prot · GG09114 · 1993-05-24 00:00:00 — Men de små, mycketsmå ...Vid mötet berättade Ni, om att nu skulle dessa småföretag minsann få 350 miljoner i högriskpengar.Det var visst tillsammans med MIAB ochFöretagskapital som detta skulle arrangeras. Jag ärmycket intresserad av att få kontakt med den ellerdem som skall ansvara för denna satsning.Tills jag blivit övertygad om matsatsen, kvarstårmin kritik mot med dotterbolag. Enkompetent toppledning med enorma pengar till sittförfogande, verkar ha mycket svårt att gesmåföretagandet den kapitalinjektion detbehöver. ''är staten också bankägare, även om det inteprecis är Per fel. Det har skett genomatt alltihop har packat ihop. Men det finns dockstatligt ägda banker. Om nu dessa riskkapitalbolagskall ta risker undrar man hur det egentligen är medkreditgivningen i dessa banker. Jag tror att ni kangöra en insats även där.Till kan jag ge det lugnandebeskedet att vi i Ny demokrati inte tänker deltamed er och socialisera . Däremot kommervi att trycka på, oavsett vilka ägare det än är, menframför allt om det är staten, eftersom vi sompolitiker har ett inflytande där. Det ägaransvar somman har måste man ta. Vi måste ligga i och blåsa påde andra.Näringsministern har fullständigt rätt i att det allraviktigaste givetvis är det klimat under vilketföretagen har att arbeta och de allmännaförutsättningarna. De 6,5 miljarderna skulle intelösa allt, eftersom det behövs 100 miljarder. Men dekan vara som det vatten man häller i en pump föratt få den att över huvud taget fungera så att detkommer upp vatten. Det är ingen som kan arbetamed gamla pumpar . Men så fungerade de engång i tiden.För att få i gång verksamheten måste man visa attdet går. Jag tror att det är samma sak med de 100miljoner som vi har föreslagit att man skall användatill exploatering av innovationer. Går det i gång,och visar man att det kommer i gång -- framgångföder framgång -- får vi det som vi brukar kalla dragunder galoscherna. Är det någonting vi behöver iarbetslöshetens är det precis detta. 9 ():Fru talman! Som jag sade i mittinledningsanförande, finns det hos Ny demokratioch regeringspartierna ett gemensamt ansvar förden uppkomna situationen -- detta skapadesgemensamt. Jag hävdar att de här bolagen fungerarprecis som det var avsett. Det är litet djärvt av IanWachtmeister att, utan att visa några belägg för det,påstå att de inte följer sina bolagsordningar.Ian säger att han inte vill socialiseraSverige. Nej, det är möjligt, men Ny demokrati harväckt en motion om ökat statligt ägande iriskkapitalbolagen. Det är väl ett steg mot attåtersocialisera dem. Eller var motionen ettolycksfall i arbetet? Det är bra med ett aktivtägande -- det talade vi om redan under den förraregeringsperioden.Jag skulle vilja fråga Per : Hur längetänker staten som ägare ha kvar den typ avtredjedelssocialism som man nu har iriskkapitalbolagen? Är det Per modellför blandekonomi? Eller skall vi släppa dennaviktiga del för det svenska näringslivets överlevnadtill privata spekulanter och mindre nogräknadeföretagare?Jag vill avsluta med att lyfta fram en sida som hardiskuterats alldeles för litet när det gällerframtidssatsningarna och försöken att räta upp densvenska ekonomin, och det är investeringar imodern miljövänlig teknik. Staten tar in ganskaavsevärda belopp i miljöskatter, och väldigt litet avdetta går tillbaka till produktionen, till industrin, iform av stimulans till framsynta miljöanpassadeinvesteringar. Per vet mycket väl attden typen av investeringar för omstrukturering avindustrin försiggår och stimuleras mycket intensivtrunt om i världen. Det är mer eller mindre enöverlevnadsfråga för svensk industri att hänga medi den utvecklingen.Jag skulle gärna se att regeringen tog ett initiativ föratt föra in frågan om framsynta miljöinvesteringar idebatten. Man kan gärna stimulera dem genomgenerösa avskrivningsregler eller på annat sätt,men se till att den typen av investeringar kommerin i diskussionen, så att det inte bara talas ommomssatser