prot · GG09122 · 1993-06-04 00:00:00 — Deras kolleger, som komponerar profanmusik, får det ju.Som ett något märkligt argument för avslag påVänsterpartiets motion framhåller lagutskottetvikten av rättslikhet mellan de nordiska länderna.Men, herr talman, när det gäller droit de suite, dvs.vidareförsäljning av konst, som jag skall tala litetmer om sedan, tar man ingen som helst notis ombehovet av rättslikheten. Det är nämligen så, ochnu refererar jag åter till kulturutskottets yttrande,att droit de suite finns såväl i som påIsland. I har man ett system medoffentligrättslig avgift som påminner mycket omdet här systemet. Skulle man ha varit konsekventär rättslikheten verkligen inte ett argument för attavfärda förändringarna i upphovsrättslagen när detgäller framförande av verk vid gudstjänst.Beträffande oinspelade band är problematiken attmöjligheterna till kopiering har ökat kraftigt påsenare år, såväl kvantitativt som kvalitativt. Dettaär i och för sig bra, det ökar åtkomligheten. Men iden mån det inverkar menligt på försäljningen avinspelad musik eller bild, återverkar det också påmusik- eller filmskaparnas möjlighet till ersättning.Som en kompensation kan man i stället lägga enavgift på oinspelade band.Upphovsrättsutredningen föreslog detta. Medlenmenade man skulle tillfalla en organisation somrepresenterar de olika kategorierna avrättighetshavare.Både regeringen och utskottet säger sig i och för sigvara överens om att en sådan avgift är angelägen,men, hör och häpna, man tror inte att det går attåstadkomma en effektiv uppbörd på dessa avgifter!Herr talman, jag delar inte den oron. Jag ärfullkomligt övertygad om att detta går att lösa omviljan finns.Två saker till vill jag ta upp. Den ena är positiv,även om jag inte tycker att man skall överdrivabetydelsen av den.Propositionen föreslår att uthyrning av exemplar avlitterära verk till allmänheten blir föremål förupphovsmännens ensamrätt. Uttryckt med litetandra ord: Skall eventuella avgifter kunna tas ut påbibliotekslån, måste haupphovsrättsinnehavarens, dvs. författarens,tillstånd för detta i framtiden.Jag tillstyrker varmt det här förslaget, men villockså påpeka att detta inte minskar behovet av enbibliotekslag som innehåller direkt förbud motlåne- eller biblioteksavgifter. Även med denföreslagna skärpningen av upphovsrättslagen, somvi alla ställer oss bakom, saknas det faktisktfortfarande garantier för att alla boklån skall varaavgiftsfria även . Jag vill som sagt passapå att varna för att detta inte är tillräckligt, även omen lagändring i och för sig är bra.Slutligen bara några ord om droit de suite, ellervidareförsäljning av konst. Det har tagits upptidigare.När det gäller avgifter vid vidareförsäljning avkonst menar vi i ,, kulturutskottet,motionärer från såväl Socialdemokraterna somCentern och och samtligakonstnärsorganisationer att det finns tungt vägandeskäl att ge konstnärerna och deras efterlevande rätttill en liten andel av det ekonomiska utbyte somhandeln med deras verk ger upphov till. Det finnsinga skäl till att denna reform skulle behövaförsinkas av utvecklingen inom EG. Jag vill alltsåpåstå att detta är ett förslag som är mycket välförankrat. Jag beklagar att utskottet inte har ställtsig bakom förslag.Riksdagen borde alltså enligt min mening redan nukräva att regeringen lägger fram förslag till avgiftpå oinspelade band, att Upphovsrättsutredningensförslag till droit de suite blir genomfört, att avgiftäven på försäljning av konst som inte omfattas avupphovsrättsligt skydd införs och att upphovsmäntill verk som används vid gudstjänster också skallha rätt till ersättning. Jag yrkar bifall till reservation1, mom. 2, samt till meningsyttring 1, Avgift påoinspelade band, och meningsyttring 3,Framförande av verk vid gudstjänst.Anf. 122 ():Herr talman! Immaterialrätten är en mindre känddel av rättssamhället. Den omfattar mångadelfrågor, som upphovsrätt, fotografirätt, patent-,mönster- och varumärkesrätt. Ofta är detta mycketkomplicerad materia för