prot · GG0990 · 1993-04-13 00:00:00 — Denna utbildning riktar sig till deolika personalgrupper som i sin verksamhetkommer i kontakt med barn och ungdomar ikommunerna. Genom dessa utbildningsinsatser lyfta fram problematiken kring barn tillmissbrukare och ge aktuella personalgrupperverktyg för att kunna möta dessa barn.Folkhälsoinstitutet har också utlyst bidrag tillprojekt som kan stimulera utvecklingen av metodersom förebygger alkohol- och narkotikamissbruk.Insatser som syftar till att stödja barn som lever ifamiljer med alkohol- och narkotikaproblemkommer att prioriteras. Tanken är attorganisationer och myndigheter skall få möjlighetatt pröva nya idéer. För att få bidrag krävs det atterfarenheterna från ett projekt skall kunna spridasvidare till andra.I det här sammanhanget vill jag också nämna ettinitiativ som togs av när man arrangerade en konferens under tematMissbruk -- graviditet -- föräldraskap. Avsikten varatt lyfta fram och belysa problem inom området ochatt söka goda exempel.Frågorna kommer också att tas upp avAlkoholpolitiska kommissionen (1991:17). I dessuppdrag ingår bl.a. att kartlägga och analyseramissbrukets konsekvenser för de missbrukandesfamiljer och bedöma vilka insatser som behövergöras för att möta de anhörigas, särskilt barnens,behov av stöd. Kommissionen skall avsluta sittarbete före utgången av innevarande år.Sammanfattningsvis kan man konstatera attförebyggande insatser för missbrukande gravidakvinnor och nyblivna mödrar i stor utsträckningingår i den reguljära mödrahälsovården.Folkhälsoinstitutet har å sin sida en radverksamheter på gång för barn som lever imissbrukarfamiljer. Jag hyser stor tilltro till att denverksamhet som har påbörjatoch de initiativ som och andrainstanser tar har stor betydelse. Aktiviteter av dethär slaget medverkar till att ytterligare förstärkaoch stödja den förebyggande verksamhet somsedan länge bedrivs inom den reguljära mödra- ochbarnhälsovården. På så vis kan de förebyggandeinsatserna i ännu högre grad än bli ett naturligtinslag i verksamheten.Anf. 120 ():Fru talman! Först vill jag tacka sjukvårdsministernför svaret. Jag är glad att det är sjukvårdsministernsom svarar på min fråga. Det är ju ett erkännandeatt alkoholfrågan inte bara är en fråga försocialtjänsten och frivilliga organisationer, utanockså gäller hälso- och sjukvården.Att välja sjukvårdsministern till att besvara minfråga ser jag också som en indirekt uppmaning tillhälso- och sjukvården att ännu mer ta tag ialkoholfrågan. Alkohol är ju faktiskt enunderliggande orsak till många människorsmedicinska problem.Läkare och annan hälso- och sjukvårdspersonal ärtyvärr inte alltid uppmärksamma på att enmänniskas medicinska problem och symtom kan hasin orsak i för mycket drickande av alkohol. Mångahar kunskap om det, men för mig verkar det somom man i många fall förtränger den kunskapen.Många patienter har tyvärr inte heller full kunskapom vilka problem alkoholen kan åsamka den egnafysiken och kroppen.Många människor är inte uppmärksamma på hurmycket de dricker förrän de kartlägger sittdrickande. Bara en sådan kartläggning satt irelation till kroppsliga och medicinska besvär harfått människor att, med ytterst litet stöd eller utan,minska sin alkoholkonsumtion.Om hälso- och sjukvården, primärvården ochlänssjukvården systematiskt arbetar med denfrågan och på olika sätt lägger in den i de reguljärarutinerna kan man nå bra resultat. Det har bl.a.FA-projektet visat, som statsrådet hänvisade till.Med reguljära rutiner menar jaganamnesupptagning, skrivande av hälsoprofil,utbildning av personal på alla nivåer, hälsogrupper,attitydpåverkan beträffande både personal ochpatienter, samverkan med bl.a. socialamyndigheter, stöd till patienter och personal m.m.Jag är medveten om att det kan tyckas vara en storsatsning. Men den behöver egentligen inte vara såstor, för det hela handlar om att få in ett annattänkande i hälso- och sjukvården. Det gäller att selitet längre än bara till symtomen och att ocksåfånga in blivande