prot · GH0922 · 1993-11-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:22Torsdagen den 11 novemberKl. 12.001 § Svar på interpellation 1993/94:25 om densvenska FN-styrkan i BosnienAnf. 1 Utrikesminister ():Herr talman! har med hänvisningtill FN-insats i Bosnien frågat mig delsvarför inte fick fatta det slutliga beslutetom att sända en svensk styrka till Tuzlaområdet,dels vilken ställning den svenska FN-styrkan skallha om beslutar om en större truppinsats ochställer som villkor att trupperna står under NATO-befäl.Herr talman! fråga är en aningförvånande. Regeringen överlämnade enproposition till om vårt deltagande i enBosnienoperation. Skälet till att regeringen villeöverlämna denna viktiga fråga till var attvi gjorde bedömningen att den svenska styrkansuppgifter kunde komma att skilja sig från den striktfredsbevarande verksamhet som i 1992års fullmaktslag om väpnad styrka för tjänstgöringutomlands bemyndigat regeringen att besluta om.Skälet till att regeringen gick till varockså att Bosnieninsatsen kunde bli ett mycketriskfyllt och komplicerat uppdrag. Dennabedömning har ju besannats.Genom riksdagsbehandlingen ville regeringen ävenmedverka till att skapa den breda och allmännadebatt om vår truppmedverkan i f.d. Jugoslaviensom vi ansåg vara värdefull just inför dettauppdrag.I propositionen hemställde regeringen om att efterhörande av utrikesnämnden få riksdagensbemyndigande att fatta beslut om svensktdeltagande i av beslutadeinsatser för säkerställande av fred i f.d.Jugoslavien. Detta bifölls av ledamöterden 8 juni.Regeringen har alltså genom en propositionunderställt frågan och därefter fått del avriksdagens beslut. Jag måste utgå från att riksdagenfattade det beslut den önskade fatta. I det ingick attregeringen bemyndigades sända i väg den svenskatruppen efter hörande av Utrikesnämnden.Gudrun tycks med sin fråga varförriksdagen ''inte fick'' fatta det slutliga beslutet viljaantyda att regeringen på något sätt skulle haberövat någon rättighet. Så äruppenbarligen inte fallet.Regeringen erhöll en formellförfrågan från FN:s generalsekreterare att ställa enstyrka till förfogande för att delta i skyddet av defredade områdena i Bosnien i enlighet medsäkerhetsrådets resolution 836.Mellan behandling och regeringensbeslut att i enlighet med riksdagensmedgivande ställa en väpnad styrka om 880personer till förfogande för Bosnieninsatsen,sammanträdde vid tre tillfällen.Det förelåg därvid ett starkt stöd för att Sverigeskulle ställa den väpnade styrkan till FN:sförfogande och att förutsättningarna för ettdeltagande överensstämde med riksdagensbemyndigande. har därefterfortsatt att behandla frågan.Regeringen anser det självfallet mycket angelägetatt löpande hålla ledamöter insatta iutvecklingen i Bosnien och de svenska ochinternationella insatserna. Den information somjag gav i kammaren är ett uttryck fördetta.Jag vill även peka på att den svenskaBosnienstyrkan ingår som en del av en nordisk FN-kontingent. Såväl i som i har denationella besluten att bidra med trupp föregåtts avbeslut i resp. parlament. Inför regeringens beslutden hölls även nära kontakt med denordiska regeringarna, och ett gemensamt svar påFN:s formella förfrågan kunde avges den 13september.Herr talman! Den nordiska FN-kontingentenverkar nu i Bosnien i enlighet med säkerhetsrådetsmandat i resolution 836. Om ett fredsavtal förBosnien kommer till stånd, vilket för dagen tyvärrter sig osäkert, kan önskemål framföras att dennordiska styrkan skall användas för att genomföraavtalet. Även möjligheten av medverkan i en insatsav detta slag behandlades av . Detär än så länge oklart hur strukturen för en sådaninsats kan komma att utformas.Om ett fredsavtal ingås, torde det dock stå klart attNATO kommer att spela en betydelsefull operativroll under medverkan av en rad icke NATO-länder.Jag ser inget hinder mot en svenskinsats tillsammans med NATO för att genomföraett fredsavtal förutsatt att den äger rum medmandat från säkerhetsrådet och under FN:spolitiska och strategiska