prot · GG0991 · 1993-04-14 00:00:00 — Det ärsymtomatiskt att man i stället för att ta itu medproblem som är förknippade med t.ex.svenskundervisningen beslutar att man skallavskilja flyktingarna från lokalbefolkningen. Detvar detta som det handlade om. Det var inte frågaom decentralisering. Det innebär väl ingen störredecentralisering om flyktingarna bor i enförläggning som har byggt i enkommun jämfört med om flyktingarna bor ikommunens lägenheter och kommunen har ansvarför vistelsen.Förste vice talmannen anmälde att MaudBjörnemalm anhållit att till protokollet fåantecknat att hon inte ägde rätt till ytterligarereplik.Anf. 51 (nyd) replik:Herr talman! tog upp frågan omillegal invandring, att flyktingar brukar kommaoanmälda. Javisst, så är det självfallet. När detgäller illegalt asylsökande måste vi klart ange att viinte accepterar det här. Förmodligen ser vi nu baraen test av de attityder vi har i . Först bråkarvi litet allmänt, men sedan accepterar vi att ettasylmottagande får ske på det här sättet. Det ställersig säkert de som sysslar med den här verksamhetenbakom.Om vi inte reagerar utan accepterar att man kankomma in i och söka asyl på det här sättetkan det komma tiotusentals flyktingar. Därförmenar jag att vi måste reagera. Vi måste reageramot smugglarna med skärpta straff och genom attförverka deras fartyg. Vi måste också ge en signaltill dem som kommer in i landet på det här sättetom att vi inte accepterar det här och att de löpermycket stor risk att utvisas från landet. Jag tror atten sådan signalpolitik måste fram, för att det härinte skall bli ett ohållbart problem för oss iframtiden.Anf. 52 () replik:Herr talman! Jag måste verkligen få ställa en frågatill : Vad är en legal ansökan från enflykting?Ny demokrati pratar om flyktingsmuggling ochmenar att man utan vidare kan säga att en flyktingsom blir insmugglad inte har något skyddsbehov.Man måste hålla isär olika saker. Människor somför ekonomisk smugglar in flyktingar ilandet skall naturligtvis ha sitt straff.Hur skulle balterna under Sovjettiden ha kunnat tasig till , om de inte hade blivit bådeutsmugglade och insmugglade? Hur skulle mångaandra personer, t.ex. judarna som lyckades flyunder första delen av , ha kunnatta sig ut från en säker död om de inte hade blivitbåde utsmugglade och insmugglade? Det är i sig,tycker jag, väldigt stötande att prata om människorpå ungefär samma sätt som man talar om vapen ochnarkotika.Anf. 53 (m):Herr talman! Flykting- och invandrarpolitiken ären stor och komplicerad fråga med många bottnar.Vår nuvarande lagstiftning på området tillkomunder andra omständigheter och med andraförutsättningar än de som gäller i dag.Fundamentala förändringar har ägt rum i Europamen även på andra håll. Länder som vardiktaturer är demokratier eller under enprocess mot demokrati. Frigörelsen innebäremellertid inte bara politisk frihet utan också enfrihet att fly undan den fattigdom, den misär och dekonflikter som årtionden av förtryck skapat.Förtryck och diktatur har i en del länder kunnathållas tillbaka. Etniska, språkliga och kulturellaskillnader har inte kunnat komma till uttryck. Menefter kommunismens fall och den frihetsrörelsesom gått över har etniska konflikter påmånga håll också blommat upp.Det mest tragiska exemplet på detta är givetvis detforna . Det är faktiskt en skam att iEuropa få uppleva det som sker iBosnien. De serbiska friskarornas skändning avoch terrordåd mot den muslimska civilbefolkningenär ett av mänsklighetens lågvattenmärken. Det somsmärtar allra mest är dock världssamfundets och deeuropeiska organisationernas oförmåga att hanteraläget. Visst görs insatser av FN, visst förhandlas omfredsplaner, men intrycket av brist på kraftfulltledarskap och i praktiken en sorts tyst acceptans avatt problemen är olösliga dominerar tyvärr. Ettmilitärt ingripande för att skydda civilbefolkningensynes nu bli allt nödvändigare.Denna konflikt i Bosnien genererar givetvisflyktingströmmar. Människor söker sig till andraländer för att