prot · GG09102 · 1993-04-29 00:00:00 — Någon har uttryckt detpå följande sätt: Eftervärlden kommer att döma osshårt om vi inte kan få ett snabbt slut på detta krig,förnedringen, förföljelsen och försöken tillutrotning av etniska grupper.Jag vill kunna se mina barnbarn iögonen när de frågar vad jag gjorde och kunna sägatill dem att jag gjorde vad jag kunde för att få ettstopp på detta elände.Det är vårt ansvar som politiker och ledamöter avSveriges riksdag att uttala vårt fördömande av densituation som råder där nere i Exjugoslavien. Detfinns möjlighet att protestera på många olika sätt.Det finns också vägar att finna lösningar för att fåstopp på detta.Det har väckts många förslag här . Men nugäller det också att handla.Människor som inte har vapen att försvara sig medskall inte behöva utsättas för brutala mord ochandra våldshandlingar.Men det är också viktigt att vi inte bara vältrar överansvaret på FN. Vi har svenska FN-soldater nere iBosnien i konvojer och på annat sätt. Vi måsteockså i FN och utanför FN ta vårt ansvar och göravad vi kan. När det blir ett slut på detta, måste viockså se till att Bosnien byggs upp igen. Vi måstehjälpa till med infrastrukturen på många olika sätt.Anf. 13 (nyd):Herr talman! Några har här talat om fredligaingrepp. Det låter bra när man talar för freden.Men det låter kanske litet egendomligt om man ärpå ett ställe där det faktiskt inte är fred utan krig,och där det sker slakt, mord, utrotning, osv. Jagtror att det kunde vara bra att tänka på om det varhär i som detta hände, att det var vi sominte fick någon hjälp, att vi inte hade några vapenoch att det var våra familjer som slaktades. Skullevi då sända en tacksamhetens tanke tillfredsrörelsen som talar om att vi skall ha fred istället? Skulle vi förstå alla dem som hellre pratadeän hjälpte oss? Frågan är retorisk.Till vill jag säga att vi dess värreinte med avsikt utan i oförstånd har underlättatetniska utrotningar där nere genom att ta emot folkhär som de ville bli av med. Vapnen var inte värreän bussar den gången.Men vi från Ny demokrati har också påpekat de facto hjälper folk, och skall hjälpa folk, därde är om man verkligen vill åstadkomma effektivhjälp. För att komma med ett mycket konkretförslag, talar vi i en motion som vi har väcktom en internationell fredsskapande styrka. Dettalar vi om vare sig det gäller ellernågot annat land. Jag skall läsa ett par meningar urdenna motion. Där sägs följande:Sverige bör verka för att en internationellfredsskapande militär styrka upprättas ochunderställs . Tiden ivärldshistorien är mogen för en internationellmilitär styrka som får en liknande roll som enpolisorganisation har i en enskild nation. Samtidigtmåste den internationella domstolenreservationslöst accepteras av medlemsländernasom högsta organ för en lösning av internationellakonflikter.Vi reflekterade också översituationen i och talade om de tremöjligheterna. Den första möjligheten är att integöra något alls utom att hoppas att det ordnar sigoch att skicka hjälpsändningar osv. Den andramöjligheten är att acceptera den etniska rensningenoch att andra länder erbjuder de fördrivnamänniskorna bostad på annan plats i världen. Dentredje möjligheten, och enligt vår mening det endahållbara alternativet, är att med internationell rättarbeta fram den bästa lösningen och sedan medinternationella militära trupper se till att dennalösning efterlevs. Det kan vara nog så svårt ochkräva många människoliv. Men alternativen ärbetydligt värre.Anf. 14 ():Herr talman! Det som vi får uppleva när det gällerf.d. och som pågår där , säger väl ossatt både FN och ESK måste skaffa sig nyainstrument för att lösa konflikter och för att kunnaingripa i nationella tvister och inbördeskrig,därför att dessa konflikter naturligtvis är mycketsvårare att lösa än mellanstatliga konflikter. Mendet måste också skapas möjligheter till humanitärintervention för att stoppa en etnisk rensning. Detarbete som gjorts av och hansmedarbetare för