ledning, på det sätt somföreskrivs i beslut.Då , som framställtinterpellationen, anmält att hon var förhindrad attnärvara vid sammanträdet, medgav förste vicetalmannen att fick delta iöverläggningen i stället för nterpellanten.Anf. 2 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på GudrunSchymans interpellation.Interpellationen till utrikesministern innehållersom bekant två delar. Den ena handlar om hurbeslutet om den svenska FN-styrkan fattades, denandra om den svenska alliansfriheten.Utrikesministerns svar uppehåller sig till störstadelen vid det formella beslutsfattandet.Vänsterpartiet kritiserade redan i vår motion medanledning av svenskt deltagande i FN-trupp iBosnienHercegovina det sätt på vilket regeringenville besluta i frågan. Vi föreslog att en urtimariksdag skulle inkallas den dag en formell förfråganfrån generalsekreteraren kom. Vi framförde detkravet därför att vi ansåg att alla partier skulle fåvara med och fatta det avgörande beslutet, intebara de som är representerade i Utrikesnämnden.Som utrikesministern känner till saknasrepresentation från tre partier i Utrikesnämnden.Ett av dessa är . Ett beslut ikammaren hade självfallet framkallat en vidaredebatt och mer omsorgsfull behandling av frågan änsom nu skedde. Det hade varit klädsamt om dethade inkallats en urtima riksdag för dettautomordentligt viktiga beslut.Beslutets vikt framgår av interpellationens andradel. Det börjar stå alltmer klart att i händelse av engodkänd fredsplan för Bosnien-Hercegovinakommer en ren NATO-styrka att sättas in ifredsframtvingande syfte. Om så sker står ocksåklart att den nordiska bataljonen, i vilken desvenska FN-soldaterna ingår, kommer att hamnaunder NATO-kommando.NATO:s plan för denna operation innebär, enligtvad som framförts av Storbritanniensförsvarsdepartement vidUtrikespolitiska institutets seminarium omBosnien, som ju utrikesministern också deltog i, eninsats med minst 50 000 man med uppgift att skiljade stridande parterna åt. Det är en stor styrka,enligt de uppgifter som gavs vid detta tillfälle.En sådan insats kommer givetvis att ske i enlighetmed FN:s säkerhetsråds beslut. Enligt uppgifterfrån det brittiska försvarsdepartementet är detdock inte självklart att NATO-trupperna skalloperera under FN-flagg. Det kan alltså bli så, attden svenska styrkan inte bara informellt utan ocksåformellt ställs under NATO-kommando.Utrikesministern säger i sitt svar att hon inte sernågra omedelbara hinder mot en svensk insatstillsammans med NATO. ser mångahinder.För det första är det ytterst tveksamt om detta ärförenligt med den av beslutade svenskaalliansfriheten.För det andra än risken uppenbar att Sverigegenom att direkt underställas NATO förstör sinrenommé som en alliansfri och neutral stat vällämpad för FN-uppdrag. NATO kommer avparterna i konflikten och många stater i världen attses inte som en neutral part, utan som en av flerastridande parter i krigets Bosnien vilken försvararspeciella västliga intressen och intevärldssamfundets intressen.För det tredje är risken överhängande att enNATO-styrka, på grund av vad som sades,kommer att får svårt att utföra sitt uppdrag och istället invecklas i ett långvarigt krig.Man kan fråga om det är i intresse att somen del i en NATO-styrka bli inblandat i ett krig utansynbart slut.Dessa frågor, som rör kärnan i svensk utrikes- ochsäkerhetspolitik, har aldrig diskuterats öppet avregeringen. , när fattade beslut omatt delegera avgörandet till regeringen, var fråganom NATO-ingripande oklar. Det sades ingenting.I augusti, när regeringen -- utan att höra helariksdagen -- fattade beslutet om att skicka svensktrupp, var NATO-frågan mer aktuell. Det hadevarit bra, om kunnat diskutera denfrågan i samband med beslutet.Jag vill också poängtera att utrikesministernsantydan, att beslut föreskriver atteventuellt NATO-samarbete kunde komma att blien realitet, inte är riktig -- såvida inteutrikesministern med avserUtrikesnämnden. NATO nämns över huvud tagetinte i utrikesutskottets betänkande , inteheller