prot · GG0972 · 1993-03-10 00:00:00 — Men kom inte mednågra svepande argument om att det hela bara slårmot de svaga. Jag tror att det går att anpassa efterrådande situation.Anf. 31 HANS () replik:Herr talman! återupprepar att hanhar förståelse för att man vill ha ett samlat greppom besparingarna under en följd av år. Men hanbegär att vi skall redovisa hur detta skall gå till.Om regeringspartierna har samma uppfattning somvi -- på s. 3 i betänkandet skriver ni ju att man börha ett långsiktigt program -- är det då inte enligtgängse ordning rimligt att begära att regeringenlägger fram förslag till ett sådant program och attoppositionen får reagera på det?Skall vi införa en ny ordning i sominnebär att oppositionen lägger fram förslag ochregeringen reagerar på dessa? Det är kanskeganska rimligt. Här finns ett alldeles utmärktexempel när det gäller att ta upp överläggningarmellan regeringen och oppositionen för att se omdet går att hitta gemensamma utgångspunkter förett långsiktigt program.En annan fråga som berörts i detta sammanhanggäller vad som görs för att åstadkomma fler jobb fördem som går arbetslösa. säger att enhel del sker på det området men att arbetet är svårtdärför att volymen är så stor. Jag håller med på denpunkten. En hel del görs, och det är en ovanligt storvolym som skall hanteras. Därför är det särskiltviktigt att pröva alla möjligheter och att man inteslentrianmässigt eller av doktrinära skäl utesluternågot.Regeringen talar ju om behovet avsamförståndslösningar. Vore det då inte klokt,, att diskutera hur mycket när detgäller Socialdemokraternas tankegångar som kanförverkligas i fråga om arbetslinjen och hur mycketvi kan ställa upp på regeringens förslag? Frågan omatt människor i vårt land får jobb är så viktig att denöverskuggar allt annat. Även om ni satsar bra ochsliter är det faktiskt 320 000 människorsom saknar jobb. Både för samhället och för demär nästan vad som helst som de kan göra bättre änatt de går hemma och är arbetslösa.Hjälp alltså till med att få slut på det här eländet!Många av de arbetslösa kommer att blilångtidsarbetslösa, med allvarliga konsekvenser fördem själva och för samhället. Det är viktigare att taitu med detta problem än att diskutera besparingari det här sammanhanget. De flesta besparingarleder ju till en indragning av köpkraften, vilket i sintur leder till att arbetslösheten ökar ytterligare.Anf. 32 () replik:Herr talman! upprepar sittpåstående att Socialdemokraterna vill se ett samlatgrepp. Men ett sådant finns ju redan i finansplanen,konkret angivet för första året. Dessutom anges därinriktningen för . Tänk omSocialdemokraterna kunde gå åtminstone halvavägen i sina redovisningar när det gäller dennaambitionsnivå. Ja, det kanske räcker med att ni gåren tredjedel eller en fjärdedel på vägen.Man kan undra hur det är. Är det i stort sett barabarnfamiljerna som ni inte har friat från olikabesparingar? Skall hela kakan tas där? Ni måste geoss en fingervisning om vad det handlar om, så attvi vet om ni över huvud taget vill diskuterabesparingar. Ger ni indikationer om att ni verkligenhar tänkt i de här banorna och inte bara vill ha ettspel för galleriet, tror jag att det finnsförutsättningar för samtal på ett helt annat sätt änsom kanske varit fallet. Det sista HansGustafsson sade i sitt förra inlägg förmedlar enkänsla av att det kanske inte är så viktigt medbesparingar. I så fall uppstår återigen ett tvivel omvad som egentligen menas. bNaturligtvis skall vipröva alla möjligheter när det gällerarbetsmarknadsfrågorna. arbetemed ROT-programmet är ett exempel på detta.Men det finns också problem med den här typen avROT-åtgärder. ges exempelvis bidrag tillkommuner med eftersatt underhåll av skolor,medan de kommuner som skött sina skolor inte fårmotsvarande bidrag. Det är ett problem att det isammanhanget också finns nackdelar. Man kandärför inte rusa i väg och sprida ut pengar, dvs.subventionera än hit än dit. Först måste man tänkaigenom situationen och därefter ta steg för steg.På