slippa elände och förtvivlan.Flyktingläger har upprättats i närområdena, ochhundratusentals människor är nu inkvarteradehjälpligt men utan någon klar uppfattning omframtiden. Våldtagna och torterade, barn som settoch upplevt de vidrigaste avarterna av mänskligaktivitet -- vilken framtid kan dessa människorerbjudas?Sverige gör insatser i området både med FN-truppoch med insatser direkt riktade till flyktingar.UNHCR:s insatser är betydande, och inriktningenär klar, nämligen att flyktingarna i första hand skallrepatrieras. FN:s flyktingkommissarie är mycket tydlig på denna punkt, även omperspektivet vad gäller Bosnien är dystert.UNHCR:s policy är således generellt den attfrivillig repatriering är den enda möjliga lösningenpå världens flyktingproblem. Endast iundantagsfall, när det kan motiveras utifrån denenskildes säkerhetssituation eller då det gällerfysiskt eller psykiskt handikappade, kanomplacering till tredje land bli aktuell. Svensklagstiftning och flyktingpolitik bör givetvis anpassastill UNHCR:s principer.Flyktingströmmarna till emanerarhuvudsakligen numera från området som föruthette . Under föregående år kom över50 000 kosovoalbaner till vår gräns för att söka asyl.Vidare förekom också ett inflöde av makedonier.Från övriga delar av det gamla harockså kommit asylsökande. Något akutskyddsbehov föreligger i allmänhet inte för dessaasylsökande. Efter en tidskrävande juridisk processavvisas de allra flesta, bortsett från dem som nukommer från krigsområdet i Bosnien.Hittills i år har över 12 000 bosnier kommit för attsöka uppehållstillstånd. Med den tendens som nufinns befaras det att antalet kan komma att öka till50 000 --60 000 , om det fortsätter somunder . Just nu är det i stortsett bara bosnier som kommer. Regeringensinställning tycks vara att dessa personers ärenden,efter en utredning vid ankomsten, inte skallbehandlas i avvaktan på den utveckling som ägerrum i Bosnien. I sammanhanget kan påpekas attregeringens planeringsram i budgeten utgår från30 000 asylsökande kommande budgetår.Realismen beträffande detta får väl var och enbedöma.Man kan med fog fråga sig vad som skall hända medde bosniska asylsökandena. Frivillig repatriering ärju inte möjlig. Inte heller är det möjligt att gepermanenta uppehållstillstånd. Om så sker får visannolikt en mycket kraftig ''pull-effekt'', dvs. attlångt fler flyktingar skulle söka sig hit. Ettalternativ är möjligen att införa en lagstiftning somger möjlighet att ge kollektiva tillfälligauppehållstillstånd. Utkast till en sådan lagstiftningfinns. Regeringen bör väl överväga om en sådanlagstiftning skulle kunna vara lämplig när det gällerbosnierna.Dessutom vet vi egentligen inte om just de somkommer hit har de största behoven att få skydd ochfå stanna. Man kommer i allmänhet i bussar somchartrats. På något sätt har de flesta gjort en sortsval genom att bekosta en resa till i ställetför att söka upp eller kvarstanna i ett flyktingläger iKroatien eller på annan plats inom närområdet.Inte är det något ljust perspektiv att tiotusentalsbosnier sannolikt kommer att vistas här kanske iåratal, i en sorts gråzon, utan någon klar framtidoch till stora kostnader för skattebetalarna.Regeringen bör skyndsamt klarlägga sin policy pådetta område. Jag hoppas att invandrarministernredan i dag kan ge oss en indikation på regeringenssyn härvidlag.Herr talman! Flykting- och invandringspolitikenmåste ske i samarbete med FN och samordnas medövriga europeiska länder. Vi kan göra väsentligtstörre insatser för flyktingar och till mycket lägrekostnader om vi gör det i flyktingarnas närområde.Det är det internationella samarbetet som måstelyftas fram ännu mer. Då är det också viktigt att vårlagstiftning åtminstone huvudsakligen ansluter sigtill det regelsystem som ändå finns i övrigaVästeuropa.Särskilt viktigt är det att följa arbetet inom deneuropeiska gemenskapen med de försök tillharmonisering som där pågår. Vi kan inte längre haen i många hänseenden avvikande nationellinvandringspolitik. Vår