prot · GH0917 · 1993-10-28 00:00:00 — Vi har ett underskott i finanser i årpå ungefär 300 miljarder om vi räknar in allakostnader. Regeringen är ju expert på att dölja enmassa kostnader via a-kassor, fonder osv. Var skallman ta pengarna? Skall man ta ytterligare från dearbetslösa, sjukersättningar osv.? Var får man 8miljarder kronor ifrån? Jag förmodar att vi kommeratt låna 8 miljarder till.Sedan fick jag naturligtvis inte svar på varförförläggningsplatserna måste kosta så oerhörtmycket. För varje gång kommunerna tvekar hotarBirgit med att det är så mycket dyrare påförläggningsplatserna. Jag kan inte förstå det. Detär helt enkelt inte möjligt.Det viktigaste i det här fallet är att få svar på hurregeringen tänker få igenom detta i . Deföregående talarna har varit ganska överens medmig om kritiken. Var skall man i så fall få pengarna?Om inte ställer upp med pengarna, hurskall då kommunerna klara detta?Anf. 40 i (m):Herr talman! Den här debatten grundar sig på dets.k. Statsrådet sade i sitt svar attmerparten bosnier finns i . Jag är inte såtvärsäker på den uppgiften. Låt oss avvakta ett år.Då kommer vi nog att få reda på att merparten somär knutna till det här beslutet inte finns i idag.Staten betalar, säger statsrådet. Kommunernabetalar inte ett öre. Det finns en sak somkännetecknar alla kommuninvånare. Det är att debetalar statlig skatt. Vilket konto pengarna änkommer ifrån är det ändå kommuninvånarna somfår betala detta i slutänden. Det kanske inte blir , men våra barnbarn eller barnbarnsbarn får ståför den här notan.Att säga att flyktingpolitiken inte belastar a-kassa,sjukvård och skola är ungefär lika intelligent somatt säga att SIDA inte ger u-hjälp för att man köpervapen i ett u-land. Det förstår ju alla. Men vi kaninte komma ifrån tron att de pengar som läggspå vapen i kan läggas där, därför att manfår u-hjälp till skolor och liknande. Om man intehade fått det, hade man kanske köpt mindre vapen.Vi står här och säger att människorna från Bosnienhar lidit oerhört mycket. , herr talman, ärdet visumtvång för exakt samma kategori.Konsekvensen är dess värre och tyvärr inte heltglasklar.Till sist skulle jag vilja ställa en fråga till statsrådet.Det finns kommuner, som i stil med , har fåttta emot kanske tre--fyra gånger större antalflyktingar än man tecknat avtal om. Det har kostatMalmö kommun och dess invånare stora summor.Är statsrådet beredd att på något vis medverka tillatt de kommuner som, i likhet med ,verkligen har tagit sitt ansvar, får någon form avkompensation för detta?Anf. 41 Kulturminister ():Herr talman! sade i sitt förrförraanförande att regeringen hade fattat detta beslututan att fråga . Det vore helt olagligt omriksdagen skulle blanda sig i ett förvaltningsbeslut.Det står t.o.m. i grundlagen att ärförbjuden att ta ställning i förvaltningsbeslut avolika slag. Trots detta kommer en riksdagsman ochkräver att vi skall bryta mot grundlagen.Jag har dessutom anmälts till konstitutionsutskotteti denna fråga. Där står det att detta är en fråga avstor ekonomisk och etnisk betydelse. Alla våragrundlagar utgår från att vi har likhet inför lagenoch att man inte skall döma efter ras och etnisktillhörighet. Jag tycker att man visar sitt rättaansikte här.Jag har inte anklagat för att ljuga.Jag har sagt att det är viktigt att man talar om förmedborgarna ute i kommunerna att när det gällerde bosnier som skall ut i kommunerna, drabbasnästa års budget inte av ett enda öre, eftersom detär staten som betalar kostnaderna. Det är sant.Bert talar om . Jag vetinte var han får den summan ifrån. Årets budget,som ligger på för den totalakostnaden, kommer inte att påverkas genom dessabeslut. Budgeten för det här året kommer att hålla.Förläggningskostnaderna har minskat per capitamed , från ca 320 kr.per dygn till . Det har skett genomen stor insats av . Att det är någotdyrare på förläggningarna än ute i kommunernaberor naturligtvis på att flyktingarna kan sköta sigmer själva ute i kommunerna. haren administration och folk flyttar