att få en internationellkrigsförbrytardomstol för f.d. tillsattmåste nu också följas upp av ett beslut i FN omtillskapande av en permanent domstol, så attkrigsförbrytare och folkmördare inte går fria. Jaguppfattade utrikesministern på att sådant sätt kommer att fatta ett sådant beslut i FN.Vi vet att världssamfundet var mycket dåligt rustatför att hantera de konflikter som uppstod närJugoslavien föll sönder. Det dröjde, vilket jaghoppas att vi kan vara överens om, alldeles förlänge innan FN och ESK kunde börja agera.Allra först agerade -- det känner vi också till -- EGmed sitt villkorslösa erkännande av , somi sig förvärrade konflikten. De nationalistiskaextremisterna stärktes ju i både ochSerbien på de mer kompromissvänligagrupperingarnas bekostnad.Låt mig återigen ta upp frågan om Kosova. Jag trorinte att man kan koppla bort Kosova från en lösningav konflikten i fråga om kriget i Bosnien, utan jagtror att dessa båda konflikter måste lösas jämsides.Det pågår, som jag sagt, en etnisk rensning iKosova. Jag tror också att det är nödvändigt att FNgår in eller gör ett humanitärt ingripande iKosova.Vidare tror jag att det är dags att på dagordningenföra upp frågan om återupprättandet avkosovoalbanernas rätt till självbestämmande.Anf. 15 Utrikesminister ():Herr talman! Tveksamheten tidigare beträffandeförslaget om skyddade zoner tror jag mycket harberott just på att dessa legitimerar den etniskarensningen. är situationen -- tyvärr, får vi välsäga -- så förändrad att det här motargumentet harmist sin styrka.Det faktum att säkerhetsrådets delegation nu harvarit på plats och återkommit med förslag om dettastyrker argumenten för skyddade zoner.Jag har instruerat vår FN-delegation i NewYork att delta i den diskussion som förs i om upprättandet av skyddade zoner.Det är alldeles klart att genomförandet av fredadezoner förutsätter ett starkt mandat och tillräckligtmed fredsbevarande personal. Inte ens detta är detalltså lätt att genomföra.När det gäller ESK tar initiativ. Vi arbetarnu mycket starkt på att få ett effektivtgenomförande av sanktionsregimen. Det har varitett av huvudämnena i under detämbetsmannakommittémöte som avslutades i går.Antalet personer i sanktionsmissionerna kommeratt öka från ca 70 till 160. Vi har också utsett ensanktionskoordinator. Vad som krävs, och dettaär i själva verket en stor uppgift och en uppgift förhela internationella samfundet, är att det går att fåde olika nationerna att ställa upp och respekteraFN:s beslut om sanktioner. Tyvärr finns det jualltför många exempel på brott motsanktionsregimen.I fråga om Kosovo, som togs upp här, beslöt redanStockholmsmötet om ett ökat antal observatörer.Vad frågan nu gäller är att rädda mandatet. Det ärockså en fråga som har varit verksam medatt klara av i under de gångna dagarna.I finns det också ESK-observatörer.Vi har ingått ett avtal med FN för att samordna vårainsatser när det gäller ESK och FN. Jag håller gärnamed här. Jag tror nämligen att det --trots att vi har den nordiska bataljonen på plats ochtrots att vi har ESK-observatörer -- kan blinödvändigt att överväga ytterligare närvaro iMakedonien, just i förebyggande syfte.Sverige har också varit pådrivande i frågan omkrigsförbrytardomstolen. Det finns ännu inte någotbeslut i FN. Men vi väntar att ett sådant kommersnart, och vi kommer att fortsätta att verka på dettaområde.Som jag ser saken är det alltså en kombination avåtgärder som måste till från det internationellasamfundet och, naturligtvis, också ett fortsatt hårttryck på serberna.Anf. 16 ():Herr talman! När överföll reageradeomvärlden mycket kraftfullt. Till astronomiskakostnader ingrep ett antal länder och befriadeKuwait från angriparna. Kritiker sade då: Det därgör omvärlden bara för att har olja och föratt stora ekonomiska värden står på spel, inte avmoraliska skäl.Jag tycker att det är viktigt att dra den parallellen.Vi måste nämligen visa kommande generationerkrigsregimer på olika håll i världen att vi