infrastrukturområdet görs enorma insatser. Påvissa detaljområden finns det t.o.m. tecken påöverhettningstendenser i vissa områden i landet.ALU, arbetslivsutveckling, är ytterligare ett sätt attförsöka sysselsätta de arbetslösa med någotkonstruktivt för att undvika de negativa socialaeffekterna av det här.Den oro som ger uttryck för delarjag. Jag är glad över Socialdemokraternasengagemang i de här frågorna. Men dettaengagemang finns på fler ställen också. Jag tror attSocialdemokraterna i regeringsställning skulle visaen mer ödmjuk hållning, än man visar i dagensdebatt. Socialdemokraterna skulle då inse att detinte är att enbart bestämma någonting utan att manockså skall kunna genomföra besluten på ett vettigtoch bra sätt. Man skall också klara av attgenomföra besluten på ett statsfinansiellt rimligtsätt.Förste vice talmannen anmälde att HansGustafsson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 33 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Egentligen är kanske inteanledningen till att begära replik så stor, eftersomStefan Attefall var ovanligt mjuk i sinaformuleringar . Att jag för en gångs skull tillätmig bildspråk, som ett antal människor på axlarna,må väl vara förlåtet. Det lät emellertid ungefär somatt vi hade samma uppfattning, nämligen att denoffentliga sektorn ändå måste bantas.Jag skulle önska att var lika vältaligi utskottet som han emellanåt är i kammaren. Detär väl ändå där vi skall ha diskussionerna för attförsöka komma fram till någonting. När vi talar ikammaren verkar det alltid som att vi är väldigteniga och har sällan motsvarande diskussion.Det skulle vara intressant att få veta vilkabesparingsförslag som kds skulle ha haft om partietinte hade suttit i regeringsställning. Kds aktiviteterär ju mörkade för oss andra.Nästan i varje debatt efterlysesSocialdemokraternas besparingsförslag som de intehar visat. Jag håller med om att det är konstigt.Men diskuterar man aldrig debesparingsmöjligheter som Ny demokrati haranvisat. Det vore intressant att få höra vilkabesparingsförslag som kds har i rockärmen, förslagsom kds eventuellt inte fått gehör för i regeringen.Anf. 34 () replik:Herr talman! Först vill jag ta upp uttrycket ''vilkasom bär vem i .'' Jag reagerade på dettadärför att det är symtomatiskt för Ny demokratisargumentation. Den attityd som man skapar ochsprider gör att vissa grupper i samhället stämplassom mindre nyttiga. Det vänder jag mig emot. Viskall inte sprida den attityden. Att vi sedan i sakinser att ekonomiska resurser långsiktigt behöverflyttas -- vi kan kanske finna varandra på vissaområden i de diskussionerna -- motsäger inte att viskall ha ett språkbruk som inte stämplar ut vissagrupper av människor.Jag tackar för berömmet att jag är vältalig ikammaren, dock icke i utskotten. Jag uppfattar Nydemokrati som att man tycker att det sker förmycket utanför kammaren, utanför offentligheten.Jag trodde att det var positivt att vi var vältaliga ikammaren och att vi hade en offentlig diskussion.Jag har kanske missuppfattat Ny demokratisbudskap. Kanske borde vi oftare diskutera i slutarum. Jag skall försöka ta reda på vad Ny demokratiegentligen vill för framtiden.Kds besparingar finns angivna i finansplanen.Regeringspartierna har diskuterat sig samman ochlagt fram ett gemensamt förslag. Vissa delar avfinansplanen tycker vi i kds bättre om, andra tyckervi mindre bra om. Men helheten ställer vi helhjärtatupp på, därför att vi anser att det är nödvändigt.Det är våra besparingsförslag och de kommer vi attarbeta för. Vi gör det inte därför att vi tycker att detär roligt att spara utan därför att det är nödvändigtför att kunna klara de långsiktiga målen, som engod välfäld för alla medborgare.Anf. 35 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag misstycker inte vältalighet ikammaren, tvärtom. Det är trevligt, replikera mig. vet också attjag håller med honom när det gäller språkbruket.Jag brukar som sagt inte använda riktigt denterminologin.Men skall jag tolka uttalandet