ut och in iförläggningarna. Det gör att det krävs mer personalhär.Sten i ställer mycket berättigadefrågor om storstadskommunerna. Dit flyttarflyktingarna ofta i andra hand efter enkommunplacering. tar nu hänsyntill detta i förhandlingarna med kommunerna. Dekommuner som har tagit emot få flyktingar tidigareskall kraftigt öka sitt mottagande för att fåstimulansbidraget. De som har tagit emotmånga skall öka något, men när det gällerstorstäderna talar vi i propositionen om att vi måsteta speciell hänsyn, eftersom vi vet att de senare fårandrahandsinflyttningar.Vi har också talat om att stimulansbidraget kanvara särskilt konstruerat just förstorstadskommunerna. Jag tycker att det är heltrimligt.Det har varit mycket diskussion omanhöriginvandringen. Om man tittar på vad somhänder efter en tvåårsperiod, finner man attanhöriginvandringen normalt står för ungefär 30 %ökning. På 40 000 bosnier skulle det betyda ungefär12 000-15 000 personer, varav 90 %erfarenhetsmässigt är kärnfamiljer, dvs. make,maka och barn.Det talas väldigt mycket om att här skall detkomma horder av människor. Detta finns det intenågon erfarenhet av. Vi har en anhöriginvandringsom bl.a. innebär att svenskar gifter sig medutlänningar och att gamla arbetskraftsinvandraregifter sig med flickor och pojkar från sina tidigarehemländer. Är det detta man vill förbjuda när mantalar om anhöriginvandringen?Ingvar frågar om min inställning när detgäller kommunerna. Min förhoppning är attkommunerna faktiskt skall teckna avtal. Det finnsmånga tecken på det, även om jag också har storförståelse för att man i en del kommuner är litetoroad och tycker att det är en stor uppgift. Det ären stor uppgift.Oavsett från vilket parti eller vilken organisationeller på annat sätt man försöker motarbeta att dehär människorna skall ha möjlighet att skapa sig enframtid, att lägga grunden för att kunna försörjasig, att kunna bearbeta sina hemska upplevelser, attbarnen skall gå i skolan, så tycker jag att det kankritiseras. Dessa människor är här. Vi skall försökage dem de bästa förhållanden. Låt mig samtidigttillägga att jag har sett referat i tidningar ommotstånd i nästan alla partier ute i kommunerna.Det är inte bara vissa partier som står för det.Sedan frågan om schablonersättningen. MaudBjörnemalm säger att tidigare var det , menså gjordes det en åtstramning . Närbeslutet om schablonersättning togs, sade man attkostnadsansvaret mellan staten och kommuneninte skulle förskjutas, och vad man gjorde var då tog de gamla bestämmelserna och tittade påden genomsnittliga kostnaden. Då blev det 18månader.Så i grunden finns det gamla åtagandet kvar. Vaddet nu handlar om är att vi skall titta på faktatillsammans med . Hur ser detverkligen ut i de olika kommunerna? En del kommuner gör vinst påschablonersättningen, andra gör förlust.Då är frågan: Skall det lämnas besked tidigare än ibudgeten? Vi skall ha förhandlingar nu underhösten, och det är klart att det är bra att det lämnasbesked , men den formellamöjligheten för regeringen att äska pengar är juförst i budgetarbetet. Även om vi skulle försökalägga fram en proposition, tänker ju inte riksdagenbehandla den under hösten.Anf. 42 (nyd):Herr talman! tog upp bl.a. KU-anmälan, där vi har sagt att man borde ha vänt sigtill . Vi använder orden ekonomisk ochetnisk, och hängde upp sig påetnisk. Ja, man lägger ju vad man vill i detuttrycket, och gör sin tolkning ochsprider den vidare. Det får stå för vi menar med ekonomisk och etnisk är för detförsta att det är en väldigt stor kostnad somkommunerna eller staten drar på sig. För det andratycker vi att integrationen eller assimileringen hargått för snabbt. Man hinner inte med det hela, ochvi har sett vad det leder till för någonting isamhället, nämligen till motsättningar mellansvenskar och dem som kommer hit. Det är närmastde båda frågorna som vi har tagit upp.När det gäller anhöriginvandringen kommer BirgitFriggebo nu med litet nya siffror. Jag vill barapåpeka att i samband med propositionen som