är bereddaatt hävda de principer som ligger till grund förFörenta nationerna och för den europeiskasäkerhetskonferensen.Jag hoppas att utrikesministern känner ett starktstöd från den här debatten i hennes fortsattaoförtröttliga ansträngningar för att mobiliserakrafter i världen att agera på ett lika kraftfullt sätt --jag menar inte nödvändigtvis med samma militäramedel utan med ekonomiska insatser av sammastorleksordning -- så att vi kan nå det resultat somvi nu känner är absolut nödvändigt, dvs. att dettakrig kommer till ett slut.Det sägs att FN redan har antagit 33 resolutionerom Jugoslavienkrisen. Jag menar att det behövsytterligare en resolution som vidgar mandatet ochsom möjliggör de insatser som flera talare här harvarit inne på.Vi skall kanske inte blåsa upp skillnaden mellanmilitära medel och andra medel. Sanningen är välatt FN, om man t.ex. skulle försöka etableraskyddade zoner och de attackeras, måste svara medmilitära medel. Utvecklingen kan bli ganskalikartad det som ett mera direkt militärt ingripandeskulle förorsaka.För tydlighetens skull vill jag frågaPierre om han delar uppfattningen att detbehövs ett vidgat FN-mandat, som innebär attregimen i lever under följandehot: Om vi inte tar reson, kommer FN:s insatser attbli allt kraftfullare och kan de ocksåinnehålla militära medel.Anf. 17 ():Herr talman! drar sig inte för attutnyttja en sådan här debatt till att framställa sinvanliga syn på flyktingpolitiken. Han säger attSverige indirekt eller direkt bidrar till den etniskautrotningen. Men vad vi gör är ju att vi följer och tar emot skräckslagnafördrivna människor.Ian säger också att man skall gestödet där borta -- långt bort, inte här.Men tar emot fler flyktingarfrån Bosnien än vi, och dubbelt så många har mangivit medborgarskap redan efter två år.I går röstade Ny demokrati här i kammaren motstöd till FN:s flyktingkommissarie och mot stöd tillFN:s barnfond för just insatser i f.d. Jugoslavien.Där har ni Ny demokrati i dess prydno!Inte heller kommer vi att glömma valrörelsen, därIan talade om etniska svenskar ochräknade ut hur många procent som var det. Det harinte heller de 150 000 människor av jugoslavisktursprung som finns här i glömt.Så till följande fråga: Skall sända stridandetrupp till ?Egentligen är frågan redan besvarad genom attSverige som FN-medlem har en stadgeenlig pliktenligt artikel 42 att ställa upp med militär trupp omsäkerhetsrådet så beslutar. Detta finns ocksåinskrivet i vår regeringsform.Sverige har inte deltagit i något sådant, ochdet är heller inte aktuellt att göra det. Vad somligger i korten är ju stora insatser av fredsbevarandetrupper för att övervaka --Owen-planenseventuella genomförande, förhoppningsvis underFN:s politiska och strategiska ledning.Som europeisk kulturnation måste gålängre, menar jag. Vi har inte bara en självklar pliktatt försöka förhindra krig utan också ett moralisktoch politiskt ansvar när det gäller att aktivt biståfolk och nationer som hotas av utplåning. Vi måstei humanismens namn skydda dessa sargade,sönderslagna och sårade människor mot militärtbarbariskt våld.I praktiken betyder detta följande: Ja, vi i Sverigebör ställa upp nu och säga att vi vill vara med, attvi vill delta i fråga om en sådan här skyddad zon iBosnien. Den är ju inte , och var inte heller förr,något bidrag till en etnisk rensning, eftersom dettaäger rum i Bosnien och människor stannar där deär och får skydd. Där bör , menar jag, varamed -- naturligtvis på frivillighetens grund -- ochförsvara en sådan zon tillsammans med de andraFN-soldater som behövs. Det behövs rätt många,antagligen 50 000--60 000.Anf. 18 ():Herr talman! Avslutningsvis sällar jag mig till alladem som tackar och att ha tagit initiativ till den här debatten.Jag upplever att debatten har blivit en väldigt nyttigmanifestation för en grundläggande samsyn från depolitiska partierna när det gäller ansvarsom land och som en del av världssamfundet attgöra allt som står i dess makt för att