i regeringens proposition. Vad som sades iUtrikesnämnden kan jag däremot intekommentera, som bekant, eftersom Vänsterpartietinte är representerat där.Anf. 3 Utrikesminister ():Herr talman! Som jag har förklarat i mittinterpellationssvar och som jag märker att BertilMåbrink har noterat, var det just för att regeringenönskade att skulle få ta ställning till eneventuell Bosnieninsats som en särskild propositionförelades . Regeringen har naturligtvis attutgå från det beslut fattar, även om dettill detta skulle ha fogats en reservation eller ettsärskilt yttrande.Detta steg, att förelägga en särskildproposition, var ju just betingat både av uppdragetsfarlighet och av det faktum att, såsomutrikesutskottet konstaterar i sitt av riksdagengodkända betänkande, detta mandat, som igrunden är ett fredsbevarande mandat, samtidigtkan komma att innebära element av defensivt våld,behov av att skydda befolkning, osv.Den andra frågan, som har berörtnågot mera utförligt, håller jag med om förtjänaratt diskuteras. Men det är helt klart, och det tyckerjag inte framgick särskilt av inlägg,att den eventuella NATO-medverkan som härdiskuteras enbart diskuteras utifrån ettunderskrivet fredsavtal, vilket ju är en alldelesspecifik situation.Den nordiska bataljonen är där nu för attsäkerställa bl.a. ''de säkra områdena'' utifrån FN:sresolution, men den eventuella NATO-medverkansom diskuteras, då det ju även skulle vara fråga omett amerikanskt deltagande, sker enbart utifrån ettunderskrivet fredsavtal.Det är denna högst påtagliga utgångspunkt som innebär att Unprofor, alltså den rena FN-styrkan, har ett så pass besvärligt och utsatt läge.Den måste klara de svåra uppgifterna i Bosnienmen har inte den större medverkan som diskuteras.Jag tycker också att det är viktigt att påpeka attredan i dag under Unprofor samarbetar Sverigemed en rad NATO-länder. I den nordiskakontingenten, vars insats vi är ganska stolta över,ingår soldater från och , som bådaär NATO-länder.Väldigt viktigt för oss är naturligtvis att även i ensituation av ett tänkt och förhoppningsvis såsmåningom ingånget fredsavtal bör ju FNfortfarande ge det övergripande mandatet och haden övergripande ledningen. Det är Sverigesutgångspunkt.Anf. 4 ():Herr talman! Det som beslutades i , och det som då diskuterades utifrånregeringens proposition och utrikesutskottetsbetänkande, var precis det som utrikesministernsjälv uttalade här i kammaren,nämligen att mandatet för den svenska truppenskall innehålla en vidgad möjlighet att användadefensivt våld. Jag är helt överens medutrikesministern om det. Vi har inte motsatt oss dendefinitionen. Det kan komma att innebära någotutöver detta med fredsframtvingande.Det må så vara att NATO-styrkan skall sättas in närman har skrivit ett fredsavtal, men vi vet ju att detändå finns stora risker också när ett fredsavtal harundertecknats av parter, med tanke på hur helasituationen ser ut just nu i det forna Jugoslavien.Ulf , den svenske chefen för , uttryckte sig så här: Det här är ettbykrig där lojaliteterna kan skifta mellan olikaområden. De som bekämpar varandra kring en bykan samarbeta i en annan. Gång på gång dyker detupp nya förband som den nordiska bataljonen heltenkelt inte kan identifiera.Det här problemet försvinner inte på en gång efterdet att man har skrivit under ett fredsavtal.Sedan är det intressant med NATO-trupperna,därför att de skall ha tre uppgifter, enligt BillHopkinson från det engelskaförsvarsdepartementet. Den första är att hålla isärde stridande parterna. Det är inte en defensivinsats, enligt min uppfattning. Det är något heltannat än den att använda defensivt våld, som vi varöverens om här i juni månad.Det sägs då att svensk trupp skall ingå i dennaNATO-styrka. Alltså skall den svenska truppen haden mera avancerade uppgift som jag anser att viicke har fattat beslut om i . Det var detsom var så olyckligt. Det borde ha funnits tid ochutrymme för att inkalla en urtima riksdag när dettakom fram.Det är först som jag ser attutrikesministern eller