vi hardiskuterat här om Bosnien m.m. säger t.ex.Invandrarverket att mellan 45 000 och 50 000människor brukar anhöriginvandringen uppgå till.Att man nämner en sådan siffra, om den inte kanappliceras på bosnierna, förstår jag inte.Regeringen väljer att säga att det kan bli 20 000--30 000.Jag skall inte gå in på vilken siffra som är rätt, omdet är 45 000--50 000 eller 20 000--30 000. tycktejag att vi fick andra siffror. Jag vet inte om jagfattade fel när jag hörde siffran 12 000 här.Bert tog bl.a. upp frågan om vad somegentligen händer om säger nej till höjdaschablonersättningar och över huvud taget tillersättningen på . Regeringen har helatiden förutsatt att förslaget kommer att gå igenom.Hur kan man vara så säker på det? När man harfattat beslutet att bosnierna skall få stanna, har manutgått ifrån att det finns pengar till förfogande. Jagär inte så säker på att det finns det.Regeringen har kanske gjort en riktig bedömning,att kommer att säga ja. Men i vart fall idagsläget finns inte pengarna, och det är en avorsakerna till oron ute i kommunerna.Kostnaderna vill man liksom aldrig diskutera. Mankan inte diskutera ekonomi och humanism påsamma gång. Det är två ord som inte hör samman.Jag har varit väldigt försiktig här i kammaren ochsagt att en flykting som är arbetslös kostar 50 000kr. När vi då vet att de 138 300 varade i 18månader, kan vi säga att årskostnaden är ungefär90 000 kr.Lägger vi nu 1,7 miljarder, som stimulansbidragetinnebär, till de tidigare 7--8 miljarderna, så är viuppe i vart fall i 9 miljarder . Svenska folketskall veta att det är den kostnaden. Tycker svenskafolket att vi har råd med den kostnaden, så är detokay. Men man skall lägga korten på bordet ochsäga att det är den kostnaden.Anf. 43 (nyd):Herr talman! Gång på gång blir man anklagad föratt vara rasist, när man ifrågasätterflyktingpolitiken. Jag anser faktiskt att jag blev mereller mindre anklagad för att ha rasistiska tankar föratt jag ifrågasatte ett regeringsbeslut som kostar 8miljarder per år.För knappt två år sedan förde vi en diskussion därjag sade att det borde vara visumtvång för personerfrån Kosovo, att det var charterresor mer ellermindre. erkänderegeringen och att så var fallet. Detinfördes visumtvång.Jag kritiserade , som BirgitFriggebo nu berömmer. Hon kanske glömmer vemdet var som startade debatten om de höga priserna.Birgit vägrade gång på gång att visa derätta siffrorna, när jag förklarade att det betaladesfantasipriser. Ingen tog notis om det. Det behövdestidningsartiklar för att man skulle inse var totallurad. Det kallar föratt har varit duktiga.När det gäller de 8 miljarderna är det ganska lätt atträkna, precis som säger, men om detär 8 eller 9 miljarder är det ingen som vet.Uppgifterna om hur många som kommerytterligare är uppgifter som Invandrarverketlämnar. Jag vet att de inte är speciellt trovärdiga ide här frågorna heller, och det är väl ingen som vetom det blir 30 000, 40 000 eller 50 000, men jag haraldrig tidigare hört siffran 12 000, måste jag säga.Det skall bli mycket intressant att följa det här ochse vem som ligger närmast sanningen. Vi har intevarit speciellt långt från sanningen tidigare i de härfrågorna.Det pratas mycket om att vi är humana i Sverige.Man hänvisar just till det när det gäller beslutet ombosnierna. Hur kan man då införavisumtvång för personer som kommer frånområdet? Har förhållandena förbättrats? Nej, dehar blivit värre både i Bosnien och i Kosovo.Också i fråga om Kosovo finns det därför anledningatt ifrågasätta visumtvånget. Det har inte häntnågonting som förbättrat situationen i Kosovo, ochtydligen bryr sig ingen i det här läget om vad somhar hänt med dem som har åkt tillbaka, om vi nuskall prata om att vi är humana i Sverige.Anf. 44 Kulturminister ():Herr talman! Jag tycker att det är ganska viktigt lyssnar på vad som sägs från talarstolen här ikammaren, och att man inte bemöter någontinghelt annat. kan det bli missförstånd. Det gårfort, det är många siffror osv.Till vill jag säga att jag sade