vanliga människor. Jagtänker poängtera att det finns ett gemensamtkännetecken som det finns anledning att i hög gradbetona.De här rättsområdena, särskilt upphovsrätten, somvi har berört, har en internationell utbredning.Därför är det synnerligen viktigt med enharmonisering, att man har lika regler. Det betyderalltså att man försöker reglera detta genomkonventioner, helst av global omfattning. I detperspektivet är naturligtvis EG/EU en mycketviktig mellanstation. Man kan gå från en nationellsärlösning till en harmoniserad lösning i 12 ländersom, vilket ni vet, kan bli 16 länder. Man kan sedangå vidare till en global konvention.Det är viktigt att poängtera den utgångspunkten.Nationella särlösningar är äventyrliga. De är svagaoch de bör undvikas. Det bör särskilt betonas attinternationella lösningar är bättre än nationella föralla, inkl. för kulturarbetarna själva.Herr talman! Jag övergår härmed till dagensbetänkande. Det innefattar tio styckenupphovsrättsliga frågor. Vi har uppnått enighet ihälften. Jag tänker inte uppehålla kammarens tidmed den sidan av saken, utan i stället närmarebehandla de punkter där vi är oeniga.Jag börjar med frågan om avgift på oinspeladeband, mom. 1. Tanken är att man skallavgiftsbelasta den s.k. privatkopieringen. Depengar som man på detta sätt får in skall gå tillupphovsmannen genom ett särskiltuppbördssystem. EG-arbete pågår här. Manfunderar också på att skapa ett effektivt,gemensamt uppbördssystem. Den preliminäradirektivtexten kan komma kanske redan mot åretsslut.Regeringens inställning är ganska naturlig. Man gerett principiellt stöd till tanken, men man villavvakta EG-lösningen. Om denna inte skulle gå attfå, är man ytterst beredd att vidta en nationellåtgärd för lösning. Man räknar med att få till ståndett effektivt uppbördssystem.Den andra punkten gäller droit de suite, mom. 2.Det avser, som någon har varit inne på tidigare, ettersättningssystem för vidareförsäljning av konst.Även på den punkten pågår preliminära studierinom EG. Det råder osäkerhet om vad resultatetkommer att bli. Klarhet kommer man att vinnarelativt snart. Vi tycker att besked här böravvaktas.Än en gång är regeringens och utskottetsuppfattning att om det inte kommer något EG-initiativ, skall frågan aktualiseras ånyo för ennationell lösning. Detta uttalas särskilt ipropositionen.Nästa punkt som jag vill ta upp gällerfotografirätten, mom. 3, frågan om att integrerafotografirätten inom upphovsrätten. Detnuvarande skyddet är uppenbarligen för snävt. Detbör bli mer omfattande. Även här pågår EG-arbete. Det arbetet bör avvaktas. Det pågår ocksåett arbete i . Det bör vi också avvakta ochsamordna detta från sida.Regeringen, som också utskottet, är positiv till enintegrering. Detaljlösningen får komma senare.Man har lovat att återkomma . Det kan bli,som jag sade, . Det är ocksålagutskottets inställning. Dessutom vill jagunderstryka att denna ställning intas också avkulturutskottet.Den fjärde punkten gäller framförande av verk vidgudstjänst, mom. 5. Så kan nu ske fritt i Sverige.Som det redan har antytts i debatten föreliggernordisk rättslikhet på denna punkt, om vi undantarIsland. Jag tycker inte att det finns någon anledningatt ironisera över detta. I det här läget är detolämpligt med en svensk särlösning. Det kanfaktiskt vara intressant att notera att detta också ärkulturutskottets mening.Den femte punkten, slutligen, gäller avbildning avkonstverk, mom. 6. är det fritt att avbildakonstverk utomhus och på allmän plats. Vi iutskottet tycker att det saknas skäl att begränsadenna rätt. Sådan begränsning har faktiskt inteheller krävts av kulturutskottet.Jag bör sedan säga något om ett moment som vi harägnat rätt stort intresse och där vi haft en fördjupaddiskussion. Det gäller utfrågningar om offentligaangelägenheter. Regeringens förslag är attuttalanden från utfrågningar fritt skall kunnaåterges. Detta gäller allt som sägs ''vid'' dessautfrågningar. Här uppkommer etttolkningsproblem.Nyhetssändningar innefattar ofta