utvärderingsbara mål förårskurs 5 och årskurs 9 samt betygskriterier skallalltså finnas i varje kursplan.Vi har nått en stor och glädjande enighet i mångafrågor och jag vill här passa på tillfället att ge eneloge, främst till och , som har varit med ochdiskuterat och förhandlat om en del saker. Dengemensamma utgångspunkten har varit strävanefter att ge så entydiga signaler till skolan sommöjligt. Vi har haft många konstruktivadiskussioner och funnit gemensamma skrivningar.Naturligt nog skiljer vi oss åt i ett antal frågor,eftersom olikheterna i politisk grundsyn gör att vigår åt olika håll.Tyvärr kvarstår oenighet i ett par viktiga frågor,dels om skolans värdegrund, som närmare kommeratt behandlas av senare idebatten, och i betygsfrågan, som kommer att tasupp av Hans Nyhage. Därför kommer jag inte attnämna mer om det.Oenigheten i sig är inte konstig i frågor avideologisk art. Det som är dubbelt beklagligt är attdet faktiskt rådde enighet före oenigheten. Jagtycker att man lätt fick den uppfattningen när stod i talarstolen tidigare, att vi aldrighade varit eniga. Men vi var faktiskt det . Det skulle ha gått att komma överens omprofileringsivern och partitaktiken lagts åt sidan ide här två frågorna. Jag är mycket kritisk till sättetpå vilket de mer än preliminäraöverenskommelserna spräcktes. Enstaka ord ochmeningar får inte användas som murbräckor motenigheten i viktiga, långsiktiga politiska frågor. Jagundrar för mig själv om vi verkligen har passeratsista punkten för att komma överens i de härfrågorna.Vi har nått en gemensam syn på miljöfrågornasbetydelse och internationaliseringsfrågorna. Dekommer att markeras som särskildakunskapsområden i läroplanen. Likaså har vi enatsom offensiva skrivningar om barn med behov avsärskilt stöd och mot rasism ochfrämlingsfientlighet, som varinne på. Vi är också överens om att tydligt markeraskolans kulturmål. Opposition och majoritet haräven en bred samsyn vad gäller sex- ochsamlevnadsundervisning samt ANT-frågornas vikt iundervisningen.Elevers och föräldrars inflytande i skolan ochformerna för detta har tagits upp både ipropositionen och i några motioner. Runt om iSverige förekommer olika slag avskolenhetsstyrelser, skolkonferenser och andra merformaliserade samverkansformer mellan hem ochskola, där föräldrar och elever har ett stortinflytande. Skol- och kommunallag lägger vissahinder i vägen för att ge ett fullt ansvar till sådanaorgan. Utskottet begär därför hos regeringen att enkartläggning av de här samverkansformerna skallske, att de juridiska begränsningarna skallklarläggas och att regeringen därpå skallåterkomma med ett förslag till om hurman skall kunna utveckla de härinflytandeformerna.Utskottsmajoriteten har valt att inte förorda egnakursplaner för barn- och ungdomskunskaprespektive svenska som andraspråk. Detta har intepå något sätt att göra med att ämnena skulle varaoviktiga, snarare tvärtom, även om det kan låtaparadoxalt. Jag skall kort ge skälen till vårtställningstagande, först vad gäller barn- ochungdomskunskap.Det hittillsvarande ämnet barnkunskap har haft ettrelativt litet timomfång. Bristen på behöriga lärarehar varit bekymmersam på många ställen. Mångaskolor har därför inte kunnat ge en braundervisning i de mycket viktiga frågor som tas uppi nuvarande kursplan. Lärarbristen kommer attförbli stor . Behörigabarnkunskapslärare lämnar nu också grundskolanför att undervisa i barn- och fritidsprogrammet.Sammantaget anser utskottsmajoriteten att deoerhört viktiga frågorna om barns behov,relationer, droger, sex och samlevnad m.m. kan fåen bättre belysning om de arbetas in i andrakursplaner och behandlas i temaundervisning.Samtidigt är det viktigt att poängtera att debehöriga lärare som ändå finns tas till vara ochanvänds för viktiga avsnitt inom dessaämnesområden och för planering av teman.Svenska som andraspråk är ett mycket specielltämne. Målet med undervisningen är att lära sigsvenska, att tala, kunna använda