prot · GH0945 · 1993-12-16 00:00:00 — 122 avstod37 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställanPartivis fördelning av rösterna:För utskottet:1 s, 71 m, 28 fp, 28 c, 24 kds, 2 nydFör res. 1:125 s, 10 v, 1 -Avstod:1 m, 21 nydFrånvarande:12 s, 8 m, 5 fp, 3 c, 2 kds, 4 v, 3 -Mom. 2 (utredning om reavinstbeskattningenm.m.)1. 3 (s)3. res. 4 (nyd)Förberedande votering:139 för res. 323 för res. 4152 avstod35 frånvarandeKammaren biträdde res. 3Huvudvotering:154 för utskottet139 för res. 322 avstod34 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställanPartivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 28 fp, 28 c, 24 kds, 1 nydFör res. 3:127 s, 11 v, 1 -Avstod:22 nydFrånvarande:11 s, 7 m, 5 fp, 3 c, 2 kds, 3 v, 3 -Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.SKU12 Ändringar i 19 § kommunalskattelagenKammaren biföll utskottets hemställan.11 § Ändringar i företagsbeskattningenFöredrogsskatteutskottets betänkande1993/94:SkU15 Ändringar i företagsbeskattningen(prop. 1993/94:5 delvis).Anf. 127 ():Herr talman! Det har varit full storm imassmedierna . Det har framförallt handlat om s.k. fallskärmar och några fackligaledare som har varit med om att bevilja sådanafallskärmar. Men när nu regeringen genom kraftigaskattesänkningar när det gäller utdelningar ochaktievinster delar ut ett stort antal miljarder tilllandets aktieägare är det förvånansvärt tyst omdetta i tidningar, radio och TV.Det rör sig om åtskilliga aktieägare som utan minstaarbetsprestation nu kan tillgodogöra sig . I den borgerliga regeringskretsenfinns det enskilda individer som på det här sättet,enligt beräkningar som bl.a. har gjorts i , kan tjäna . Omallt detta sägs det inte särskilt mycket.Var är de massmediala kampanjerna? undrar säkertvän av ordning. Var är den folkliga vreden? harman kanske tills nu haft anledning att fråga sig. Varhåller journalisterna hus? Här behöver man ju inteens en gång gräva, utan det är bara att läsa innantilli proposition och utskottsbetänkande så framträderorättvisorna i all sin nakna råhet.Visst finns det en folklig vrede, fullt i klass med densom drabbade de hutlösa fallskärmsavtalen. Ominte annat framgick det med all önskvärd tydlighetunder gårdagens jättelika demonstration motregeringens politik. Alltså: Medan alluppmärksamhet har riktats mot fallskärmar ochjakten på fackliga förtroendemän, har regeringenrelativt ostört kunna genomföra sitt systemskiftesom nu kulminerar med ytterligareskattesänkningar för aktieägarna.Tidigare har det i stor utsträckning handlat omskattehöjningar på vanligt hederligt arbete somsärskilt hårt har drabbat främst låginkomsttagarna.Det har också handlat om en social avrustning somsaknar motstycke i historia.Vi är nu med stormsteg på väg in i det nyaklassamhället, där allt fler obönhörligen dras nermot fattigdomsstrecket, medan ett antal aktieägareblir alltmer förmögna. Då kommer, tro mig, denfolkliga vreden att märkas. Då får vi ett hårt ochpolariserat samhälle som inte är bra för någonmänniska, inte ens för de allra mest förmögna.Ändå hävdar regeringens företrädare envetet ocheftertryckligt att förslagen i föreliggandeproposition om en halvering av skatten påaktievinster och ett avskaffande avutdelningsskatten är rättvisa. Deras något krystadeförklaring är att de här förslagen skulle skapa nyaarbeten i och att den största orättvisan äratt folk går utan arbete.Det är ganska lätt att instämma i det senarepåståendet. Däremot finns det inte mycket somtyder på att regeringens förslag verkligen skulleskapa några nya jobb. Tvärtom, det finns en vissrisk för att det blir färre jobb med regeringensförslag. Detta är inte något som jag själv har hittatpå, utan det är resultatet av ingående beräkningaroch analyser av landets främsta expertis påföretagsbeskattningens område. Från det hållet harman visat att reformen som helhet sänkerföretagens kapitalkostnader med 1--och att detskulle ge en långsiktig investeringsuppgång påfuttiga 0,3--0,, vilket motsvarar 400--800miljoner