så, att kds anser att11,i ytterligare besparingarunder nästa budgetår är fullt tillräckligt? Har niverkligen inget mer att komma med?Anf. 36 () replik:Herr talman! Med ytterligare besparingar i dagenskonjunkturläge skulle det faktiskt bli för mycket.Men på krävs det besparingar minst iden storleksordning som skissats i finansplanenslångsiktiga kalkyl.Förste vice talmannen anmälde att Bo G Jenevallanhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 37 Finansminister ():Herr talman! Låt mig börja med ett citat: ''Sverigesekonomiska problem började inte medlånekarusellen eller med Marknadens kortsiktigaspekulation. De dök upp -- ---- I själva verket var fyllt av större ochmindre kriser med underskott, inflation ocharbetslöshet. Ett tillfälligt avbrott åstadkoms ibörjan av 80-talet genom en stor nedskrivning avkronans värde. Men sedan återkom problemen, nui desto större format. ''Detta citat kunde ha varit från årets finansplan,eller från förra årets finansplan, eller frånLindbeckkommissionens rapport från i går. Mendet är faktiskt en krönika från tidningen skrivenav en av mina företrädare, illustrerar dels att det är lätt att varaefterklok, eftersom bär ettbetydande ansvar för den utveckling som hankritiserar, dels att de problem som under 20 års tidsuccessivt uppkommit rimligen inte kan lösas i enhandvändning, utan uppoffringar.Det finns ingen mirakelmedicin, inga snabba klippi den ekonomiska politiken. Det har jag sagt ettantal gånger tidigare. De ekonomiska problemenär både kortsiktiga och långsiktiga, och deinnehåller betydande målkonflikter. Därtillkommer det avsevärda brister i själva det politiskasystemet för beslutsfattandet.Om man menar allvar med att lösa problemen ochmålkonflikterna måste man göra insatser över ettmycket brett fält. I finansplanen uttrycks det så attregeringens politik är en samlad strategi för attåterupprätta tillväxten och pressa nedarbetslösheten i hela säger exempelvis att ''Detär därför inte möjligt att lösa krisen enbart genombeslut av kortsiktig karaktär. ''Betydelsen av långsiktighet och trovärdighet kaninte nog understrykas. Långsiktighet ochtrovärdighet bidrar både till att stärka ekonominstillväxtkraft och till att öka den kortsiktigahandlingsfriheten. Därför är inte bara denekonomiska politiken viktig utan även den politiskamiljö i vilken de ekonomiska besluten tillkommeroch verkar.Det politiska systemet kan -- som nämnts här underförmiddagen -- utan tvivel förbättras. Inomregeringskansliet pågår redan arbete med en nybudgetprocess, s.k. rambudgetering. Den inleddesredan förra året och fortsätter att utvecklas. Jagtror att det kommer att vara ett mycket konstruktivtbidrag till bättre styrsel och ordning på bådebudgetprocessen och utfallet av budgeten.Liknande förändringar här i tror jag voremycket värdefulla, exempelvis en samordnad ochförstärkt position för finansutskottet. Jag tror attdet också är mycket viktigt med längremandatperioder.En ytterligare förändring av den institutionellaramen i vilken den ekonomiska politiken,människorna och företagen skall leva och verka ärväldigt viktig. En ökad självständighet förRiksbanken med ett uttalat mål att värnapenningvärdet -- som ges ettstörre ansvar inför -- är av centralbetydelse. Det ligger helt i linje med bådeLindbeckkommissionens förslag och den nyligenframlagda förslag.Herr talman! Den här kommissionen, vars rapportkom i går, har inte onaturligt kommit att spela enviss roll . Den pekar på ganska väsentliga ting,inte alldeles nya problem eller nya infallsvinklar,utan de finns väl beskrivna i tidigare analysmaterialsom finansplaner och mer oberoende ekonomisktmaterial -- delvis också i tidigaresocialdemokratiska finansplaner.När man försöker lösa ett visst problem, tenderarnågot annat att dyka upp eller förvärras. Därför ärdet så centralt att ha en helhetsstrategi, och därförpoängteras detta på så många ställen, både iregeringens finansplan och i utskottets betänkande.Till skillnad från den ekonomiska debatten i övrigt,som