prot · GH097 · 1993-10-14 00:00:00 — Aldrig tidigarehar så mycket satsats på åtgärder som nu.Beskyllningen att inget görs för att upprätthållaarbetslinjen är mycket orättvis.Var finns då framtidens jobb? Jag är övertygad omatt de största möjligheterna finns inommiljösektorn, när det gäller miljöteknik och energi.Denna är enligt de flesta bedömare världens störstatillväxtmarknad. har goda möjligheter attbli ledande inom detta område. Vi har tradition,kunskap och innovationsförmåga. Det gäller att tavara på det. Genom den radikala omläggningen avmiljötänkandet som inleddes ikretsloppspropositionen har en process startats iden riktningen. Mängder av företag sermiljötekniken som framtidens möjlighet. Här finnsdet tusentals nya jobb.Vi i har förespråkatekonomiska styrmedel för att åstadkomma enbättre miljö -- det ger även fler jobb. En del ärgenomförda, och vi arbetar med att komma längrepå det här området.Anf. 73 ():Herr talman! Har det undgått någon att höra ropenfrån initiativrika bybor på landsbygden och i detsvenska inlandet?Man ropar: är tiden inne för den lilla skalan! Vihar fått nog av den stora skalans procedurer! Vi villsjälva ta befäl över närområdets möjligheter och taeget ansvar!Om landsbygd skall leva och utvecklasmåste alla som bor där ha tillgång till nödvändigvardagsservice. Skolor läggs ned, och lanthandeln försvinner.För att denna utveckling skall kunna påverkaskrävs motkrafter. Byalag, utvecklingsgrupper ochengagerade ortsbor är sådana motkrafter.Stat och kommun har ändå ett gemensamt ansvarför att garantera den grundläggandesamhällsservicen på landsbygden. Samordningmellan olika aktörer kommer att vara enförutsättning för en väl fungerande service.Verkligheten är ju den att en mängd lokala gruppermed stora ideella insatser arbetar för en positivutveckling av sin bygds framtid.Folkrörelserådet Hela skall leva, med ca2 100 lokala grupper, är en fantastisk resurs som påett mycket medvetet sätt är pådrivare i det lokalautvecklingsarbetet. På flera sätt leverlandsbygdskampanjen vidare, bl.a. genomprojekten ''Landsbygd-Framtidsbygd'' och ''90-talets byapolitik''.Arbetsmarknadsdepartementet går viaGlesbygdsmyndigheten ut till de lokalautvecklingsgrupperna och begär svar ochsynpunkter på ett antal frågor inför utformningenav den kommande regionalpolitiken. Vikristdemokrater hoppas på ett trendbrott ilandsbygdspolitiken då den lokala kraften och''underifrånperspektivet'' på ett tydligare sätt gesen chans.För vår del handlar det om attsubsidiaritetsprincipen också skall förverkligas påden kommunala nivån. Det innebär t.ex. att ävenekonomiska resurser kan läggas ut på lägsta möjligaeffektiva nivå och att man på denna lägsta nivåockså får aktiv hjälp och stöd av dem på den högrenivån för att klara av sina viktiga arbetsuppgifter.Ett landsbygdspolitiskt program med inriktningmot bör presenteras, kanske isamband med den regionalpolitiska propositionen.Låt kommunerna själva hantera detregionalpolitiska stödet utan länsstyrelsernasförmynderi!Låt byagrupper och utvecklingsgrupper ute ikommunerna få egna ekonomiska resurser till stödför att utveckla sina idéer.Principen att ingen bygd, by eller idé är förobetydlig för att satsas på kan vara enhandlingslinje. Det handlar om att se människanoch ge henne en chans.Herr talman! De förändringar som har genomförtsi bostadsfinansieringen har gjort det svårt att byggalägenheter i glesbygden. Bostadslåneinstituten harinfört betydligt hårdare krav på självfinansiering.Kommunerna kräver en hårdare kreditvärdering äntidigare för att teckna borgen. I många kommunerhar man dessutom beslutat att inte alls tecknaborgen för nyproduktion. Allt detta kan fåförödande konsekvenser när det gäller målet attuppnå en levande landsbygd.Förutsättningen för att hela skall leva är attdet förs en aktiv regionalpolitik med ökadesatsningar på utbildning och forskning. Det skapari sin tur förutsättningar för nya investeringar och enutveckling som hjälper till att bryta den industriellanedgången.I finns en betydande