att maninom en tvåårsperiod får en anhöriginvandring somligger på ungefär plus . Det vet man averfarenhet. Det skulle för bosnierna göra 12 000--15 000 personer inom en tvåårsperiod.90 % av anhöriginvandringen tillhör kärnfamiljen,dvs. maka, make och barn. Det vet manerfarenhetsmässigt. Resten är andra anhöriga. Jagvill ge den informationen, mot bakgrund av mångaav de missuppfattningar som går ut på att man troratt det är andra anhöriga än den närmaste familjensom kommer hit. Ett av syftena med detpermanenta uppehållstillståndet var att möjliggöraen familjeåterknytning, för att de människor somsitter här i säkerhet, men är oroliga bl.a. för sinaanhöriga, skulle få en större trygghet.Vår utgångspunkt för de beslut som har fattats ärde människor som har kommit hit och derasvälbefinnande, men också vad som är bäst för detsvenska samhället. Jag tror att det är bäst för detsvenska samhället att vi har människor som kankänna sig någorlunda trygga och som kan planeraför en framtid. Det hindrar inte alls att de iframtiden kan vilja återvända, under förutsättningav att det blir en säker fred i området.Det spekulerades om vilket stöd det kan finnas iriksdagen för att se till att kommunerna fårtäckning för sina kostnader. Jag tror attkommunpartiet i denna riksdag är ganska stort.Dessutom har vi hört deklarationer från detsocialdemokratiska partiet att man anser att det ärviktigt att kommunerna får sina ersättningar.Vi kan bolla med siffror hit och dit -- 8 miljarder, 9miljarder osv. Vi har en budget somlyder på 11,7 miljarder. Vi har räknat efter vad deförslag som vi nu lägger fram om stimulansbidragoch en extra kvot kostar. Det innebär att budgetenför detta år håller. Det är vad vi har att hålla oss till.Jag skulle vilja uppmana riksdagsmannen från att sluta upp med ettmartyrskap i denna kammare. Man får faktiskt varaberedd att diskutera värderingar och fakta. Menman kan inte påstå att andra ledamöterav denna riksdag och regeringsledamöter anklagarBert för att vara lögnare och för att vararasist, när det aldrig har gjorts. Det är bara ett sättatt framställa sig som en särskild martyr i dennariksdag. Bli nu en fullvärdig medlem av dennakammare.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1993/94:2 om BaiBang-projektetAnf. 45 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vadjag tänker göra för att säkra ett lyckligt avslutandeav det svenska engagemanget i Bai Bang-projektet.Bai har förvisso haft betydelse förVietnam såväl i teknologiöverföringshänseendesom för landets pappersproduktion ochutvecklingen av Vinh infrastruktur.Vid mitt besök där var mitt intryck attprojektet i fråga, som inneburit omfattandemateriellt stöd och utbildningsinsatser från Sverigeunder , nu med framgång drevs av kunnigavietnamesiska tekniker och företagsledare.I interpellation berörs fråganhuruvida Bai från början var en braidé. En tillbakablick avslöjar att projektet inteundgått kritik bl.a. vad beträffaranställningsförhållandena för de till bruket knutnaskogsarbetarna, vissa miljöaspekter m.m.Dessutom kom obestridligen den samlade insatsenatt bli betydligt mer kostsam än vad somursprungligen beräknats, vilket lett till att brister ieffektiviteten i biståndsinsatsen sannolikt med rättapåtalats. Låt mig dock här framhålla att även om såvore fallet är denna omständighet vid det här lagethistoria och således ingenting vi nu kan åtgärda.Resultatet kvarstår och det är ett väl fungerandepappersbruk i vietnamesisk regi.Det kan i sammanhanget vara värt att notera attdenna typ av storskaliga projekt, som Bai Bangsymboliserar, inte längre prioriteras bland deprojekt som finansierar.Pappersbruket i Bai Bang överlämnades officielltav till . Därmed var ocksådet direkta svenska engagemanget i praktikenavslutat.För att underlätta övergången ställde Sverigesamtidigt ytterligare resurser till den vietnamesiskasidans förfogande i form av:- för reservdelar,- för teknisk rådgivning ochutbildningsinsatser,- för transportutrustning samt- för särskilda