få slut på dentragedi som utspelas i det , isynnerhet då i Bosnien-Hercegovina.Detta innebär att vi också är beredda att medverkatill ett hårdare tryck på de krigförande parterna,framför allt på serberna, och då i första rummetnaturligtvis baserat på fredliga insatser. Men vi fårheller inte väja för en medverkan när det gällermilitära insatser i området, om det skulle blinödvändigt.Ett undantag när det gäller nämnda samsyn kanskerepresenteras av Ny demokrati. Tydligen tyckerman att vi skall motverka de etniska rensningarnagenom att vägra att ta emot flyktingar, genom atttvinga människor att vara kvar under krevaderna ihotade städer.I övrigt ser jag en samstämmighet här som måstevara en styrka för utrikesministern i det fortsattahandlandet. Men , och det tycker jag harklargjorts i denna debatt, inser vi att det vi nu kangöra för att försöka få ett stopp på dödandet ändåbara är att försöka skapa ett tryckförband ochhämma det akuta blodflödet.Det viktiga blir ändå eftervården -- alltså det vi kanmedverka till för att långsiktigt skapa möjligheterför människor och folk att leva i fred, sida vid sida,i Jugoslavien.Det handlar naturligtvis om ett omfattandemateriellt återuppbyggnadsarbete. Men dethandlar också om att medverka till att enfredsordning skapas för hela det ,som innebär:att vi får garantier för att mänskliga rättigheterrespekteras i alla delar och för alla områden,att minoriteters rättigheter tryggas i alla delar avdet och för alla minoriteter samtatt krav på nationell självbestämmanderätt ocksårespekteras.Här kommer världssamfundet förmodligen att fåpröva och utveckla nya metoder vad gällerfredsskapande insatser med fredliga medel, sominnebär att vi utnyttjar kunnandet på många andraområden än de militära för att föra folk närmarevarandra. Det kan bli en god start för skapandet aven ny fredsordning i Europa.Anf. 19 ():Herr talman! Jag tycker att det är att börjatala klartext. Det är inte ett krig som råder, det ärett folkmord och en folkförnedring av enormaproportioner som äger rum i Exjugoslavien, därmördare och gangsterhopar löper amok undertäckmanteln soldater. Helt värnlösa kvinnor ochbarn utsätts för systematiska våldtäkter itiotusental. Soldatbordeller upprättas dit kvinnoroch barn släpas utan minsta chans att försvara sig.Många kvinnor och barn dör av misshandel ochförblödning. Även männen förnedras på mångaolika sätt.Naturligtvis kan inte ingripa i varendakatastrof på jorden. Men här handlar det faktisktom grannar, om människor i vår närhet, somkanske skall var med som medlemmari den europeiska gemenskapen. Sydsvensken harfaktiskt närmare till krigszonerna i fornaJugoslavien än till de nordliga delarna av Sverige.Längre bort är inte detta.Vid många katastrofer i världen har vi fått reda påsituationen , när allt varit över. Eller ocksåhar vi inte orkat eller vågat ingripa. Men sittervi faktiskt med facit i hand, medan brutaliteternaoch den omänskliga situationen fortsätter blandvåra nära grannar. Vi får inte svika längre.Uppmaningar till fred och matleveranser räckerinte.Insatserna för att skydda civilbefolkningen hannjag inte riktig få med i mitt första inlägg. Jag villgärna repetera dem.För det första vill vi ha flygbekämpning av serbiskaartilleriställningar, som framför allt skadar civilamål.För det andra vill vi ha flygbekämpning avstrategisk infrastruktur i gränsområdet mellanSerbien och Bosnien, syftande till att förhindrafrakt av vapen och ammunition in till de bosniskaserberna.För det tredje vill vi ha beväpning av FN:s mat- ochmedicinkonvojer. Fram tills nu har alltför mångakonvojer på godtyckliga grunder tvingats vändatillbaka till sina baser. Den trenden måste vändas.För det fjärde vill vi skapa av FN-trupper säkradezoner och erbjuda en säker hemvist för serbiskamilismän som önskar lägga ner vapnen.Utrikesministern talade om att det behövdes enkombination av åtgärder. Det här är exempel på enkombination av åtgärder för att i första hand få ettslut på