prot · GG0987 · 1993-03-31 00:00:00 — 90-taletställer nya krav på polisväsendet.Enligt Socialdemokraternas mening bör följandevara vägledande för reformarbetet inompolisväsendet under 90-talet.Polisen bör prioritera vålds-, narkotika- ochekonomisk brottslighet samt brottslighet medrasistiska förtecken.Decentraliseringsmålet bör i huvudsak ligga fast.Polisväsendet måste bygga på självständiga lokalaorganisationer med stor frihet att disponeraresurserna och prioritera insatserna.Ekobrottsbekämpningen bör få en egenorganisation fristående från den lokalapolisorganisationen. Det finns flera skäl till det. Jagåterkommer till dem.Medborgarinflytandet över polisväsendet börytterligare stärkas.Det brottsförebyggande arbetet bör intensifieras.Öppenhet och synlighet bör här vara ledorden.De snäva gränserna mellankriminalpolisverksamheten ochordningspolisverksamheten bör upphävas. Vi har iSverige en alltför hög andel avkriminalpolisverksamhet. Målet bör vara att skapaen allround-polis som är områdesanknuten.Polisen bör utveckla samarbetet med andrasamhällsorgan och frivilligorganisationer för attstärka det brottsförebyggande arbetet.Det bör tillkomma en kraftig administrativrationalisering inom polisväsendet. Administrativauppgifter bör lyftas över till andrapersonalkategorier än polispersonal. Denadministrativa rationaliseringen bör bedrivas medkraft. För detta krävs naturligtvis bättre tekniskahjälpmedel. Det besparingskrav på 500 miljonerkronor som ligger påpolisväsendet bör tas ut genom en hårdhäntadministrativ rationalisering av polisväsendet. Härkan det också bli frågan om sammanläggningar avpolisdistrikt.Det bör ske ökade insatser för att stärka detinternationella samarbetet på polisområdet.Internationaliseringen och det eventuelltkommande EG-medlemskapet kräver ett betydligtökat internationellt samarbete på polisområdet.Här bör polisväsendet ta ytterligare initiativ.De här riktlinjerna bör enligt Socialdemokraternasmening gälla för den förändring och förnyelse avpolisväsendet som bör tillkomma. Det bör skeunder 90-talet.I det betänkande från justitieutskottet om anslagtill polisväsendet som vi behandlar nu berörs de härfrågeställningarna i en rad reservationer frånSocialdemokraterna. Jag skall inte uppehålla migytterligare vid de reservationerna utan ta upp ettämnesområde som behandlas ganska utförligt ibetänkandet, nämligen den ekonomiskabrottsligheten.Justitieutskottet genomförde i anslutning tillbehandlingen av det här ärendet en hearing om denekonomiska brottsligheten. Den visade med stortydlighet att samhället har hamnat på defensiven ikampen mot den ekonomiska brottsligheten.Under hearingen fanns det t.o.m. de som sade kan få det intrycket att samhället har gett uppkampen mot den ekonomiska brottsligheten. Dettaär naturligtvis ytterligt allvarligt. Den ekonomiskabrottsligheten orsakar stora skadeverkningar såvälför samhället som för enskilda medborgare.För några år sedan, när svenskt näringsliv gick påövervarv, handlade den ekonomiska brottslighetenfrämst om att undandra vinster från beskattning.Då var det bolagsplundring och skalbolagsaffärersom var de ekonomiska innebrotten. är detdenna brottslighet som utreds, lagförs och ärföremål för kronofogdemyndigheternasspecialinsatser.Genom arbete hos rättsvårdande myndigheternahar vi sannolikt lyckats ta tillbaka en mindre del avde undanhållna beloppen. Det gäller de belopp somundanhölls genom ekonomisk kriminalitet underde gyllene åren på 80-talet.Den ekonomiska brottsligheten utsätts för sammakonjunkturpåverkan eller, om man så vill uttryckadet, modepåverkan som allt annat inom ramen förmarknadsekonomin. har de mestkvalificerade ekobrotten riktats mot storföretagenoch den finansiella sektorn. De har med andra ordrört företag och verksamheter därbetalningsströmmarna är stora och där det harfunnits goda möjligheter att komma åt storabelopp.I bank- och finanskrisens spår upptäcks varje dagnya brott. De undanhållna beloppen ligger