någon representant frånregeringen talar om detta stora NATO-inslag iBosnien-Hercegovina. Det är först nitalar om det. Varför har ni varit tysta om detta?Visste ni om det när riksdagendiskuterade det här, att NATO skulle in med såstora truppkontingenter som det handlar om och attsvenskar skulle vara en del i den offensiva aktivitetsom den skall genomföra?Anf. 5 Utrikesminister ():Herr talman! för ett hypotetisktresonemang här. Vad vi kan konstatera är att fleraNATO-medlemsländer finns på plats inom ramenför Unprofor. I den nordiska kontingenten, där detfinns svenska soldater, ingår också trupper från detvå NATO-grannländerna och Danmark.Det går alldeles utmärkt att samverka inom ramenför den nordiska kontingenten och inom ramen förUnprofor.Om det skulle gå så lyckligt, vilket vi ju alla måstehoppas med tanke på de dagliga förskräckligahändelserna i Bosnien, att ett fredsavtal såsmåningom blir underskrivet och det därmed blirdiskussion om en större kontingent för attimplementera ett fredsavtal, där då ävenamerikanerna förklarat att de är villiga att ställaupp, är väl detta en utveckling som vi alla måstehälsa med den största tillfredsställelse.Jag har väldigt svårt att se att i en situationdå det finns ett underskrivet fredsavtal, chans tillfred i Bosnien mitt ibland de ohyggligahändelserna, skulle säga: packar vi ihop, för vikan inte umgås med NATO-soldater! Det gör vi juredan i den nordiska kontingenten. Det somdäremot är viktigt för oss är att ha ett FN-mandatoch ett FN-beslut i botten och i grunden.Anf. 6 ():Herr talman! försöker utrikesministern glidaundan min frågeställning. Jag har inte talat om attvi inte skulle kunna umgås med NATO-soldateroch andra soldater. Frågan är om utrikesministernanser att det är riktigt att de svenska soldaterna iBosnien skall ställas under NATO-kommando.NATO-styrkan består av ungefär 50 000 man;huvuddelen är amerikaner. Styrkan skall stå underNATO:s södra kommando och ledas av enamerikansk officer. Det är det som är mitthuvudproblem. Jag anser att det är viktigt att vidiskuterar frågan och försöker reda ut den.Jag har svårt att se att ett beslut om en sådan styrkaär i överensstämmelse med det beslut somriksdagen fattade och med våralliansfrihet och neutralitet.Jag anser att våra FN-soldater i den kontingent somnu finns i Bosnien gör en mycket bra insats. Denuppskattas oerhört av olika bosniskabefolkningsgrupper och av folk över huvud taget,och också internationellt. Soldaterna skallnaturligtvis fortsätta att göra en bra insats ocksåefter det att ett fredsavtal har underskrivits. Deskall vara kvar i Bosnien. Jag är stolt över den insatssom våra soldater gör där nere.Jag kan inte förstå varför vi helt plötsligt skallförstöra denna goodwill genom att plötsligt plockain våra soldater undet ett NATO-kommando somhar helt andra uppgifter än de har uttalatoch bestämt om.Om dessa uppgifter inte fanns när beslutet fattades,borde ha sammankallats när soldaternakom fram.Anf. 7 Utrikesminister ():Herr talman! Låt mig återigen påpeka det jag sadei mitt svar: Jag ser inga omedelbara hinder för ensvensk insats i syfte att tillsammans med NATOgenomföra ett fredsavtal, förutsatt att den äger rummed mandat från säkerhetsrådet och under FN:spolitiska och strategiska ledning. Detta är minprincipiella ståndpunkt, skulle också vilja påminna omatt ESK faktiskt ända sedan toppmötet iHelsingfors har möjlighet att vända sig till Nato,WEU eller t.o.m. till Oberoende staters samväldeför att få operativ hjälp att genomföra enfredsinsats som man har kommit överens om inomESK på vanligt politiskt sätt -- alltså med ESK-hatt.Det jag här talar om är en operation under FN:spolitiska och strategiska ledning -- en operationmed FN-mandat. Jag måste påpeka att världen harförändrats, . Det harupphört, och vi har gemensamma värderingar.Jag tycker att också borde försökaanpassa sig till den nya värld vi lever i, där vifaktiskt samverkar för att uppnå fred, frihet ochdemokrati.