prot · GG09100 · 1993-04-27 00:00:00 — Det bevisas av det härenskilda dödsfallet.Samtidigt uttalar sig regeringen allt som oftast föratt man skall stå för etik och västerländskhumanitet. För mig betyder det att man skall se tillindividens situation, att man skall stå upp för deutsatta och att man skall visa omtanke ochsolidaritet. Det tycker jag inte har visats i tillräckligutsträckning, om det är sant -- vilket jag förstår avutredningen -- att nådepraxis har skärpts avsevärtfrån till bifallna ansökningar.Min fråga till justitieministern är återigen varför detär nödvändigt att inta en så hård attityd attmänniskor inte kan få nåd när de faktiskt är hotadetill livet av sin sjukdom.Anf. 92 Justitieminister ():Fru talman! talar om ett enskilt fall.Sedan säger han att vi inte skall tala om det enskildafallet som ligger till grund för hans resonemang.Berndt kan naturligtvis tala om enskildafall. Men jag får inte göra det. Jag har dessutominformation som jag får på grund av att jag ärskyldig att hålla tyst om den. Allt detta innebär attdiskussionen här blir mycket egendomlig.Om vi skall generalisera frågan har jag egentligengett svar på den fråga som nuställde. När vi gör en bedömning av ennådeansökan tar vi bl.a. hänsyn till hälsotillståndm.m. hos den som är dömd. Men som jag sade imitt tidigare inlägg måste vi också från regeringenssida beakta att en del av dem som söker nåd kanvara farliga för allmänheten trots vissthälsotillstånd. Det som kanske skiljer dennuvarande regeringen från den tidigare är att vi lägger större vikt vid den risk som en dömdperson kan innebära för andra.Anf. 93 ():Fru talman! En hård behandling av en dömd personkan i sig leda till att riskerna ökar, vilket i sin turleder till en ännu hårdare praxis. Det är för mig inteförenligt med etik och västerländskhumanitet -- om det nu är detta man särskilt villframföra, vilket den borgerliga regeringen gör iolika sammanhang.Justitieministern uttalade sig i frågestunden medHans Göran tydligt för att hon ställer högrekrav än vad den socialdemokratiska regeringengjorde. På bara ett enda år har vi kunnat se attbifallsprocenten har sjunkit från till . Mankan naturligtvis inte dra alltför långtgåendeslutsatser av detta. Det finns dock en tydligtendens, särskilt som justitieministern själverkänner att regeringen nu ställer hårdare krav. Jagtycker att det ligger en mycket stor risk i att göradet, med hänsyn till att regeringen också utger sigför att representera de här fina etiska ochhumanitära värdena. Detta borde vara en konfliktför justitieministern.Anf. 94 Justitieminister ():Fru talman! Det finns alltid en konflikt när manskall väga olika intressen mot varandra. Konfliktennär det gäller nådeärenden kan ibland bestå i att setill gärningsmannens behov kontra det behov avskydd som kan finnas för människor utanförmurarna. Detta är en konflikt. I denna konflikt ärför mig valet -- det betraktar jag också somhumant -- att i första hand se till skyddet för demsom finns utanför murarna.Anf. 95 ():Fru talman! Jag kan ha förståelse för detresonemanget. I denna konflikt menar jag attsolidariteten mot utsatta människor i mycket höggrad också måste riktas mot dem som finns innanförmurarna. Jag tror säkert att justitieministern kandela den uppfattningen.Om man genom dessa siffertal och genom attjustitieministern ställer högre krav kan utläsa enskärpning av praxis, uppkommer en situation dåman kan misstänka att den borgerliga regeringen --när man lägger dessa värderingar i vågskålen --hellre är beredda att använda hårda bandage motexempelvis personer som sitter inne för allvarligabrott än att ge dem en chans att få avsluta sitt liv ifrihet.Anf. 96 Justitieminister ():Fru talman! Utan att låtsas om att jag hörde densista delen av den sista meningen som helt klartgäller ett enskilt fall, skall jag kommentera övrigadelar av uttalandet.Det är helt rätt att i avvägningen mellan ettpresumtivt offer och gärningsmannen så väljer jagdet presumtiva offret.Däremot är det viktigt