imiljardklassen. Det rör sig kanske om tiotalsmiljarder kronor.Konkurserna har i allt större utsträckning kommitatt utnyttjas i rent brottssyfte. Inom flerabranscher, t.ex. hotell- och restaurangbranschenoch taxibranschen, har konkursen blivit ettnaturligt inslag i verksamheten. Den har rent avblivit en affärsidé. I dess spår finns tecken på enalltmer ökad grov våldsbrottslighet. Det finnsmånga tecken på att dessa branscher och andrabranscher utnyttjas av skrupelfria personer i rentmaffialiknande organiserad ekonomiskbrottslighet. Torpeder, beskyddarverksamhet ochvåld på arbetsplatserna har blivit allt vanligare.I dag, när svensk ekonomi inte längre genererarvinster, har den ekonomiska brottsligheten återigenskiftat ansikte. handlar det om att försökatillskansa sig statliga pengar genom rena luftaffäreroch momsbedrägerier.Herr talman! Beskrivningen över hur denekonomiska brottsligheten ser ut och hur denändrar ansikte alltefter konjunkturerna kan görasmycket längre. Skadeverkningarna är betydande.Den ekonomiska brottsligheten omsluter enligtvissa bedömningar perår. Det är en alldeles svindlande summa.Särskilt allvarligt är det dock om denna utvecklingfår fortsätta. Då kommer den allmännasamhällsmoralen att undergrävas. Om människorupplever att vissa personer kan undandra sig attbidra till att finansiera vår gemensamma sektorfinns det en uppenbar risk att skattefiffel ochsvartarbete sprider sig. Det uppfattas då somnärmast moraliskt oantastligt att åsidosättasamhällets lagar och normer. kan detta ledatill en utveckling där kriminella grupperorganiserar sig och genom sin kriminellaverksamhet skaffar sig ett ökat inflytande i såväl detekonomiska som det politiska livet. Det har vityvärr sett exempel på i andra länder. Om vi inteser upp kan detta mycket väl också bli en utvecklingsom drabbar Sverige.Vi socialdemokrater har lagt fram ett omfattandeförslag till hur den ekonomiska brottsligheten skallkunna bekämpas på bredden och på djupet.Genom en satsning på minst 100 miljoner kronorvill vi öka samhällets möjligheter att upptäcka,utreda och lagföra denna brottslighet. Detta kanaktivt bidra till att återställa ett fungerandeekonomiskt sunt näringsliv.I vissa branscher har nämligen den sundamarknaden upphört att existera. Seriösanäringsidkare är förlorare redan innan de börjat sinverksamhet. Så kan vi inte ha det.En utredning som gjorts inom påregeringens uppdrag har studerat olika förslag tillhur man skall kunna bekämpa den grova ochavancerade brottsligheten. Då det gäller kampenmot den ekonomiska brottsligheten har utredarnakommit fram till att det krävs ökade och merkoncentrerade resurser för att nå framgång.Vi socialdemokrater har fått rätt i våra förslag närRikspolisstyrelsen gjort sina bedömningar. Vi harnämligen krävt insatser som innebär att resursernaförstärks och koncentreras och att det skapas enegen organisation för ekobrottsbekämpandet. Vivill bygga upp kvalificerade utredningsteam medsåväl ekonomer och revisorer som ekopoliser ochekoåklagare för att på det sättet rejält förstärkaslagkraften hos samhällets ekobrottsbekämpning.Genom en systematisk, uthållig och koncentreradsatsning på ekobrottsbekämpningen kan vi ocksååtervinna tilltron till rättssamhället. Enframgångsrik ekobrottsbekämpning kan bidra moralisk upprustning i det ekonomiska livet.Samtidigt innebär sådana insatser också en renekonomisk för statskassan.Beräkningar visar att ekobrottsbekämpningen ärsynnerligen lönsam. Att satsa ytterligare under de närmaste årenkommer att ge miljarder igen till statskassan.Därför ställer vi oss från socialdemokratiskt hållfrågande och undrande till den passivitet somregeringen och regeringspartierna visat i kampenmot den ekonomiska brottsligheten. Vi menar attnu är det hög tid för samhället att gå till attack ochsatsa resurser för bekämpning av den sortens brott.Krav på detta har Socialdemokraterna fört fram iett antal reservationer till utskottets betänkande.Herr