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Svar på interpellation 1993/94:15 omflyktingpolitikenAnf. 8 Statsrådet ():Herr talman! har i eninterpellation som bl.a. har sin utgångspunkt iförhållandena i frågat mig om jag avseratt vidta några åtgärder så att personer sombevisligen utsatts för attentat i sitt hemland inteutvisas till ett sådant land.Jag delar interpellantens indignation överförhållanden i länder där demokratin inte fungeraroch mänskliga rättigheter träds förnär. Sverigesöker genom insatser på en rad olika områdenarbeta för att förbättra situationen i sådana länder.Flyktingpolitiken syftar dock inte till att lösa dessaglobala problem. De måste mötas genom samladeinternationella insatser bl.a. inom bistånds- ochutrikespolitiken. Flyktingpolitiken tar i första handsikte på att värna det skyddsbehov som kan finnashos den enskilde individ som lämnat sitt hemland.Läget för de mänskliga rättigheterna i ärallvarligt. Övergrepp begås såväl av militär som avpolis, paramilitära grupper och olikagerillagrupper. En av orsakerna till situationensallvar är den fortsatta väpnade konflikten i landet.Vidare förekommer ett betydande våld medanknytning till narkotikahanteringen, liksom medanknytning till så kallad vanlig brottslighet.Övergrepp begås av olika grupperingar. Men det ärsjälvfallet den colombianska regeringens uppgift attta ansvar för att läget för mänskliga rättigheterförbättras. Det är därför viktigt att konstatera attden colombianska regeringen under presidentGaviria vidtagit olika åtgärder för att främja demänskliga rättigheterna.Den nya konstitutionen stärkerexempelvis det institutionella skyddet förmänskliga rättigheter. Man har bl.a. inrättat enMR-ombudsman, liksom en allmänåklagarmyndighet. Dessutom har det införts encivil ombudsman med ansvar för polisiära frågor.Ett steg för att öka respekten för mänskligarättigheter inom militären har tagits genom eninstruktion från försvarsdepartementet. Iinstruktionen understryker regeringen att detåligger militären att respektera internationellanormer och lagar om mänskliga rättigheter.Nämnas kan också att har accepterat denlatinamerikanska jurisdiktion.De övergrepp av politisk natur mot enskilda somsker i av exempelvis polis och militärsaknar således helt regeringens sanktion.Orsakerna till detta politiska våld skall alltsåsnarare sökas i våldspräglade politiskahistoria än i dagens situation.Det är självklart att människor som kommer tillSverige skall kunna söka vårt lands beskydd. Det ärsvenska myndigheter som i enlighet med densvenska utlänningslagen skall avgöra om dettabehov föreligger eller inte. Asylansökan avgörsindividuellt utifrån det skyddsbehov som kanföreligga i det enskilda fallet. Finns ettskyddsbehov får utlänningen stanna i Sverige.Asyl kan beviljas den som är flykting enligtGenèvekonventionen. Med det menas att personenkänner välgrundad fruktan för förföljelse, t.ex. pågrund av sin politiska uppfattning. Grunden förbedömningen är att den som flytt skulle riskera attutsättas för förföljelse om han återsändes till sitthemland. Det är alltså fråga om en bedömning förframtiden. I denna bedömning skall naturligtvisvägas in vad den som flytt tidigare blivit utsatt för.Men den aktuella situationen i landet är också avstor betydelse.Dessutom kan asyl beviljas den som är krigsvägrareeller den som utan att vara flykting inte villåtervända till sitt hemland på grund av de politiskaförhållandena där och kan åberopa tungt vägandeomständigheter till stöd för detta, s.k. de facto-flyktingskap. Även i dessa fall bygger bedömningenpå vad som skulle kunna hända om den som flyttsänds hem. Dessutom kan en utlänning få bosättasig i av humanitära skäl. Det är då inte frågaom någon egentlig skyddsbestämmelse utan om enmöjlighet för den tillståndsgivande myndigheten attbevilja uppehållstillstånd när det är påkallat av justhumanitära skäl.Enskilda asylärenden prövas av och . Endast omnågon av beslutsinstanserna finner att skälföreligger att överlämna ett enskilt ärende kanregeringen pröva och besluta i ärendet. Ihandläggningen