prot · GG0962 · 1993-02-16 00:00:00 — Jaghåller med om att denna frågavarken är konstruktiv, positiv eller riktig.Med detta öppnas också möjligheterna förinternationellt bistånd till på ett annatsätt, vilket jag tror kan bidra till stabilitet.Anf. 23 ():Herr talman! Jag är, som utrikesministern,förhoppningsfull när det gäller att detta problemsnart skall lösa sig. Men det är oanständigt att dethar fått gå innan man har kunnat hittaen lösning, bara därför att frågan har blockerats avett enda medlemsland i EG, och att detta i sin turhar lett till att omvärlden har legat still.Det är de historiska känslor som utrikesministernåberopar som är oljan i hela konflikten på Balkan.Det är ju för att undvika att tentera dem, som detär viktigt att följa internationellt erkända principer,och detta har ansträngt sig för attgöra.Grannlandet har precis lika starkahistoriska traditioner, även med blodig omfattning,bakom sig och skulle kunna reagera på samma sätt.Men under ledning av president har mantvärtom valt att, trots starka och nationalistiskaopinioner inne i , försöka dämpakonflikten. Man har valt att erkänna ,att inte ha någon dispyt kring det som har varit.Anf. 24 Utrikesminister ():Herr talman! Även grekerna har ju demonstreratfredligt, vilket vi i alla fall tacksamt får notera. Nuhoppas jag att detta problem finner en lösning ochatt detta i sin tur kommer att bidra till stabiliteten iden här delen av Balkanregionen.Anf. 25 ():Herr talman! Jag tror att vi är överens på denpunkten. Men det är oroväckandeatt traditionella, historiska och nationella känslorhos ett enda land, i ett läge när EG -- som bådeutrikesministern och jag så starkt önskar att vi skallbli medlemmar i, inte minst därför att det är detstora europeiska fredsprojektet -- verkligen stårinför en sådan här konflikt, kan tvinga omvärldenatt blockera en snabb lösning på ett problem somegentligen vore väldigt enkelt att lösa. Det äroroväckande att den signalen ges.Anf. 26 Utrikesminister ():Herr talman! Om det är en fördröjning av enlösning som sker mellan , är det trotsallt oändligt långt bättre än den händelseutvecklingsom vi såg under inledning. Sådet finns nog ändå mycket som talar för EG somfredsrörelse.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1992/93:334 om trupperna i debaltiska staternaAnf. 27 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig vilkainitiativ bl.a. som ESK-ordförande kan taför att underlätta förhandlingar med debaltiska staterna och påskynda ett tillbakadragandeav de ryska trupperna från Baltikum.Vid i i juli 1992uppmanade stats- och regeringscheferna de baltiska staterna att utan dröjsmål ingåbilaterala avtal om tillbakadragande av allautländska trupper från de baltiska staternasterritorier. Avtalen skulle innehålla tidtabeller förett tidigt, ordnat och fullständigt återtåg. Sverigespelade en viktig roll i ansträngningarna att få tillstånd en för de baltiska staterna tillfredsställandeöverenskommelse i frågan om de ryska trupperna.Sedan toppmötet i ägde rum, har detryska återtåget från fortsatt. Avtal haringåtts mellan och om en tidtabellför tillbakadragande av de i stationeraderyska stridskrafterna. Några sådana avtal har inteingåtts med de båda övriga baltiska staterna. Vi harfrån svensk sida, bl.a. då frågan diskuterats i deneuropeiska säkerhetskonferensen (ESK)understrukit betydelsen av att avtal omtillbakadragande av de ryska stridskrafterna ingåsäven med och Lettland.Vid i idecember 1992 utfäste sig och de baltiskastaterna att regelbundet lämna information till''relevanta ESK-organ'' om efterlevnaden av deåtaganden parterna gjorde vid toppmötet iHelsingfors. Rapporteringen skulle ligga till grundför fortsatt granskning av frågan.Som ESK-ordförande har verkat för att denrapportering parterna utfäst sig att svara förkommer till stånd. Därför tog jag på ett tidigtstadium, bl.a. i samband med ett besök i för undertecknande avdeklarationen om , upprapporteringsfrågan med den ryskeutrikesministern . Vi tog även från svensksida