talman! Socialdemokraterna har en mängdreservationer till det här utskottsbetänkandet, ochdem står vi självfallet bakom. För att underlättabehandlingen i kammaren vill jag bara yrka bifalltill reservationerna 3, 6, 8, 11, 21, 24 och 25.Anf. 78 (nyd):Herr talman! Tyngdpunkten i kriminalpolitikenmåste vara att upprätthålla lag och ordning isamhället. Rättsordningen blir meningslös, om deninte kan skydda kvinnor och barn från övergreppoch brutal död eller ge brottsoffren ett rimligt stöd.Flera undersökningar har visat att medborgarnahar ett mycket svagt förtroende förrättsmaskineriet. Det handlar nu om att återvinnamedborgarnas förtroende. Rättstryggheten ochrättssäkerheten är viktiga välfärdsyttringar. Detgäller alltså att återskapa lag och ordning isamhället. Medborgarna har rätt till lag ochordning. För detta är staten ytterst ansvarig.Det kränkta brottsoffret måste ges reellamöjligheter och rättighet att återvinna sinmänskliga status, dvs. Ipolitiska och rättsliga sammanhang tas knappastnågon hänsyn till brottsoffrens känslor avförtvivlan, orättvisa, förnedring, oro införframtiden etc., inte minst känslor som orsakas avekonomiska bekymmer som har sin grund i brottet.Det grundläggande motivet för det förslag som försfram i motion Ju220 är att staten har ett ansvar föratt medborgarna inte skall drabbas av brott. Om enmedborgare utsätts för brott, t.ex. sexuelltövergrepp, en våldtäkt, har staten misslyckats i sinuppgift att skydda medborgaren. Staten skall då tadet fulla ansvaret, och målsäganden skall ges hjälpoch stöd men också kunna anförtros makten överde medel och möjligheter som kan behövas föråterupprättelse, dvs. bl.a. att själv få föra talansamt få ett bestämmande inflytande överpåföljdsvalet.Brottsoffret, målsäganden, måste ges en starkareställning under utredningen och idomstolsprocessen. Detta innebär bl.a. att brottetmera skall ses som en sak mellan förövaren ochoffret än mellan åklagaren och gärningsmannen.Den brottsling som mot förmodan hamnar ifängelse skall enligt kriminalvårdslagen behandlasmed aktning för sitt människovärde, och det låterju bra. Någon sådan lagregel finns dock inte förbrottsoffren, inte ens under rättegången, som oftaär grymmare mot brottsoffret än mot brottslingen.Domstolar men även polis och åklagare skall intemöta offret med misstro utan med medkänsla ochförståelse, vilket dock kan bli svårt med hänsyn tilletablerade attityder.Herr talman! Jag vill övergå till att tala om ändringi polislagen. Genom polislagen har vissaoklarheter uppkommit i fråga om vad som ärpolisens uppgifter och allmänna principer förpolisingripanden enligt lagens 8 §.I den tidigare gällande polisinstruktionen fannsunder 2 § följande lydelse: ''Polisen skallupprätthålla allmän ordning och säkerhet. Därvidåligger det polisen att särskilt förebygga brott'' osv.I polislagens 1 § har detta formulerats så attpolisens arbete ''skall syfta till'' att upprätthållaallmän ordning och säkerhet. Detta återfinns ocksåi betänkandetexten.Jag är ledsen att utskottsmajoriteten inte harförstått skillnaden. Syftet med förändringen ipolislagen som Ny demokrati föreslår är att i lagklart ange vad som är målet för polisens uppgifter,nämligen att främja rättvisa och trygghet ochtillförsäkra allmänheten skydd och annnan hjälpnär den enskilda individen kränkts genom brottslighandling eller annat.En ändring av lagstiftningen i denna riktning ärägnad att påverka tolkningen av övrigabestämmelser i polislagen. Reglerna för polisensbefogenheter skall med andra ord läsas motbakgrund av polisens ingripandeskyldighet.Dessutom skulle den av oss föreslagnautformningen uttryckligen sätta denbrottsförebyggande verksamheten främst.Herr talman! Den centralarikskriminalorganisationen ämnar jag ta upp tilldebatt. Regeringen uppdrog tillRikspolisstyrelsen att se över den centralapolisorganisationen. I avvaktan på attRikspolisstyrelsen redovisar uppdraget samt medtanke på revisorers rapport omkriminalpolisverksamheten, som