föräldrar som finns i riskzonen.Jag skulle vilja fråga sjukvårdsministern om detinte finns en risk att alkoholfrågan hamnar ibakvatten när det föreslagna husläkarsystemeteventuellt skall omsätttas i praktisk handling.Anf. 121 Statsrådet ():Fru talman! Ställda fråga tycker jag är bra i denmeningen att det är utomordentligt lätt att besvaraden. Sådana frågor gillar jag.Allt talar väl för att ett husläkarsystem, med tankepå den nära kontakt mellan vårdpersonal ochenskilda individer som där förekommer, ger ökademöjligheter till insatser på den nivå som har att göramed den för individen förebyggandeverksamheten. Det har förekommit en diskussionbl.a. ute i landstingen om huruvidahusläkarsystemet skulle kunna verka avbrytandenär det gäller verksamhet som bedrivs påkommunal nivå. Men jag har aldrig mött någon idebatten som trott att det skulle bli mindre av förindividen förebyggande verksamhet i en situationdär patient och läkare känner varandra väl.Sannolikt har vi som individer mycket lättare att tatill oss uppmaningar om att begränsa en eller annandålig vana, oavsett om det gäller rökning elleralkoholbruk, om uppmaningarna kommer från enperson som känner oss och som vi själva känner ochhar förtroende för.Om något inom husläkarsystemet påverkar den förindividen förebyggande verksamheten på bl.a.alkoholområdet är det, såvitt jag förstår, enbartfråga om en positiv påverkan.Anf. 122 ():Fru talman! Jag kanske inte direkt har sammauppfattning som statsrådet redovisar att han har.När det gäller olika hälsofrågor är det inte baraläkaren och läkarkontakten som är viktiga utanockså all personal runt omkring. Det är viktigt attalla har samma uppfattning och intar samma attitydi den här frågan, så att patienterna möts av engemensam linje hela vägen, av likartade frågor osv.Det behövs ett teamarbete.Folkpartisten räknade för några årsedan ut att en sup kostar minst 100 miljarderkronor, grovt räknat och omräknat i dagenspenningvärde. Visst finns det alltså pengar att sparapå alkoholområdet genom vettigt genomfördainsatser. är inte den ende sominsett det. Alkoholfrågan har ju alltid varit oerhörtbrännbar. Jag tror att det finns anledning att lyftaupp den på dagordningen i än högre grad än vadsom kanske gäller -- även om många åtgärderplaneras, som statsrådet säger i sitt svar.Anf. 123 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att och jagär överens om det mesta. Vi är bl.a. överens om attdet är viktigt att samhället i sin helhet för enrestriktiv alkoholpolitik. Det är den uppgift som vihar anledning att fortsätta att kämpa för . Som jag ser saken har vi här ett av få områdendär det finns bekymmer med vår närmareanknytning till de europeiska gemenskaperna. Detfinns därför all anledning att lyfta uppalkoholpolitikens mera generella betydelse.På individnivå vidhåller jag att ett system som ökarkontinuiteten i kontakterna gör det svårare attunder dölja ett alkoholmissbruk, vilketannars är mycket lätt vid de udda kontakter somofta dyker upp inom sjukvården.Är man, i likhet med och jag,angelägen om att det skall vara möjligt förmänniskor att tidigt få stöd och hjälp med att ändrasina vanor, bör man vara mycket varm anhängareav ett husläkarsystem.Vad gäller kostnaderna för det hela finns det en delolika bedömningar. Jag tänker bl.a. på AndersJonsson, som jag väl känner till. Hur man än räknarråder det inget tvivel om att alkoholen kostarsamhället oerhört stora belopp, som vida överstigervad staten tar in i form av t.ex. alkoholskatter.Anf. 124 ():Fru talman! Jag tror att väldigt mycket kan görasnär det gäller förebyggande åtgärder påalkoholområdet. Då kan man ta bl.a. hälso- ochsjukvården till hjälp, med tanke på de erfarenhetersom där finns.Vidare gäller det att göra också sjukvårdenuppmärksam på den kunskap som där finns ochsom skulle kunna användas ännu mer än som ärfallet. Det kan vara fråga om symtom- ochdiagnoskännedom.Det som har framkommit i den senaste tidensdiskussion är att väldigt mycket av den kunskap omalkohol och gravida