eländet. Sedan måste man naturligtvis, somjag har sagt tidigare, också göra stora insatser föratt bygga upp landet.Jag hoppas, liksom någon sade tidigare, attutrikesministern efter den här debatten känner sigstyrkt och kan gå vidare på internationell väg i deolika sammanhang där utrikesministern ochSverige finns representerade. Många av oss härhemma i kommer att kämpa vidare på vårtsätt.Anf. 20 (nyd):Herr talman! När talar om Nydemokrati drabbas han av någon sorts störningarsom gör att han uttalar direkta osanningar. fickhan just höra någonting om att vi skulle ha minskatett stöd till flyktingkommissarien i FN. Det finns ettförslag där vi har ökat stödet med 65 miljoner, till300 miljoner. Jag har just visat texten för herrSchori, som säkerligen kommer att skriftligenändra sina tidigare uttalanden här. Det tror jagförstås inte, men i alla fall.Vad gäller transporterna och hur vi gick serbernasärenden ett tag, vill jag påstå att vi gjorde det, ävenom det inte var planerat eller uppenbart vid dettillfället. Det var dumt, det var naivt, men det varsvensk flyktingpolitik. Vi hörde ChristinaRogestam intyga detta i konstitutionsutskottethäromdagen.Bland de transporter som skedde av kosovoalbanerfanns det gott om serbiska bussar. När man ser detefteråt kan man väl inse att vi gjorde det felet. Menmina meddebattörer här kan inte ens, inte herrGranstedt heller, medge att detta var ett fel, för iSverige gör vi alltid allting rätt. Jag vill påstå att detgör vi alls inte, vi gör fel ibland så att det visslar omdet.Till sist tycker jag att det som behöver sägas i denhär debatten om kriget i Bosnien är sagt. måsteSveriges regering göra det som måste göras. Det ärnämligen regeringen som har den verkställandemakten. Vi är ju alla överens om att stödja varjekraftfull sanktion man kan hitta på för att fåordning på läget där nere. Vi tycks också alla varaöverens om att skall vara med och ingripamilitärt tillsammans med andra nationer och underinternationell ledning, helst i FN:s regi. Därmedtycker jag att frågan har gått vidare till regeringen,och därifrån kommer den inte förrän någontinghänder.Anf. 21 ():Herr talman! Jag vill också tacka initiativet. Jag tror att detta har varit en viktigoch nödvändig debatt.Vi tycks vara överens om att ge FN utökademilitära medel för att skydda civilbefolkningen ochse till att maten kommer fram till de svältande. Omvi då får frågan om vi kan tänka oss att svensk truppskall delta i sådana utökade militära befogenheter,kan jag inte förstå annat än att vi måste svara jaäven på den frågan. Vi kan inte säga a och sedannej, b säger vi inte, för det vill vi inte vara med om.Det är en självklarhet att vi måste vara klara på denpunkten också.Det är viktigt, det visar inte minst den här debatten,att vi inte misslyckas i Bosnien. Det får inte gå iBosnien som det håller på att gå i ,och , där FN ser ut att förloramot krigsherrarna. Jag hoppas att det inte blir pådet sättet.Jag vill också ta upp en annan fråga. Om jag intehar alldeles fel har FN:s flyktingkommissarie justkommit med en larmrapport, nämligen attmatlagren i f.d. håller på att ta slut. Detinnebär, vad jag förstår, att de humanitärainsatserna måste öka. Jag utgår från att Sverigeställer sig bakom det.Det har diskuterats väldigt mycket om flyktingarhär. Jag skall inte spetsa till något, men jag skullevilja vädja till utrikesministern och till de andrapartierna om att vi ser till att de bosniska flyktingarsom befinner sig i behandlas på sådant sättatt deras begäran om uppehållstillstånd beviljas, istället för att man bara lägger dem på hög.Det handlar faktiskt om människor som varitutsatta för fasansfulla brutaliteter. Det handlar omkvinnor som utsatts för oerhört bestialiskavåldtäkter. Det handlar sist och slutligen ommänniskor som behöver en kvalificerad vård. Menden kan de inte få här, vad jag förstår, om de intehar fått uppehållstillstånd beviljat. Jag vädjar omatt man ger uppehållstillstånd till dessa