att de människor som ärberövade sin frihet blir humant behandladeinnanför murarna. På det området finns det mycketkvar att göra, vilket vi också arbetar med.Anf. 97 ():Fru talman! Jag vill avsluta med att säga att det ärmycket viktigt med en human behandling bådeutanför och innanför murarna. Jag hoppas attjustitieministern, som en följd av den debatt sombåde jag och har tagit upp i denhär frågan, skall vara beredd att fundera en del överhur man skall väga de här aspekterna mot varandra.Jag skulle önska att vi i fortsätter att varamycket generösa vid behandlingen av människorsom sitter illa till. Vi skall naturligtvis även tahänsyn till människor som finns utanför murarnaoch som kan komma i kläm. Det finns en egoistisktrend i dagens samhälle som också slår igenom häroch som jag är mycket rädd för. Jag vädjar om enmycket generös bedömning i nådefallen.Anf. 98 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill markera att det knappast ärfråga om egoism när man väljer att i första hand setill brottsoffren. Vi vet inte i förväg vilka personersom kommer att bli brottsoffer. Det är mycketlättare att bortse från brottsoffren och sedan låta bliatt se kopplingen mellan de beslut man har fattatoch de eventuella effekter som besluten kan få.Det rör sig om mycket svåra beslut, som jag intetror att någon egentligen vill fatta. Det är beslutsom måste fattas. Det är helt rätt som BerndtEkholm sade att det är viktigt att tänka efter vadman gör och att ha humaniteten med iresonemanget. Därom är vi helt överens. Men närdet gäller besluten kan vi ha olika uppfattningar.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1992/93:604 om skyddet förhotade kvinnorAnf. 99 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omerfarenheterna av regeringens beslut att genomföraförsök med livvaktsskydd för hotade kvinnor.Regeringen uppdrog (92-1648) åt länsstyrelserna i ,, ochVästernorrlands län att genomföra försök medlivvaktsskydd för hotade kvinnor.Försöksperioden omfattar innevarande budgetår.Jag känner till att både livvaktsskydd och andraskyddsåtgärder har satts in för att öka skyddet förvissa kvinnor.Det skall enligt regeringsbeslutet göras enutvärdering av resultaten av de åtgärder somvidtagits . Den skallredovisas till senast den 1oktober 1993.Det är alltså för tidigt att säga vilkaerfarenheterna är men när de avrapporteras till ossskall jag givetvis ge dem till känna. De skall också,precis som säger, ligga tillgrund för bedömningen av vilka åtgärder ochinsatser man bör vidta för att ge de utsattakvinnorna ett tillräckligt bra skydd.Anf. 100 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret.Jag visste inte att det är en försöksperiod på ett år.Jag tycker nog att den perioden är litet för lång. Omman jämför med den föregående frågan har vi hären speciell situation. Vi vet vem som är brottsoffretoch vem som är gärningsmannen. Vi vet att underden tid som vi utreder och håller på med försökinträffar ganska många tragedier. Jag har följtdenna fråga. Jag har tagit upp den, eftersom jagvet att dessa försök inte är tillräckliga. Enligt vadjag förstår finns det kvinnor som har velat halivvaktsskydd och dessa paket men som inte har fåttdet.Jag vet också att polisen behöver utbildning i dessafrågor. Det händer att kvinnor ringer till polisen,och när sedan polisen kommer vågar de inte stå försin anmälan. Här behövs många utbildnings- ochinformationsinsatser.Anf. 101 Justitieminister ():Fru talman! Jag börjar med det sista MarianneCarlström tog upp, nämligen utbildningsinsatser.Jag håller där helt med vad hon sade. Det är ocksåmycket arbete på gång. Jag tog inte upp det i mittsvar eftersom frågan inte var formulerad så.Sent arrangerades en utbildning centralt förföreträdare för polis, domstol, socialtjänst,åklagare och ytterligare vissa funktioner. En gruppfrån varje län utbildades för att i sin tur utbilda sinaegna yrkeskolleger i resp. län när det gäller våldmot kvinnor.Jag fick en fråga om att förstå de signaler somkvinnan