del av landetsindustrikapacitet. Men andelen högskoleutbildadeav arbetskraften är låg, jämfört med hur det är iriket i övrigt. Regionens egen kapacitet för högreutbildning och forskning måste därför stärkas.Man gör ansträngningar för att höja kompetens ochkonkurrensförmåga. Frågan om ettkretsloppscentrum är aktuell. En möjliglokalisering är /Borlänge-området.Förutsättningar för att bilda ett kretsloppscentrumfinns, mot bakgrund av att haraktualiserat frågan och att harbeslutat att tillföra forskningen medel urlöntagarfonderna.I glesbygden har kombinationssysselsättningar storbetydelse för möjligheten att leva och bo. Riktadeåtgärder måste vidtas för att skapa förutsättningaräven för kvinnor och ungdomar att få arbete. Densmåskaliga bygdeturismen somkombinationssysselsättning har visat sig spela enallt större roll i denna strävan.Herr talman! Att största skidområde i i råder det inte längre något tvivelom. svarar för hälften av den totalaliftomsättningen i hela landet. I synnerhetSälenområdet får allt större marknadsandelar, bådevad gäller omsättning och antalet turister sombesöker den svenska fjällvärlden.Det finns således all anledning att satsa särskildapengar på upprustning av Västerdalsbanan ochutbyggnad av banan fram till . Då kan maninte bara med järnväg nå störstasportstuge- och friluftsområde utan även avlastavägarna de alltmer tunga, långa och smutsigatimmertransporterna. Dessutom skulle en sådaninsats bidra till arbetstillfällen i ett av de mestarbetslöshetsdrabbade områdena i landet.Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag vill instämma med det gäller landsbygdskampanjen. Den är viktig.I landsbygden finns kraft och idéer som det är viktigtatt vi tar vara på.Jag vill ställa en fråga till . , problemet med att postkontorstängs och den negativa utveckling som vi har settoch ser. Posten avregleras ju , och enbolagisering planeras. Det här är själva drivkrafteni den strukturförändring som tar sig uttryck i attsmå postkontor kommer att läggas ned. UlfBjörklund har ju nära kontakter medkommunikationsministern. Är att verka för att man stannar upp här ochtänker igenom detta en gång till innan man gårvidare på den här vägen?Jag kan nämna att jag deltog i Västerbottensbyarådskongress . Där vardrygt 200 byarepresentanter samlade. Det här varen av de stora frågor som togs upp. Man antogockså ett uttalande som ställdes till riksdagensledamöter. Där vädjade man om att avregleringenoch bolagiseringen inom Postens område skullestoppas.Anf. 75 () replik:Herr talman! Jag är i och för sig ingen varmanhängare av bolagiseringsfrågorna. Däremot ärjag fullt medveten om att ändå skalluppfylla de regionalpolitiska målen.Det är mycket viktigt att den lokala kraften är aktivoch jobbar med möjligheter till samverkan. Detsade jag också i mitt anförande. Det går att hittamöjligheter till samverkan med olikasamhällsfunktioner. Det kommer att bli enförändring för människor, som kan kännas litetarbetsam. Men förändringar är alltid arbetssamma.Det handlar bara om att hitta alla de möjligheter tillsamverkan som verkligen finns. Detta måstebyagrupperna inse och jobba med.Självfallet kan inte helt lämna byar ochsamhällen åt sitt öde, utan tillsammans med lokalaföreträdare försöker man hitta gemensammalösningar när det gäller denna viktiga fråga.Anf. 76 () replik:Herr talman! Det här runda resonemanget får manhöra gång på gång. Jag hade en dialog medSigge Godin. Han erkände att detta är ettbekymmer. säger att han inte ärnågon anhängare av den här utvecklingen. Men detär ju politikerna i det här rummet som bestämmerom det skall vara en sådan utveckling eller inte. Vikan inte säga: Det måste nog vara så här. Vi fårförsöka reparera skadorna efteråt. De småbyagrupperna kämpar mot övermakten. Om mansläpper marknaden loss och det bara är detkommersiella krafterna som skall bestämma vägersmå byagrupper lätt.Anf. 77 () replik:Herr talman! När det gäller postservicen har detmånga gånger funnits motstånd ute i byarna mot attett postkontor skall läggas ner och att man skallövergå till lantbrevbäreri. När man väl har prövatdet har man insett att det är ettsystem som fungerar mycket bra och att manmycket väl kan ha kvar det. Det finns såledesmodeller och möjligheter som inte ges en chans närallt är dikterat uppifrån och en enda modell skallpresenteras över hela landet. Det finns varianter,och det är de som man hjälper till att tipsa om utei byarna. Jag menar att de olika samhällsorganenmåste vara med och se till att man löser det härtillsammans. 