prot · GG0971 · 1993-03-09 00:00:00 — Vad vi i dagkan se över är att densocialdemokratiska regeringen har haft sammaprocentandel -- två procentenhetersskillnad är det -- trots att det är individuellprövning. Vi har att titta på. Det är för litetför att dra några slutsatser.Anf. 67 HANS ():Fru talman! Till slut vill jag bara säga attjustitieministern nu går tillbaka till att skillnadernainte är så stora och att det kanske är tillfällighetersom har spelat in.Jag tar fasta på det justitieministern säger, att honinte vill göra några stora förändringar. Jag kommeratt bevaka den här frågan i fortsättningen. Jagskulle helst önska att regeringen gjorde enskrivelse där man redogjorde för hur man harhandlagt de här ärendena. De är trots allt så viktigaför väldigt många enskilda människor. Detta är ettinstitut som är fastslaget i regeringsformen, därförborde det finnas en redogörelse förhandläggningen; om inte så i varje fallåterkommande.Om det inte blir på det sättet skall jag i varje fall setill att återkomma med frågor till justitieministernom hur handläggningen fortsätter.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1992/93:393 om ett nyttpolishus i . 68 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig närregeringen kommer att besluta att ett nytt polishusi skall byggas.Den 11 januari hemställde Byggnadsstyrelsenhos regeringen om ett projekterings- ochbygguppdrag gällande en om- och tillbyggnad av enförvaltningsbyggnad för Solnapolisen. Liksom jag det vara ytterst angeläget att Solnapolisenfår ett nytt hus. Jag räknar därför med att undervåren föreslå regeringen att ett nytt polishus skallbyggas i Solna.Anf. 69 HANS ():Fru talman! Jag får tacka för svaret. Jag uppfattardet som mycket positivt.Det är nödvändigt att detta beslut fattas helst underdet , i varje fall , för attprojektet skall kunna komma i gång och polishusetkunna bli färdigställt inom den beräknade tiden.Diskussionen om polishuset i har varitmycket lång. Den har pågått . Det är därförglädjande att diskussionen nu leder till ett positivtresultat. Situationen i är akut.Yrkesinspektionen har gjort mycket gravaanmärkningar mot polishuset. Det är med storasvårigheter som det går att få anstånd med att rättatill alla brister. Det är med hjälp av denna till- ochombyggnad som det går att avhjälpa dessa brister.Jag vill också påpeka hur angelägen frågan är inteminst beroende på att arrestavdelningen sedan1954 inte på något sätt har uppfyllt de krav somställs. Avdelningen omfattar bara åtta platser. Detär helt otillräckligt, inte minst med hänsyn tillnärheten till -- av välbekanta skäl.Jag utgår från att det nu inte skall komma någotnytt grus i maskineriet, utan att vi skall se att ,i likhet med , inom skall fåsitt polishus.Anf. 70 Justitieminister ():Fru talman! Jag har tillgång till en sammanställningöver vad som har hänt när det gäller frågan ompolishuset i . Jag kan konstatera att i oktober1983 ställdes senast en fråga i om närombyggnaden av polishuset skulle komma tillstånd. Jag vet inte om det var ställde frågan då också. , har ärendet valsat framoch tillbaka. Någon byggnation skedde inte efterdet att frågan ställdes 1983. har det kommit enytterligare fråga. I samband med denna fråga -- ochdet arbete som har skett -- kan vikonstatera att det inte kommer att fyllas på någraytterligare sidor i sammanställningen över valsernakring polishuset i . 71 HANS ():Fru talman! Det är bra att justitieministernbekräftar vad hon har sagt i svaret. Jag hälsar medtillfredsställelse att regeringen, som tydligentidigare hade en något mera avvaktande hållning ifrågan, har kommit till skott. Det är bara attrapportera detta vidare till kommun, där detfinns en mycket stark och enhällig opinion ikommunfullmäktige för att få problemet löst.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1992/93:388 om utmätning avarbetsersättning som utgår till intagen ikriminalvårdsanstaltAnf. 