flera delar. Detkan vara en nyhet kombinerad med en intervju,som sedan följs av ett uttalande. Detta uttalandegörs ofta i form av analyser, kommentarer, ofta ärdet en politisk reporter som gör detta. Häruppkommer en vansklig gränsdragning. Om dessauttalanden är direkt kopplade är det fritt att återgedessa. Om de är helt fristående från exempelvisnyheter eller intervjuer, då är det inte fritt att återgedem. Det mellanliggande området är synnerligensvårbestämt.Enligt lagförslagets ordalydelse är alltsåuttalandena ''vid'' utfrågningar fria att återge. Härger utskottet en viss tolkningshjälp. Man säger attfria är alla uttalanden i anslutning till utfrågningen,och detta oberoende av sättet för denna anslutning.Det får tolkas så att detta gäller oavsett om det ären tidsmässig anknytning, alltså i direkt anslutningtill en nyhet eller intervju, eller om det är ensakmässig anknytning.Grundtanken är att det skall vara en generöstolkning av rätten att få återge dessa utfrågningar.Det är i hög grad motiverat av demokratiskaaspekter därför att det stimulerar den fria ochöppna samhällsdebatten.Jag vill poängtera ytterligare en sak, och det gällerfrågan om fortsatt översyn. Den tekniskautvecklingen accelererar i hög grad. Den rättsligaregleringen riskerar ofta att komma på efterkälken.Därför är det viktigt att noga följa utvecklingen. Irealiteten handlar det, skulle jag vilja säga, om enkontinuerlig översyn av upphovsrätten.Herr talman! Avslutningsvis yrkar jag bifall tillutskottets hemställan, med undantag för mom. 3,där jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 123 () replik:Herr talman! sade attupphovsrätten har en internationell utbredning.Det är riktigt. Vi är väldigt beroende av reglerna iandra länder om vi skall kunna trygga ställningenför våra konstnärer och kulturarbetare. Därförtycker jag att det är väldigt tråkigt att vi inte kundefå majoritet i utskottet för droit de suite, eftersomen sådan redan finns i 33 stater. att 8 av de 12 redan har införtdroit de suite. Det skulle betyda väldigt mycket förvåra konstnärer, som lever under väldigtmagra förhållanden och har väldigt stor känning avlågkonjunkturen. Det byggs ingenting. Mansmyckar inte ut någonting. Man spar just på sådanasaker man tycker inte är direkt nödvändiga, fastänjag tycker att de egentligen är det.Droit de suite skulle faktiskt ge konstnärerna ochäven de efterlevande till konstnärerna möjlighetentill en rimlig ekonomi. I har man införtdroit de suite. Där räknar man med att få in ungefär4 miljoner som kan fördelas tillkonstnärerna.Jag skulle gärna ha sett att de borgerligapartierna och Ny demokrati hade ställt upp här. Detär en otroligt viktig fråga för konstnärerna. Manskyller det mesta på EG och säger att det kommerförslag. I det här fallet, där majoriteten av redan har infört droit de suite, skulle manha kunnat ställa upp.Däremot är jag glad över att vi har fått igenomförslaget att fotografirätten skall integreras iupphovsrättslagen -- detta tror jag betyder väldigtmycket -- och att man inte bara reglerarskyddstiden utan också det ideella skyddet förfotografier.Anf. 124 ():Herr talman! Jag är litet förvånad över den enormapessimism som man från socialdemokratins sidavisar mot EG. Jag trodde att ni liksom vi har enpositiv syn på EG och att vårt land skall bli medlemdärför att det kan leda till sådant som är till nyttaför bl.a. . Ni behöver inte ha en så negativsyn. Det är rimligt att ge EG chansen att visa komma fram till ett regelverk som är lika i allade tolv länderna.Det är riktigt, som säger, att droit desuite finns i 8 av de 12 länderna, men att den harolika konstruktioner. Därför är det viktigt att EGkan enas om en gemensam konstruktion.Regeringen har dessutom lovat att återkomma omEG misslyckas. Jag tycker att man borde vara nöjdoch glad med ett sådant besked.Jag vill understryka att inte har ändratinställning i sak till droit de suite, men att vi tyckeratt det är rimligt att ge EG chansen att visa att mankan nå en harmonisering. Det