kvinnor som man hade förnågra år sedan egentligen har gått förlorad. Dettalas också om att det föds fler alkoholskadadebarn än det gjorde . Det tyckerjag är oerhört alarmerande och allvarligt. Dettycker jag gör att det verkligen finns anledning attta tag i frågan ännu mer.Anf. 125 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan bara återigen instämma på denhär punkten. I mitt inledande svar tog jag just uppnågra saker om hur vi till personal som möterallmänheten skall försöka ta framutbildningsmaterial och annat, så att de kan blibättre på den uppgiften.En av de saker som jag vet ingår iFolkhälsoinstitutets planering och i den diskussionde för inför nästa budgetår, 1993/94, är just att sommålgrupper ha mödravårdspersonal,barnomsorgspersonal, lärare,primärvårdspersonal, fritispersonal, etc. Detta ärunder alla förhållanden ett steg åt rätt håll.Anf. 126 ():Fru talman! Jag tycker också att det är mycketviktigt att få in föräldrarna i den här bilden, så attde också nås av den här informationen. Det tror jagär mycket viktigt.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.0024 § Svar på fråga 1992/93:540 om uppföljningav beslutet om sänkt arbetslöshetsersättningAnf. 127 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! i har frågatmig om jag är beredd att medverka till att enuppföljning av beslutet omarbetslöshetsersättningen kommer till stånd.Den svenska ekonomin har mycket allvarligaproblem som innebär stora påfrestningar för såvälmånga enskilda människor som företag. Som DanEricsson själv säger är det absolut nödvändigt attgöra vissa besparingar för att komma till rätta medbudgetunderskottet.Regeringen kommer att ikompletteringspropositionen presentera sitt förslagtill inriktning och volym på dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Effekterna avsänkningen av nivån på arbetslöshetsersättningenmåste ses i det sammanhanget. Aktivaarbetsmarknadspolitiska insatser måste komma iförsta hand och passivt kontantstöd vara denabsolut sista åtgärden.Regeringens tidigare ståndpunkt var att i förstahand höja de s.k. egenavgifterna iarbetslöshetsförsäkringen för dem som har arbete.Detta blockerades av Socialdemokraterna i höstenskrisuppgörelse.Anf. 128 i (kds):Herr talman! Jag vill tackaarbetsmarknadsministern för svaret.Många av de beslut som vi riksdagsledamöter ärmed om att fatta är både tvingade ochnödvändiga för att få ordning på statens finanser. Idet här ligger Arbetsmarknadsfonden, varsunderskott nu ökar mycket drastiskt. Det här ärhelt ohållbart i längden. Det är därför vi i riksdagennu beslutar om bl.a. sänkt nivå på a-kasseersättningen.För den enskilde kan sänkningen av ersättningen fåallvarliga följder så till vida att man kan fåsvårigheter att klara t.ex. räntor och amorteringarpå bostaden. Det finns sådana exempel, och jag harett sådant med mig här. Jag tror säkert att BörjeHörnlund också har fått ett antal sådana exempeltidigare.Vi i har tvingats fatta beslut för att säkrabetalningssystemet. Miljardbelopp ges tillbankerna. Det är för att det inte skall bli orimligaeffekter för dem som skulle ytterst drabbas ombanksystemet skulle gå omkull. Det här är alltså föratt skydda den vanlige spararen i banken. Men dåkan vi fråga oss hur vi följer upp a-kassebeslutet såatt det inte får orimliga effekter för den enskilde.Det är klart att folk gör sådana jämförelser i dag.Stora pengar ges till bankerna, men vad händer förden enskilde? Min fråga gäller detta.Har ministern någon plan eller tanke om hur a-kassebeslutet skall följas upp? Finns det något somkan göras om enskilda försätts i orimligasituationer? Det kan handla om aktiva kontaktermed banker och fordringsägare. På vilket sätt kana-kassebeslutet följas upp om det blir en sådaneffekt som en del fruktar? Vilka insatser kan görasav den ansvarige ministern?Det är helt rätt som ministern säger att det i förstahand är arbetsmarknadsåtgärder som skall vidtasför att minska arbetslösheten. Men det kommerändå att finnas ett antal som ligger illa