kronor, allt detta till en statsfinansiellkostnad på per år.Det finns naturligtvis bättre och effektivare sätt attanvända dessa pengar på. Vi socialdemokrater harpekat på några sådana sätt. Gemensamt för dessaär att de gynnar det kapital som arbetar i företagoch som direkt kan bli tillgängligt för investeringar.Det handlar för det första om det s.k.Anellavdraget som kraftigt urholkarden s.k. dubbelbeskattningen. Vi socialdemokratermenar att det finns anledning att se över dettaavdrag och eventuellt förbättra det. Genom dettaavdrag gynnas nyemitterade aktier och därigenomdirekt också investeringar.Det handlar för det andra om att direktskattemässigt gynna investeringar genom att skapamöjligheter till s.k. direktavskrivningar under1994. Det innebär egentligen att hela investeringenfår skrivas av . Men för att begränsa denstatsfinansiella kostnaden föreslår vidock att av investeringen skall få skrivas av.Vårt förslag innebär en påtaglig sänkning avföretagens kapitalkostnader. Vi är därförövertygade om att åtgärden leder till en betydandestimulans för näringslivets investeringar. Åtgärdenstillfälliga karaktär innebär att det blir attraktivt förföretagen att tidigarelägga redan planeradeinvesteringar. Vårt förslag att behålla dagensbolagsskattesats förstärker ocksåinvesteringsstimulansen.Till skillnad från regeringen kan vi genomföra våraskatteförslag utan att tafsa på skattereformensgrundläggande principer om att arbete och kapitalskall beskattas lika.När vi gjorde upp med Folkpartietom dessa principer var avsikten att dessa skullekunna stå sig . Vi trodde att ett brettparlamentariskt underlag för reformen skulle skapaett stabilt skattesystem och -- inte minst viktigt --fasta spelregler för näringslivet.Det var inte lätt att komma fram till dessagemensamma ställningstaganden. Det var inte lättför oss socialdemokrater, och det var förmodligeninte heller lätt för folkpartisterna. Vi fick båda geoch ta, men vi blev överens och tog varandra i hand.Det vi nu får uppleva är hur tar tillbakanästan allt det som man motvilligt gav framför alltpå kapitalbeskattningens område. Handslaget varinte värt ett enda skvatt. Av detta har åtminstonejag lärt mig att man inte kan lita på Folkpartiet.Till skillnad från regeringen behöver vi inte hellerfrukta att våra förslag ger upphov tillskatteplanering i stor skala. Det var just detta somvar en av Lagrådets viktigaste invändningar motregeringsförslagen, att de kommer att ge upphovtill en omfattande skatteplanering.Tänker man efter, är det väl ganska uppenbart attså blir fallet. Effekten av regeringens förslag blir juatt det kommer att finnas minst åttaolika skattesatser bara inomkapitalbeskattningen -- den lägsta på och denhögsta på . Det behövs inte mycket fantasi föratt inse att detta kommer att leda tillskatteplanering. Det kommer att frigöras en stormängd energi och kreativitet för att förvandlahögbeskattade inkomster till lågbeskattade. Detblir återigen gyllene tider för skattekonsulterna.Ett annat förslag, herr talman, som också hardrabbats av Lagrådets fullständigt förödande kritikär förslaget om att möjligheter till kvittning avunderskott i näringsverksamhet mot inkomst avtjänst skall tillskapas. Det förslaget strider mot enannan viktig grundpelare i skattereformen,nämligen att det i stort sett skall vara vattentätaskott mellan olika inkomstslag. Av tidigare bittererfarenhet vet vi också att kvittningsmöjlighetermellan olika inkomstslag ofelbart leder tillskatteplanering. Detta har också Riksskatteverketpåpekat i många sammanhang.