profil ger omvittnatsignaler till omvärlden som medför att flerasylsökande kommer hit än till de allra flestajämförbara länder. Regeringen har tillsatt enutredning om den framtida flykting- ochinvandrarpolitiken. Den skall ju börja med attundersöka de regler och skyddsbestämmelser somfinns i andra jämförbara länder och bedömahuruvida förändringar skall föreslås i vår egenlagstiftning. Frågan är brännande och måsteprioriteras.Socialdemokraterna tycks vara inne på liknandetankegångar och i sin reservation nr 1 i betänkandetförs resonemang som är av intresse i det kommandeutredningsarbetet. En förändring av asylbegreppetmåste övervägas. Utskottsmajoriteten menar dockatt utredningen bör få arbeta med detta utandirekta bindningar som ett riksdagsbeslut kankomma att innebära om reservationen skullevinna bifall. Över huvud taget skall utredningen seöver och bedöma vilka samarbetsformer som finnsinternationellt och se om det finns en möjlighet,med en förändrad inriktning av utvecklingsarbetet,att försöka påverka grundorsakerna till påtvingadutvandring. Nyckeln till en humanitär och realistiskflyktingpolitik ligger i det internationellasamarbetet.Förutom frågan om asyl finns det en rad andraproblemställningar som bör kommenteras. Fråganom massflyktssituationer har fått ökad aktualitet.Flyktingströmmar kan uppstå snabbt och oväntat.Situationen på har berörts. Den spändasituationen i och mellan de nyarepublikerna i det kan plötsligtgenerera flyktingströmmar av stora dimensioner.Det är viktigt att vi har en policy för hur vi klararsådana situationer. En beredskap, både mental ochfysisk, måste finnas. Ett förslag till en lag om enreglering av massflyktssituationer bör därförföreläggas . Ett PM har utarbetats och ärnu uppenbarligen ute på remiss. Det är bra attregeringen nu bereder denna fråga.Socialdemokraterna har i en reservation tagit uppfrågan om antalet kvotflyktingar. Anslaget i frågahar nu fått en annan karaktär. Avsikten är att enmer flexibel användning skall kunna åstadkommas.I nära samarbete med UNHCR skall särskildainsatser kunna ske, som bl.a. kan innebäraöverföring av flyktingar i den s.k. kvoten tillSverige. Anslaget skall dock också kunna användassom en rörlig resurs i nödsituationer och stå tillUNHCR:s förfogande. Det är, som jag harpåpekat, UNHCR:s policy att i första handrepatriera flyktingar frivilligt. Överföring till tredjeland är inte längre ett förstahandsalternativ, ochflyktingkommissarien har bedömt ett sjunkandebehov härav. Icke desto mindre finns enplaneringsram på minst 1 250 s.k. kvotflyktingar,men pengar finns avsatta för ytterligare insatser.Det är således viktigt och riktigt att dessa insatsersker i nära samverkan med UNHCR. Därför harutskottsmajoriteten en något annan bedömning änden som kommer till uttryck i socialdemokraternasmotion. Inte heller finns det för närvarandeanledning att, såsom socialdemokraterna föreslår,tillsätta en nationell kommission, även om detligger mycket i att en samordning är viktig mellanflyktingpolitik, FN-bistånd, u-landshjälp ochÖsteuropasamarbete.Även anhörigbegreppet har tagits upp iSocialdemokraternas motion Sf626 samt i andramotioner. En översyn avses ske av utredningen. Enviss skärpning av anhörigbegreppet kan inteuteslutas. tycks ha ett något vidare och mergeneröst anhörigbegrepp än flertalet andrajämförbara länder. har ännu ingenenhetlig policy, men tankar kring anhörigbegreppetfinns formulerade i den s.k. Dublinkonventionen.Det innebär en flyktings föräldrar och barn under18 år samt annan anhörig om särskilt behov finns.Herr talman! Handläggningstiderna är ettomvittnat stort problem. Det är ett elände för denenskilde asylsökanden. Ovissheten är för mångagivetvis en mara. Andra som vet att de kommer attfå avslag gör allt för att fördröja avvisningen,eftersom alternativet frivillig avresa framstår somsämre. Förläggningslivet är passiviserande ochdemoraliserande. Kriminalitet är inte ovanligt.Väntetiderna binder också mycket stora resurser.Statens