till. Finns detnågon tanke? Hur kan beslutet följas upp?Anf. 129 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Det som i Kolmårdensäger är riktigt. Vi har väl alla nära vänner ochbekanta som har det mycketbekymmersamt, t.ex. med en nybyggd villa ochliknande, i en situation med arbetslöshet. En av deallra viktigaste sakerna som måste hända är attSverige får en lägre räntenivå. För detta krävs attomvärlden och egna investerare och placerare harett förtroende för att vi klarar upp våra snabbtväxande underskott.Jag sade i debatten om arbetslöshetsförsäkringenatt underskottet i Arbetsmarknadsfonden nästabudgetår kommer att vara ca perförsäkrad. Det är naturligtvis ett mycket högtbelopp. Jag kan avslöja att jag ikompletteringspropositionen kommer att begäraen låneram från på hela 60 miljarderkronor. Så mycket kommer att fattas näregenavgifterna och arbetsgivaravgifterna har flutitin. Det här är en svår fråga. Jag vill dessutom pekapå att det pågår en utredning som kommer attläggas fram inom någon månad om den framtidaarbetslöshetsförsäkringen och dess finansiering.Jag ser gärna att bankerna har förståelse för denarbetslöse, genom att t.ex. tillåta litet längreamorteringstid.Anf. 130 i (kds):Herr talman! Jag tycker att det är bra att ministernverkligen vill att bankerna skall ta sitt ansvar i dethär arbetet. När folk märker att vi pumpar inmiljard på miljard, som är en tvingandenödvändighet, i banksystemen, måste det vararimligt att de kan se att bankerna kan hanterasituationen.Det är inte bara de som har nybyggda villor sområkar illa ut . Det kan vara olika situationer.Jag har ett exempel som gäller en familj som har etthus . De har rustat upp huset tillviss del. De har båda blivit arbetslösa. Detta slårigenom med full kraft, och det är inte så lätt att bytabostad.Kan ministern på något sätt trycka på så attbankerna kan visa denna förståelse nu? Finns detnågot instrument? Är det någon särskild samtalstonsom skall finnas i debatten?Precis som ministern säger är detta en del i ett stortsaneringsprogram. Det gäller att ha förtroende förlandets finanser. Men vi måste också se till denenskilde.Anf. 131 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Visst kan jag eller någon annan talamed ledande bankföreträdare om att visa vissförståelse. är det upp till dem att bedöma omdet går att klara detta eller ej.Självfallet har folk i vissa fall gått för långt även omdet inte är fråga om arbetslöshet. I det praktiskalivet hör man ändå då och då om fall där banker harvisat litet förståelse för att den enskilde behöverlitet längre amorteringstid, liksom företag behöveribland.Bankernas dåliga kondition är ett stort bekymmer.Det känns väldigt tungt att betala notorna frånspekulationstiderna i slutet på 80-talet.Anf. 132 i (kds):Herr talman! Visst är det tungt. När vi i debattenskall försvara dessa beslut, som vi ändå ser somnödvändiga i ett program för att skapa stabilitet ochförtroende för svensk ekonomi, måste vi ändå sökavägar för att begränsa skadeverkningarna för denenskilde. Beslutet kan ju få orimliga effekter.Jag anser det bra att arbetsmarknadsministern hargjort klart här att det är bankerna som skall visadenna vida syn och se på den totala situationen. Jaghoppas att detta noteras ute på marknaden.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på fråga 1992/93:541 om s.k. ROT-arbetenAnf. 133 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! i har frågatmig om jag är beredd att medverka till att ROT-satsningarna kommer till stånd utan dröjsmål. Hanuttrycker farhågor för att arbetena inte skallkomma igång tillräckligt snabbt.ROT-programmet innehöll en rad punkter somberör flera olika områden och departement. I endel fall är den formella hanteringen tämligen enkel,i andra mera komplicerad. Jag vet att man på fleradepartement arbetar med dessa frågor och attambitionen är att de skall av så snabbt sommöjligt.Jag är självfallet angelägen om att de ROT-satsningar som man kommit överens om i riksdagenskall komma till