72 Justitieminister ():Fru talman! i har frågat migom vilka åtgärder jag är beredd att medverka till såatt lön intjänad i fängelse skall bli indrivningsbar.Den svenska kriminalvårdslagstiftningen byggerbl.a. på att den tid den dömde vistas i fängelse sålångt möjligt bör utformas så att anpassningen tillsamhället efter avtjänat straff underlättas. Ett led idetta är bl.a. att den intagne skall arbeta, studeraeller delta i annan särskilt anordnad verksamhet,exempelvis olika påverkansprogram. För sådansysselsättning erhåller den intagne viss ersättning.Den arbetsersättning som för den intagnes räkninginnestår hos kriminalvårdsmyndighet får enligtlagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt inteutmätas. Det kan vara intressant att känna till atten sådan bestämmelse har funnits åtminstone frånslutet av 1800-talet.Till skillnad från vad som gäller i fråga omutmätning finns det i princip inget hinder förinförsel av medel som intagen erhållit somersättning inom anstalten. Införsel skulle såledeskunna ske för t.ex. böter. I praktiken förekommerdetta sällan, framför allt beroende på de i dettasammanhang relativt låga belopp det kan bli frågaom.Av den ersättning de intagna får innehålls enfjärdedel av kriminalvården för att användas förutgifter i samband med permissioner och frigivning,t.ex. Därutöver skall ersättningenräcka till bl.a. telefonsamtal till anhöriga och andrautgifter för privat bruk. Således är det endast en delav ersättningen som får användas till s.k.fickpengar.Vid två anstalter får de intagna en högre ersättning,s.k. En del avdenna ersättning används i syfte att sanera denintagnes ekonomi, t.ex. genom att betalaskadestånd och andra skulder.Bl.a. annat mot bakgrund av de överväganden somsker och har skett inom olika samhällssektorer tillföljd av den ekonomiska situationen i landet kanjag nämna att det på mitt initiativ pågår en översyninom departementet av systemet med ersättning tillde intagna för arbete, utbildning, m.m.Vidare har på regeringensuppdrag gjort en översyn av utsökningsbalken, därdenna fråga berörs. Rapporten harremissbehandlats och bereds inomdepartementet. När detta beredningsarbete ochden pågående översynen av systemet medersättning till de intagna är slutförd kommer jag attbl.a. ta ställning till om reglerna om utmätning skalländras.Anf. 73 i (m):Fru talman! Jag tackar för svaret på frågan.Bakgrunden är att de ryska sjömän som varbesättningsmän på det fartyg som smugglademänniskor över var oerhört lyckliga närde greps av polisen på . Faktum är -- ochdet kan vi inte göra något åt -- att om de blir dömdatill sex månaders fängelse i , och de jobbaroch tjänar ihop en hundralapp , vilket dekan göra, har de möjlighet att tjäna ihopmotsvarande 15 årslöner i . Det är dettaproblem jag vill angripa.Ryska sjömän skall inte kunna stå i kö för att fådelta som besättningsmän på dessa fartyg. Jag förstår dem. Det är exakt sammasituation som inträffade när svenskabyggnadsarbetare åkte ner till Saudi ochblev befriade från skatt om de var borta mer än 6månader.Med hänsyn till hur läget är i , kan jagtänka mig att många är intresserade av att få blibesättningsmän på dessa fartyg, bli gripna ochsedan tjäna stora pengar i . Sedan kan dekomma tillbaka och leva som minikungar iRyssland.Nu sägs det att det går att omvandla fängelsestrafftill böter. Men för den som inte kan betala blir detfängelsestraff. Jag har ytterligare en fråga som inteär besvarad. Finns det, baserat på dagenslagstiftning, någon möjlighet att av den hundralappsom det går att tjäna att dra in pengarna för attbetala dessa böter? Det är små pengar för osssvenskar men stora pengar för en rysk . Sålänge vi har de regler vi har , är det faktisktmycket attraktivt för en rysk medborgare att bligripen och dömd till ett fängelsestraff i Sverige.Anf. 74 Justitieminister ():Fru talman! Det finns möjligheter, men det är inteså helt enkelt. Det finns utmätningsregler. Men detfinns en begränsning som innebär att det inte går attutmäta inom kriminalvårdsverksamheten. Men detär ingenting som hindrar att det görs en utmätningnär man kommer