hit och dit.Anf. 10 Näringsminister ():Fru talman! För att börja med det sista, noterar jagbara att en av de forskningsstiftelser som bildasgäller just miljöområdet. Den kommer att ha enbesättning med företrädare även för näringslivet,och man skall försöka kommersialisera resultatenav miljöforskningen för att kunna ta fram nyaprodukter och även profilera delar av svensktnäringsliv på det området.Rolf L säger att man överlåter marknaden åt''spekulanter och mindre nogräknade företagare''om man inte har statliga riskkapitalbolag. Jagtycker inte att den benämningen gäller för svensktnäringsliv. Det är seriösa företagare, seriösapersoner, som vill investera. Men det är bara attnotera att det inte blir mycket till resultat när detinte kommer fram investeringar och detta samtidigtkan sättas i samband med världens högstaskattetryck, i synnerhet på mindre, medelstora ochnya företag. Det är därför vi vill göra de omfattandeskatteförändringarna och vill försöka få upplönsamheten i näringslivet, dvs. för att få det attexpandera och för att det skall bli lönsammare attsatsa på riskinvesteringar i näringslivet än påstatsobligationer. Det är det enda sättet attverkligen få en fungerande riskkapitalmarknad somär värd namnet.Jag går tillbaka till och . Ja, vi kommeratt följa verksamheten där noggrant. Vår avsikt ärsjälvfallet att kunna sälja av statens ägande i Atleoch , men vi vill först tillse att vi har fått ettstrukturerat ägande i bolagen och dessutom tillseatt de fungerar och följer de intentioner och denbolagsordning som har satts upp.Till skillnad från en del andra, som är ännuotåligare än vad jag är -- jag är tyvärr ganskaotålig -- vill jag vänta med utvärderingen av hurman har lyckats med de olika satsningarna tillsarbetet har bedrivits eller mer.Dessförinnan skall vi självfallet aktivt medverka iarbetet för att försöka hjälpa till så att de kommerfram på ett positivt sätt.När det gäller bankerna och partnerskapen, kan jagförst bara notera att och kanske inteavser att gå in i 1 000 eller 2 000 småföretag, utanjust gå in indirekt, via partner eller andrariskkapitalbolag. Det är där man måste utvärderaoch göra olika typer av partnerskap för att nå fram.När det gäller bankerna och kreditgivningen, trorjag att bankerna måste sköta den -- annars kommervi till syvende och sist att tvingas ta ansvar förnästan varje enskilt kreditbeslut. Däremot måste viskapa förutsättningar för dem som gör att de harmöjlighet att fungera bra.Till sist, fru talman, talade ominnovationspengar för 100 miljoner. Jag vill barasäga att vi uppmärksammar uppfinnarna, men vihar alltså dessa teknikbrostiftelser -- som just är avden typen, där det gäller litet merforskningsorienterade medel -- som vi redanföreslår att det skall satsas 1 miljard på.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1992/93:150 omkränkningar av de mänskliga rättigheterna iKosovoAnf. 11 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen, mot bakgrund av bl.a. kränkningarnaav de mänskliga rättigheterna i Kosovo, avser verkaför att säkerhetsrådet antar en resolution omresterande delar av f.d. efter förebildav säkerhetsrådets resolution 688.Säkerhetsrådets resolution 688, som BerithEriksson åberopar som förebild, antogs den 5 april1991 och rörde den irakiska regeringens förtryck avcivilbefolkningen i vissa delar av Irak.Resolutionen kan sägas innebära -- såsominterpellanten påpekar -- en framflyttning avförsvaret för de mänskliga rättigheterna genom attkonsekvenserna av detta förtryck i det irakiskasammanhanget betecknades som ett hot motinternationell fred och säkerhet och vägen därmedöppnades för internationellt ingripande.Situationen i Kosovo är spänd. Den serbiskapolisen och administrationen utövar ett förtryckmot den albanska befolkningen. måstekonstateras att läget i Kosovo inte är entydigt. Detserbiska förtrycket varierar i styrka från dag till dagoch mellan olika områden och är mernyckfullt än systematiskt. Bekräftade uppgiftertalar om godtyckliga