ger i sådana här situationer. Där är vi heltöverens, och det arbetet pågår för fullt. När detsedan gäller skyddet för de hotade kvinnorna ochförsöksverksamhet, är det knappast rimligt att göraen utvärdering på ett mycket tidigt stadium och troatt man därmed lär sig tillräckligt mycket för att fåen färdig modell. Men vi följer löpande dennaverksamhet.Jag kan nämna att de larmpaket som finns i ett rättstort antal utnyttjas i stor utsträckning. Underförsöken har man dessutom från polisens sidakommit på nya modeller. Livvaktsskydd upplevssom en för stor inskränkning och larmpaket upplevssom för litet. Bl.a. har kvinnor fått vakthundar somställts till deras förfogande.Det finns flera olika modeller. Det är viktigt att vinu följer upp detta. Men det har gått föratt man skall kunna dra några definitiva slutsatser.Många goda idéer har kommit fram som jag hoppasatt vi skall kunna vidareutveckla, bl.a. genomutvärderingen.Anf. 102 ():Fru talman! Jag hoppas att man funderar ganskasnabbt när utvärderingen är klar. Har man följtfrågan och följt med i pressen vet manatt det händer väldigt mycket.Jag vet att man i , där jag kommer ifrån,fick sig tilldelat 25 paket av dessa 280. har manlyckats få 46, och alla är utlånade. Man trodde attdet skulle vara tillräckligt om kvinnorna fick hapaketen under en månad och att försöket sedanskulle upphöra. Men det har visat sig att det behövstre månader.Jag antar att vi får möjlighet att fortsätta attdiskutera denna fråga redan i höst.Anf. 103 Justitieminister ():Fru talman! Angelägenhetsgraden är enligt minmening rätt uppenbar. efter det att detförsta försöket är avslutat har vi begärt att få enutvärdering. Det är vid en utvärdering omvi jämför med vilka tidshorisonter man normalthar. Bakom detta ligger att vi inte vill stoppa dennaverksamhet. Vi vill kunna utveckla den med hjälpav vunna erfarenheter. Vi fortsätter med dennaverksamhet även nästa budgetår, och vill kunnaförbättra den efterhand.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1992/93:606 om åtgärder motsexuellt utnyttjande vid framställning avpornografiska alsterAnf. 104 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att agera för att sexuellt utnyttjande avmänniskor i samband med framställning avpornografiska alster skall förhindras.I sin fråga tar först uppavbildande av barn i pornografiska alster. Som jagflera gånger tidigare framhållit här i kammarenberör mig alla former av sexuellt utnyttjande avbarn mycket starkt. Självklart måste det allmännapå ett mycket tydligt sätt markera sin avsky försådana handlingar. När det gäller barnpornografikan själva framställningen av sådana alster i mångasituationer falla under bestämmelserom sexualbrott. Vidare finns en bestämmelse somförbjuder spridning av barnpornografi.Ingegerd efterlyser i sin frågaskärpningar av lagstiftningen på detta område. Jagfår då påminna om att regeringen redan har tagitinitiativ till flera sådana skärpningar. De senasteskärpningarna, som träder i kraft ,innebär att straffmaximum för sexuellt ofredandehöjs från ett till fängelse och attstraffmaximum för barnpornografibrott höjs frånsex månaders till fängelse. InomJustitiedepartementet utarbetas enpromemoria som bl.a. tar upp vissa frågor vadgäller sexualbrott mot barn. Promemorian kommeratt presenteras . I detsammanhanget kommer bl.a. frågan om eneventuell utvidgning av förbudet motbarnpornografi att beröras.När det gäller olika former av sexuellt utnyttjandeav en vuxen vill jag framhålla att detta redan i dagi stor utsträckning är kriminaliserat. Beroende påomständigheterna kan det bli fråga om straff försexuellt utnyttjande eller sexuellt ofredande, ominte ännu grövre brott föreligger. Jag är dock inteberedd att kriminalisera varje form av medverkanvid framställning av pornografiska alster. Även omjag självfallet tar avstånd från pornografi i alla dessformer, måste ändå frivillig medverkan från envuxen persons sida ligga inom ramen för vad varjeindivid måste tillåtas att själv förfoga över. Detförtjänar