en rad kontakter med parterna inför det mötemed ämbetsmannakommittén som ägde rum i Pragden 2--. Syftet var att få till stånd enöverenskommelse mellan parterna om formernaför rapporteringen till ESK. Vi förde vidare uppfrågan om tillbakadragandet från påmötets dagordning.Vid ämbetsmannakommitténs möte rapporteradeparterna om läget i förhandlingarna omtillbakadragande. Rapporteringen utlöste endiskussion, som inte utmynnade i något formelltbeslut. Parterna betecknade själva diskussionen ikommittén som konstruktiv. Den blev en värdefullpåminnelse om den vikt ESK fäster vidgenomförandet av Helsingforsåtagandena.Sverige kommer som ordförande att verka förfortsatt behandling i ämbetsmannakommittén avfrågan om tillbakadragande av de ryskastridskrafterna. Det är min övertygelse att ESKdärigenom lämnar ett viktigt bidrag till enavveckling av den ryska militära närvaron iBaltikum.Låt mig tillägga, att vi inte försummar något tillfälleatt med ta upp frågan om det ryskaåtertåget från . Den berörs i den svensk-ryska deklaration som undertecknades vidstatsministerns besök i . Statsministern togupp frågan i samtalet med president i Kreml.Från rysk sida bekräftades avsikten att dra tillbakade egna stridskrafterna från de baltiska staterna.Anf. 28 ():Herr talman! Jag vill tacka utrikesministern försvaret på min fråga. Det som i svaret framgår omsvenska aktiviteter när det gäller att klargöra förRyssland hur allvarligt man ser på situationentycker jag är mycket värdefullt. Situationen när detgäller den ryska truppnärvaron i -- jagavser och -- är mycketotillfredsställande och ganska allvarlig.Som framgår av svaret, utfäste sig i juli1992 på att utan dröjsmål träffaavtal med de baltiska staterna. Det skulle leda tidtabell för ett tidigt, fullständigt och ordnatåtertåg. Man kan inte säga att har uppfylltdenna utfästelse. , efter närmare åttamånader, finns det över huvud taget inget avtal.Det finns än mindre någon tidtabell om ett tidigt,fullständigt och ordnat återtåg. har heltenkelt inte uppfyllt sina förpliktelser i enlighet medden uppgörelse som träffades på toppmötet. Dethär är allvarligt sett i ett ESK-perspektiv, eftersomdet i viss mån undergräver ESK:s auktoritet närman träffar ett sådant här avtal och det sedan intehänder så mycket. Det har förvisso hänt en del,men det är långt ifrån tillräckligt.Ryssland har i stället visat tendenser till att användatruppnärvaron som ett instrument för att påverkainrikespolitiken i . Man kan ha väldigtmånga synpunkter på den ryska minoritetensställning i de baltiska staterna, och det kommersåvitt jag förstår att diskuteras . Mendet är helt klart att det inte kan accepteras attnärvaro av främmande trupp skall vara ettargument i den debatten. Därför är det mycketviktigt att både som land och ordförande iESK utnyttjar varje tillfälle att med störstaeftertryck klargöra att situationen är oacceptabel.Anf. 29 Utrikesminister ():Herr talman! Jag håller med om attdet avtalslösa tillståndet inte är tillfredsställande.Det måste komma till ett avtal med ochLettland. Därför tycker jag att det är bl.a. Sverigessak att såväl bilateralt som i multilaterala forum --där kan vi alla hjälpa till -- ta upp frågan omtruppåtertåget och att avtal måste komma till stånd.Jag håller helt med om detta.Sedan tycker jag att det är ett väsentligt framstegatt vi nu har fått till stånd den här ordningen medrapporter och information till ESK. Det är ett sättatt föra in denna fråga i ett multilateraltsammanhang och i ett europeiskt säkerhetsforum.Jag tycker att det är en väsentlig framgång attryssarna har gått med på rapportering, att debaltiska republikerna informerar och att vi har fåttupp frågan på ämbetsmannakommitténsdagordning. Detta ser jag som ett väsentligtframsteg.Anf. 30 ():Herr talman! Jag är beredd att instämma i att detär ett stort framsteg. måste vi vara på detklara med att det innebär att numera ärberett att rapportera till ESK att man inte haruppfyllt de åtaganden som man gjorde vid ESK:stoppmöte . Det är mycket