miljöinsatser.Den vietnamesiska sidan är självfallet väl medvetenom de problem som nu tar upp.Man är likaså medveten om att ansvaret för denvidare driften av anläggningen åvilar det egnalandet.Brukets ledning har således vänt sig till denvietnamesiska regeringen enligt gällande regler iVietnam. Man har ansökt om medel för inköp avreservdelar, för nödvändiga nyinvesteringar m.m.Vi har i våra kontakter med vietnameserna förståttatt detta är en tidskrävande procedur. Vietnamgenomgår en förändring frånplanhushållning till marknadsekonomi. Det är dåinte förvånande att en administration, som har attarbeta i övergången mellan två helt skilda system,kan bli mer tungrodd än annars.Vietnameserna arbetar målmedvetet för att istörsta möjliga utsträckning själva komma till rättamed de problem som arvet efter planekonomininneburit. En uttalad politik härvidlag är att företagskall drivas på marknadsmässiga grunder. Vietnamhar således ej heller tagit upp frågan med oss omytterligare insatser för de investeringsändamål somJohan nämner. Frågan skall lösas internt.Sverige välkomnar givetvis den lovande utvecklingmot marknadsekonomi som vi ser i Vietnam.Vi stöder aktivt denna omvandling på olika sätt,bl.a. genom att bidra till att det vietnamesiskaregelverket anpassas till marknadsekonomins kravoch villkor. På rättsområdet har t.ex. insatser gjortsför att stifta konkurslag, bolagslag, lag omföretagsregistrering och för att bygga upp etteffektivt skattesystem. Stöd till bankväsendet ochtill utbildning av företagsledare har också lämnats.Vi försöker vidare främja projekt som harförutsättningar att drivas som samriskföretag medsvenska och vietnamesiska parter. Just i fråga omBai Bang vill jag nämna att vår ambassad i Hanoiaktivt söker svenska företag som kan ha intresse avatt på rent kommersiell grund samarbeta medbruket.Sammanfattningsvis vill jag säga att i fulltsamförstånd med har avslutat sittbiståndsengagemang i Bai Bang, att ansenligasvenska biståndsmedel ställts till förfogande för attunderlätta själva övergången till drift avanläggningen i vietnamesisk regi samt att Vietnambör ha goda förutsättningar att trygga dessfortbestånd.Anf. 46 ():Herr talman! Jag får tacka biståndsministern försvaret. Jag tycker att det är ett bra svar, med en idet stora hela korrekt historisk genomgång avprojektet. Jag noterar med glädje attbiståndsministern konstaterar att vi nu har ett pådet hela taget väl fungerande pappersbruk.Jag delar också den positiva värderingen av vad omhåller på att hända i , med övergångentill marknadsekonomi. Jag har varit runt och talatmed flera företrädare för vietnamesiskamyndigheter och en hel del människor som arbetari det vietnamesiska näringslivet om detta.Jag vill ställa ett par kompletterande frågor. Detgäller först det intressanta, att vår ambassad iHanoi nu aktivt söker svenska företag som kan haett intresse av att på rent kommersiell grundsamarbeta med bruket.Det var en litet märklig upplevelse för en gammalmedlem i Vietnamrörelsen, att möta svenskaföreträdare för det privata näringslivet som delshyllade de gamla svenska biståndsinsatserna iVietnam, dels uttryckte besvikelse över att Sverigejust nu trappar ner på biståndet. När alla andraländer kastar sig in i , som öppnar sig, dådrar ner på biståndet till Vietnam.Det kändes märkligt att de sade det just till mig. Jagföreställer mig att de flesta av de företrädare förnäringslivet som jag träffade där inte delar minapolitiska värderingar utan snararebiståndsministerns eller de som andra partier iregeringen står för.Mot denna bakgrund skulle jag gärna vilja veta litetmer om vilken typ av kontakter det gäller. Det komsom sagt en del klagomål från svenska företag omatt de inte känner något engagemang från densvenska regeringen när det gäller att hjälpa till attutnyttja den oerhörda goodwill som Sverigefaktiskt möter i tack vare våra storabiståndsinsatser.Jag vill också till slut fråga om det svenskaengagemanget är slut. Biståndsministern uttryckersig på två olika