dock att påpekas att detta givetvisförutsätter att medverkan verkligen är frivillig ochatt alltså inte utnyttjande av beroendeställning ellerliknande förekommer.Anf. 105 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaret.Jag betvivlar inte på något sätt att haren mycket god vilja när det gäller att vi t.o.m skallkriminalisera innehav av barnpornografi och attGun är emot och vill straffa varje form avbarnpornografi.Det är också mycket bra att vi har fattat beslut häri som innebär att lagarna blir strängare.Margot och börjadedetta arbete, och har gjort ettmycket bra arbete. Men jag vill se mer, och jag villse en fortsättning.Jag nämnde barnpornografi i min fråga eftersomjag anser att vi är överens om att det här är frågaom sexuellt utnyttjande. Jag ville ta det som ettexempel och föra över resonemanget till vuxnassituation när det gäller att medverka vidframställningen av pornografiska alster.Jag är aktiv i Socialdemokratiska kvinnoförbundetsverkställande utskott. Jag är ute och träffar olikagrupper -- ROKS, Folkaktionen mot pornografi,, skolorna, osv. Här tar man på olikasätt upp problematiken när det gäller sexuelltutnyttjande av kvinnor och män vid framställningav pornografi.Den mest intressanta delen i svaret är för mig densista meningen. ''Det förtjänar dock att påpekas attdetta givetvis förutsätter att medverkan verkligenär frivillig och att alltså inte utnyttjande avberoendeställning eller liknande förekommer.'' Detär detta som jag anser är ett problem. Man vet omatt många kvinnor och även män är utnyttjade. Minfråga är: Vad tänker justitieministern göra åt dettafaktum?Anf. 106 Justitieminister ():Fru talman! När det gäller utnyttjande påpekadejag i svaret att det finns regler om straff för sexuelltutnyttjande och sexuellt ofredande, för att ta tvåexempel. Självfallet är gränsdragningarna mycketbesvärliga eftersom ingen har full förmåga att sättasig in i en annan människas totala situation och sättatt tänka.När man för denna diskussion är det viktigt att vinär det gäller pornografi, och annan form avsexualitet som och jag kan varanegativa emot, inser att det i många situationerkanske upplevs som frivilligt av de involverade. Detär kanske inte straffregler vi skall använda, utan detfinns skäl att se detta utifrån en social synpunkt iförsta hand.Detta är en diskussion som förs mellan främstBengt och mig. Det har resulterat i enny sexualutredning med utgångspunkt från deprostituerades situation. Vi fortsätter diskussionen,eftersom vi vet att vi kan få andra infallsvinklar.Men för att få ett vettigt resultat gäller det att göraså stora paket som möjligt.Men det är viktigt att vi inser att detta inte bara ären moraliseringsfråga från ochmig, utan det är också i högsta grad en social fråga.Den diskussionen för och jag.Anf. 107 ():Fru talman! Jag vill verkligen hålla med om att deti mycket hög grad är en social fråga. Även om mankan tala om frivilligheten, tror jag faktiskt att deallra flesta kvinnor, och även män, som ärinvolverade i den här branschen inte är där avnågon större frivillighet.Jag vet att kvinnor som förekommer i pornografiofta har varit utsatta för sexuella övergrepp redansom barn. Undersökningar visar att 65--avden nuvarande gruppen prostituerade och modellerinom pornografin har blivit utnyttjade. Jag tyckeratt man måste ställa upp för den gruppen kvinnoroch hjälpa dem på olika sätt.Det är mycket bra att den här diskussionen försmellan socialministern och justitieministern. Menjag skulle gärna vilja se att den lag som vi faktisktredan har, tillämpas litet bättre. Vi får nog ändåerkänna, , att vi ibland möts avinformation, tidningsartiklar och liknande somvisar att vi tyvärr inte följer lagen så bra i dag.Anf. 108 Justitieminister ():Fru talman! Det är också viktigt att IngegerdSahlström och jag är överens om att vi inte skalltolka vad domstolarna gör enbart eftertidningsartiklar, utan att vi skall titta närmare påhur det verkligen ser ut i våra domstolar.Då kan vi bl.a. konstatera