långt ifrån denönskvärda situationen.Det viktiga är trots allt inte att man rapporterar sinunderlåtenhet att uppfylla sina förpliktelser utanatt man uppfyller dem. har åtagit sig attträffa ett avtal utan dröjsmål, och det återstår.Jag tror därför att det är viktigt att man från ESK:ssida och från sida, såsom varandeordförande, inte alltför mycket betonar hur bra detär att rapporterar. Man måste också läggatyngdpunkten på att vi vill se ett avtal utandröjsmål, som innebär ett tidigt, fullständigt ochordnat återtåg ur Baltikum.Anf. 31 Utrikesminister ():Herr talman! Jag tycker ändå att numålar upp en något för mörk bild. Det försiggår defacto ett tillbakadragande. Man kan ändå säga atten del av det som den åtog sigi faktiskt sker -- på marken. Vi måsteändock konstatera att det är en mycket positivutveckling. Det innebär självfallet även en mycketpositiv utveckling för de berörda länderna att dettaäger rum.Vi har att hoppas på -- och här måste vi självatrycka på -- att de förhandlingar som äger rum skallleda fram till avtal. Det möte som ESK-parlamentet skall ha -- som nästan blirettårsdagen av toppmötet i -- måste,, vara ett utmärkt forum för att ta uppäven den här frågan.Anf. 32 ():Herr talman! Det är naturligtvis riktigt, och börnoteras med tillfredsställelse, att det har skett ettvisst tillbakadragande. Men det sker utan avtal medde berörda staterna. Det innebär också att deberörda staterna, och , inte harnågot egentligt inflytande på formerna förtillbakadragandet, omfattningen eller tidtabellen.Vi vet också att det förekommer mycket förstörelsei det sammanhanget.Ryssland har fortfarande så pass många trupper påEstlands och territorium att det i dessaländer upplevs som en allvarlig säkerhetsrisk, ochdet är det viktiga.Jag hoppas naturligtvis att frågan skall varainaktuell vid isommar. Men jag inser risken att det äraktuellt. Det är givet att vi då skall utnyttja dettaforum för att öva tryck på för att få tillstånd det man lovade sommaren 1992.Anf. 33 Utrikesminister ():Herr talman! Avtal måste till, men jag tycker ocksåatt det finns anledning att påminna om atttrupptillbakadragande på marken måste äga rum.Det finns anledning att påminna om det, eftersomdet är nationaldag och vi har denliatuiske utrikesministern i . Vi har haftanledning att föra diskussioner med honom om detryska trupptillbakadragandet. Även om detexisterar avtal så finns det anledning att följa upputvecklingen på marken.Anf. 34 ():Herr talman! Det är naturligtvis helt klart att detinte bara räcker med ett avtal, om avtalet integenomförs. Det är naturligtvis också en risk att mangår in i avtal och sedan inte genomför det. Detta varegentligen vad som hände vid ESK-toppmötet.Man träffade en uppgörelse där, som man sedaninte har verkställt. Sådant kan hända flera gånger.Det är emellertid viktigt att få till stånd de häravtalen. Jag antar att det inte finns några delademeningar på den punkten. Det är viktigt attklargöra att ESK och omvärlden inte accepterar ensituation där träffar en politiskuppgörelse och sedan inte verkställer den. Det ärtyvärr detta som har skett hittills.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1992/92:378 omrättssäkerheten i de baltiska staternaAnf. 35 Utrikesminister ():Herr talman! har medhänvisning till suveränitetsstödet frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att skallbidra till uppbyggandet av rättsstater i de baltiskaländerna.Låt mig då först instämma med att det är av stor betydelse både för balterna ochför oss att stabila och effektiva rättssamhällen byggsupp i dessa våra grannländer. Ansvaret för dettavilar givetvis i första hand på de baltiska staternasjälva, men även och andra länder kanbidra. Här har det svenska suveränitetsstödet ensärskild betydelse. Det är också därför, för attstärka rättsstatens funktioner, som vi inom ramenför suveränitetsstödet prioriterar uppbyggandet avväl fungerande polis-, tull- ochkustbevakningsorganisationer.Precis som påpekar är det dockinte enbart detta slags