Över huvud taget leder propositionens förslag tillatt kontrollproblemen blir så stora attskattemyndigheterna kommer att tvingas avsättabetydande resurser för att bemästra dessakontrollproblem. De, i sin tur, leder naturligtvis tillatt andra viktiga uppgifter, t.ex. kampen mot dentilltagande ekonomiska brottsligheten, kan blieftersatta.Så några ord om de statsfinansiella effekterna avregeringens och våra förslag. Propositionensförslag leder till ett varaktigt skattebortfall på 3,3miljarder kronor. Det föreslås finansieras med enhöjning av arbetsgivaravgifterna på ca 1,1 miljarderkronor och en skärpning av beskattningen avutlandstraktamenten med ca 0,5 miljarder kronor.De förslagen har vi inga invändningar emot.Däremot kan vi konstatera att regeringen saknarfinansiering av mer än hälften, eller 1,7 miljarder,av kostnaderna för skatteomläggningen. Vi kannaturligtvis inte acceptera denna brist ifinansieringen. Det är nödvändigt att fårtillgång till ett fullständigt beslutsunderlag somomfattar såväl förslagets statsfinansiella kostnadersom förslag till hur de kostnaderna skallfinansieras.Vi anser inte att regeringen uppfyller de kraven påbeslutsunderlag. Denna brist undergräverytterligare trovärdigheten i regeringens programför att sanera statsfinanserna. I motsats tillregeringen har vi socialdemokrater en varaktigfinansiering av våra förslag.För fullständighetens skull skall jag avslutningsvisockså säga att vi socialdemokrater inte säger nej tillalla förslagen i propositionen. Vi accepterar deförslag som ger egenföretagarna bättreskattevillkor. Därigenom fullföljer vi denöverenskommelse som vi hade med isamband med genomförandet av skattereformen.Då var vi överens om att just egenföretagarna hadeen i jämförelse med bolagen sämre skattesituationoch att vi efter vederbörligt utredande skulle läggafram förslag till förbättringar. Frågan har underen varit föremål för ett ingående studiumoch regeringen har lagt sitt förslag.Vi accepterar det förslaget. Vi tycker att det ärviktigt att småföretagen får så goda villkor sommöjligt. Det är förmodligen så att det just inomsmåföretagarvärlden finns goda möjligheter förexpansion och nyanställningar.Vi inser emellertid -- precis som Lagrådet harpåpekat -- att förslaget ingalunda är problemfritt.Det är oerhört krångligt och kan mycket väl leda tillskatteplanering och stora kontrollsvårigheter.Därför har vi också föreslagit att reglerna måste bliföremål för uppföljning och utvärdering och att detär någonting som vi måste ge regeringen till känna.Det har emellertid inte regeringspartierna velatvara med på. Det är oerhört förvånande; inte minstmed tanke på Lagrådets kritiska invändningar motförslaget.Lika förvånande är det att regeringen, samtidigtsom man säger sig vilja stödjasmåföretagsamheten, väljer att tillsammans medNy demokrati driva igenom ett förslag som hårtdrabbar just denna kategori. Jag tänker på förslagetatt införa ett system med uppbörd av s.k. F-skattvarje månad i stället för som varannan månad.Det kommer att drabba de små företagen hårteftersom det tillfälligt skärper skatten på justsmåföretagen med mer än . Vianser att det är ytterst olämpligt i ettkonjunkturläge då många småföretagare drabbasav dålig lönsamhet och låg likviditet. Vi kan nukonstatera att Ny demokratis politiskafingerfärdighet utvecklats så till den milda grad över en enda natt vänder och gåremot sitt eget förslag i den här frågan.Till sist, herr talman, vill jag säga att de av våraförslag som avviker från majoritetens förslag finnssammanfattade i nio stycken reservationer till dettabetänkande. Vi ställer oss självklart bakom dereservationerna, men för tids vinnande nöjer jagmig med att yrka bifall till reservationerna nr 1, 6,8 och 10.I detta anförande instämde ,, , och (alla s).Anf. 128 ():Herr talman! skulle ha kunnat fattabeslut om skatterna som stärkt förutsättningarnaför ökad sysselsättning och trygga jobb; beslut somökat förutsättningarna för en uthållig tillväxt avsvensk ekonomi.Men det kommer inte att göra. att tillstyrka ännu en blåproposition från statsrådet . Eller, herrtalman, för att tala klartext: att leverera beslut, beslut som länge harfunnits på en lång önskelista -- en julklappslista frånregeringens närmaste vänkrets. En julklappslistadär har fått hålla i pennan.Klapparnas adressater är , ,och Aktiespararna.De är glada . De är lika glada som alla som påjulafton får alla sina önskningar uppfyllda.Ingen -- inte heller jag -- skall förmena näringslivetatt hävda sina intressen. Det ärintresseorganisationernas roll. Jag är inte ett duggförvånad över att intressegrupper uppträder somkravkoncern. Men jag är kritisk till attallmänintresset, politiken, totalt ger vika försärintresset.Samtidigt som regeringen delar ut klappar till sinavänner delar man ut annat till löntagarna och dearbetslösa. Då gäller det något helt annat. Detgäller karensdagar och neddragningar aversättningsnivåer. Det gäller höjd skatt på arbeteoch höjda indirekta skatter. Alla medborgare fårkänna på vad neddragningar innebär när det gällerskola, sjukvård och omsorger.Det var detta -- den sammanlagda politiken -- somgjorde att i går fylldes av 30 000protesterande människor. Jag tror mig veta attmånga av dem inte kände till de beslut somriksdagen ämnar ta . Hade fler människor iSverige känt till vilka beslut som skall fattas här hade det varit ännu fler på torget, och de hadevarit ännu ilsknare.Herr talman! Det kan ju vara en tröst för mig, somhoppas och tror på ett regeringsskifte, att vi redannästa höst kan börja riva upp de skevheter som ettbifall till propositionen om fortsatt reformering avföretagsbeskattningen för med sig. Men det är enklen tröst. Det är inte bra för någon grupp isamhället, eller för helheten i samhället, att drivakvartalspolitik med skattereglerna för produktion,investeringar och näringsliv.Det kunde ha varit annorlunda här i kammaren . kunde ha haft förmågan att sehelheten och inte bara gruppintressena.Det kunde ha varit så att hade lästoppositionens motioner med öppet sinne, och intebara sett, utan tagit fasta på, de möjligheter somfinns till bredare lösningar.Det kunde ha varit så att borgerligaledamöter inte bara hade glatt sig över berömmetfrån en part på arbetsmarknaden utan också hadetagit intryck av de samlade och kritiska synpunkterfrån löntagarnas organisationer som kommit fram iremissvar och som kom fram vid utskottetsoffentliga utfrågning i denna fråga.Det kunde ha varit så att utskottets borgerligaledamöter, ja, riksdagsledamöter i allmänhet, pågruppmöten hade tagit intryck av de oberoendeexperter och forskare som kritiserar bådeutredningen och propositionen. ProfessorSödersten har nämnts. Men det finns ju röstert.o.m. inom industrin och näringslivet som ärkritiska. är ett exempel.Det kunde alltså ha varit på ett annat sätt. Men detskulle naturligtvis också ha krävt, herr talman, attvi i oppositionen var beredda att rucka på vårapositioner. Då hade vi inte varit färdiga medlagtexterna denna dag. Det är nog sant. Men vihade ju kunnat fatta ett beslut omlagtexterna och bara beslutat om principerna . Vihade alltså kunnat fatta beslut fastförvissade om att vi därmed har besked som gällerför . Då hade det inte varit en julklapptill ett särintresse. Däremot hade det blivit ettbeslut av säkert och bestående värde. Så blev detdock inte -- det hade ju kunnat ställa till medproblem för regeringen.Vissa riksdagsledamöter måste tänka påregeringen. Det är väl det som utgör skillnadenmellan statsmannapolitik och partipolitik. Det härhade ju kunnat tolkas så att gavregeringen en näsknäpp. I det perspektivet blir detviktigare för vissa partigrupperingar att tänka påpartiintresset mera än på stabiliteten i de här viktigafrågorna.Jag menar alltså att det hade funnits andralösningar och möjligheter. Det finns öppningar iden socialdemokratiska motionen. Det är inte frågaom en vidöppen dörr, men det finns i alla fallöppningar.Vi har yrkat blankt avslag på hela propositionen.Men vi har också nogsamt angivit att vi är bereddaatt diskutera. Vi har pekat på en rad punkter där vihar ett öppet sinne. Ända sedan skattereformen harvi kritiserat, och vi var det enda partiet som gjordedet, införandet av skatteutjämningsreservsystemet,SURV-systemet. Detta system är dumt, teknisktotympligt och krångligt. Vi var alltså tidigareensamma om den ståndpunkten. får vi rätt.Alla är ju nu överens om att detta klumpiga ochtekniskt krångliga system måste avvecklas.Vidare