språket sominstrument eller verktyg och att få en svenskkulturkompetens. Den konstruktion påkursplanerna som jag förut beskrivit är svår attapplicera på detta ämne. Få ämnen är såindividualiserade, och det är omöjligt att ange vilkamål som eleven skall nå upp till vare sig i årskurs5 eller i årskurs 9, eftersom förutsättningarna är såskiftande, t.ex. vid vilken ålder man startar sinsvenskutbildning som invandrarbarn.Företrädare för ämnet har hävdat att det måstefinnas en av beslutad, reguljär kursplanför att ämnets status skall bevaras och utbildningoch undervisning tryggas. Majoriteten anser att detgår att skydda det alltmer viktiga ämnet på annatsätt. Jag vill i sammanhanget passa på att slå fast attdet finns en total uppslutning kring det mycketviktiga ämnet svenska som andraspråk. Vad vidiskuterar är egentligen ett tekniskt problem,nämligen formerna för hur vi skall hanterakursplanefrågan. Beskrivningen av svenska somandraspråk, dess syfte och karaktär, kommer attarbetas in i kursplanen för ämnet svenska.Skolverket kommer dessutom att få i uppdrag attutforma ett kommentarmaterial, eller en''skuggkursplan'' om man så vill, i samverkan medlärarutbildningen i ämnet. Elevernas rätt tillundervisning är och alltfort fastlagdi grundskoleförordningen.Det får inte finnas några som helst tvivelsmål omden stora och ökande vikten av bådelärarutbildning och undervisning i svenska somandra språk. I ett alltmer mångkulturellt ochmultietniskt samhälle har lärarna i svenska somandra språk, vid sidan av sin egentliga lärarroll, enmycket viktig uppgift i att vara ett stöd för sina oftarotlösa och hårt drabbade elever och en länk mellanskolan och invandrarbarnens föräldrar.Främst utifrån argument om religionsämnets alltviktigare roll i ett multikulturellt samhälle harsamhällsvetenskapliga ämnesgruppen tillförts 40timmar från den naturvetenskapliga gruppen. Dentid som tillförs skall kanske främst ses somytterligare tid för diskussioner och reflexioner överviktiga frågor om etik, moral och demokrati, vilkaär viktiga inslag i samhällskunskap,religionskunskap och historia. Jag vill ocksåpoängtera att Na-gruppen trots minskningen ändåfår en kraftig timförstärkning.Slutligen en kort kommentar om ämnet teknik, somåterfinns i Na-gruppen. Jag ser teknik som ett egetkunskapsområde. Det är både ettnaturvetenskapligt och samhällsvetenskapligtämne. Det är viktigt att teknik introduceras tidigtunder och ges erforderligatimresurser, inte minst för att överbrygga detfrämlingsskap som många flickor känner införämnet teknik. Ett ämne med så kort tradition somteknik har färre försvarare i skolan än andraämnen, och därför vill jag fästa uppmärksamhetenpå behovet av att det nya teknikämnet får ett starktstöd både i lärarutbildning och fortbildning.Jag vill också peka på det mycket kraftfulla sätt påvilket problemet med mobbning i skolan tas upp ibåde propositionen och betänkandet. genom lagstiftning att alla som verkar iskolan måste ge akt på mobbningstendenser ochaktivt motverka dem.Herr talman! Det är många talare anmälda tilldebatten, och jag utgår ifrån att många av deviktiga frågor som jag inte hunnit ta upp i mittanförande kommer att aktualiseras av minameddebattanter. Jag får då möjlighet att i replikerge utskottmajoritetens syn på dessa frågor.Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställani sin helhet och yrkar avslag på samtligareservationer och meningsyttringen.Anf. 63 () replik:Herr talman! Det var en bra genomgång somChrister gjorde. Han har varit något aven läroplanskoordinator under hösten.Jag vill ställa några frågor till tog upp frågan om skolans värdegrund. Är detsant att ni tvingades föra in begreppen etikoch värsterländsk humanism för att inte råka ut fören regeringskris på grund av läroplansbeslutet? Detsades så i ett nyhetsinslag i TV i går kväll.Christer säger att orsaken till att mångalärare inte har läst Lgr 80 beror på dess omfång.Med en sådan utgångspunkt