är till fördel för alla,även för konstnärerna.Vad gäller fotorätten är det litet svårt att hänga medi Socialdemokraternas ställningstaganden.Samtidigt som man kräver ett omedelbarttillkännagivande vill man avvakta säkra slutsatserav EG-direktivet. Om det nu inte finns någrasådana, varför är det då så bråttom medtillkännagivandet?Dessutom måste jag säga att majoritetensskrivningar är oerhört olyckliga. Det är extraallvarligt just därför att det är en majoritet som stårför dem. Man begränsar regeringsuppdraget ochavfärdar redan från början att det skall finnas ettskydd för andra fotografier än de som har nåttverkshöjd. Man säger ingenting om rätten tillbeställd bild.Det är normal rutin att man inte föregriperkommande regeringsförslag. Framför allt bör maninte göra det om man riskerar att försämrafotografernas rätt. En rimlig slutsats borde vara avvaktar den danska lösningen.Anf. 125 () replik:Herr talman! Jag är inte ängslig för EG, men jagtycker att EG ibland tar på sig. Ju fler manär, desto tar det att komma överens.Av 12 länder har 8 infört droit de suite. De ländersom inte har infört droit de suite har gjort starkaställningstaganden gentemot en sådan rätt. Vi kandärför inte komma ifrån att vi här har två läger.Konstnärerna kräver att få ekonomisk ersättningför sin produkt, vilket är fullt naturligt. Emot demstår hela konsthandeln, de som anordnar auktionerpå konstverk och de som spekulerar i konst. Jagförmodar att , som är en mycketstark faktor inom EG, inte är särskilt intresserat avatt det skall bli ett för hela EG gemensamt direktivför droit de suite.Jag tror mot denna bakgrund att vi kommer att fåvänta på EG-direktivet. Konstnärerna väntarnu på att få ersättning. Det gäller både dem självaoch deras efterlevande. Jag tycker att vi i Sverigeskall hjälpa dem. Det gäller kulturarbetare som vihar behov av, kanske ännu mer i kristider.Beträffande fotografirätten vill jag säga att dentekniska utvecklingen går oerhört snabbt. ärdet ingen svårighet att föra över fotografier viadatorer, mellan länder osv. Vi måste få en ordentligreglering av vad fotografirätten innebär.Man har dragit gränsen med hjälp av begreppetverkshöjd. Man har tänkt på vilka konsekvensersom skulle kunna uppstå för museer och arkiv somvill hantera bilder.Låt mig ge ett exempel på hur det kan bli, om jagsom amatörfotograf skulle få upphovsrätt till minabilder. Om utskottet är ute och jag tar någrafotografier och någon i utskottet råkar få tag ifilmen och gör kopior av den, skulle det varaolagligt. Jag tycker att det vore litet förlångtgående.Jag står fast vid våra yrkanden.Anf. 126 ()replik:Herr talman! Jag kan hålla med omatt det tagit . Men är det relativt korttid kvar. Vi får kanske beskedom hur det blir. Jag menar att vi kan vänta underden tiden. Jag är fullständigt övertygad om attkonstnärerna -- och jag värnar verkligen om dem --har all anledning att sträva efter en bredinternationell reglering. Det är det bästa skydd somman kan ge konstnärerna.Jag vill poängtera än en gång att denna väntan intekan bli särskilt lång. Regeringen och även utskottethar uttalat att frågan kommer att återupptas om detblir ett negativt besked från EG.För övrigt vill jag bara säga att en kontinuerligöversyn av upphovsrätten kommer att blinödvändig med tanke på teknikens utveckling. Detgäller även på det fotografiska området på grund avutvecklingen av det digitaliserade fotot ochmöjligheterna och riskerna med att manipulerafotografier. Vi kan nu se en hel del avarter på detområdet.Anf. 127 ():Herr talman! Några personliga synpunkter.Debatten om upphovsrätten i är ganskaförvirrad, och det beror delvis på att denhuvudsakligen förs av producenterna och på derasvillkor. Det finns inga starkakonsumentorganisationer. Jag tycker därför att detär klokt att invänta EG-förhandlingarna för att nåen gemensam europeisk inställning och inte skyndai väg just nu när förhandlingarna pågår.Det är viktigt att ha klara principer i denna fråga.Internationellt sett finns