ut från kriminalvården. Det är ioch för sig krångligt.Det utgör alltid ett problem att hitta ett regelsystemsom är anpassat även för de litet extremasituationerna. Vårt system är anpassat eftersvenska förhållanden.I och för sig tror jag att vi alla är överens om attutgångspunkten måste vara att vi har ett systemsom är anpassat till svenska förhållanden.Som jag sade i mitt svar håller vi på med en översynav hela ersättningssystemet. Ävenutmätningsreglerna är föremål för en översyn. I detsammanhanget finns det, som jag också sagt, skälatt se om vi kan göra förändringar. Men samtidigtmåste vi vara försiktiga när det gäller attåstadkomma en mängd dellösningar. Detproblemet och tankarna på dessa saker finns med iden diskussion som pågår.Jag vill också passa på att nämna följande. Visst ärersättningen varierande. Det finns de som harmarknadsanpassad lön. Men det gäller speciellafångar, och detta har det pedagogiska syftet att dehär personerna skall kunna göra rätt för sig. Igenomsnitt får en fånge, inkl. övrig ersättning, 360kr för sitt arbete. av det beloppetinnehålles av kriminalvården att användas förpermissioner och frigivningsändamål.Det är viktigt att vi har klart för oss att det i de flestafall faktiskt bara är fråga om rätt små belopp. Detfinns undantag, men de är rätt så speciella.Anf. 75 i (m):Fru talman! Bakgrunden till frågan är följande.Den som döms till fängelse i har rätt attkräva ett arbete . För den sominte kan få ett arbete då finns det något som kallasför fångarnas A-kassa. Man får per dag. 40kr per dag motsvarar i rysk valuta en normal ryskpension. Vidare tjänar man mellan och 10:50kr om man jobbar och inte harmarknadsmässig ersättning.Anledningen till att jag tagit upp frågan är att tag i den svenska debatten trodde att man skullekomma till rätta med förhållandena genom attutmäta längre straff. Men jag menar nog att det ärdet dummaste man kan göra. Den som får till blir ju ännu lyckligare.Jag förstår att det är förenat med problem att det ärfråga om två olika kulturer och system. Jag förstårockså att man håller på med en översyn. Men vi kaninte ha ett system som gör att det är attraktivt attkomma till och att, helst, bli gripen här,eftersom man kan tjäna pengar underfängelsetiden. Man måste arbeta i kanske i detland som man kommer från för att tjänamotsvarande belopp. Det här är säkert en svår nötatt knäcka, men jag hoppas att man skall hitta enlösning som innebär att det inte är så attraktivt fört.ex. en rysk att sitta i svenskt fängelse.Anf. 76 Justitieminister ():Fru talman! Det är väsentligt att framhålla att StenAndersson i och jag är överens om att detviktigaste vi kan göra är att förbättra samarbetetmed de baltiska staterna och med för attjust i samarbetet med dessa länder stävjamänniskosmugglingen. Det gäller att se till att viöver huvud taget inte får hit smugglarna, så attbehovet av att straffa dem inte uppstår. Det ärkanske i det avseendet som vi i första hand skalllägga ner arbete.Som sagt: De erfarenheter som vi vunnit måste viha med när vi generellt gör en översyn av det härsystemet.Anf. 77 i (m):Fru talman! Jag skall bara göra en kortslutkommentar. Det är i praktiken så, attunder den tid ett fängelsestraff avtjänas och en vissersättning erhålls för utfört arbete på anstaltenräknas inte beloppen ihop på ett konto.Vederbörande kan faktiskt ta ut så mycket som75 % av ersättningen för utfört arbete och se till attpengarna hamnar utanför anstalten.För böter görs inte avdrag förrän strafftiden är slut.Men då kan det vara så illa att av detintjänade beloppet redan har tagits ut från kontot.Jag hoppas att också detta beaktas i de resonemangsom statsrådet framöver kommer att delta i.