husrannsakningar,trakasserier, massavskedanden etc. Jämsidesdärmed kan exempelvis noteras att detkosovoalbanska partiet ''ofKosova'' (LDK) kan verka tämligen fritt och att ettjämförelsevis stort mått av pressfrihet råder. Detvälorganiserade informella kosovoalbanskasamhället har visat sig ha en betydandemotståndskraft mot serbernas försök att domineradet.Den instabila politiska situationen, som lätt kanurarta och faran att konflikten i sprider sig till Kosovo, har gjort attden verkat för enlångtidsnärvaro av ESK i bl.a. Kosovo. Uppgiftenför denna närvaro är att främja en dialog mellan deberörda befolkningsgrupperna och myndigheterna,samt att följa den politiska utvecklingen ochmedverka till lösningen av lokala problem. Positivaeffekter har kunnat noteras i större orter som Pecoch Prizren, där t.ex. övergrepp från serbisk polishar minskat i omfattning.Det är också regeringens strävan att trots denrådande situationen söka främja en dialog mellanserber och kosovoalbaner. Detta är oundgängligtför att stabilisera den sköra situation som råder.Detta borde också ligga i serbernas intresse, vilkainte skulle vinna på en uppblossande väpnadkonflikt och en därmed följandeinternationalisering av Kosovofrågan.Om kosovoalbanerna omprövade sitt bojkottbeslutoch i stället valde att delta i de kommande regionalavalen, skulle det kunna resultera i en tydligmanifestering av kosovoalbanernas och LDK:s heltdominerande ställning i Kosovo. Därmed skulle detockså stå klart för serberna i Kosovo att denalbanska befolkningsgruppen inte kan negligeras.Serberna å sin sida måste erbjudakosovoalbanerna, som oavsett alla historiskaserbiska argument är i absolut majoritet ,något annat än förtryck och återupprätta Kosovosautonoma status. Denna autonomi bör åtminstonevara på samma nivå som enligt 1974 årsjugoslaviska författning. Dessutom bör ett effektivtminoritetsskydd tillskapas som garanterar trygghetför den albanska befolkningsgruppen i hela denrestjugoslaviska statsbildningen och som möjliggörsamlevnad mellan de båda befolkningsgrupperna.Fru talman! Antagandet av resolution 688 föregickssom bekant av ett extremt agerande från denirakiska krigsmakten mot befolkningen i bl.a.kurdiska områden i norra , vilket resulterade imassiva flyktingströmmar till gränsområdena motTurkiet. Dessa flyktingströmmar nådde under korttid en omfattning av över 1 miljon människor.Det är inte sannolikt att säkerhetsrådet skullefatta ett beslut om skydd av befolkningen i det i resolution 688 om . Men man fårinte bortse från risken att läget kan förvärras. Detåligger primärt den serbiska ledningen att se till atten sådan situation inte uppstår. Ett meröverhängande hot ligger i risken att striderna iBosnien-Hercegovina, som redan avsäkerhetsrådet betecknats som ett hot motinternationell fred och säkerhet, sprider sig tillKosovo. Skulle ett läge uppstå där den allmännasituationen och risken för uppblossandestridigheter i Kosovo förvärras, är regeringenberedd att ställa sig bakom krav på agerande frånsäkerhetsrådets sida. kan också tänka sigatt stödja en ökad internationell närvaro i Kosovo isyfte att förbättra situationen och förhindrakonfliktspridning.Anf. 12 ():Fru talman! Först vill jag tacka utrikesministern försvaret.Jag vill börja med att ta upp den sista meningen, omatt kan tänka sig att stödja en ökadinternationell närvaro i Kosova. Läget harförändrats något sedan svaret skrevs, eftersom deti helgen i har bestämts att man skallöka insatserna där.Jag förstår inte att utrikesministern kan säga attläget i Kosova inte är entydigt och att förtrycketinte är systematiskt. Ända sedan studentrevolten1981, som krävde ca 2 000 unga studenters liv ochinnebar långa fängelsestraff för många andra, kanman utan svårighet visa på lagar och åtgärder somundan för undan har införts och vidtagits ochdärmed konstatera att förtrycket är justsystematiserat.Vem kan påstå att LDK kan verka tämligenfritt? Partiledningen och dess ledamöter kallasexempelvis regelbundet till informationsmöten hospolisen