utgifter blir hissnande och tilläggsanslaguppåt 4 miljarder krävs nu för detta budgetår. I förläggningar över hela landet. Om vi skullesamla alla asylsökande på en plats, finge vi hyra inen hel stad av storlek.Stora resurser har lagts ned på ökadutredningskapacitet både i och iUtlänningsnämnden. Det är möjligt att ytterligareutredningsresurser skulle kunna nedbringaväntetiderna något. Vi tror dock inte att det i förstahand är resursbrist som är problemet. Även deomfattande överklagningsmöjligheter som finnsförlänger vistelsetiderna. Dessa har settsöver i en utredning av överdirektör . De av honom föreslagna förändringarnakan bidra till att nedbringa vistelsetiderna. Men tillsyvende och sist är det våra asylregler som avgöromfattningen av antalet asylsökande och därmedhandläggningstider och kostnader. Att som Nydemokrati föreslår dra ner på anslagen till skulle enbartförlänga vistelsetiderna.En omfattande debatt har förts beträffande . skeddeen närmast explosionsartad ökning av antaletasylsökande, och helt extraordinära åtgärderkrävdes för att kunna härbärgera alla. Snabbakontrakt fick upprättas med uthyrare och i en delfall utnyttjades säkerligen SIV:s prekära läge.Professionalismen var kanske inte heller fullödig påupphandlarsidan. Till stora delar anser jag dock attkritiken är orättvis. Det är fortfarande riksdag ochregering som avgör vilka regler som gällerbeträffande invandring. Att 50 000 kosovoalbanerunder några sommar- och höstmånader valde attsöka sig hit kan givetvis inte Invandrarverketklandras för. Tvärtom ville havisumtvång även för kosovoalbaner, något somregeringen uppenbarligen inte bedömde sommöjligt i det aktuella läget. Även när detta är sagtär det viktigt att konstatera att Invandrarverketmåste bli mer effektivt och professionellt i sinhantering. Att en sådan förbättring fortlöpandesker kan utläsas av den successiva sänkningen avdagkostnaderna per asylsökande som sker ochsom beräknas kunna kommaner per flyktingdygn.Redan 1975 fastställdes de nu gällandeinvandrarpolitiska målen, dvs. jämlikhetsmålet,valfrihetsmålet och samverkansmålet. Invandrarnaskulle erhålla samma möjligheter som befolkningeni övrigt men också få samma skyldigheter.Invandrarna skulle ges rätt att få uttrycka en egenspråklig och kulturell identitet. En tolerans ochsamverkan skulle etableras mellanmajoritetsbefolkningen och de olika minoriteterna.Allt detta kräver olika insatser av stat och kommun.Svenskundervisning, hemspråksundervisning,särskilda arbetsmarknadspolitiska insatser, stöd tillinvandrarföreningar, stöd till invandrarkultur ochtidskrifter samt åtgärder mot rasism ochfrämlingsfientlighet samt en rad andra aktiviteter ärde medel som finns för att de invandrarpolitiskamålen skall kunna vidmakthållas.Den tillsatta utredningen skall utvärdera huruvidamålen har kunnat uppnås med den förda politikenoch huruvida förändringar av inriktningen bör ske,men också överväga eventuella förändringar avmålen.Riksdagens revisorer har särskilt påpekat vikten avatt snabbt utvärdera svenska för invandrare, SFI.Det måste vara av allra största vikt att invandrarnalär sig svenska så fort som möjligt. Inte minst ärdetta avgörande för att erhålla jobb men också förett aktivt deltagande i samhällslivet. Det måste nugöras stora ansträngningar, så att invandrargrupperinte förvisas till ett permanent beroende av detsvenska trygghetssystemet. Svenskkunskaperna äravgörande för invandrarnas anpassning till detsvenska samhällslivet. Mycket tyder på attsvenskundervisningen inte når de uppställdamålen. Högre krav på invandrarna själva är i dettasammanhang också nödvändigt. Normalisering i såmåtto att invandrarna skall se som sitt jobb att åttatimmar gå på svenskundervisningoch/eller göra hemläxor borde vara självklart.