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1992/93:423 om den svenskakronan och småföretagen m.m.Anf. 78 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att på kort siktförbättra situationen för den svenska kronan ochdet allvarliga finansiella läget för små ochmedelstora företag.Jag håller helt med frågeställaren om att en alltförsvag krona skulle utgöra ett stort problem förmånga små och medelstora företag med lån iutländsk valuta.Den svåra situationen för dessa företag är en viktiganledning till att inte föra en politik som medför attkronans värde minskar ytterligare. Alltför snabbaoch kraftiga sänkningar av den korta räntan skulleriskera att förvärra läget för många mindre ochmedelstora företag om kronans kurs påverkasnegativt.Lägre räntor är utomordentligt angeläget. Men defår inte åstadkommas på ett sådant sätt att kronansvärde minskar och inflationen tar fart. Endastgenom en uppslutning kring målet om låg inflationoch en fortsatt stram finanspolitik finns detförutsättningar för bestående sänkningar av räntan.Anf. 79 (nyd):Fru talman! Jag tackar finansministern för svaret.Men vill jag säga att jag är oroad över attdet är den gamla vanliga trallen. Det behövs nuandra åtgärder än de traditionella.Vi har ju råkat i en situation där det behövsåtgärder inom den ekonomiska politiken somskapar förutsättningar för en utveckling av våraföretag. Just nu faller företagen som käglor.Reaktionen kan liknas vid kedjebrev. Sundaföretag tvingas inställa betalningarna. Orsaken tilldetta är den onormalt stora depreciering av densvenska kronan som skett. Jag tycker inte att varesig eller här haragerat kraftfullt. fanns ju inte med påmarknaden efter det att kronantilläts flyta. I stället avvaktade man så att säga ibusken. Så sent som nu i dagarna har Riksbankengått in i syfte att stödja den svenska kronan.T.o.m. lär man ha stött den svenskakronan med 20 miljarder. stöder man denfemfaldigt mer per dag. Det lär vara fråga om ca 5miljarder.En nivå måste åstadkommas som innebär entrovärdig politik, så att räntan kansänkas.Anf. 80 Finansminister ():Fru talman! De uppgifter som lämnarom belopp är jag helt främmande för. Jag föreslåratt vänder sig till exempelvisRiksbanken, så att han kan få mer tillförlitligasiffror. De som han nämner förefaller mig heltosannolika.Det är väl värt att notera att den valutapolitik somRiksbanken bedrivit har inneburit en successivförstärkning av den svenska kronans värde undersenare tid, när det s.k. index som mäter kronansvärde har förstärkts. Från att ha varit uppe i 125 ärindexet starkt och ligger nu på ungefär 120, vilketär en stor fördel.Personligen tror jag att det viktiga, utöver dettamed att hålla en växelkurs som inte skapar mycketstora förändringar i valuta- och förlustsituationenvad gäller de små företagen, är att få ordning påbanksystemet och att möjliggöra för ett fungerandebanksystem att ge småföretagen krediter på mernormala villkor. Jag tror att den väsentligaåtgärden -- om man månar om de mindre ochmedelstora företagen, vilket jag gör -- är att försökaminska de mycket stora räntemarginalerna. Dessaär ett stort problem och ett utflöde avfinanskrisen.I ett par olika sammanhang har jag pekat på demöjligheter som finns när det gäller att minskaräntedifferenser och få ner den ränta som de härföretagen faktiskt betalar. Det handlar då inte omden ränta som hanterar, utan det gällerden ränta som man betalar på sincheckräkningskredit. Räntan kan vara 17, 18 eller19 %. Att få ner den räntan är något som vi iFinansdepartementet har en ambition attförverkliga.Anf. 81 (nyd):Fru talman! Man har ju varit sysselsatt med attförverkliga det här . Men vi harännu inte sett tillräckliga resultat av det arbetet påmarknaden. Vad vi ser är i stället effekterna avföretagsnedläggningar och av en ökandearbetslöshet. Det måste alltså till en förändring somger helt andra resultat.Om vi fortsätter så här, är det risk att kronan faller,aktiekurserna faller, räntan och inflationen stigeroch arbetslösheten ökar. Det är det värsta vi kanråka ut för. är det viktigt att vi nu införavskrivningsmöjligheter för valutaförluster, som vii Ny demokrati har föreslagit, just för att förhindrakonkurser som inte är förorsakade av företagensbeteende utan av den valutaförändring som harinträffat.Anf. 82 Finansminister ():Fru talman! Det