78 ():Herr talman! Trots att hadesynpunkter på antalet socialdemokrater skall jagändå ta mig före att fullfölja de som jaghar begärt att få tala.Herr talman! Många företag går bättre menarbetslösheten ökar. Det är Länsarbetsnämndenssammanfattning över arbetsmarknaden iStockholms län. Vid senaste varnärmare 72 000 personer öppet arbetslösa.Som vanligt är det värst för dem som alltid har detsvårt på arbetsmarknaden. Det kan gälla ungdomarsom skall debutera eller äldre med svag förankring.I denna lågkonjunktur ser vi därutöver helt nyagrupper i arbetslöshetskön. Många tjänstemän,ofta med hög utbildning eller med erfarenhet frånframskjutna positioner i företag och förvaltningar,blir också utan arbete. Svagheten i ekonomin slåröver alla samhällsskikt.30 000 ungdomar är arbetslösa eller deltar i någonarbetsmarknadsinsats. Det betyder att var femteungdom eller nästan två årskullar står utanför denordinarie arbetsmarknaden.Särskilt svårt i vårt län har lågutbildade ungdomarmed invandrarbakgrund. Många riskerar att hamnautanför arbetsmarknaden för alltid. Riskerna försocial utslagning är betydande. Samhället tar på sigett mycket stort ansvar för dessa ungdomar menockså för att vi inte skall få ett otryggt samhälle.Det finns inget som tyder på att situationen förungdomarna förändras snabbt. Vi får räkna medmånga arbetslösa ungdomar på gator och torg ävennästa sommar. Hur har regeringen tänkt möta dettajätteproblem -- fler poliser eller?Herr talman! Nästan var femte stockholmare ärutländsk medborgare eller av utländsk härkomst. Iresten av är andelen hälften så stor. Mångaav invandrarna har det särskilt besvärligt påarbetsmarknaden, och de officiellaarbetslöshetssiffrorna är underskattade. Mångalyckas aldrig ta sig in på arbetsmarknaden och hardärför gett upp hoppet.En starkt bidragande orsak till svårigheterna är debristande kunskaperna i svenska och i svensksamhällskunskap. Om vi inte genomför massivautbildningsinsatser för de här människornakommer de aldrig in på arbetsmarknaden och isvensk gemenskap utan löper stor risk att hamna isociala svårigheter utan möjlighet till jobb ochförsörjning. är var fjärdelångtidsarbetslös i länet utländsk medborgare.En annan utsatt grupp utgörs av kvinnorna. Denoffentliga sektorn, staten, kommunerna ochlandstinget känner alla av hårda besparingskrav.En allt större del av varslen kommer från dessasektorer. Kvinnornas situation kommer därmed attförsvagas kraftigt framöver. Neddragningen av denoffentliga sektorn är förödande för den kvinnligaarbetskraften. Kvinnorna är särskilt drabbadeockså när det gäller deltidsarbetslöshet. Två av tredeltidsarbetslösa är kvinnor.De handikappades möjligheter att göra sig gällandepå arbetsmarknaden är alltid mer begränsade änandras möjligheter. I dagens läge märks dettasärskilt. Inte ens med lönebidrag är det möjligt attåstadkomma något meningsfullt för dehandikappade. Konkurrensen om jobben blir allthårdare nu när det blir allt vanligare att manjogbbar gratis. Förutom ungdomspraktik och ALUhar det i bildats en grupp gratisjobbare,Bussiga Brigaden, som med statens goda minnebjuder ut arbetskraft och t.o.m. jobbar gratis. Detär inte att undra på att det även med högalönebidrag är svårt att finna lämpliga jobb tillhandikappade.Ett problem som ger framtida mycket stora skadorär långtidsarbetslösheten. Var tredje arbetslös ärlångtidsarbetslös och löper stor risk att slås ut frånarbetsmarknaden helt och hållet. Mångaarbetsförmedlare vittnar redan om hur svårt det äratt motivera