Över huvud taget har vi i haft en tendens attklientisera invandrarna. har i mångtoch mycket fungerat som en sorts aladåb somomsluter den enskilde. Beroendet av bidrag avskiftande slag passiviserar och demoraliserar.Kopplingen till bör tonas ner. Den avriksdagen beslutade introduktionsersättningen gerförbättrade möjligheter att ställa krav på denenskilde invandrarens deltagande i de aktivitetersom är nödvändiga för en anpassning till svensktsamhällsliv.Enligt socialtjänstlagen har kommunerna ansvarockså för socialbidrag för äldre invandrare utansvensk pension samt för vissa andra grupperflyktinganhöriga. I en motion från . har statens bristande ansvarstagande förkostnaderna för denna grupp påtalats. Enligtriksdagsbeslut i samband med ändradepensionsbestämmelser med anledning av konstaterades att denna fråga ytterligaremåste belysas. Enbart i uppgår nusocialbidragskostnaderna för denna grupp avinvandrare till årligen.Motionen tillgodoses genom att denparlamentariska utredningen har som uppgift attockså belysa och bedöma denna för kommunernaså viktiga fråga.Herr talman! Flyktingfrågorna kommer att ståmycket högt på dagordningen under lång framtid,inte bara i utan även i vår omvärld. Det ärdärför avgörande att vi samordnar oss med övrigajämförbara länder omkring en flykting- ochinvandringspolitik som skall präglas av humanismoch realism.Efter anförande ser jag väldigtgoda förutsättningar för samsyn på många av deområden som jag här har berört. Jag tror att detfinns goda förutsättningar för att denna utredningskall komma fram till ett bra resultat. Problemet ärbara att vi inte kan vänta på utredningens olikabetänkanden. Det finns nämligen en verklighet häroch . Det är viktigt att regeringen och riksdageninte hänvisar allting till utredningen. Det måsteockså vidtas åtgärder nu och snabbt. En av denkanske mest brännande åtgärden är kanske attändra asylbegreppet.Efter detta något långa anförande, där ändå såmycket har måst utelämnas, vill jag yrka bifall tillhemställan i utskottets betänkande och avslag påreservationerna.Anf. 54 ()replik:Herr talman! Vi har aldrig påstått att överföring tilltredje land skulle vara ett första alternativ när detgäller flyktingkvoten. Vi är väl medvetna om attUNHCR har tre möjligheter: frivillig repatriering,integration i första asylland och en omplacering tilltredje asylland. Men vi tycker att det med densituation som råder inte är särskilt generöst attsänka flyktingkvoten såsom regeringen har gjort.Det tycker man egentligen inte i utskottet heller,eftersom det i betänkandet sägs att utskottet anseratt bör visa generositet i fråga om att taemot flyktingar inom ramen för en organiseradöverföring.Anf. 55 (m) replik:Herr talman! Jag tror inte att det skiljer sig såmycket mellan mig och pådenna punkt. Vad som bör framhållas är attUNHCR medvetet har förändrat sin policy. Dettahar ganska tidigt klarlagts av den nyaflyktingkommissarien. Vad jag förstår är det dettasom har föranlett att regeringen har velat användadetta konto som en mer flexibel resurs. På så sättkan man i nära samverkan med UNHCRgenomföra de åtgärder som avflyktingkommissarien bedöms vara de mest viktiga.Då är det mindre intressant att sätta en exaktsumma för hur många kvotflyktingar som skall tasemot, utan det blir en effekt av vad UNHCR ochden gemensamt kommer framtill.Anf. 56 ()replik:Herr talman! Vi ställer naturligtvis upp på flexiblainsatser. Men om det nuvarande antaletkvotflyktingar, dvs. 2 000, hade behållits med detschablonbidrag för dessa 2 000 som utbetalas tillkommunerna, hade man haft en större flexibelinsats än vad man har när kvoten sänks ochman sedan beräknar att man skall ha den flexiblainsats som, vad jag förstår, blir kostnaden för 550personer. Detta är den flexibla insats somregeringen har att diskutera med UNHCR om.Anf. 57 (m) replik:Herr talman! Från Moderata samlingspartiet har viockså varit inne på en ökad flyktingkvot, som dettidigare hette, eller att man tillhandahåller merresurser för just den här typen av insatser. Men vimenar att det skall kombineras med en översyn avasylregler för att få en bättre bedömning, vilketMaud Björnemalm har sagt, av vilka somhar de största behoven av att få komma till Sverigeoch av att på