offentliggjordesden i samband med en hearing, villjag härmed redogöra för Ny demokratis principiellainställning till nationell polis.I samband med förstatligandet avpolisverksamheten 1965 tillskapades en nationellpolis i , till skillnad från i exempelvisEngland. Målsättningen med denna organisationvar och är att skapa likvärdiga förhållanden för helalandets behov av polis.Sverige är ett litet land, och vi bör vara rädda omen sammanhållen nationell polis. Den svenskapolisorganisationen är och bör varadecentraliserad. Besluten bör, om så är möjligt,fattas på den nivå där problemen uppstår.I en decentraliserad organisation är det av störstabetydelse att ha en stark central ledning. Har maninte det, finns en uppenbar risk att de lokalalänspolismyndigheterna, med sin storasjälvbestämmanderätt, går åt olika håll så att ennationell polis möjligheter till samordningsfördelargår förlorade.Med utgångspunkt i samhällsnyttan bör manbestämma sig för vilken nivå verksamheten skallbedrivas på. Regeringen har planer när det gällerkriminalpolisverksamheten och dess inriktning somger anledning till viss oro. Ett behov inom svenskpolis är att den måste ha olika specialiteter,exempelvis personspaning, underrättelsetjänst,ekobrotts- och svåra mordutredningar. Antaletbrott av denna dignitet är i inte så stort,dess bättre, att man kan vidmakthålla kompetensenhos alltför många poliser. Skall man bli effektiv it.ex. svåra personspaningsärenden, måstepersonalen kontinuerligt få möjlighet att arbetamed dessa arbetsuppgifter.Dessa tankar leder till slutsatsen att i börman ha en centralt uppbyggdkriminalpolisorganisation, som i princip inte bör haegna ärenden, med undantag av ekobrotten.Anledningen till detta är erfarenheter från t.ex.Stockholm, där specialisterna fastnar ibalansfrågorna och inte i tillräcklig utsträckningkan ge sig i kast med den allra grövsta, mångagånger organiserade brottsligheten.Den grova brottsligheten har alltför länge fått levai fred för polisiära åtgärder. Orsakerna till detta ärnaturligtvis många. Svårigheterna att organisera sigi tillfälliga kommissioner, bristen på teknikstöd ochlagstöd och framför allt prestigetänkande mellanlokal, regional och central nivå är några avorsakerna.Man bör alltså utnyttja det faktum att det i Sverigefinns en nationell polis och skapa förutsättningarför att tillvarata svensk polis samlade kompetens.Herr talman! Jag går över till att tala ombesparingarnas konsekvenser inom polisområdet.Jag noterar att sade att polisenvar samhällets viktigaste resurs för att upprätthållaallmän ordning och säkerhet. Det är ju riktigt. Jagvill fråga hur det kommer sig attSocialdemokraterna genomdrev att en besparinginom polisväsendet skall ske under de kommandetre åren.Jag såg senast i att polisen inteklarar av sparmålet. Jag har hävdat attdet skulle bli så, men jag har inte fått någonförståelse för detta i justitieutskottet.500 000 miljoner kronor skall sparas inomjustitiedepartementets område. Besparingarnaskall genomföras huvudsakligen genomrationaliseringar i Polisens verksamhet. Vidberäkning av medel för polisväsendet /94 föreslås en besparing på 150miljoner kronor. Den återstående besparingen om350 kommer att genomföras underbudgetåren 1994/95 och 1995/96. En övergång tillstudiemedelsfinansiering kommer att ske vadbeträffar polisutbildningen.Detta har beslutat, och justitieskottet harmed anledning av yttrandet till finansutskottetangående stabiliseringen av den svenska ekonominyttrat att rationaliseringarna inte skall drabba denpolisiära verksamheten. Besparingarna bör görasinom polisväsendets administration.Det är i sammanhanget värt att notera att avpolisväsendets budget utgörs av lönekostnader.