ofta fokuserar på en fråga i taget, t.ex.budgetunderskottet, inflationen, arbetslösheteneller räntorna, måste den ekonomiska politikeninriktas på att möta och bemästra alla dessa frågorpå en gång.Det allvarligaste problemet är utan tvekanarbetslösheten. Det måste lösas innan Sverigefastnar i oacceptabel långtidsarbetslöshet, och detmåste lösas utan återgång till en ny pris- ochlönekarusell.Därför krävs ett samlat program med fortsattbudgetsanering med den långsiktiga inriktning somregeringen, finansutskottet ochLindbeckkommissionen har föreslagit, enpenningpolitik för lägre räntor med bevarad låginflation, en strukturpolitik som skapar konkurrensoch valfrihet, en fortsatt reformpolitik som ökarflexibiliteten i det ekonomiska systemet, inte minstpå arbetsmarknaden, samt naturligtvis aktivasatsningar på utbildning,infrastrukturinvesteringar, och annatlångsiktigt tillväxtökande, som också bidrar tillomedelbar sysselsättning för annars arbetslösamänniskor.Det hade varit till mycket stor fördel omSocialdemokraterna hade lyckats samla sig till attkonkret ställa upp på ett långsiktigtsaneringsprogram för budgeten, eftersom detskulle ha bidragit till ökad trovärdighet, liksomsjälvklart om Socialdemokraterna hade kunnatförmå sig att ställa upp på de besparingsförslag somkonkret redovisas /94. Då skulle faktisktförutsättningarna för återhämtning och minskadarbetslöshet, vilket vi alla vill åstadkomma, harvarit bättre.Det är, herr talman, faktiskt uppseendeväckandeskandalöst att Socialdemokraterna ännu tvåmånader efter budgetens presentation inte harlyckats prestera ett enda konkret besparingsförslag.Deras reservation till dagens betänkande är likatom som motionen . Den vänligastebehandlingen vore att förbigå den med tystnad.Hans Gustafsson sade i några av sina tidigare inläggganska uppseendeväckande saker. Den slutsatssom man tvingas dra av det han har sagt är attSocialdemokraterna i skepnadvill ha mer finanspolitisk expansion och attbesparingar leder till större arbetslöshet. sade detta mycket tydligt i sittinledande anförande och återkom till det senast ireplikskiftet med . Detta tyderantingen på en utomordentligt stor inremotsättning inom socialdemokratin eller på attSocialdemokraterna inte har något att komma medoch kanske inte heller räknar med att den nyaspargeneralen skall föreslå något.Det finns här utrymme för litet olika tolkningar,men det mest sannolika är väl att det inte finnsnågonting. Socialdemokraterna har ingenting attkomma med.Socialdemokraternas kommentar tillLindbeckkommissionen är likauppseendeväckande och på sitt sätt lika avslöjande.Här kommer en bok med en viktig diskussion omSveriges ekonomi i ett tioårsperspektiv och med eningående analys av målkonflikter i ekonomin ochav brister i institutioner och politisktbeslutsfattande. kommentar är:''Sänk bensinskatten .'' Det är verkligenen futtig kommentar till stora och viktiga problem.Även på denna punkt tycks det råda ovanligt storförvirring inom socialdemokratin. En annan av desaker som sade var att det voreytterst egendomligt att föreslå skattesänkningarsåsom en väg ur krisen. Av alla ting föreslår dåAllan en sänkning av bensinskatten.Herr talman! Genom beslut i december1992 avskaffades den s.k. valutalånenormen.Normen fyllde inte sitt syfte: att bromsa den statligautgiftsexpansionen. Beslutet innebär självfallet inteatt det nu skulle vara mindre angeläget att reducerabudgetunderskottet.Regeringen avser att ikompletteringspropositionen lämna förslag tillriksdagen i fråga om riktlinjer för statens framtidaupplåning i utländsk valuta. Det är emellertidangeläget att skapa klarhet omupplåningen i utländsk valuta.Ur ett statsskuldspolitiskt perspektiv finns vissaskäl för att staten bör ha upplåning i andra valutorän kronor. Genom att sprida upplåningen på fleravalutor minskar upplåningsbehovet i varje enskildvaluta, däribland svenska kronor. Att staten harfler alternativ för sin upplåning medför att antaletmöjliga långivare ökar, vilket