gläder mig mycket att motståndare till hög inflation. Det var förstagången på mycket länge som jag har hört någonfrån hans parti säga det. Det är bra.Tyvärr finns det ingen mirakelmedicin. Det ser manom man tittar på nästan vilken ekonomisk analyseller vilket ekonomiskt läge i som helst. Detsom känns mycket aktuellt är rapporten frånLindhékommissionen. Den har dragit den slutsatssom vi från regeringens sida också har dragit ochsom också, såvitt jag förstår, dragits i även allaandra ekonomiska analyser över huvud taget,nämligen att det krävs ett batteri av åtgärder överbred front -- inom finanspolitik, penningpolitik,strukturpolitik, konkurrenspolitik,småföretagspolitik -- för att få bukt på de problemsom vi alla är angelägna om att klara av: att undvikaatt företag går omkull och att skapa fler jobb.Claus Zaar tar slutligen upp ändringar ibokföringsreglerna. Jag kan förstå önskemålet,men det skulle strida mot god redovisningssed ochmot internationell praxis.Anf. 83 (nyd):Fru talman! Trots att det strider mot godredovisningssed måste vi se på vad framtiden geross, om vi inte vidtar åtgärder. Vi måste tänka påatt få företag att överleva. När man jämför antaletnya företag med antalet konkurser finner man attde ungefär balanserade varandra. är nyföretagandet mycket litet i förhållande tillkonkurser. Ett nytt företag föds medan tre går ikonkurs på vissa orter. Det är jag mycket oroad för.Det värsta scenariot kan inträffa om vi inte sätter inåtgärder. Vi måste hitta lösningar, ävenokonventionella. Försök att hjälpa till med det,finansministern!Anf. 84 Finansminister ():Fru talman! Jag kan hålla med om att det föds förfå nya företag. De företag som föds har för svåraförutsättningar att växa och erbjuda fler jobb, inteminst åt egna familjeföretagare. Jag tycker att detär en oerhört viktig sak.Jag tror att det väsentliga man skall göra för attunderlätta bildandet av nya företag är allmännainsatser för att förbättra företagsklimatet. Dethandlar inte om att rucka på redovisningsregler,utan det handlar om att göra till ettattraktivt land för företagande. Det är vi på väg attgöra.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1992/93:434 om denkommunala beskattningenAnf. 85 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig om jag ärberedd att verka för att överläggningar medsamtliga partier kring en eventuell omläggning avden kommunala beskattningen kommer till ståndmed siktet inställt på en bred uppslutning.Låt mig först konstatera att det finns vissaegenskaper i det nya statsbidragssystemet förkommunerna som bör rättas till.En brist är utformningen av detstrukturkostnadsindex som används ibidragssystemet. En särskild utredare har därförtillsatts med uppgift att utveckla principerna ochmetoderna för strukturkostnadsutjämningenmellan kommunerna. Till utredningen har knutitsen parlamentarisk referensgrupp, där samtligariksdagspartier är företrädda. Utredningsarbetetskall vara avslutat senast den 31 maj 1993.Utredarens förslag kommer sedan att remitteras,och avsikten är att regeringen skall lämna förslagtill förändringar senast i 1994 årskompletteringsproposition.En annan egenskap är att systemet inte omfattarsamtliga kommuner, vilket försvårar t.ex.tillämpningen av den s.k. finansieringsprincipen.Den beskattningsmodell som i är ett bland fleraförslag till lösningar som diskuterasinom . Det nu påbörjadeberedningsarbetet kommer att fortsätta i närasamarbete med kommunförbunden, ochöverläggningar kommer att äga rum medförbundens politiska ledningar där ävenoppositionen är företrädd. Dessutom följs arbetetav en politisk referensgrupp, där samtligaregeringspartier är representerade. Avsikten är attresultatet av detta utredningsarbete skallremitteras. Regeringen kommer sedan tidigast ibörjan av att kunna presentera sina förslag.Avsikten är således inte att i den nu föreståendekompletteringspropositionen presentera ett färdigtförslag. Ytterligare beredning krävs innan ettförslag om en eventuell förändring av underlagetför