vet vi inte vilkenpolitik som skall föras och vilken satsning ChristerLindblom är beredd att göra framöver när det gällerfortbildning. Det kan hända att lärarna t.o.m. fårläsa tjockare böcker om de skall fortbildas påhögskola.Orsaken till att majoriteten inte kunde gåVänsterpartiet och Socialdemokraterna till mötesnär det gäller att göra barn- ochungdomskunskapen till ett särskilt ämne sägerChrister vara bristen på behöriga lärare.Använder ni samma resonemang när det gällerreligionsvetenskap borde ni ju skära ner på detämnet i stället för att öka på. Resonemanget hållerinte.Vi kan inte backa om vi anser att ett ämne ärviktigt, och barn- och ungdomskunskapen är viktig.Den kan sägas vara grundskolansfilosofiämne. Om det inte finns lärare bör det i detläget ankomma på att se till att detutbildas fler lärare. Endera anser vi att ämnet ärviktigt, och då skall det finnas och ges rimligaförutsättningar, eller också säger vi att det intebehövs. Det finns andra lärare som kan betraktassom ''behöriga'' och som finns ute på skolorna.De skulle kunna klara av den här undervisningeninom ramen för andra ämnen.Christer kommenterar heller inte ämnetidrott och hälsa. Det tycker jag är synd motbakgrund av vad som t.ex. läkarstämman uttalade.Man gick ganska långt när man beskrev vikten avgod undervisning och rimliga möjligheter till ämnetidrott och hälsa i skolan. Jag har fått ett brevfrån där man beklagar attmajoriteten inte kunde gå ochSocialdemokraterna till mötes.Christer säger att han inte vill ha en egenkursplan för svenska 2, eftersom det skulle vara etttekniskt problem. Vi är överens om att ämnet ärviktigt och att eleverna behöver känna en egenidentitet, osv. borde veta att ikänslan av egen identitet och säkerhet ligger ocksåen rimlig språkutveckling. Det gäller också svenska2-ämnet, och det tyckte jag att inne på här. Jag förstår därför inte att det skullefinnas tekniska problem att ge ämnet en egenkursplan.Jag ber att få återkomma när det gäller matematik,naturorientering och religion.Anf. 64 ()replik:Herr talman! Det var många frågor som BjörnSamuelson berörde. Jag hoppas att jag har hunnitanteckna alla.Vad gäller skrivningarna i detta betänkande om envärdegrund i form av etik och västerländskhumanism återfinns de formuleringarna ipropositionen, och det var inte någontvångssituation för att få in dem där. Jag villdessutom påpeka, som jag tidigare sade i mittanförande, att det fanns en bred samsyn kring dessafrågor och de tillägg och de tillkännagivanden somnu görs.Vad gäller läroplanens tjocklek menade jagnaturligtvis inte att det enda skälet till att göra enliten läroplan var att den skulle läsas. Men om densamlade värdegrunden och de samladeövergripande synpunkterna finns i läroplanen ochde kompletterande dokumenten runtomkring iform av kursplaner och annat, menar jag attmöjligheten är större att läroplanen blir läst av allaoch blir en bestseller. Även om lärare är enyrkesgrupp som läser mycket och som betar avmycket text kan jag förstå att vissa delar av sådanadokument kan vara något tröttande.Björn jämför ämnet barn- ochungdomskunskap med religionsämnet. Jag tyckeratt det är en något haltande jämförelse så till vidaatt barn- och ungdomskunskapen med de förslagsom har lagts fram från V och S skulle fortsatt varaett ganska litet ämne. Religionsämnet är ett ganskaomfattande ämne i det samhällsvetenskapligablocket. Det är nyckeln till en stor del av dekunskaper man behöver ha i ett multikulturellt ochmultietniskt samhälle. Barn- ochungdomskunskapen har inslag som finns i andraämnen. De finns i samhällskunskap och biologi,och det finns möjlighet att lägga in dem i andraämnen.Jag kan inte riktigt tolka vad jag har skrivit påpapperet. Det är möjligt att kankomma tillbaka om jag har glömt något.Det finns timanslag för idrott och hälsa. Det finnsockså en kursplan, och kursplanen skall i störreutsträckning styra. Dessutom finns möjlighet attskolan aktivt ser till att eleverna