minskarupplåningskostnaderna.Huvudparten av statens upplåning bör dock även iframtiden göras i kronor, eftersom statens intäkterhuvudsakligen är i kronor. Staten bör inte låna iutländsk valuta i sådan utsträckning att förtroendetför den svenska staten som låntagare minskar.Alltför stor upplåning riskerar att leda till stigandeupplåningskostnader.Den rörliga växelkursen har medfört attvalutarisken i samband med upplåning i utländskvaluta har ökat. Detta har bidragit till att svenskaföretag har minskat sin skuldsättning i utländskvaluta, vilket medfört att kronan tenderatatt försvagas.En fallande kronkurs försämrar möjligheterna attsäkerställa en långsiktigt låg inflation och minskarden inhemska efterfrågan. I nuvarande läge liggerstatlig valutaupplåning i linje medpenningpolitikens övergripande mål att värna ompenningvärdet. Upplåningen bidrar till att byggaupp valutareserven och motverka en försvagadkronkurs. Det är genom att säkerställa attinflationsmålet uppnås som vi varaktigt kan få nedde svenska räntorna.Man bör inte binda den statliga valutaupplåningenför till en fast andel av statsskulden eller tillett visst bestämt belopp. Det skulle motverkanödvändig flexibilitet i penning- ochvalutapolitiken. Mot detta behov av flexibilitetmåste emellertid ställas att stora kast i statensvalutaupplåning kan medföra högreupplåningskostnader för staten.En rimlig avvägning är att staten tillkännagerplanerna för valutaupplåning för det närmaste året,men att valutaupplåningen på litet gesen större flexibilitet.Riksbanken begärde attRiksgäldskontoret skulle genomföra en omfattandeupplåning i utländsk valuta för dess räkning såsomett led i försvaret av den fasta växelkursen. Efterden upplåningen uppgår statens skuld i utländskvaluta till ungefär en tredjedel av statsskulden.Regeringens uppfattning, som grundas på ensammanvägning av de faktorer som jag just harredovisat, är att statens skuld i utländsk valuta börökas genom ytterligare upplåning motsvarandeungefär , netto, under dekommande nio till tolv månaderna. De redovisadeupplåningsplanerna medför att valutaskuldensandel av statsskulden i stort sett bibehålls.Genom den statliga valutaupplåning som hargenomförts och, enligt vad jag just har redovisat,bör genomföras förbättras möjligheterna förpenning- och valutapolitiken. kan säljaen del av den valuta som staten lånar för attstabilisera och stärka kronan eller för att på nyttbygga upp valutareserven. Det är genom attsäkerställa att inflationsmålet uppnås som vivaraktigt kan förbättra möjligheterna till en stabiloch uthållig ekonomisk tillväxt och därmed ocksåfå ner arbetslösheten. Valutaupplåning enligt ovanligger i linje med penningpolitikens mål att värnaom penningvärdet.Herr talman! ekonomiska kris är mycketallvarlig. Ändå är ochmitt eget budskap optimistiskt. Krisen går att lösa.Men det räcker inte med kortsiktiga enspårigadetaljinriktade åtgärder, utan det krävs långsiktigareformer av både ekonomin och politiken.Låt mig avslutningsvis peka på några ljuspunkter.De är följden av de beslut som påregeringens förslag har fattat under de senasteåren. Avreglering av flera marknader har inletts.Det har fattats beslut om en ny konkurrenslag. Deoffentliga monopolen har börjat brytas upp, ochprivata alternativ ger både mer konkurrens och rättför den enskilda människan att själv bestämmavilket dagis, vilken skola, vilken husläkare m.m.som han eller hon vill anlita. Tyvärr har många avdessa beslut fattats i konfrontation medsocialdemokratin, vilket är att beklaga.Socialförsäkringarna har börjat reformeras ienlighet med samma princip som var vägledandeför skattereformen -- det skall löna sig bättre attarbeta och spara. Dessutom har besluten medförtbesparingar i de offentliga utgifterna på 70miljarder kronor långsiktigt plus det som jaghoppas blir dagens beslut i budgetregleringen omytterligare långsiktigt,sammantaget en minskning med av BNP.Därmed har också utrymme skapats för storasatsningar på tillväxtfrämjande verksamheter somutbildning, forskning, vägar