och kvarhålls under kortare eller längre tid.Familjemedlemmar förföljs och trakasseras avcivilklädda poliser, och telefonhot hör till vardagen.När vi besökte området och träffaderepresentanter för LDK, tordes de inte ens ha ettpapper på sig som handlade om partiet eller om vadsom händer för att inte riskera att bli fängslade. NärLDK-medlemmen tillika rektorn för Pristinasuniversitet i ett brev till den nuvarande serbiskerektorn bad att få tillgång till ,blev han fängslad med motiveringen att han hadeupprört allmänheten.Det står också i svaret att det råder ett stort måttav pressfrihet. Polisen ockuperade redanden och behärskar både TV och radio.Det finns endast en albansk tidning kvar, som underlång tid har haft stora svårigheter att komma utannat än mycket oregelbundet -- upplagorna harmestadels beslagtagits.Det som gör mig mest bestört är utrikesministernsuttalande, att om kosovaalbanerna omprövar sittbeslut att inte delta i de kommande regionala valenskulle de genom valen kunna manifestera sindominerande ställning. Vem påstår och kanbekräfta att det skall hållas regionala val?Anledningen till att serberna har bojkottat de valsom har hållits i Kosova och maj1992, och i stället anordnat ett serbiskt val, är ju attalbanerna i Kosova utgör av befolkningen,medan de i hela utgör enbart . Vitsenär ju just att manipulera, så att de blir en minoriteti stället för en majoritet.Det är ett faktum att parlamentet är upplöst och attparlamentsledamöterna är tvingade i exil. Det finnsför närvarande 114 stycken i exil i ett avgrannländerna. Om de skulle åka in i landet ochhålla ett möte skulle det rendera fängelse,eftersom de är efterlysta.Kosova och dess folk, albanerna, har all anledningatt vara besvikna på västvärlden som inte stöderderas folkvalda parlament och deras icke-våldsstrategi. Serberna motiverar sitt agerande närdet gäller Kosova med att det finns historiskaorsaker. Men när det gäller kan man jukonstatera att serberna säger att de historiskaperspektiven inte spelar någon roll. Utan detfaktum att serberna är flera gör att det områdetmåste vara serbiskt.Jag vill fråga utrikesministern om hon inte serskillnaden mellan att Kosova tidigare var en del avJugoslavien -- många republiker balanserade dåvarandra -- och att Kosova nu är lämnat ensamtmed serberna. Jag vill också fråga omutrikesministern inte ser risken att det förtryck somgör att folk flyr kan rubba den ömtåliga etniskabalansen i grannländerna, exempelvis iMakedonien.Anf. 13 ():Fru talman! Det finns delar i dethär svaret som är en riktig analys av läget i Kosovaoch av det förtryck, som många har velat kalla förett apartheidsystem, som riktar sig mot en etniskgrupp. Men det finns också delar i svaret som jagreagerar emot.Det finns tyvärr många exempel på attparlamentsledamöter har både fängslats ochtorterats -- kanske inte under långa perioder, menunder . Det sker ständigt sådana härtjuvnyp mot parlamentariker i Kosova, men ävenmot andra kategorier.Jag var själv nere i Kosova strax efter valet i maj1992. Då vågade man inte ens placera mig på etthotell, därför att man var rädd för att den serbiskapolisen skulle rusa in och fängsla både mig ochandra som var med i den delegation som var nere.Veckan innan hade internationella journalisterblivit både spöade och fängslade.Det har hänt en hel del sedan det valet, men mankan knappast säga att situationen har blivit bättre.Ett exempel på det är de många berättelser omflyktingar från Kosova som vi har utvisat ur Sverige.De lämnas av i i , och denmakedonska polisen överlämnar dem till denserbiska polisen. Sedan följer både förhör ochmisshandel. De måste inställa sig hospolisen. De fråntas pass, och de och deras familjerblir ständigt terroriserade.Det är väl inte rätt statsråd att diskuteraflyktingfrågor med, så jag skall avstå från det. Mendetta är bara ett exempel på hur det är. Jag har fåttett antal brev från kosovaalbaner som harsläktingar som har utvisats och som just har råkatut för detta. Det är en systematisk