sätt. säger först iinterpellationssvaret att det direkta svenskaengagemanget i praktiken är avslutat. Iavslutningen på svaret säger biståndsministernföljande: ''Sammanfattningsvis vill jag säga attSverige i fullt samförstånd med haravslutat sitt biståndsengagemang i Bai Bang''.Det pågår ju faktiskt en del projekt fortfarande,exempelvis skogsprojektet. Det har formellt ingendirekt anknytning till pappersbruket längre. Jagpratade dock själv med skogsbönder i trakten somsade att svenska biståndsarbetare har utdelat rådom att bönderna skall odla t.ex. eukalyptusträd förde framtida leveranserna av råvaror. Böndernaupplever att det svenska engagemanget finns kvar iprojektet som helhet.Jag var också på den närliggande yrkesskolan, somär en oerhört positiv upplevelse. Där berättademan om djupa kontakter med en gymnasieskola iSkoghall. Också på denna yrkesskola upplever manfortfarande att det finns ett svenskt engagemang iBai Bang.Jag vill be biståndsministern att precisera frågan omSveriges engagemang litet grand. Viljan attBai skall leva vidare och utvecklasännu mer finns väl kvar? har väl fortfarandeett intresse av att detta sker?Anf. 47 ():Herr talman! Jag tycker att det är roligt att vi för engångs skull kan diskutera ett lyckat biståndsprojekthär i kammaren och visa på de positivakonsekvenserna.Det framfördes med rätta kritik BaiBang byggdes, men det är som sagt historia . Närvi ser i backspegeln kan vi avläsa facit ochkonstatera att en hel region de facto har utvecklats.Bai Bang har övertagits av vietnameserna. När visatsar på sådana här projekt är det ju meningen attdet skall finnas en klart definierad tidsplan för närmottagarlandet kan ta över. Såvitt jag förstår hardet i detta fall fungerat bra.Sverige fick besök av en talmansdelegationfrån . Deltagarna i delegationenbekräftade att Bai Bang är ett lyckosamt projekt.Man klarar konkurrensen från den billigaproduktionen i och har kommit över det hotden utgjorde.Jag skulle också vilja peka på en sak som JohanLönnroth tog upp: Bai har faktisktbidragit till internationalisering på hemmaplan iSverige. Jag kommer från . Där har vi enskola, gymnasieskolan i , som harkontinuerlig kontakt med yrkesskolan i spin-off-effekter är tecken påinternationalisering i dess bästa bemärkelse.Jag har också besökt Bai Bang, och jag är på vägtill . Jag är ganska positivtinställd till hur ekonomin utvecklas. Tyvärr finnsdet nu andra hot. Vi kunde avläsa av uttalandenfrån deltagare i talmansdelegationen att läget ärganska låst när det gäller den politiska pluralismen.Det är helt andra signaler än de vi fick för ett årsedan när utrikesutskottet var i . Vi fårockså alarmerande rapporter om korruption somett hot mot utvecklingen.Jag vill också peka på det faktum att vietnamesernabefinner sig i en otroligt viktig fas och att svensktnäringsliv självfallet måste finnas i Vietnam.SwedeCorp har en uppgift och en roll att spela. Jagvet också att SwedeCorp tar på sig det ansvaret.Jag tycker att det är viktigt att vi fortsätter att hävdabiståndet till och inte gör någranedskärningar.Anf. 48 (nyd):Herr talman! Det finns de som säger att Bai Bang ärdet mest lyckade biståndsprojekt som varitinvolverat i. Det har sagts här i kammaren också,tror jag. Det säger i så fall betydligt mer om svenskbiståndspolitik än om Bai . Viminns kostnaderna, och vi minns för Sverigegenerande rapporter om slavarbete m.m.Jag vill dock ta upp en annan aspekt av frågan.Vietnamkriget var och är än av självklara skälen väldigt stor fråga i . roll somopportun uppbackare av det kommunistiskaNordvietnam har inte alltid beundrats.När kriget slutade -- jag tror att det var 1975 --skulle alla krigsfångar enligt avtalet medNordvietnam återlämnas till . ifrågasättsom dessa fångar har kommit tillbaka. Det är enmycket stor fråga i . Man hör, såvitt jag vet,mycket sällan ens talas om den i . Jag skallnu komma till vad det har med Bai Bang-projektetatt göra.Jag är mycket illa informerad i denna fråga, menjag blev alarmerad när jag underrättades.