åtgärder som bidrar till attskapa de rättsstater som utgör förutsättningen förbåde demokrati och marknadsekonomi.Uppbyggandet av politiska partier är en viktigaspekt, där alla i denna kammare kan lämnavärdefulla bidrag till våra resp. partivänner iBaltikum. Andra viktiga insatser bör gälla atthjälpa de baltiska staterna att bygga uppfungerande rättsmaskinerier.Justitiedepartementet svarar här för ett svenskträttsutvecklingsbistånd till . Det består ipraktisk kunskapsöverföring med syfte att hjälpatill att bygga upp ett modernt rättssamhälle med engodtagbar lagstiftning -- både civilrättslig ochannan -- och ett självständigt och fungerandedomstolsväsende. Stödet vilar på bilaterala avtalmellan och resp. Lettland.Detta stöd växer och en särskildsamordnare har engagerats. Dessutom övervägsytterligare insatser för att öka också det polisiärastödet till . Det kan tilläggas attJustitiedepartementet samarbetare med de andranordiska länderna när det gällerrättsutvecklingsbiståndet, bl.a. genom att gelitteraturstöd och utbildning av jurister i Baltikum.Anf. 36 ():Herr talman! Utrikesministern och jag är heltöverens om vikten av att det byggs upp etträttssamhälle. Självfallet har de baltiska staternahär ett eget ansvar. Men det är svårt för de baltiskastaterna att åstadkomma detta, och därför behöverde vår hjälp. Och visst skall vi ge hjälp, men vi harju också ett eget intresse av att ge denna hjälp.I min fråga tog jag upp detta med att brottsligheteni de baltiska staterna ''spiller över'' till . Somexempel nämnde jag människosmugglingen. Mennågot som verkligen oroar mig ärnarkotikabrottsligheten. Jag utgår ifrån att detgäller även utrikesministern.Ett annan sak som oroar mig oerhört nu närmaffian tycks ta över mer och mer makt i debaltiska länderna är att vårt bistånd inte tycks nåfram på det sätt som var tänkt. Jag tänker då påbiståndsoljan som försvann. Jag har också fåttmånga rapporter om att olika hjälpföreningar vidhamnarna via sitt bistånd måste betala ''böter'' tillmaffian. tar maffian själv hand om det somskall delas ut till hjälp och tjänar pengar på detta.Det finns anklagelser om att maffian i dessa treländer har förgreningar långt upp i de styrandeorganen på högsta nivå. Det behövs verkligen hjälpför att balterna skall kunna åstadkomma ett säkerträttssamhälle. I annat fall kommer svenska folketatt förlora förtroendet för detta bistånd.Ett annat skäl till att svenska folket har börjat attoroa sig är att det har kommit fram kritik mot såväldetta bistånd som det tidigare Polenbiståndet. Manfrågar sig om pengarna verkligen används rätt.Mina frågor är då: Finns det en klart uttaladstrategi? Har vi ett ordentligt mål och en ordentligresultatstyrning när det gäller i synnerhet biståndetpå rättsområdet och rent allmänt för östbiståndet?Anf. 37 Utrikesminister ():Herr talman! Jag tror att har helträtt i sin beskrivning både av sakernas tillstånd ochav de frågor som ställs. Därför är det väsentligt attvi ger detta som vi har döpt till suveränitetsbistånden mycket hög prioritet inom vårt samarbete medCentral- och , och i all synnerhet när detgäller de baltiska republikerna. Vi har härmöjlighet att göra en betydande insats för att stödjade krafter i dessa länder som vill se att det byggsupp en rättsstat och för att se till att de får medelatt hävda sin egen rättsstat. Där kan vi bidra medkunskapsöverföring och naturligtvis också medolika former av hårdvaruutrustning, som gör detmöjligt för polisen att agera.Jag kan försäkra att vår mycketbestämda strävan är att vi också skall genomföradetta. Rikspolischefen har besökt ochLettland, och han kommer i vår att besöka Litauen.Det pågår ett arbete inom Utrikesdepartementetgenom den särskilda arbetsgrupp som finns försuveränitetsbiståndet med att prioritera de olikainsatserna.Jag delar alltså helt uppfattningom att denna fråga är ytterligt angelägen.Anf. 38 ():Herr talman! sade är juverkligen hjälpbehovet oerhört stort.Biståndsbehovet är ännu större. Trots att vi harkunnat prioritera