av asylärenden skall humanitetalltid vägas in. Det är också viktigt attmyndigheternas beslut respekteras.Det är viktigt att det finns en god länderkunskaphos de som prövar ärendena. Såväl berördamyndigheter som regeringen följer kontinuerligtutvecklingen i respektive land. Det sker t.ex. viavåra ambassader och olika organisationer förmänskliga fri- och rättigheter -- bådeinternationella och nationella. Självfallet liggersådan kunskap även till grund för prövningen avasylsökande från t.ex. Colombia.Jag vill avslutningsvis erinra om den av regeringentillsatta parlamentariska kommittén för översyn avinvandrarpolitiken och invandrings- ochflyktingpolitiken. Kommittén har bl.a. till uppgiftatt analysera och överväga hur skyddsreglerna börutformas för att man även framgent skall kunnabedriva en konsekvent flyktingpolitik som innebärett långsiktigt och tydligt internationellt åtagande.Anf. 9 ():Herr talman! Jag får tacka invandrarministern försvaret. Invandrarministerns inställning tillflyktingfrågorna är bra mycket bättre än deninställning som tillämpar ipraktiken. De två fall jag har tagit upp i min frågautgör en klar illustration till detta.Jag tycker att invandrarministern har en mycketsnäll och svensk inställning till och syn på dencolombianska regeringens roll.Birgit sade bl.a. att det våld som utövasi helt saknar regeringens sanktion,också det våld som utövas av militär och polis. Mendetta är inte bara en fråga om vad man gör ochsäger. Det handlar i hög grad om vad man inte gör,och det är mycket som den colombianskaregeringen inte gör för att garantera en bättresituation vad gäller de mänskliga rättigheterna ilandet.En central punkt när det gäller att återställaordningen i är att militär och polis sombryter mot lagen icke skall dömas av sina egna, utanav en civil domstol. Det vore ett stort lyft och enradikal förbättring av förutsättningarna för bättreförhållanden.På den fackliga sidan borde också åtminstone demest elementära rättigheterna införas. skallfackliga val godkännas i efterhand avarbetsmarknadsministeriet. Ministeriet skall haprotokollen från fackliga möten, och de kanförklara en fackförening olaglig, upplösa den ochkonfiskera alla dess tillgångar.Organisationer för mänskliga rättigheter och Rödakorset har inte tillträde till colombianska fängelsereller till militärförläggningar, där man ofta hyserpolitiska fångar utan att åklagarmyndigheterna fårnågon som helst information om det.Det behövs alltså både klara och tydliga signalerfrån den colombianska regeringen om att deförhållanden som råder icke accepteras. Detär nödvändigt att man vidtar dessa åtgärder förockså lägga kraft bakom orden.Invandrarministern påpekar i sitt svar attColombias nya konstitution innebar ett steg framåt.Det stämmer. Den är inte idealisk, men den är bramycket bättre än den som fanns tidigare. Problemetär att den förfaller. Bl.a. har presidenten ochregeringen kohandlat med parlamentet. I utbytemot ett undantagstillstånd fickparlamentsledamöterna tillbaka sina gamlaprivilegier, som innebär en rejäl slant att köparöster för. Sådana system bäddar naturligtvis förkorruption, och det är oacceptabelt i en demokrati.Uppgifterna om antalet mord kan variera hurmycket som helst. Alla uppgifter visar dock ettgemensamt -- det sker förfärligt många politiskamord och försvinnanden i . Jag nämndenågra siffror i min fråga, men det finns även andra.De senaste siffrorna från Fredsforum visar att detbegicks 12 959 politiska mord . Det skulleutslaget per dag bli 24,3 politiska mord om dagen.Sådana siffror kan naturligtvis ifrågasättas. Vilkamord som är politiska är alltid en bedömningsfråga.Om man ser till hela våldssituationen i ärden fruktansvärd; det vet vi.De senaste dagarna har vi fått telegram om attgerillan har mördat soldater. Däremot har det intestått någonting i svensk press om attgerillarörelserna FARC och ELN den 27 septemberhade utsett förhandlingsdelegationer, som skulleöverlägga med regeringsrepresentanter. Men dessadök aldrig upp.