olika sätt få skydd. Utvecklingen fårnu visa vad vi kommer fram till. Jag är intefrämmande för att öka dessa insatser, som ocksåMaud Björnemalm tycks vilja göra, men det måstedå kopplas till en förändrad asyllagstiftning.Anf. 58 () replik:Herr talman! Den anda av misstroende motinvandrarna och deras vilja att lära sig svenska ochatt arbeta stör mig litet grand. Det har under långtid funnits kritik mot SFI-undervisningen ochAMU för att det har varit mycket dålig kvalitet påSFI-undervisningen och för att outbildad personalofta har anlitats. Jag har på många ställen träffatlågstadielärare som inte längre orkar med småbarn. De försöker använda samma metodik medsmå barn som i det yrkesverksamma livet. Enannan metodik behövs i undervisningen av vuxna.Det råder en bristande differentiering när det gällerundervisningen. Analfabeter och högt utbildadepersoner placeras i samma grupper. Man kan ha engrupp som har kommit en bit på väg iundervisningen när en ny flykting kommer tillkommunen. Man börjar då om från noll igen osv.Vittnesmålen om att invandrarna helt enkelt hartröttnat och inte orkar delta i ensvenskundervisning som inte leder någonstans,måste man ta på allvar. Något bättre måste händanär det gäller såväl SFI-undervisningen som AMU-utbildningarna.Jag håller med om att dagens situation ärproblematisk. Tiotusentals bosnier leverexempelvis här i en gråzon. Det scenario som manibland kan skymta när det gäller utökade krig ochkärnkraftsolyckor i våra närområden kan verkligensätta stora flyktingmassor i rörelse. Jag håller medGustaf om att både en gemensameuropeisk överenskommelse och en genomarbetadplan som kan presenteras för vårt folk behövs.Därigenom kan man skapa både fysisk och mentalberedskap i stället för att bara ropa efter visum ochstängda gränser.Anf. 59 (m) replik:Herr talman! När det gäller SFI kan man hänvisatill den rapport som revisorer har gjorti ordning och som för några månader sedanpresenterades för oss riksdagsmän. Man har gjorten översyn av SFI, i vilken konstateras att bristerfinns när det gäller att uppnå de mål som riksdagenhar ställt för svenska staten. Detta måste man nuutvärdera och försöka att få en förbättring tillstånd. Det är då flera åtgärder som behövs.Det behövs klarare och mer distinkta kravgentemot invandrarna. Man kommer aldrig runtproblemet om man inte får en förståelse hos demför att det är a och o att lära sig svenska. Man kaninte glida in i ett beroende av det svenskatrygghetssystemet i all framtid, utan man måsteförsöka att skaffa sig färdigheter och möjligheteratt själv delta i samhällslivet och att skaffa jobb. Dåär svenskan oerhört viktig. Jag kan inte kommafram till annat än att svenskkunskaperna äravgörande för att invandrare skall kunna integrerasi det svenska samhällslivet.Anf. 60 () replik:Herr talman! Eftersom min man är invandrare harjag alltid haft ett brett kontaktnät när det gällerinvandrare. De som verkligen vet att det är a och oatt lära sig svensk är invandrarna själva.Vänsterpartiet har motionerat omjust vikten av en fungerande svenskundervisning.Vi har påpekat de brister som har funnits. Vi ärnaturligtvis glada över att det nu börjar ske sakerpå detta område.Anf. 61 Kulturminister ():Herr talman! Att diskutera flyktingpolitiken utanatt ta hänsyn till omvärlden -- specielltJugoslavien -- låter sig naturligtvis inte göra. Krigetoch situationen i i övrigt påverkar helavärlden. I FN är man engagerad i att åstadkommafred. Det finns internationell militär närvaro iområdet. Skydd och humanitär hjälp ges bl.a.genom UNHCR för flyktingar i närområdet. Frånsvensk sida är vi djupt engagerade i alla dessaaktiviteter.Jag har noterat att man i utrikesutskottetsbetänkande /93:UU21 om situationen i dettidigare gör en fullödig redovisning avalla de olika insatser som gör genommateriellt och personellt stöd, pengar, militärnärvaro och humanitär hjälp samt också genomolika internationella framstötar för att försöka attfå slut på kriget. Därutöver tar också emotflyktingar.