bosniskaflyktingar som har utstått sådan fasa. De behöverden tryggheten i vårt land. Det är ändå bara entillfällig tillflyktsort för dessa människor frånBosnien.Anf. 22 Utrikesminister ():Herr talman! Många av inläggen här harpräglats av förtvivlan och frustration. Jag delardessa känslor.I den verklighet som råder måste vi sträva vidareför att finna den kombination av åtgärder som kanfå slut på striderna och lidandet. Låt oss också riktaen allvarlig maning till det f.d. jugoslaviska folketsjälvt. Det är delar av detta folk som dödar grannar,bekanta och människor de levt sida vid sida med iårhundraden. Det är krigförarna som måste tyglasitt hat, sin vrede, sin fruktan och sitt maktbegär.Det är krigförarna som förstör framtiden för sig ochsitt folk.Tillåt mig till slut, herr talman, uttrycka mintillfredsställelse över att det kring denna djupttragiska konflikt uppenbarligen finns en storenighet i , även om jag också tycker migse vissa nyanser i synen på massiva militäraåtgärder. Det är kanske inte så underligt. Vi känneralla vånda inför detta scenario. Men det är viktigtatt vi har en så bred enighet som möjligt i synen påkonflikten i f.d. inför Sverigesmedverkan i den politik som kommer att krävas föratt få slut på kriget och dessutom för att lämna detbidrag som kommer att krävas därefter.Oavsett om en förhandlingslösning nås eller om andra mer drastiska åtgärder, inkl.militär, krävs för att få slut på kriget, står vi infören oerhörd uppgift den dag konflikten är över. Detkommer att röra sig om en fredsbevarande insatsoch en återuppbyggnadsinsats av offantligadimensioner. Här kommer många internationellaoch nationella, statliga och icke statliga insatser attbehövas.Vi får inte heller glömma att konflikten i Kroatienockså måste få sin lösning.Överläggningen var härmed avslutad.3 § betänkande1992/93:KrU15 Turism (prop. 1992/93:100 delvis).Anf. 23 ():Herr talman! är i avsaknad av ennationell turist- och rekreationspolitik. Det endasom regeringen säger sig vilja göra är att stödjamarknadsföringen av i utlandet genom attunder köpa sådana tjänster av det avbranschen bildade bolaget . Fördenna begränsade uppgift har man bildat en helt nymyndighet kallad Styrelsen för Sverigebilden. Detkan man kalla byråkrati. Och i instruktionen fördenna myndighet har man t.o.m. sagt att denendast i undantagsfall får vara operativ.Vi socialdemokrater i utskottet beklagar att vi intelyckats få med regeringspartierna på våra förslag mer offensiv turistpolitik i , en politiksom lyfter fram turismens möjlighetersysselsättningsmässigt, regionalpolitiskt,handelspolitiskt och socialt. Enligt vår mening kaninte statens insatser för att utvecklaturismen/resandet till och i begränsas till,som sker, att man enbart satsar ett antal miljonerpå marknadsföring av i utlandet. Detta ärgivetvis viktigt, men det räcker inte. Staten måsteenligt vår mening också ha en uppgift när det gälleratt utveckla som turistland och se till attinte minst de statliga organ som kan påverkautvecklingen -- vägverk, naturvårdsverk, skoloroch universitet, för att nämna några -- medverkarpå ett aktivt sätt.Men när andra länder i rustar uppturismen, nedrustar den borgerliga regeringen iSverige statens engagemang i turistpolitiken. kallades budgetposten i propositionen''Stöd till turism och rekreation''. heter den''Styrelsen för Sverigebilden''.Vi socialdemokrater beklagar detta och har i vårmotion närmare utvecklat behovet av åtgärder ochhur man mera aktivt kan gripa sig an vad sombehöver göras. Vi anser nämligen att turismenrymmer så många möjligheter till utveckling iSverige, både ekonomiskt och socialt, att såvälstaten som kommuner och landsting målmedvetetbör engagera sig, främst genom att på olika sättstödja och stimulera dem som arbetar med turismute i landet. Det kan gälla att ge godaförutsättningar till utveckling för branschen samtför turist- och friluftsorganisationerna. På så sättstöder man deras egna insatser och strävanden påturistområdet.