stånd så snabbt som möjligt.Arbetslösheten inom byggbranschen är stor ochdärför brådskar åtgärderna. Jag är beredd att göravad på mig ankommer för att skynda på processenom så skulle behövas.Anf. 134 i (kds):Herr talman! Jag vill tackaarbetsmarknadsministern också för det här svaret.För några veckor sedan fattades ju beslut här iriksdagen om ROT-åtgärder. Det handlar om ensatsning på totalt 2,5 miljarder. I denarbetsmarknadssituation som råder är detsynnerligt viktigt att arbetena snabbt kommer igång. ''Ute i verkligheten'' sägs det ibland attingenting händer och att vi politiker inte gör något.ROT-beslutet i sig innebär, enligt gjordaberäkningar, ca 30 000 nya jobb, främst påbyggsidan. Min fråga handlar alltså om denpådrivande funktionen. Ministern måste hållatummen på ögat på de myndigheter och instansersom berörs. För att uttrycka mig konkret kan jag tanågra delar i ROT-programmet som jag vill ställanågra frågor kring:1. Allmännyttan har kvar sitt RBF-stöd. Har detinneburit några satsningar från det hållet? Harministern varit i kontakt med den sidan och fått enredovisning av beslutade ROT-insatser?2. Har den statliga stimulansen till kommunalaROT-åtgärder lett till ytterligare aktivitet ute ikommuner och landsting? Har ministern varit ikontakt med och fått en redovisning avsituationen i landets kommuner och landsting?3. Avdragsmöjligheter för reparationer i det egnahuset är en annan viktig punkt. Genomförs ettinformationsarbete eller planeras information tilldem som berörs, så att människor ser att det nu ärrätt tillfälle att göra reparationer?Vidare skulle jag vilja fråga: Har ministern i övrigtytterligare tankar kring hur man skall kunna följaupp fattade beslut, så att avsatta medel verkligenkommer till användning? Det rör sig ju om storabelopp. Dessutom är det litet tröttsamt att höra idebatten att det inte händer någonting.Nu har vi avsatt medel och beslut har fattats. Menpå vilket annat sätt kan vi se till att det sombeslutats verkligen blir av?Anf. 135 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag har med anledning av ställd frågatagit kontakt med olika departement. Såvitt jagförstår hoppas man att det redan innevarandevecka skall gå att lösa en hel del av de frågor somåterstår.I fråga om avdragsmöjligheterna kan jag säga attFinansdepartementet jobbar med den. Innan det ärklart exakt hur det hela läggs upp är det naturligtvisinte möjligt att informera. Men jag förutsätter attinformation utgår.Vidare har jag träffat företrädare förKommunförbundet och också företrädare för ettantal enskilda kommuner. Såvitt jag förstår är manverkligen beredd att ta itu med ROT-projekt. Jaguppvaktas ju ständigt av företrädare förkommunerna och brukar då informera mig omkommunernas läge också när det gäller ROT-frågor.Anf. 136 i (kds):Herr talman! Det är bra att man på departementetarbetar hårt på att få ut information omavdragsmöjligheterna i detta sammanhang.När det gäller kommunerna hävdas det ibland attdet redan finns en viss planering. Men är det inte såatt beslutat stimulansbidrag syftar till entidigareläggning av ROT-åtgärder? Det gäller attvara pådrivande här. Såvitt jag förstår finns det inteen riktigt samlad bild beträffande hela landet. Jagtror att det vore angeläget att få en sådan när detgäller både kommunerna och landstingen.Min tredje fråga gällde Allmännyttan. Finns det iinvesteringsprogram något grepp om planeringenoch om vilka beslut som redan är fattade iinvesteringsprogram? I rätt mångabostadsområden runt om i landet behöver juinsatser göras.Anf. 137 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Med Allmännyttan har jag inte haftnågra kontakter. När man är klar med reglerna ärdet en fråga som närmast hör underFinansdepartementet.Med kommunerna har jag ständigt kontakter.Väldigt många åtgärder som kommer viaArbetsmarknadsdepartementet har medkommunerna att göra, och de står som huvudmanför t.ex. ALU-arbeten. Det gäller också en del avungdomspraktiken och utbildningsvikariaten -- därvi önskar en