östbiståndet i budgetarbetet, såatt det skall fortsätta att vara lika stort, räckermedlen ändå inte till för allt det som vi vill göra.Därför är det väldigt viktigt att vi klart uttalarvilken typ av prioritering som skall göras.Jag ställde min fråga till Mararetha , därföratt jag själv får frågor som jag inte kan besvara,t.ex. : Har man tänkt att fördela östbiståndet likamellan de tre länderna? Efter vilket kriterium sägerman ja eller nej till ett projekt t.ex. pårättsområdet? Skall pengarna gå till polishundar,som det diskuterades om här ? Skallpengarna gå till fler kustbevakningsfartyg? Vilkenstrategi har man egentligen? Jag har tagit del avbetänkandet från utredningen om styrnings- ochsamarbetsformer i biståndet, i vilket det framförskritik på det här området. Har man några planer påatt se över dessa frågor?Anf. 39 Utrikesminister ():Herr talman! utvidgarfrågeställningen ganska långt ifrån den fråga somursprungligen ställdes. Det är viktigt attuppmärksamma att biståndet till Central- ochÖsteuropa går genom många kanaler också iSverige. Miljöfrågor handhas ju framför allt påMiljödepartementet. Genom en särskildproposition och ett beviljande från finnsdet ganska stora medel för att bidra till att förbättraÖstersjöns miljö. På samma sätt handhas andrafrågor på , t.ex. när det gällerden europeiska och det baltiskainvesteringsprogrammet. Det finns gudskelov enhel mängd olika insatser som vi kan göra. Därmedhar vi vid det här laget ett ganska brett samarbetemed Centraloch Östeuropa.Beträffande suveränitetsfrågan som IngbrittIrhammar har tagit upp finns det ens särskildarbetsgrupp inom som förnågon vecka sedan gick ut med en skrivelse tillRikspolisstyrelsen, , Kustbevakningenosv. På det sättet försöker vi i att prioriterai samråd med de baltiska staterna. Det är ju de somskall göra den huvudsakliga prioriteringen.Anf. 40 ():Herr talman! Jag är medveten om att jag vidgadefrågan. Jag ser detta nämligen som ett stortproblem för tilltron till biståndsverksamheten överhuvud taget. Därför skulle man kunna vidga frågantill att gälla också långt utanför Östeuropa.Om vi skall försöka att hålla oss till , villjag återigen gå tillbaka till detta med rättsområdet.En enkel fråga är då om det är så, att det är den somär först till kvarn som först får mala. Hur ser manpå detta? Tar pengarna slut efter hand? Skall densom vill ha pengar skynda sig att ansöka i början avåret? Är det också en strategi som gäller?Anf. 41 Utrikesminister ():Herr talman! Vi går ut med skrivelser till allaberörda myndigheter i . De redovisar sinaprioriteringar, och sedan för vi samtal med esterna,letterna och litauerna som får prioritera sina resp.behov, vilka slutligen sammanförs.Anf. 42 ():Herr talman! Jag tackar för detta svar. Jag hade enföljdfråga om just hur man tar reda på vilkaprioriteringar som görs av mottagarländerna,därför att det är en oerhört viktig fråga. Det lugnarmig litet grand att man arbetar mer på dettastrategiska sätt. Jag har fått frågor om just hurstrategisk man egentligen är. Jag tror att man kanbli bättre på detta område. Om det har påbörjatsett arbete som fortgår inom departementet, är jagnöjd med svaret så här långt.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1992/93:367 om devärnpliktigas rättigheterAnf. 43 Försvarsminister ():Herr talman! har -- mot bakgrundav några uppmärksammade fall där befäl påstås hatrakasserat värnpliktiga -- frågat mig vilka åtgärdersom bör vidtas för att hävda de värnpliktigasrättigheter.I fråga om de aktuella fallen har jag inhämtat attChefen för marinen påbörjade enutredning, varför jag inte närmare vill kommenteradessa.Det är en principiellt mycket viktig fråga somMartin tar upp och som hardiskuterats här i kammaren. Hur stort problemet ärjust nu inom försvaret är svårt att säga. Oavsett huromfattande det är, anser jag givetvis att det ärfullkomligt oacceptabelt att mobbning eller andratrakasserier över huvud taget förekommer inomförsvaret. Jag delar också den uppfattningen att detär särskilt allvarligt