det två huvudprinciper.Vi har för det första den angloamerikanskamodellen, där det handlar om en ren överlåtelse.Produkten behandlas som en handelsvara somsäljs. Hela intäkten tas ut på en gång och är därförhög. Man kan träffa överenskommelser om ellerreglera hur kopiering skall ersättas, antingenomedelbart eller vid kopieringen.För det andra har vi den s.k. nordiska modellen.Här handlar det om en upplåtelse. Producenten harunder , ofta , kvar en radrättigheter. Det liknar leasing med övertagande.Ersättningen tas ut löpande , ochdärför blir initialpriset naturligt nog lägre.Det är självfallet ett producentintresse att både ätakakan och ha den kvar, dvs. ta betalt initialt enligtden angloamerikanska modellen och sedan harättigheterna kvar enligt den nordiska modellen.Konsumentintresset är självfallet det motsatta.Därför är det viktigt att man inte ändrar systemengenom retroaktiva ingrepp och därmed lurarkonsumenter som har köpt enligt denangloamerikanska modellen men sedan får betalaenligt den nordiska.Vid nyupplåtelse kan naturligtvis båda dessamodeller användas, förutsatt att både producentoch konsument är klara över vilken av dem somgäller. Men de måste klart renodlas från varandra.Lagstiftningen måste vara klar, vilken modellproducenten och konsumenten än väljer. På denpunkten behövs det faktiskt en översyn.Nu slirar vi mellan principerna och har väldigtoklara gränser. Jag kan ta upp droit de suite som ettexempel.Droit de suite är en del av den nordiskaupplåtelsemodellen. Det gäller procent vidauktioner på tavlor. Men hur blir det ?Blir det avgift för dödsbon, när tavlorna ärvs? Blirdet avgift i konstaffärer? Blir det avgift när manskänker bort en tavla? Behöver vi bygga upp ettstort konstverksregister, för att kunna klarakontrollen av dessa avgifter? Detta behöverfaktiskt tänkas igenom. Det finns konsekvenser avvällovligheten i förslaget. Men det är ett klart inslagi den nordiska modellen och kan användas.Att det finns gränser lockar alltid till försök att töjagränserna. Någonstans skall gränserna gå. Jagtycker att det förslag som utskottet lägger fram är ihuvudsak balanserat i dagens situation. Vill man,fullt vällovligt, stödja fattiga konstnärer, bör detske via skatter och sponsring och på ett sådant sättatt stödet kan överblickas och redovisas som stöd.Men det viktiga är att konstnärer som producenterfår bra betalt om de håller hög kvalitet. Brakonstnärer skall ha bra betalt, det är huvudregeln.Konsumentintresset måste också vägas in, även omdet saknas konsumentorganisationer. Jag tror att vibehöver en ny lagstiftning som bygger på klaraprinciper. Båda modellerna kan fungera parallellt,bara man vet vilken som tillämpas i det enskildafallet. Modellerna bör dock renodlas. Man bördessutom, som påpekade,sträva efter en bred internationell harmonisering,som innebär att de olika länderna har sammaregler.Anf. 128 () replik:Herr talman! Jag är helt överens med att vi måste ha klara linjer när vi skall hålla påmed dessa kulturpolitiska ersättningsfrågor. Men vikan inte säga att det är särskilt bra som det är i dag.Konstnärerna har fått ställa upp med sina verk.Andra människor har dragit nytta av dem och gjortekonomisk vinning.Vi måste enas om en modell. Jag tycker för min delatt den nordiska modellen är tilltalande. Vi vill attregeringen kommer med ett förslag om droit desuite. Hur den skall utformas och hur vi skall ställaoss till förslaget blir en senare fråga. Viktigast är attarbetet med detta kommer i gång, så attkonstnärerna får del av den penningförflyttningsom sker, både mellan olika personer och olikaländer.Anf. 129 () replik:Herr talman! Först vill jag fastslå att bra konstnärerskall ha bra betalt. Det finns olika konstnärer -- brakonstnärer, dåliga konstnärer, geniala konstnärer.Bra konst skall betalas bra. Man skall också varamedveten om att köparen kan göra vinst ellerförlust på ett konstköp. Det sägs från konsthandelnrent allmänt att om man köper tavlor av ungakonstnärer, kommer man att göra