Övriga medel skall täcka lokalkostnader ochkostnader för tekniska hjälpmedel, utrustning,fordon osv. Följden blir att de besparingar somskall göras kommer att gå ut över personalbudgetenför den administrativa verksamheten. Detta får tillföljd att polispersonal kommer att fastna ipappersarbete som måste göras.För att denna ekvation skall gå ihop måste denadministrativa personal som dras in ersättas medtekniska hjälpmedel.I betänkandet kan man läsa attkvarterspolisverksamheten skall byggas utväsentligt. Utskottsmajoriteten -- bestående avregeringspartierna och Socialdemokraterna -- tycksinte ha läst anslagsframställningsärskilt noga vad gäller kvarterspolisverksamheten.I anslagsframställan stårföljande: ''Om medel ställs till förfogande för enökad rekrytering av administrativ personal kommerpolismyndigheterna att kunna placera utkvarterspoliser i de bostads- och centrumområdendär brottsligheten och ordningsstörningarna är somstörst. ''Vidare gör den bedömningen attkvarterspolisverksamheten -- om ekonomiskamöjligheter ges -- kan komma att byggas ut medmellan 200 och 300 poliser under budgetåret1993/94 och mellan 300 och 400 under budgetåret1994/95.En förutsättning för att en utbyggdkvarterspolisverksamhet skall fungera är att medelställs till förfogande också för en tekniksatsningbl.a. när det gäller radio- och datakommunikation,fordon samt lokaler i de fall sådana behövs.Detta borde åtminstone ha varit känt för deutskottsledamöter från , ,kds och Socialdemokraterna som sitter iRikspolisstyrelsens styrelse. Det är tydligen intefallet. Om det hade varit känt för dem, skulle de välinte ha medverkat till en nedskärning som drabbarbl.a. kvarterspolisverksamheten.Jag ställer mig frågande till hur man med gottsamvete kan skriva följande i betänkandetexten:''Utskottet har vid upprepade tillfällen, senast förravåren -- -- -- , uttalat att kvarterspolisverksamhetenär av stor betydelse, inte minst ibrottsförebyggande syfte. ''Man skriver vidare litet längre fram i texten: '' -- -- --det är nödvändigt att fortsatta åtgärder för attbygga ut verksamheten med kvarterspolis ochområdespolis vidtas utan dröjsmål. ''Vet ni egentligen vad ni håller på med? Om ni integör det, så kan jag tala om det. Ni formulerartjusiga betänkandetexter utan att mena vad somstår där. Det är, enklare uttryckt, ett spel förgallerierna.Jag vill , herr talman, fästa kammarensuppmärksamhet på nödvändiga förändringar inarkotikabekämpningen. Tullens och polisensnarkotikabekämpning är varken tillräcklig ellereffektiv. Detta beror på att man bl.a. saknar teknik,personella resurser och stöd i lagen för att på olikasätt ingripa mot narkotikabrott. Det är därförviktigt att etablera ett omfattande samarbetemellan myndigheterna.En framtida sammanslagning av tullen och polisenkan vara befogad mot bakgrund av den gränslösaEuropamarknaden och inträdandet i EG.De samhälleliga resurserna bör då särskilt vidbekämpningen av internationell brottslighet kunnaanvändas rationellt och effektivt.Jag vill slutligen uttrycka mitt stöd för en moderatmotion som är en vidareutveckling av en motion ompolisiära befogenheter för tulltjänstpersonal somjag skrev under förra . Bakgrunden tillmotionen är den stora mängd stöldgods, inte minstmotorfordon, som förs ut ur landet.Det verkar litet konstigt att tulltjänstemän måstekalla på polis för att gripa en biltjuv. Redan i dagkan en tulltjänsteman enligt medsamma rätt som en polisman beslagta föremål somkan förverkas enligt varusmugglingslagen, gripaoch medta till förhör, utföra husrannsakan utanförordnande i magasin o.d. Dessutom fårtulltjänstemännen utföra kroppsvisitation ellerytlig kroppsbesiktning i gränsort på plats medutlandstrafik.Jag ställer mig då frågan varför tulltjänstemän intefår fånga tjuvar eller ingripa mot tjuvar. Det finnsvisserligen i bestämmelser omrätt för envar att gripa den som kan misstänkas förbrott varå fängelse kan följa om den misstänktepåträffas på bar gärning eller flyende fot, samtdärmed ta egendomen i beslag.Dessa bestämmelser gäller i princip äventulltjänstemän. Bestämmelserna torde knappast hatillkommit i syfte att utgöra laglig grund föringripande i ett av tullens tjänstemän planeratmyndighetsutövande. Jag vill passa på att frågaChristel , som skall försvara utskottetsställningstaganden, varför inte den moderatamotion jag talar om fick gehör i den borgerligagruppens överläggningar. Det är en utmärkt motionsom pekar på tulltjänstemännens svårigheter atteffektivt utföra sitt arbete.Herr talman! Jag ställer mig givetvis bakom våraövriga reservationer, men för att vinna tid yrkar jagbara bifall till reservationerna 1, 2, 9, 22, 31 och 32.Anf. 79 () replik:Herr talman! berörde debesparingskrav som gäller för polisväsendet enligtden krisöverenskommelse som regeringspartiernaoch Socialdemokraterna träffade . Detkravet innebär en besparing på 500 miljoner kronorpå en treårsperiod. Jag menar att det är fullt möjligtatt göra besparingen utan att det går ut över dendirekta polisverksamheten.Karl , som själv är polis, vet säkert attpolisväsendet administrativt sett är en ålderdomligorganisation. Det är en tungrodd och i mångastycken ineffektiv organisation som har enålderdomlig administrativ struktur.Genom en mycket hårdhänt administrativrationalisering och enpolisdistriktssammanslagning som ger ganska storabesparingseffekter -- framför allt när det gällerpolischefspersonal -- är det möjligt att uppnå detbesparingkrav som regeringen ochSocialdemokraterna är överens om.Dessutom kommer ju den besparing som blireffekten av att polisutbildningenstudiemedelsfinansieras också att inrymmas inomramen för dessa 500 miljoner kronor.Jag tror alltså att polisväsendet, som har ettanslag på , mycket välförmår genomföra den här besparingen utan att detgår ut över den direkta polisverksamheten.Vi befinner oss i ett allvarligt ekonomiskt läge iSverige. Polisväsendet måste ta sin del av debesparingar som är nödvändiga för attstatsfinanserna skall saneras. När detta kan görasutan att den direkta polisverksamheten drabbas ärdet rimligt att man för fram ett sådantbesparingskrav.Jag vill bara ge en kommentar till det som KarlGustaf sade om vikten av att behålla ennationell polis. Jag kan i mångt och mycket delaKarl uppfattning i det avseendet.Jag ställer mig något tveksam till en regionaliseringav den nuvarande . Vi får väl sevad utredning leder fram till.Jag har preliminärt en något negativ inställning tillatt man slår sönder rikskriminalen och delar uppden på regionala enheter. Det innebär dock inte attjag menar att bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten inte måste få en särskildorganisation. Det tror jag är nödvändigt.När det gäller den övrigarikskriminalverksamheten är jag också någottveksam till en regionalisering och en uppsplittringav resurserna.Anf. 80 (nyd)replik:Herr talman! Jag håller med finns det en ålderdomlig administration inompolisen. Den bör ses över. Men då måste mankompensera den med teknikutveckling, annars gårpoliser in och gör administratörernas arbete. Dåmissar man den synlighet som man vill ha när detgäller polisens verksamhet.Jag noterar att Socialdemokraterna äskar 62miljoner kronor till en satsning på ekonomiskbrottslighet. Varför dessa turer? Det skall sparas500 miljoner , och sägs det att manskall satsa 62 miljoner. Varför inte låta det vara somdet är och låta bli att minska anslaget?Konsekvenserna av detta har blivit att man åker påkonferenser i hela landet och diskuterarnedskärningar. Det tar bort oerhört mycket tid somman skulle kunna ägna åt egentligt polisarbete.Visst, minska administrationen och gördistriktssammanslagningar! Men tekniken måsteförbättras för att polisen skall kunna behålla sineffektivitet med minskade administrativa resurser.Det var intressant att notera attSocialdemokraterna stöder Ny demokratisuppfattning att man bör se över den regionaliseringav rikskriminalen som föreslås. Vi avvaktar medintresse vad kommer att säga omdetta.Anf. 81 () replik:Herr talman! Besparingskravet på 500 miljonerkronor för att åstadkomma en administrativrationalisering och enpolisdistriktssammanläggning är tillkommet för attutöva ett tryck på polisorganisationen attgenomföra rationaliseringar.