när en värnpliktig drabbaseftersom han på grund av en pliktlag inte kan väljaatt lämna tjänstgöringsplatsen.Sedan problem av detta slag uppmärksammades förnågra år sedan påbörjades ett arbete inom försvareti form av information och utbildning i syfte attförebygga mobbning.Givetvis måste varje form av mobbning eller andratrakasserier starkt fördömas och motarbetas. Detär viktigt att de skyldiga ställs till ansvar när sakerinträffar. De värnpliktiga kan givetvis vända sig iförsta hand till närmast högre befäl för åtgärd.Regler om detta finns i förordningen (FFS 1983:31)med tjänsteföreskrifter för försvarsmaktenspersonal. Även inom ramen för de värnpliktigasmedinflytande kan sådana frågor tas upp,exempelvis inom plutonen eller iförbandsnämnden. Det finns också bestämmelser ilagen (1976:600) om offentlig anställning som rördisciplinansvar för de anställda. Är det fråga ombrott, kan polisanmälan göras och därigenomkommer de skyldiga att kunna lagföras. Ävenanmälan till ombudsmän kan göras.De värnpliktiga har således flera möjligheter atthävda sina rättigheter.Anf. 44 ():Herr talman! Först vill jag tacka försvarsministernför det som jag uppfattar som en värdefullmarkering mot de händelser som har inträffat i ettflertal fall. Jag förstår fullt och fast attförsvarsministern inte vill kommentera enskilda fallnärmare. Jag tänker försöka respektera det.Jag betraktar dock inte detta som ett enskilt fall.Det är bl.a. därför som jag har tagit upp den härfrågan i riksdagen.Under 1992 skildrade t.ex. tidningenVärnpliktsnytt ett flertal olika straff. om grå bestraffning, kollektiv bestraffning,olika befäl som rent av hade misshandlatvärnpliktiga osv. Det finns fall där värnpliktigahade använts som grå arbetskraft osv.Problemet är att lagstiftningen är bra, men attsanktionsmöjligheterna och efterlevnaden är dålig.Detta borde vara något som landetsförsvarsminister skulle ta itu med med kraft ochkomma med nya åtgärder. Detta borde ske delsdärför att det är dåligt för försvarets anseende ochförsvarets förankring hos allmänheten när sådantkommer ut, dels därför att de värnpliktiga inte harmöjligheter att göra något åt det.Vi går mot en utveckling där allt fler kommer att hakortare tjänstgöringstider. De flesta värnpliktiga kommer i en sådan situation där den kortatjänstgöringstiden kombinerat med rädsla för olikaformer av repressalier gör att de inte väljer att gåvidare.Vilka nya åtgärder, utöver de som finns ,planerar försvarsministern att vidta? Jag tror att deåtgärder som finns nu är otillräckliga. Är det rimligtatt, som i det här enskilda fallet, värnpliktiga somutsatts för pennalism och förtryck i olika former ochsom avviker från tjänstgöring åtalas och inte debefäl som utfört detta? Jag tror inte att det är ienlighet med allmän rättsuppfattning.Anf. 45 Försvarsminister ():Herr talman! Det är, precis som , så att jag varken kan eller får -- omtalmannen sköter sitt ämbete -- kommenteraenskilda fall, även om det blir allt vanligare attenskilda fall kommer upp i kammaren och attdebatter om detta får fortsätta.Jag har roat mig med att titta på i vilkenutsträckning som justitieombudsmännen har fåttanmälningar från värnpliktiga . Jagkan konstatera att --1992 finns detingen JO-anmälan från värnpliktiga som rörmobbning över huvud taget. Jag tror att det klartvisar att vi i ökad utsträckning har kommit till rättamed dessa problem.Men man kan naturligvis inte vara helt säker. Varjegång sådana fall sker, försöker jag informera migoch se om det handlar om att reglerna är dåliga elleratt efterlevnaden är dålig. Jag tycker att vi har braregler på det här området. Däremot är det alldelessjälvklart att övertramp då och då förekommer.Min uppmaning till de värnpliktiga är naturligvis attomedelbart anmäla den här typen av förseelser. Jagtror att det har den bästa effekten. Det är bättre änatt man försöker justera i de regler som finns, ävenom, herr talman, jag naturligvis är beredd att göradetta om vi kan hitta några förbättringar på det härområdet.