och järnvägar.Skattereformen, med principen om hälften kvar,ligger fast. Det är mycket glädjande attLindbeckkommissionen så tydligt markerarbetydelsen av denna genomgripande reform. Detär också mycket viktigt för företagen och för deenskilda människornas jobb att skattevillkoren försmå och medelstora företag har förbättrats ochkommer att förbättras än mer liksom det allmännaföretagsklimatet. Det är bara genom starka företagsom vi långsiktigt kan få en bra sysselsättning ochtrygga och stabila jobb.Låt mig sluta som jag började, med ett citat, dennagång från : ''Den allmännaslutsatsen är att förutsättningarna har ökat för attbryta den svaga produktivitetstillväxten iSverige. -- -- -- Det är viktigt att saneringen ochomstöpningen av svensk ekonomi fortsätter, bådenär det gäller marknader och offentlig sektor. ''Finansplanen och dagens betänkande frånfinansutskottet visar hur detta skall ske. Dåkommer också arbetslösheten att minska ochgrundläggande välfärdsmål att stärkas.Anf. 38 () replik:Herr talman! Det är naturligtvis mycket bra attfinansministern så klart och tydligt har sagt attarbetslösheten är det viktigaste problemet. Men jagvill fråga vad som kan göras, utöver utskottensförslag, som ligger på bord, för attytterligare minska arbetslösheten.Vi har lagt fram förslag som syftar till att omfördelapengar från dem som inte använder sina pengar tillarbete och investeringar. Det handlar om attminska det mycket stora överskottet i det privatafinansiella sparandet och slussa över det på ettsådant sätt att det skapar flera jobb.Oavsett vad vi har för inställning till det totalaskattetrycket eller till det totala sparandet, finns detingen rimlig anledning, utom möjligen avideologiska skäl, att avvisa denna typ av förslag. Ettkonkret exempel är regeringens förslag att ta bortdevalveringseffekten från de basbeloppsanknutnaförmånerna. Men man lägger inte frammotsvarande förslag när det gäller brytpunkten.Den skall inte trappas ned med hänsyn tilldevalveringseffekten. Det är en ren och skär, ochsåvitt jag förstår, ideologiskt motiveradsnedfördelning i regeringens fördelningspolitik.Varför kan ni inte rätta till denna felaktighet?Jag vill ställa ytterligare en fråga, och den gällerLindbeckkommissionen. Anledningen till att någraav oss kan vara med och diskutera den är att vilyckades ta oss in på den presskonferens som hölls . Statusen på denna rapport är att den är enoffentlig utredning. skall den inte gå utpå remiss, utan det är uppenbarligen så att den ärett renodlat beslutsunderlag för regeringensreviderade finansplan. Man kan fråga sig varförregeringen inte anställer och hansmedarbetare direkt i kanslihuset och gör dem tillpolitiskt sakkunniga. Vilken status har denna bok?Är den ett underlag för regeringens ekonomiskapolitik, eller är den ett underlag för alla iriksdagen? Om det senare är riktigt, varför får vi dåinte ta del av rapporten innan den sprids tillmassmedierna eller åtminstone ?Anf. 39 Finansminister ():Herr talman! Låt mig till att börja med klarlägganågot som möjligen kan ha missförståtts, men jaghoppas att det i så fall är bara somhar gjort det. Självklart skallLindbeckkommissionens utredning, liksomflertalet vanliga offentliga utredningar, skickas utpå remiss. Det tycker jag är mycket angeläget,eftersom det finns många mycket långtgåendeförslag som behöver diskuteras ganska rejält. Jagser fram emot en mycket spännande diskussion påflera punkter som kommer att pågå under bådelängre och kortare tid.Detta hindrar ju ingalunda vare sig regeringen ellerandra politiska partier, inkl. , attpraktiskt taget , om man redan är klarmed sin slutsats, plocka upp enskildheter i högreeller lägre grad och säga att man tycker att någotskall genomföras på en gång. Jag kan se flerasådana punkter som jag tycker vore angelägna attfå genomförda ganska kvickt. Medan det på andrapunkter kan finnas skäl att vara mer återhållsammed de snabba slutsatserna. Utredningen skallalltså skickas ut på remiss på sedvanligt sätt.