den kommunala beskattningen kan läggas fram.Givetvis skall siktet för ett kommande förslag varainställt på att få en så bred uppslutning som möjligt.Anf. 86 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret, som jaguppfattar mycket positivt. Anledningen till fråganvar naturligtvis att förslagmottogs väldigt positivt överlag. En del signalerfrån regeringshåll tolkades av många på litet annatsätt än vad finansministern nu har angett. Det fannsockså farhågor för att det skulle gå så snabbt, att viskulle få onödiga politiska spänningar.Lennart förslag och även andra aktuellaförslag kan vändas från att ha tagits emot positivttill att väcka skepsis och kritik. Många uppleverförslaget som så positivt, seriöst och väl värt attpröva att det vore väldigt värdefullt med en breddialog och enighet. Jag förstår att så nu kommer attske.Jag tror också att problemen medstrukturkostnadsindex och andra problem somfinansministern pekade på kan lösas parallellt medatt utvärdering pågår.Jag tackar än en gång för svaret och konstaterar attvi är överens. Det kommer säkert att finnas mångaandra frågor att debattera här i kammaren. Jaghoppas på en bred enighet och en bra lösning på dethär problemet.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1992/93:431 omgrundtrygghet i välfärdenAnf. 87 Statsrådet ():Fru talman! har frågatsocialministern om denne är beredd att verka för attsittande utredningar får tilläggsdirektiv som gör detmöjligt att även belysa vilka effekter ettgrundtrygghetssystem skulle få inom resp. område.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall besvara frågan.Pontus har framhållit att i debatten omvälfärdssystemet hävdar allt fler debattörer att denuvarande transfereringssystemen medersättningar enligt inkomstbortfallsprincipen blivitalltför kostsamma. Ytterligare argument är att deav ekonomiska skäl nödvändiga nedskärningarna istandardtrygghetssystemen vanligen drabbar desvaga.Diskussionen om å ena sidan system som ger enbartgrundtrygghet och å andra sidansocialförsäkringssystemet som ger ersättning enligtinkomstbortfallsprincipen är för närvarandeintensiv.Det utan jämförelse tyngsta inslaget isocialförsäkringssystemet är pensionssystemet.Vad beträffar direktiven för det arbete som bedrivsav den parlamentariskt sammansattapensionsarbetsgruppen råder det en bred enighetbland representanterna för de fyraregeringspartierna och Socialdemokraterna att deförslag som utarbetats skall syfta till att stärkasambandet mellan avgifter och förmåner. Enangelägen effekt härav är bl.a. att det faktiskaskattetrycket kan sänkas.I den skiss till ett reformerat pensionssystem sompresenterats framläggs ett system som innebär attpensionerna skall relateras till hela den samladelivsinkomsten och inte till inkomsten under ettbegränsat antal år. ingår som enförutsättning för gruppens arbete att det ävenfortsättningsvis ger en god grundtrygghet förpersoner som inte har förvärvsarbetat eller enbarttjänat in rätt till en låg inkomstrelaterad pension.Mot denna bakgrund är jag inte beredd att verkaför sådana tilläggsdirektiv som frågeställarenefterlyser.Anf. 88 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret, som var helttillfredsställande i vad avser det kommandereformerade pensionssystemet. Där är vi överensom en god grundtrygghet, även om vi inte äröverens om nivån. Men svaret täcker inte övrigasocialförsäkringar, och det ser jag som en stor brist.Alla socialförsäkringar är nu mer eller mindreföremål för justeringar och förändringar.Statsrådet nämner att diskussionen omstandardtryggheten kontra grundtryggheten ärlivlig. Och det är inte utan orsak. Båda sidorna hartunga argument.Socialförsäkringssystemen är mycket komplexa,och inga komplexa samhällssystem håller i längden.Ju fler detaljer som läggs till och ju flerförändringar som görs, desto mer oförutsägbart blirdet hela och desto svårare blir det att styra. Tilldetta kommer dynamiken i det moderna samhället,t.ex. beträffande människors stora socialarörlighet.