långtidsarbetslösa till någon aktivitetöver huvud taget. Bevisen på attutslagningsprocessen har börjat finns redan nu.Allt tal om arbetslinjen blir bara floskler när vartionde stockholmare i arbetsför ålder är arbetslöseller i AMS-åtgärder och när var tredje arbetslösredan är långtidsarbetslös. När konjunkturenvänder uppåt igen och behovet av arbetskraft ökarkommer vi att stå där med tiotusentals personer,bara i vårt län, som är så nedgångna att de inteorkar med och inte är motiverade att komma in påarbetsmarknaden igen. Socialbidragsberoendetökar, och kommunernas ekonomiska bördor blirallt tyngre. Mänskligt, socialt och ekonomiskt harvi förflyttat oss till välfärdsstatens bakgård.Herr talman! Från tredje kvartalet 1990 och framtill har vi förlorat 90 000 jobbnetto i . Det försvinner således10 000 jobb varje kvartal. Över 13 000 vanligamänniskor har förlorat sina jobb i länsedan vi avslutade vårsessionen.Det är inte bara jobben som försvinner. De som kan studera gör detmedan andra har så låg tro på att de skall kunna fåett jobb helt avstår från att ens söka. Det ärytterligare ett tecken på att utslagningen frånarbetsmarknaden tilltar. Med några få undantag ärefterfrågan på arbetskraft fortsatt svag.Herr talman! Följande förslag bör man kunna tamed sig:Avlasta arbetsförmedlingarna genom massivautbildningsinsatser i det reguljärautbildningsväsendet för långtidsarbetslösa medsvaga baskunksaper.Växla övertid mot nyanställningar. Ge AMS iuppdrag att genomföra en särskild kampanj medbl.a. intensifierade företagskontakter för attåstadkomma anställningar i stället för övertid. GeAMS möjlighet att anställa arbetslösa för dettaändamål.Bromsa neddragningen i den offentliga sektorn.Med den otrygghet som skapas i dagens situationhämmas i stället all kreativitet och initiativkraft.Anf. 79 ():Herr talman! I FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna slås individens rätt till arbete fast.Eftersom har antagit deklarationen utgårsäkert många ifrån att det borde vara enutgångspunkt för regeringen att försöka leva upptill deklarationens anda och mening, men jag villpåstå att regeringen i stället gör tvärtom. Förregeringen är det viktigaste målet tydligen att hållanere inflationen. Det gör man på bekostnad av dearbetslösas situation.Arbetslösheten är vårt största och snabbastväxande samhällsproblem just . Ingen går i dagsäker för nedläggningar, konkurser ochnedskärningar. Alla kan vi drabbas av varsel ochuppsägningar. Detta gäller oavsett var vi bor, om viär män eller kvinnor, arbetare eller tjänstemän.Detta är något helt nytt för vårt land. Undertidigare lågkonjunkturer har främst glesbygd ochorter med ensidigt näringsliv fått vidkännas enomfattande arbetslöshet. Människor utan arbete iVästerbotten, och andra utsatta delar avlandet tvingades flytta söderut, ofta tillStockholmsområdet, för att få jobb.Stockholmsregionen har med sin differentieradearbetsmarknad tidgare klarat av att hållasysselsättningen på en ganska hög nivå.I dag är situationen helt annorlunda. Andelenarbetslösa i närmar sig för förstagången någonsin riksgenomsnittet.Antalet män och kvinnor som i början avseptember gick utan arbete var över 95 000. Ävenom dagens siffror tillfälligt visar på en vissförbättring pekar prognoserna på enfortsatt kraftig ökning. förväntas 130 000till 140 000 människor i varautan jobb.Vi socialdemokrater säger ifrån: Det här får intehända, inte minst därför att arbetslösheten i sigleder till svåra konsekvenser, främst för dendrabbade individen men också för samhället iövrigt.Att arbetslösheten drabbar alla grupper vet vi ,men beträffande den framtida arbetsmarknaden förkvinnor kan man ju undra om det rent av finns enstrategi i den förda politiken. Nedskärningar i denoffentliga sektorn i kombination med införandet avvårdnadsbidrag och höjda avgifter i barnomsorgenmåste, som jag ser det, syfta till att tvinga tillbakastora delar av den kvinnliga befolkningen, särskiltde lågavlönade kvinnorna, till ett oavlönathemarbete.Detta kommer att leda till