förföljelse avalbaner i Kosova, och det finns många andra ochtydliga exempel på hur apartheidsystemet fungerar.Vad gäller alltifrån sjukvård till utbildning, jobb,möjligheter att försvara sig i domstol, att ge uttidningar och att göra sin röst hörd har albanernamycket stora problem.För sedan hade vi kosovaalbanernaspresident och premiärminister här. Presidentenvågar man så att säga inte göra något allvarligareemot, men premiärministern kan alltså inteåtervända till Kosova, utan han måste stannautanför landet, därför att han lever under ettmycket starkt hot från den serbiska sidan.Jag skulle vilja göra ett tillägg till den fråga somBerith har ställt. har vi en situation därUSA och fyra andra förslagsställare föreslår enökad FN-närvaro i Kosova och . Detmåste ju tyda på att man gör den bedömningen attsituationen har skärpts i området. Detta stämmerju inte riktigt överens med utrikesministerns svar,som antyder att det har blivit bättre. Hurtolkar den den bedömning somhar gjorts från bl.a. sida, och vilkakonsekvenser får det för den svenska regeringenssyn på läget i det här området? Kan en förändradsyn leda till att mer aktivt kan driva ettsådant krav som har ställt om ettslags skyddsresolution för den albanskabefolkningen i ?Anf. 14 Utrikesminister ():Fru talman! Det är egentligen inte någonting i mittsvar som motsäger vare sig ellerKent beskrivning. Vi är alla medvetnaom att det förekommer förtryck och övergrepp ochatt situationen är mycket spänd.Det jag försöker säga i svaret är att jag tror att viskall vara medvetna om att det serbiska förtrycketvarierar i styrka från dag till dag och mellan olikasituationer -- jag var väl medveten om att dettaskulle kunna röna motsägelser. Jag vill gärnaberätta att vi får en kontinuerlig rapportering frånvåra ESK-observatörer som verkar i Kosovo. Detfinns ju ett beslut från Stockholmsmötet om attantalet observatörer betydligt skall ökas. Det ärnågonting som vi arbetar på att få till stånd.Till vill jag gärna säga att vinaturligtvis inte från svensk sida, och jag tror inteheller från ESK:s sida, har någonting emot en FN-närvaro. Det vore bra. Men det gäller att vi ser enöverenskommelse om en sådan FN-närvaro. Detfinns dock ingen anledning annat än att välkomnaockså en FN-närvaro.Nu måste vi jobba på det sätt som vi gör med våraESK-observatörer. De våldsdåd som ägde rumunder helgen, då ett antal serbiska poliser sköts tilldöds och ett antal andra sårades är ju någontingsom väcker stark oro hos oss, därför att vi vet attden här typen av våldsdåd, vem som än utför dem,kan leda till repressalier och en upptrappning. Detfaktum att detta nu har ägt rum gör att våra ESK-observatörer i Kosovo på de tre platser iprovinsen där missionerna är representeradekommer att uppsöka såväl de serbiskamyndigheterna som representanter för denalbanska befolkningsgruppen för att vädja om lugnoch besinning, i syfte att dämpa känslorna så attinte lördagens överfall leder till någonting mycketvärre. Det är på det här sättet som vi kan arbetadirekt. Vi har även en svensk observatör bland dehär observatörerna, och vi står nu i kontakt meddem för att försöka hjälpa till att se till att inte dettasom har hänt skall leda till någonting mycket värre.Berith frågade mig om synen från svensksida. Jag redovisade ju att vi ser att Kosovo böruppnå en autonomi på samma nivå som enligt 1974års jugoslaviska författning. Det internationellasamfundet intar naturligtvis en annan attityd änåtminstone en del av kosovoalbanernasrepresentanter, som ju önskar full självständighet.Detta är naturligtvis fröet till en oerhört laddadsituation mellan serberna och albanerna.Anf. 15 ():Fru talman! Utrikesministerns beskrivning avriskerna -- att striderna skall sprida sig frånBosnien -- är också litet oklar. Det är ju inte de bosniskaserberna som kommer att anfalla albanerna, utandet är ju i så fall serberna i Restjugoslavien. Det harju länge stått klart att de bara väntar på de tillfällendå albanerna skall göra motstånd.Arkan och hans folk