rör sig under rasteroch även använder till den mycket viktigarörelsen.Jag får återkomma till det ytterligare som BjörnSamuelson har frågat om.Anf. 65 () replik:Herr talman! Vad jag ville veta var om kds hotadeatt lämna regeringen om det inte fick inskrivet detsom står om etik och västerländskhumanism, som hade förhandlats bort ikompromissen. Jag får kanske återkomma medfrågan till kds, eller så får jag inte något svar allsunder den här debatten.Orsaken till min jämförelse mellan barn- ochungdomskunskap och religionsämnet var det skälsom angav. Ni kunde inte tänkaer att barn- och ungdomskunskap skulle få vara etteget ämne, eftersom det var så svårt att få behörigalärare. Vi har precis samma problem när det gällerreligionskunskapen. Men vi anser det vara ettviktigt ämne, och där backar vi inte, utan ser till attvi får behöriga lärare. Jag anser att ochutbildningsutskottet skall behandla varje ämneinom skolan som anses vara viktigt på samma sätt.Det är bra att vi nu får reda på att omfördelningentill religionsämnets fördel handlar om enförstärkning av det ämnet. Det gör mig ännu merbrydd när det gäller utgångspunkterna för det härtimpåslaget. Jag trodde att det eventuellt skullekunna ha fördelats på ett bättre sätt på desamhällsorienterande ämnena.Jag blir än mer brydd och konfunderad när vi somsärskild punkt på en agenda i utskottet tar uppfrågorna om matematikens och denaturorienterande ämnenas ställning. Det gällermatematikkunskaperna och att vi får så fåsökande -- speciellt flickor -- till denaturorienterande och tekniska utbildningarna pågymnasiet. Vi borde kanske i stället förstärka deämnena. Om man anser att religionskunskapen ärviktig kunde man i stället ha tagit timmar frånelevens val och lagt där. Jag och Vänsterpartiettycker inte att det stämmer riktigt i diskussionen ombalansen och framtiden när det gäller desamhällsorienterande och naturorienterandeämnena.Anf. 66 ()replik:Herr talman! Jag har inte tillgång till någon aktuellstatistik när det gäller i vilken utsträckningreligionsämnet har behöriga lärare och i vilkenutsträckning barnkunskapsämnet har det. Jag harändå den känslan att det finns fler behöriga lärareinom ämnet religion än vad det finns inom ämnetbarnkunskap. Det har varit en relativt litenutbildningsvolym i framför allt och Umeåoch även i Uppsala.När det gäller överföringen av timmarna från dennaturvetenskapliga gruppen till densamhällsvetenskapliga sade jag i mitt anförande attdet främst sker utifrån argument omreligionsämnets allt viktigare roll i ettmultikulturellt samhälle. Jag sade också att dessatimmar framför allt skall användas för diskussioneroch reflexioner över viktiga frågor som är viktigainslag i både samhällskunskap, religionskunskapoch historia.NO-ämnena är förstärkta även med den härrelativa försvagningen om man jämför medtidigare. Jag menar att vi kommer att få en mycketstörre tyngd i dessa ämnen med den härtimfördelningen. Teknikämnet lyfts också in somdet nya ämne det är.Samtidigt måste vi poängtera att vi i den härtimplanen har möjligheter till förstärkningar delsutifrån elevens fria val, dels utifrån skolans sätt attfördela dessa timmar. Vi har angett att det finns enmöjlighet att reducera timantalet i många av de härämnena och ämnesgrupperna föratt förstärka andra. Den möjligheten finnsnaturligtvis för alla dessa ämnen. Den skallnaturligtvis också räknas in i detta.Detta är en ny typ av timplan såtillvida att det är enminimitimplan. Det är en rekommenderad timplanrättare sagt. Minimitimplanen gäller när man harreducerat timantalet i en del ämnen ochlagt de timmarna någon annanstans. Det statiskaresonemang som man tidigare hade om timplanerkan man inte föra när det gäller den här timplanen.Det är också en sak som har förekommit väldigtmycket i debatten och som har gjort den litet svåratt föra.Anf. 67 ()replik:Herr talman! Eftersom detta är den sistadebattrundan med inledningsanföranden frånutskottsföreträdarna vill jag