vinst på vartredje tavla. Tavlan stiger i värde, därför attkonstnären utvecklas och blir berömd. Två av de tretavlorna förlorar man på, därför att det inte blirnågot av konstnärerna.Det är ett äventyr att köpa konst. Det är inte alltiden spekulation som lyckas, lika litet som annanspekulation -- om folk nu köper konst av det skälet.När det gäller droit de suite tror jag att man faktisktmåste tänka igenom konsekvenserna rejält. Det ärviktigt att vi inte springer i väg utan får sammaregler i hela . Jag påpekade också att droitde suite är en del av den nordiska modellen. Omman tillämpar den nordiska upplåtelsemodelleneller leasingmodellen är det korrekt att användadroit de suite. Det är bra om reglerna blir lika i helaEuropa.Anf. 130 () replik:Herr talman! Jag reagerar litet mot att vi mest talarom konstköp som spekulation. Jag tror att konsthar ett annat värde för de flesta människor.Anf. 131 () replik:Herr talman! Det hoppas jag också.Anf. 132 ():Herr talman! Jag vill kommentera det senastereplikskiftet mellan och . Jag vill säga till att när vidiskuterar droit de suite, rör det sig om denpekuniära ersättningen. Då är det inte några andravärden vi talar om, även om jag är helt överens meder båda om att man helst skulle slippa att diskuteraekonomi när det gäller konst.Bertil sade förut att det är en ganskaförvirrad debatt. Det kan man kanske hålla medom. Jag tror inte att anledningen är att den bara harförts på den ena partens villkor. Detta är svårafrågor att ta ställning till. Det märker man bl.a. påatt den föregående regeringen, närupphovsrättsutredningens olika förslag hadekommit in, inte hade särskilt bråttom att ta itu meddem. Jag tror att det beror på att det har varit svårtatt få grepp om de olika delfrågorna.Det finns ett antal spörsmål där man inte harredovisat följdverkningar i utredningen. Detframgår ganska bra av det som har sagts härtidigare, bl.a. av . Man kanockså se det i utskottsbetänkandet på s. 16. Därpekas på problemet med retroaktivitet i sambandmed ett inlemmande av fotorättslagen iupphovsrättslagen. Det är svårt att fastställaverkshöjd. Man kan fråga sig vad ett verk är. Jagtillhör dem som har sett fotografieroch kan väl säga att jag gott tycker att hon kan fåcopyright på dem.Det finns många andra frågor man kan ta upp. Hurgör man t.ex. på arkiven hos bildbyråer med bilderutan känd upphovsman? Om man skall gå påutredningens förslag skulle man kunna ge licensfrån en branschorganisation. Men vad är det somsäger att den okände upphovsmannen hade velat hamed den branschorganisationen att göra? Jagtycker att det finns all anledning att ta en rejälfunderare över hur man skall kunna hantera dessafrågor.Alla har talat om utredningens förslag. Menärendet har sedan bearbetats vidare. Många avremissinstanserna har haft invändningar. Jag harsjälv varit med i en organisation som har avgivit ettremissvar. Organisationen har ensocialdemokratisk ordförande. Vi har varit heltöverens om att det inte går att genomföra förslagetom fotolagen så som det ser ut i utredningen.Jag har en liten fundering också när det gäller droitde suite. Jag återknyter även där till utredningen.Från konstnärernas sida vill man gärna knyta dentill det som kallas droit d'accès, dvs. konstnärensmer eller mindre perpetuella rätt att ha tillgång tillsitt verk. Det har inte diskuterats här, och det harinte kommit upp i vare sig propositionen ellerbetänkandet. Om man skall byggaargumentationen på vad som har sagts iutredningen, finns det skäl att titta på även det.Frågan är när ett konstverk egentligen övergår iköparens ägo. Det är en fråga som är väl värd attbelysa.Ett av skälen till att man i har väntsig mot droit de suite är bl.a. de erfarenheter somfinns från länder som infört droit de suite. De pekarpå att stora delar av konsthandeln plötsligt går vidsidan om den offentliga konsthandeln, dvs. manbyter med varandra. Det innebär att konstnärensnuvas på en rättmätig del i den vinst som kanuppstå, om man håller på den principen.