att domstolarnas domarnär det gäller de grövre sexualbrotten visar en alltsträngare syn från domstolarnas sida. Detgenomsyrar ju sedan rakt igenom. Men då får mangå igenom detta systematiskt och inte titta påenstaka tidningsrubriker.Anf. 109 ():Fru talman! Vi skall inte titta på enstakatidningsrubriker, men ibland får man ändå lov attbli upprörd och ifrågasätta när man läser tidningen.Det senaste var när vi för några månader sedanläste om en pornografisk verksamhet i Stockholmdär kvinnor verkligen var sexuellt utnyttjade avmän. Det är skrämmande när man då får reda på attpolisen har vetat om den här verksamheten undermycket utan att göra något åt den. Är detinte frågan om att vi måste försöka sätta stopp fördetta som är ett så tydligt sexuellt utnyttjande avkvinnor?Anf. 110 Justitieminister ():Fru talman! Polisen har ju också samlat sinaresurser och ingripit mot denna verksamhet. Ett avproblemen har varit vår hyreslagstiftning, men denhar vi ju för avsikt att ändra på. Då kommer detbl.a. att bli lättare att säga upp denna typ avhyresgäster.Anf. 111 ():Fru talman! Jag tackar för svaret . Jag kommeratt återkomma. Jag hoppas och tror på attsocialministern och justitieministern tillsammanskommer fram med bra förslag så att vi kan hjälpadessa kvinnor och män. Jag anser att de är i ettmycket stort behov av hjälp.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1992/93:620 ombestämmelserna om olaga våldsskildringAnf. 112 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen vidtagit eller planerat medanledning av Justitiekanslerns utredning ombehovet av åtgärder rörande bestämmelserna omolaga våldsskildring, vilken överlämnades tillregeringen i slutet av förra året.Justitiekanslerns utredning innehåller enredogörelse för olika frågor som uppkommit isamband med tillämpning av bestämmelserna omolaga våldsskildring. Därvid pekas bl.a. på att vissajämkningar av brottsrekvisiten i 16 kap. 10 b §brottsbalken för olaga våldsskildring kan behövaövervägas. Justitiekanslern framhåller emellertidäven att en sådan jämkning skulle krävagrundlagsändring samt att det i rättspraxis ännuinte är klarlagt om den aktuella bestämmelsen ärtillräcklig för sitt ändamål. Utredningen utmynnari att Justitiekanslern inte finner grund för att föreslånågra författningsändringar.På grundval av vad Justitiekanslern kommit framtill i sin utredning, anser jag att starka skäl talar föratt avvakta något innan vi överväger nyalagstiftningsåtgärder på detta område. För attsådana åtgärder skall bli meningsfulla behövsnämligen ytterligare erfarenhet av tillämpningenbåde av straffbestämmelsen om olagavåldsskildring och den relativt nyayttrandefrihetsgrundlagen.Anf. 113 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret. Det kanbeskrivas som ett långt och välformuleratingenting. Inte heller jag ifrågasätterjustitieministerns engagemang i kvinnofrågor, menjag tycker ändå att man kunde ha dragit litet andraslutsatser av den ganska omfattande genomgångsom Justitiekanslern har gjort.Det är riktigt att Justitiekanslern inte föreslåråtgärder just , men han skriver så här: Minredogörelse har lett till slutsatsen att jag inte hargrund för att nu föreslå någraförfattningsändringar.I nästa mening heter det så här: Det betyderemellertid inte att jag anser att man skulle kunnaslå sig till ro med vad som har gjorts.Detta oroar mig litet i justitieministerns svar.Justitiekanslern tar ju faktiskt upp en hel delproblematiska punkter, t.ex. den kränkande ochförnedrande behandling som förekommer ipornografisk olaga våldsskildring och som inteträffas direkt av de nuvarande bestämmelserna.Det gäller också den svåröverskådligapostordermarknaden. Distributionen är i viss månannorlunda än när det gäller de tryckta skrifter somman har längre erfarenhet av. Det gäller ocksåspridningsrekvisitets tillämplighet på den modernatekniken. kan man ju framställa unikaprodukter som därmed inte uppfyllerspridningsrekvisitet fullt ut.Det är alldeles riktigt att dessa ändringar