att antalet kvinnor påarbetsmarknaden kommer att minska. Besannasdetta innebär det att antalet kvinnor påarbetsmarknaden minskar påöver 30 år.Herr talman! Jag utgår ifrån att dagens ochmorgondagens kvinnor aldrig kommer attacceptera en sådan utveckling.Herr talman! De kommunalekonomiskakonsekvenserna för många kommuner har bl.a.kartlagts av i en rapport som heter''Arbetslöshetens kostnader kommun förkommun''. I den konstateras att länligger på femte plats när det gäller kostnader förkommunerna till följd av arbetslösheten.Stockholms stad tillhör de 30 kommuner som harde högsta kostnaderna för arbetslösheten, över560 kr per invånare. hade t.o.m.några kommuner i länet den högsta arbetslösheteni riket, , när genomsnittet var . , ivecka 40, är antalet arbetslösa i län91 400, varav över 70 000 öppet arbetslösa. Till detkan vi föra 34 000 varslade.Därför, herr talman, skulle jag ha velat tillregeringsrepresentant eller till utskottsmajoritetenframföra hälsningen: Förvandla inte arbetstagaretill bidragstagare! Gynna i stället arbetsgivare somnyanställer! är mångaarbetstagare skrämda till tystnad på sinaarbetsplatser. Man vågar inte yttra sig och ställakrav på arbetsgivare av rädsla att bli av med sittarbete. Det sker på våra arbetsplatser trotsnuvarande anställningsskyddslag.I detta läge är regeringen beredd att fullt ut uppfyllaSAF:s önskelista, att genomdriva en ny, kraftigtförsämrad lagstiftning. Enkelt uttryckt kan mansäga att det är ett förslag om fri uppsägningsrätt.Lagförslaget innebär många och hårda sparkar påden som redan ligger. Det innebär också enöverhängande risk för att den dialog och öppenhetsom trots allt finns på många arbetsplatser kommeratt övergå till ännu större tystnad och rädsla påmånga arbetsplatser. Detta gynnar inte de svenskaföretagens möjligheter till utveckling ochkreativitet. med rädda anställdaskadar inte bara individerna, utan hela landet.Det har sedan lagens tillkomst spridits många myterom LAS betydelse, t.ex. att den förhindrarnyanställningar eller att tiotusentals jobb skulleskapas om lagen ändrades.Så ändrades lagen 1982 av den dåvarandeborgerliga majoriteten. kommer en ny kampanjmot arbetsrätten som innehåller samma grovafelaktigheter som . De förändringararbetsgivarna nu kräver är:-arbetsgivare får välja vilka som skall sägas upp-ökad rätt för arbetsgivare att anställa på begränsadtid-provanställning och anställning vid arbetstopparutökas till tolv månader-gällande kollektivavtal som kan begränsa dessaförslag skall undanröjas.Vi socialdemokrater vill modernisera arbetsrätten,förenkla den i syfta att snarare förbättra inflytandetför de anställda.Anf. 80 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag vill erinra om att talartiden nu är slut.Anf. 81 ():Herr talman! Arbetsmarknadsministern sadetidigare här i sitt anförande två saker som jagtycker det finns skäl att kommentera. Dels sade hanatt ingen tidigare lågkonjunktur har varit så djupoch omfattande som den nuvarande. Dels försöktehan slå undan den kritik vi socialdemokrater harmot regeringens politik genom att beteckna densom ''gnöl''.De lågkonjunkturer vi haft i landet har allavarit de djupaste och mest långvariga. Det kanfinnas skäl att påminna om vad Dagens Nyheterskrev under av den förraperioden av borgerliga regeringar. ,en månad före valet, hade DN en förstasidesrubrikom att arbetslösheten aldrig har varit så stor somnu. Om jag minns rätt hade vi då en arbetslöshet av180 000 personer. har vi hört från talarstolenatt vi har 600 000 personer arbetslösa. Det var ettotäckt rekord då, och det är ett otäckt rekord nu.Konjunkturen vände efter 1982. Tillsammans meden socialdemokratisk politik som var stenhårtinriktad på att komma till rätta med denarbetslöshet vi hade då, lyckades vi vända skutanoch hade full sysselsättning under 1980-talet.Det finns en viss kritik mot oss socialdemokraterför att vi inte lyckades bromsa hjulen när desnurrade som fortast . En vissdel av den kritiken kan vara berättigad. Men denfaller också tillbaka på alla