först rikta ett tack tillutskottskansliets personal för det beundransvärdaarbete som de har utfört . Dethar inte alltid varit lätt att fånga upp vad viledamöter har sagt vid utskottsbordet eller vid demånga samtal som även harvittnat om har ägt rum utanför utskottsbordet. Dethar de gjort på ett mycket bra sätt, och vi tackar såmycket för det.Till skulle jag vilja säga att detvar ett mycket intressant anförande därfolkpartisterna återinträder i någon slagssamarbetsingenjörsroll. Det har vi bevittnat underde månader vi har arbetat. Tyvärr klarade de inteav detta hela vägen. Det är klart att det blir så närytterlighetspartier skall få bestämma. Vi hadekunnat få den breda traditionella skolpolitiskaenigheten den här gången också, men det går intenär kds dikterar villkor när det gäller etikoch när det finns moderater som inte vill göra uppi betygsfrågan, trots att man inleder samtal.Jag kanske blir litet tjatig här, men jag vill baraerinra om att frågan om etik inte är ny pånågot sätt. Den har ju varit med vid tidigareläroplansbeslut. Då har den samfällt avvisats avriksdagen, av liberaler som vid den tidpunktentilläts vara liberaler. Liberalismen är ju, som TageErlander brukade säga, en bräcklig planta. Den tålinte vilket umgänge som helst. Det ser vi enkonsekvens av i dag.Jag har ingen anledning att söka sak medFolkpartiet. Jag vet att ni kan bättre än detta.Koalitionsregerandet har ett ganska högt pris. Jagär övertygad om att det kommer att finnas enbesvikelse i stora kretsar över eraställningstaganden. Men det är väl det pris man fårbetala när man sitter i en koalitionsregering. Jagtycker helt enkelt att det är synd att ni har hamnati dåligt sällskap.Anf. 68 ()replik:Herr talman! Låt mig sälla mig till det tack tillkansliets personal som haruttalat här. Vi har haft, och har alltid, ett fantastisktstöd från vårt kansli. Vid dessa två stora frågor hardet varit ett alldeles utomordentligt bra samarbete.Jag vill gärna instämma här.Låt mig säga till , apropå dettamed etik, att jag tror att den här debattenär tämligen obegriplig utanför utskottsgruppensled. Jag har fått reaktioner som tyder på det. Detlåter som om motsättningarna var så kolossaltstora. Som jag sade tidigare i mitt anförandesträcker Socialdemokraterna själva fram en hand isitt yrkande 2. De säger att de kan acceptera att dehär begreppen står där om de förses med de tydligaanvisningar som vi också har skrivit in itillkännagivandet, nämligen att skolans syn pålivsåskådningsfrågor och konfessionaliteten inteskall förändras. Den skall vara som förut. Med detskulle Socialdemokraterna låta sig nöja. Så var detockså innan.Att den mening som sedan kom till i betänkandet,och som egentligen inte för ärendet vare sig framåteller bakåt utan bara står där, skulle förorsaka attdetta sprack tror jag är mycket svårt att förklara fören utomstående. Jag vill ändå fastslå att ävensocialdemokraterna var tillräckligt liberala för attkunna acceptera dessa begrepp med dettillkännagivande som vi faktiskt har gjort.Anf. 69 (m):Herr talman! Utbildningsfrågorna har avgörandebetydelse för möjligheter att utvecklas. värld där kunskaperna ökar och omsätts i en alltsnabbare takt och där kontakter och samarbeteöver nations- och kulturgränser är en nödvändighethar vi anledning att lägga stor vikt vid skolanskvalitet och resultat. Alla barn och ungdomarmåste få en god grundläggande utbildning.Det är enkelt att formulera detta krav. Men attförverkliga det kräver både ödmjukhet ocheftertanke. Barn och ungdomar är individer medolika förutsättningar, intressen och behov. De har,vågar jag påstå, var och en av dem ett naturligtintresse av att lära. Nyfikenheten ochupptäckarglädjen finns där. Skolan måste utgå fråndetta och stimulera elevernas sökande efterkunskap. Det kräver en skola som ger utrymme föroch som uppmuntrar mångfald och flexibilitet.Skolan skall också förmedla etablerade kunskaperoch erfarenheter i en rad ämnen.Kunskapsutvecklingen