ökad volym. När det gällerkontakterna med kommunerna behöver DanEricsson alltså inte vara orolig.Anf. 138 i (kds):Herr talman! Jag är inte orolig, för jag tror attBörje har goda kontakter medkommuner och landsting. Ändå tycker jag nog attdet är angeläget att hitta en sorts samlad funktionför just ROT-arbetena. Det finns ju ett tydligtbeslut. Vi har verkligen ansträngt oss, och i bredenighet har vi här i varit överens ombeslutade insatser.Det hänvisas till departement och olikaansvarsområden. Men det vore nog, som sagt, avvisst värde att ha ett samlat grepp om just de härinsatserna. Dessutom vore det bra om vi ganskasnart kunde redovisa att de 2,5 miljarderna faktisktanvänds till konkreta åtgärder. Det är något av ettsamlat grepp som jag alltså efterlyser. Jag vet inteom det är möjligt att åstadkomma ett sådant. Jagvore i alla fall tacksam omarbetsmarknadsministern hade ett samlat grepp.Anf. 139 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag har naturligtvis allt intresse av så fort som möjligt kommer i gång medarbetena och bygger för de beslutade pengarna.Det finns en samlad regeringspolitik, och visamtalar med varandra.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på fråga 1992/93:502 ombiobränsleaskaAnf. 140 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen kommer att göra för attbiobränsleaskan skall kunna ingå i ett kretslopp.En viktig utgångspunkt för om biobränsle i form avavverkningsrester skall tas till vara eller inte äromsorgen om skogsmarkens långsiktigaproduktionsförmåga. För vissa marker är detangeläget att begränsa eller helt avstå från sådanttillvaratagande. har mot denbakgrunden utfärdat allmänna råd om begränsningför uttag av andra träddelar än stamvirke.I de fall biobränsle tas till vara är det angeläget attså långt som möjligt återföra askan frånförbränningen till skogsmarken i markvårdandesyfte. Därmed minskar också avfallsproblemen.Askåterföringen rymmer emellertid både praktiskaoch andra frågeställningar. Så t.ex. är kunskapernaom hur vegetationen reagerar inte tillräckliga. Detåterstår också att lösa problem med tungmetalleroch effekterna av blandaska. Det finns ocksåtekniska problem som skapar högaspridningskostnader. Det är enligt min uppfattningangeläget att dessa problem blir lösta, så attaskåterföring kan ske som ett naturligt led i en ökadbiobränsleanvändning.Mot bakgrund av dessa frågeställningar görs bl.a.statliga insatser för forskning och utveckling medsärskild inriktning på askåterföring. Enligt vad jagerfarit är de tillgängliga medlen för sådana ändamåltillräckliga.Då , som framställt frågan, anmält atthan var förhindrad att närvara vid sammanträdet,medgav andre vice talmannen att istället fick delta i överläggningen.Anf. 141 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret.Vi är överens om problemet, och vi är överens omatt det behöver lösas. Det finns alltså problem medtungmetaller. Vidare vet vi att tungmetaller härrörfrån sådant som askan ursprungligen kommer från.I de flesta fall rör det sig inte om någon ökning avtungmetallinnehållet i den mark där ny skog skallväxa. Men det finns säkert problem också i detavseendet. De tekniska problemen när det gällerspridningen är stora.Därför är det viktigt att vi har en uppfattning omvad staten är beredd att satsa, om den tidsram inomvilken vi vill att problemen löses och om resultatet.Jordbruksministern säger att de insatser som görsär tillräckliga. Min följdfråga blir då:Vad är det som gör att vi får se ett resultat, och dåhelst ? Detta utgör grunden för fråga.Anf. 142 Jordbruksminister ():Herr talman! I fråga om tungmetallerna tycker jagatt det är viktigt att konstatera att problemet i deflesta fall beror på ett problem i ett tidigare skede.Det har nämligen av någon anledning blivit enanhopning av tungmetaller, och därför finns de medi förbränningsmaterialet.Spridning av aska kan naturligtvis leda till enkoncentration till vissa områden, och det kaninnebära en anrikning. Man bör vara vaksam i dettaavseende.