är väl förberedda för en sådansituation. Vi i västvärlden har ju hjälpt till genomatt skicka tillbaka massor av otåliga unga män,vilket bidrar till att öka risken för attkosovoalbanerna drar på sig en massaker. Det blirju inte ens som i , utan detblir fråga om en massaker, eftersom albanerna ärobeväpnade.Förtrycket har undan för undan byggts upp. Manbehöver inte gå längre tillbaka än till 1928, dåserberna förde fram tanken på ett nytt Storserbien.Det är vad serberna nu försöker att genomföra.Man kan följa hur serberna har gått till väga genomatt följa hur lagarna har kommit till. Sedan förgiftades 7 300skol- och dagisbarn. I lag 15:90 från den 30 mars1990 fastställdes ett program för serbifiering avKosova. Genom lagarna 31:90 och 33:90 från den25 upplöstes parlamentet somregeringen avsattes. I lag 40:90 från den 26 juni1990 krävdes en lojalitetsförklaring, som varstraffsanktionerad, för att albanerna skulle fåbehålla jobben, vilket har medfört att minst 120 000albaner har avskedats. infördeslag 22:91 om särskilda förhållanden när det gällerhandel med fast egendom.Som tidigare nämndes här finns det dessutom en lagsom gör det möjligt att sätta människor i arrestunder en period av , som sedan kanförlängas med . Detta är nästanden enda lag som används . Man arresterarmänniskor godtyckligt och misshandlar dem för attsprida skräck.Jag vill fråga utrikesministern om hon kan peka pånågot som kan leda till en positiv utveckling.Serbernas strategi är ju helt klar.Anf. 16 ():Fru talman! I början av mitt förra inlägg påpekadejag att mycket av den beskrivning som finns iutrikesministerns svar är korrekt. Sedan har vikanske litet olika ambitionsnivå när det gäller ivilken takt vi vill att det skall genomförasförändringar i detta område.Det är klart att en av de stora konfliktfrågorna äratt och Restjugoslavien inte kan tänka sigatt låta den här landbiten bli en självständig stat.Det är ju albanernas krav, att få bli en egen ochsjälvständig stat, vilket de också har visat ifolkomröstningar och val. När det gäller andraländer, som är erkända av , där folket såtydligt som albanerna har gjort har uttalat att de villbilda en egen stat, har vi följt det folkets vilja. Detär möjligt att man måste ta vägen över enautonomistatus , men detta skallkopplas till folkomröstningar och annat för att desom bor i skall få avgöra sin egen framtid.Utrikesministern nämnde våldsdåden sominträffade nu . Jag är förvånad över att detinte har inträffat sådana tidigare, att den albanskabefolkningen har hållit sig så lugn under så lång tid.Det finns även albanska hetsporrar som tycker attdet hela har gått för långt och att förtrycket harvarat för . I ett sådant här läge är det oerhörtviktigt att man känner att man har ett massivt stödfrån omvärlden för sin sak, eftersom de mermoderata och lugna ledarnas inflytande då kan öka,så att de kan hålla tillbaka dem som vill ta tillvapen.Jag vill återkomma till den fråga som jag ställde. Isvaret står det: ''Skulle ett läge uppstå där denallmänna situationen och risken för uppblossandestridigheter i Kosovo förvärras, är regeringenberedd att ställa sig bakom krav på agerande frånsäkerhetsrådets sida.'' Såvitt jag förstår är det välganska troligt att säkerhetsrådet kommer att agera.Då kan man tolka statsrådets svar så, att det nu ärfråga om en ökad skärpning av den allmännasituationen. Eller är det bara under denförutsättningen som vi stöder det initiativ som USAnu tar? Jag hoppas att det inte är så, utan att vi ärallmänt positiva till en utplacering av en FN-trupp,som kan medverka till att förhindra öppna stridermed vapen.Anf. 17 Utrikesminister ():Fru talman! Här finns alltså en skillnad i synsätt.Det internationella samfundet erkänner inteKosovos självständighet, utan man erkänner dessrätt till autonomi, som jag tidigare redovisade.Detta är naturligtvis en av ödesfrågorna i den härregionen, eftersom det står alltmer klart attkosovoalbanerna är ute efter självständighet. Devill inte ha något samröre med serberna.