de partier som varrepresenterade i den här kammaren , eftersom man inte ställde upp påde åtstramningar som föreslogs.När sedan åtstramningarna kom, på förslag av dennuvarande regeringen, kom de vid fel tillfälle ochslog undan en stor del av vår hemmamarknad,vilket bl.a. ledde till att vi för förstagången kunde se fler konkurser hos företag ännystartade företag. Konsekvenserna ser vi i dag.Den lågkonjunktur vi nu har vänder naturligtvisden också -- det är en tidsfråga. Men, herr talman,den stora frågan är vad vi gör och underde närmaste åren för alla dem som drabbas avarbetslösheten. Gör vi tillräckligt från statens sida?Signalerar vi rätt politiska åtgärder? är detmånga som svarar: Regeringen gör inte tillräckligt.Med läpparna bekänner man problemen, menåtgärderna/instanserna står inte iöverensstämmelse med den bekännelsen.Arbetsmarknadsministern och andra inom detborgerliga lägret har för vana att försvara sig medatt det aldrig någonsin har satsats så mycket påarbetsmarknadspolitik som . Det äger sinriktighet om man bara ser på antalet kronor. Serman satsningen i förhållande till antalet arbetslösa,är påståendet närmast att beteckna som falskmarknadsföring.I län, som jag representerar, hadeLänsarbetsnämnden under högkonjunkturåret1989/90 i genomsnitt per arbetslös tillaktiva åtgärder. 1992/93 var motsvarande siffra80 . Det är alltså i genomsnitt 27 000 krmindre per arbetslös som länsarbetsnämnden haratt röra sig med jämfört medhögkonjunkturåret. Det är inte mindre resurser tillaktiva åtgärder vi behöver, det är mer.Jag skall inte uppta kammarens tid med attredogöra för september månadsarbetslöshetssiffror i län. Läget är likaallvarligt där som på andra håll i landet. Det somär viktigt att beröra är den väntade utvecklingen.Bland byggnadsarbetarna i län beräknasdet bli en arbetslöshet på nästa år.Det allvarliga är att andra områden följer efter.Inom metallindustrin anses det finnasljusglimtar. Men bland metallindustriarbetarna iUppsala väntas arbetslösheten också bli nästaår. kommun är på väg att varsla ytterligare1 000 anställda. Listan på denna negativautveckling skulle naturligtvis kunna göras längre.Det är inget självändamål att föra fram dennanegativa beskrivning. Men den måste till i ett lägenär regeringen tycks hänga upp sin argumentationoch politik på att där skall vara ljusningar påarbetsmarknaden och i ekonomin.Det finns i län, precis som i andra län,många arbetstillfällen som skulle kunna sättas igång. Det är fråga om konkreta arbetsuppgifter. Vihar tidigare i motioner väckta av socialdemokraterpekat på dessa arbetstillfällen. Vi har visat vilkenbetydelse det skulle ha om indragningen av medelfrån kommunerna skulle upphöra.Herr talman! Arbetsmarknadsministern måbetrakta de socialdemokratiska inläggen omsysselsättningen i denna debatt som gnöl. Men sålänge det inte görs tillräckligt för att brytautvecklingen, kommer pressen på regeringen attökas. Så länge människor förvägras rätten attförsörja sig själva genom arbete, skall denna debattföras och utgöra ett brännjärn på dem som faktiskthar det politiska ansvaret i det här landet.I detta anförande instämde ().Anf. 82 ():Herr talman! Jag skall redovisa både de storaproblem och de möjligheter som finns i sydöstraSverige.Kalmar län befinner sig i en mycket svårindustrikris. Eftersom länet har haft enförhållandevis hög andel sysselsatta inomtillverkningsindustrin, och då denna dessutom haren låg andel FoU-verksamhet, kan det antas attutslagningen kommer att öka . Ilänsstyrelsens beräkningar anges att ytterligare ca4 000 jobb inom industrin kommer att försvinnaunder 1993--1994. Därmed har län tappat11 000 arbetstillfällen, eller en tredjedel av 1990 årsindustrisysselsatta, --1994.Herr talman! Vi socialdemokrater i län hararbetat för att få en utbyggnad av Bruktill stånd. En investering på 4 miljarder kronorskulle ha skapat jobb för många, både underutbyggnaden och sedan driften kommit i gång. Tillnackdel för hela regionen fattade företagetsstyrelse beslutet att inte bygga ut.