har vi sagt att vi kan tänka oss att diskuteraformerna för en avvecklad s.k. dubbelbeskattning,vilken innebär inlåsningseffekter. Av sammaanledning var vi mot SURV-systemet. Om man uppfattningen bör man i detta perspektiv se attäven dubbelbeskattningen medförinlåsningseffekter.Vi har också sagt att vi vill diskuterakvittningsrätten. Och vi har länge sagt att det ärriktigt att enskilda firmor, enskilda näringsidkareoch handelsbolag utsätts för ett hårdare skattetryckän som gäller för aktiebolag. Gång på gång har vimedgett detta faktum och tyckt att man bör göranågot åt detta.Vi har nämnt en rad punkter där vi är beredda. Vihade också varit med och diskuterat möjligheternatill direktavskrivningar. Vi vill diskutera den frågannär det gäller gränser och vilka områden som bliraktuella. För de mindre företagen kunde tanken påen särskild bolagsform utredas.Det finns många sådana här öppningar att visa på.Men i gäller linjen: Vi tar en debatt näralla beslut är låsta. Sedan voterar vi.Men då riskerar ni som är i majoritet attoppositionen har rätt att ändra. Det måste niacceptera. Då får vi ett skakigt system förföretagsbeskattning -- ett system som ändras medväxlande majoriteter, inte bara när det gäller nivåerutan också när det gäller de principiellagrunddragen. Statsrådet borde inseatt det vore olyckligt.Jag vet att statsrådet vill värna omindustrin. Det vill jag också. Jag vet också att vi äröverens om att det bästa är att vi har stabila regler.Så långt är vi överens. Men varför tar statsrådet intefasta på detta och försöker diskutera med det storaoppositionspartiet, och även med det lillaoppositionspartiet? I vissa stycken har vi faktiskthaft större öppningar i de här frågorna. Det kanpåverka också det stora partiet, för jag tror inte där vill framstå som mera näringslivsovänlig änvänsterpartisterna.Man hade alltså kunnat dra i en rad olika trådar istället för att bara utnyttja den majoritet manbesitter efter att ha förhandlat i regeringskretsen.Denna typ av politik skadar näringslivet.Man gör sig själv en björntjänst, ja, en otjänst, föri och med detta handlingssätt har oppositionen heltfria händer att agera. Det är det problem som manhar bundit sig vid och som man möter om/när mankommer i opposition.Från er egen utgångspunkt har ni alltså hanteratfrågan oskickligt och felaktigt. Ni har lyssnat förmycket till ett särintresse och inte förmått att se tillhelheten.Herr talman! Ni som leder kammarens arbeteönskar att vi talare skall hålla taletiden -- i mitt . Därför stannar jag här.Jag yrkar bifall till meningsyttring.Naturligtvis stöder jag alla våra ställningstaganden.Men jag yrkar bifall endast beträffande momenten1, 6, 10 och 14. Det gäller alltså samma momentsom Socialdemokraterna yrkar bifall till när detgäller deras reservation.Anf. 129 ():Herr talman! kommer att fattabeslut som innebär att enskilda företagare ochdelägare i handelsbolag ges möjlighet att verka påsamma skattemässiga villkor som aktiebolag.Härmed undanröjs en orättvis behandling av dessaföretagsformer som går mycket långt tillbaka itiden. Jag tror faktiskt att egenföretagarnaskattemässigt missgynnats under minst etthalvsekel.I dag är vi äntligen framme vid en lösning, och detförvånar väl knappast någon att det är en borgerligregering som lägger fram förslaget.Jag dristar mig således att konstatera att denna dag,i varje fall när det gäller egenföretagarna, ärhistorisk.I gårdagens debatt talade om enskattehöjning på för dessaföretag, och säger nu att vi skärperskatten på småföretagen med 3 miljarder. Detbekymrar mig verkligen att den som i händelse aven socialdemokratisk valseger är förutsedd att blirikshushållare har så bristfällig insikt iskattepolitiken. Det blir nämligen inte en endakrona i skattehöjning för dessa företag medanledning av tidigareläggningen av F-skatteuppbörden. Däremot blir det enlikviditetspåfrestning för en månads uppbörd. Mendetta skall också ställas mot det förhållandet då har fått en lägre skatt -- alltså inte enskatteskärpning -- genom att näringsinkomstgenom dagens beslut får beskattas som inkomst avkapital.Om tror att man kan skaffainkomster till staten på detta sätt, kommer hansrikshushållarskap att sluta i en katastrof. är inte här. Men jag hoppas att någon kange honom en förklaring, så att han förstår dennafråga.Propositionen om förenklad företagsbeskattningomfattar i huvudsak två områden. Det ena har jagredan berört. Det andra innebär att eget och lånatkapital som finansieringskälla inom bolagssektornlikställs i beskattningshänseende.Att kapitalet i enskild verksamhet skallenkelbeskattas bygger på en överenskommelse frånskattereformen. Trots ett starkt motstånd mot ettgenomförande av reformen harSocialdemokraterna ändå accepterat förslaget.Den kritik som Socialdemokraterna riktar mot detandra huvudförslaget i propositionen,enkelbeskattningen av bolagsvinsterna, blir dåfullständigt obegriplig.Beskattningen av kapital investerat inäringsverksamhet görs nu likformig.Ägarkapitalet i aktiebolagen, aktiekapitalet,kommer att beskattas en gång med 28 %bolagsskatt. Ägarkapitalet i enskild verksamhetoch i handelsbolag kommer likaledes att beskattasen gång i inkomstslaget kapital genom förslaget ompositiv räntefördelning.Det skulle verkligen vara intressant om LarsHedfors ville förklara logiken i attegenföretagarens kapitalinsats skall enkelbeskattasmedan aktiebolagsägarnas kapital skalldubbelbeskattas.Folkpartiet går ifrån skattereformen, sade LarsHedfors. Den sprang ni ifrån för länge sedan genomatt överge två av de absoluta kungstankarna i denreformen, nämligen en enhetlig mervärdesskatt ochatt vi skulle ha hälften kvar. Men det är en totaltfelaktig uppfattning, , att vi iskattereformen skulle ha kommit överens om attdet måste vara en orättvis beskattning åt det enaeller andra hållet. Denna uppfattning har aldrigfunnits, vare sig hos mig eller . Jag hardärför en bön: Förklara den här konstigauppfattningen, , att det skall vara enolikformig beskattning!Förslagen i propositionen, herr talman, syftar tillatt skapa en skattemässig neutralitet mellan skildaföretagsformer. Vid sidan av detta medverkar deockså till att klara det utomordentligt storainvesteringskapital som måste fram för att svenskekonomi skall komma på fötter. Den ökaderörlighet av ägarkapitalet som förslagen medförkommer att vara till gagn för förnyelsen inomnäringslivet. Det ökade sparandet i aktier som bliren följd kommer på samma sätt att vara till nytta.Med de förslag som genomförs kan jobben klarasoch välfärden försvaras på ett mycket bättre sätt.Det har varit förvånansvärt tyst i massmedierna,säger . Ja, kanske har man där förståttatt det är just detta som är syftet. Det sträcker sigfaktiskt längre än till att bara gynna ett fåtalmänniskor.Jag är därmed, herr talman, inne på reservation 1av Socialdemokraterna. I denna sägs det i klartextatt enkelbeskattningen av aktievinsterna kommeratt leda till effektivitetsförluster isamhällsekonomin och minskad konkurrenskraftgentemot utlandet. Om man sänker skatten påkapital som investerats i produktionen får manalltså effektivitetsförluster i samhällsekonomin ochbristande konkurrenskraft gentemot utlandet. Därskiljer sig regeringspartiernas uppfattning totaltifrån Socialdemokraternas.Man talar också om risken för överdriven utdelningpå svenska aktier och en utförsäljning på börsen avutlandsägda svenska aktier, vilket är grunden förden kritik som förslaget har varit utsatt för avfrämst professor . Alltså: Närutdelningarna börjar bli överdrivna, kommer manatt göra sig av med sina svenska aktier. Inte hellerden uppfattningen tycker jag verkar specielltsannolik. Om avkastningen ökar på en placeringavvecklar man den väl inte? Naturligtvis kan det blifråga om en hemtagning av vinster. Men aktier säljsfaktiskt i båda riktningarna.Herr talman! Eftersom den socialdemokratiskaregeringen struntade i att arbeta med frågan hartiden för att få fram propositionen varit mycketkort. Jag vill inte förneka att lagstiftningen ärkomplicerad.