skullekräva en grundlagsändring. Just därför är detviktigt att vi inte låter tiden gå. Justitieministernoch jag känner ju till att man inte ändrar grundlagoftare än . Om vi ändrar vårmandatperiod och förlänger den ytterligare blir detännu mer sällan.Mot den bakgrunden måste jag återgå till minursprungliga fråga: Gör man verkligen ingenting åtdetta på departmentet?Anf. 114 Justitieminister ():Fru talman! påpekade helt korrektatt JK pekade ut vissa problemområden. Men i denhär diskussionen skall vi inte glömma bort att JKockså uttalade -- det var , i stortsett -- att man skulle ta ställning tillolika praxisfrågor nu och att JK därefter skulleåterkomma om det visade sig att reglerna interäckte till.Vi har för liten erfarenhet. JK är klar över sinskyldighet att underrätta regeringen om eventuellabehov av regeländringar. Men vi måste först bliklara över praxis, innan vi påbörjar en lagändring.Lagreglerna är otydliga när det gäller praxis.Anf. 115 ():Fru talman! Jag vill nog påstå att en del av det somJustitiekanslern tar upp inte enbart hänger påbristande rutin. Det gäller t.ex. det som vi har settnär det gäller kränkande och förnedrandebehandling. Där kan man ganska klart fastslå attdet inte finns något lagligt utrymme för attfälla i en del av de exempel som Justitiekanslern tarupp, särskilt som vi vet att domstolarna inte precishar varit ivriga att ta sig an den här typen avärenden.Jag tycker också att man lägger en tung börda påJustitiekanslern när man säger att det enbart är därsom det vidare arbetet skall ske. Det påpekas juockså i den här översynen att detta är mycketresurskrävande. Jag vill minnas att man någonstansskriver att ett enda ärende kan ta upp arbetstidenför praktiskt taget hela personalen hosJustitiekanslern. Då lägger man en tung börda påJustitiekanslern om man menar att hela ansvaretligger där. Det sker ju också en utveckling på andrahåll som borde kunna följas från regeringskansliet.Anf. 116 Justitieminister ():Fru talman! Utredningsuppdraget var något somlades på JK, men det är JK själv som påpekar attdet är en rimlig uppgift för JK att följautvecklingen. Detta framkommer av rapporten.Självfallet följer vi på departementet utvecklingenpå detta område -- det gör vi ju på alla områden.Precis som JK säger finns det emellertid oklarheter,och den här typen av frågor bör behandlas i ettsammanhang. Det blir aldrig bra om vi alltförmycket ägnar oss åt dellösningar inomkriminalpolitiken, utan vi måste försöka att så långtmöjligt ha sammanhängande sakområden.Då är det enligt min uppfattning rimligt att JKfullföljer det arbete som JK själv har påtagit sig attbedriva. JK är också mycket tydlig i sitt påpekandeom sin skyldighet att återkomma till regeringenmed förslag till lagändringar.Anf. 117 ():Fru talman! Justitiekanslern skall självfalletfullgöra sitt uppdrag på det här området lika välsom på alla andra, men just med tanke på att dethär kan bli fråga om grundlagsändringar tycker jagändå att det är viktigt att man inte låter alltför långtid gå utan att åtgärder vidtas. Ett bra sätt att gåvidare skulle enligt min uppfattning vara att gedenna fråga någon form av parlamentariskförankring.Jag tror nämligen att det på det här området finnsväldigt fasta och bestämda uppfattningar, t.ex.bland medlemmarna i Folkaktionen motpornografi, och jag tror att sådana bestämdauppfattningar också finns ute hos allmänheten.Men jag vill påstå att det också finns en storokunnighet. Vi är många som instinktivt undvikerden här typen av material och därför helt enkeltinte vet vad det handlar om. Vi kanske tror att detinte är så farligt, eller vi kanske har överdrivnafarhågor. Just därför tror jag att det vore bra mednågon form av parlamentarisk beredning av frågan.Är det en väg som justitieministern kan tänka sigatt gå vidare på?Anf. 118 Justitieminister ():Fru talman! Det är inte så enkelt att svara ja ellernej på de flesta frågor. Svaret på är självfallet bl.a. beroende av vadJustitiekanslern kommer fram till i sinkartläggning.