är sådan att prioriteringaroch avgränsningar är nödvändiga. Skolan kan inteklara allt det som vore önskvärt. Vi måstebestämma oss för vad skolan klarar bättre än andraoch vad den aldrig får misslyckas med.I arbetet med läroplanen, från de ursprungligakommittéernas första möten via en bred ochomfattande remissomgång till den behandling avregeringens proposition som skett iutbildningsutskottet, har detta varit utmaningen.Mängden önskemål, synpunkter och kritik visar detstora engagemang som finns för skolans arbete. Dethar också givit regeringen värdefullt underlag iberedningsarbetet.De förändringar som skolväsendet står inför tillföljd av det beslut som fattar äromfattande. Det handlar nu inte om att ytterligarereglera detaljer om hur skolarbetet skallorganiseras, utan om att skapa ökat utrymme förelevers, skolors, lärares och föräldrarsbedömningar.Vårt förslag bygger på tilltro och övertygelse om attutvecklingskraften i vår skola finns hos de mångaenskilda som verkar där -- i elevernas vilja att läraoch förmåga att ta ansvar, i lärarnas professionellakunnande, i skolledares förmåga att i samråd medsina medarbetare och familjerna ge varje barn denbästa utbildningen.Med all respekt för den kompetens som finnssamlad här i , i Utbildningsdepartementetoch hos myndigheterna vill jag säga att ett verkligtkvalitetslyft av svensk skola inför 2000-talet ståroch faller med vad som uträttas i skolor ochklassrum. Det är därför de nya läroplanerna är såbetydelsefulla. De anger målen och klargöransvarsfördelningen mellan stat, kommuner,skolor och enskilda.Jag vågar påstå att regeringens förslag i huvudsakvunnit stor uppslutning. Det är viktigt. Skolan är engemensam angelägehet, och stor enighet måstevara en målsättning. Jag har också uppfattat att deflesta stöder ambitionen att med de nyaläroplanerna gå vidare med den decentralisering avansvaret för skolan som redan påbörjats.Några förändringar är särskilt viktiga att framhålla.För det första: skall ge de viktiga, merbestående kunskaperna. Att lära eleverna att läsa,skriva och räkna tillhör alltjämt skolans viktigasteuppgifter. Men i begreppet ''beständiga kunskaper''ligger också kärnan i övriga ämnen. Historia,naturkunskap, teknik och slöjd ger liksom övrigaämnen grunder som var och en behöver.Viktigt är att språken får mer tid i skolan. Ettinternationellt samhälle ställer stora krav på godakunskaper i språk. Här har svensk skola godatraditioner som vi nu bygger vidare på.För det andra: Skolan skall vara en god miljö förlärande. Eleverna skall stimuleras till fortsattförkovran och bildning. Det förutsätter att elevernages tillfällen att utveckla olika anlag --intellektuella, praktiska, fysiska och konstnärliga.Eleverna måste ges en aktiv roll i skolarbetet.Ett viktigt inslag är att eleverna också i grundskolanskall ges rejält utrymme för egna val. Igymnasiskolan finns denna möjlighet redan, och nuökar möjligheterna.För det tredje: Samarbetet mellan hem och skolaskall utvecklas. Skolan är inte den enda plats därbarn skaffar sig kunskaper och erfarenheter. Likamycket -- ibland kanske mer -- sker utanför skolan.Att skolans personal och föräldrarna kontinuerligtinformerar varandra och utbyter erfarenheter ombarnens utveckling är därför viktigt. Rektor gesansvar för detta. Jag är positiv till utskottets tydligasignal om behovet av ett utvecklingsarbete på dettaområde.För det fjärde: I konkreta kursplaner klarläggs nuvad undervisningen strävar efter att uppnå och vadden definitivt skall klara.För det femte: Mål- och kunskapsrelaterade betyginförs. Från vårterminen i årskurs 7 skall nationelltreglerade betyg ges. Utskottet har också tydliggjortatt föräldrarna skall kunna begära skriftliginformation där detta inte förutsätts. Igymnasieskolan och i den kommunalavuxenutbildningen skall betyg ges efter avslutadkurs.De nya läroplanerna innebär en naturligfortsättning på de förändringar vad gäller ansvaretför skolan som redan pågår.