prot · GG0991 · 1993-04-14 00:00:00 — Pressens frihetinskränks.Detta påminner starkt om sista år vidmakten, då han genomförde vad många kallade entyst kontrarevolution. Jag hoppas innerligt attJeltsin skall lyckas bättre. Men jag delar inte denoptimism som statsminister gav uttryck för isitt tal i . Enligt TT sade hanföljande: En seger för president i valetden är grunden för att skall kunnasäkra demokratin och omvandlas till enmarknadsekonomi.Jag tror att det är farligt att satsa allt på en man.Det visar öde. Utländskt stöd kan inteersätta det egna folkets förtroende. Det är inte iVancouver och som Jeltsin vinner det. Inteblev hjälpt av sitt toppmöte med Bush.Det hjälpte i stället de rödbruna.Vänsterpartiet anser att huvudfrågan ärdemokratiseringen. Utan ett folkvalt parlamentoch en regering som har legitimitet i medborgarnasögon kan ingen hållbar ekonomisk politik utformasoch genomföras.Från omvärlden krävs en framsynt politik för attstödja demokratiseringen i Central- ochÖsteuropa. Dessa länder måste integreras i ettalleuropeiskt samarbete. De svenska insatser somregeringen föreslagit och majoriteten iutrikesutskottet stöder räcker inte. Mer måstegöras för att stimulera handeln. Dessa folk måste fåmöjlighet att försörja sig på hederligt arbete, ochdå måste handelshindren väck.Det måste till investeringar från , USAoch inte minst från de dynamiska ekonomierna iStillahavsasien. Vi har föreslagit att en arbetsgruppskall tillsättas med industri- och fackföreningsfolkför att snabbutreda förutsättningarna förföretagssatsningar i . Det finns juvälutbildade -- fast ofta felutbildade -- människor.Deras kapacitet måste tas till vara både för att få igång moderna företag och för att ge människornaarbeten, vilka i sin tur skänker självaktning.Men regeringen verkar bara inställd på denvästeuropeiska integrationen och sysselsatt med detsom kallat ''att putsakristallkronorna på Titanic''.Det är som vi behövs i de nya demokratierna.Det är nu som vårt bistånd behövs, och det behövsmycket mer bistånd än vad som regeringen vill ge.Det finns en vilja hos svenska folket att bistå. Dettagäller också de svenska organisationerna --exempelvis handikapprörelsen ochbondekooperationen -- vilka gör en mängdpraktiska insatser för att stödja östeuropéernas egnaansträngningar. Det gäller även ansträngningarnaför att bilda egna organisationer, vilket är grundenför en stabil demokratisk utveckling.Till de snabba insatserna hör också att erbjudaRyssland en ''morot'' för att få militären attacceptera en snabb hemtagning av trupperna frånBaltikum. Vi från har föreslagit engåva i form av trähus, och vi är inte ensamma omden idén. Militärerna skulle säkerligen vara mycketvilligare att resa hem om de visste att de hademänniskovärdiga bostäder som väntade dem.Samtidigt skulle en sådan insats bli en stimulans förden ryska småhusindustrin, som för inte så längesedan kunde producera och exportera bra trähus.En framsynt Östeuropapolitik är också att satsa påmiljön, att rena luften och , att förbättraenergihushållningen, att göra kärnkraftverkenmindre osäkra och att bygga ut miljövänliginfrastruktur. Exempelvis borde projektering ochutbyggnad av och Norr-Botniabananprioriteras.Men för allt detta behövs kapital, långt mer än vadSverige förmår bidra med. De pengar som finnsoutnyttjade i måste komma till användningnu.Det är min förhoppning attKöpenhamnskonferensen skall leda till att EBRD-pengarna kommer loss och att handeln kommer igång. Den måste balansera i båda riktningar. Detgör den inte . EG har exempelvis etthandelsöverskott på medPolen, , , och Slovakien.EG måste sluta att använda dumpningsvapnet motdessa länders export. Exempelvis har EG juststoppat införseln av levande boskap, kött, mjölkoch andra mejeriprodukter från avrädsla för mul- och klövsjuka. Därmed går Polenmiste om exportinkomster på i storleksordningen250 , och Ungernförlorar . Ingendera av dessaländer har haft några fall av mul- och klövsjuka.Men det har däremot haft.Samarbetet med får intereduceras till smulor från den rike mannens bord.För att skapa stabil fred i måste det bli ettsamarbete mellan jämlikar och ett samarbete iöppenhet. Detta är mycket angelägnare än attputsa kristallkronorna på Titanic, och dessutombetydligt mer framsynt.Herr talman! Med tanke skall jaginte yrka bifall till hela min meningsyttring utanendast till den del som avser mom. 37 och 44. Vikommer dessutom att rösta för reservationerna 1, 4och 7.Anf. 112 ():Herr talman! Stämningarna i den internationellapolitiken har också sina konjunktursvängningar.För några år sedan rådde den stora euforin närmurar föll, diktaturer kollapsade och frihetenstimma slog för länderna bakom det som varitjärnridån. Det fanns stora förhoppningar i luftenom att dessa länder snabbt skulle kunna förena sigmed det demokratiska och att manskulle kunna få i gång en ekonomisk utveckling, envälfärd, och få en omfattande demokratisk frihet.I dag vet vi att stämningarna är avsevärt mer dystra.Vi talar om kris i närbruttonationalprodukten stagnerar eller faller mednågra procent. Men i har de flesta länderde varit med om attbruttonationalprodukterna fallit , ,och i några fall med . Det haralltså blivit en avsevärt mer kompliceradomställning än vad man föreställde sig i euforinsförsta stund.Men omställningen fortskrider. Vi måste se till attvi från och från de sedan längedemokratiska ländernas sida hjälper och stöder denomvandling som pågår. Vi kan inte göra dettamed massiva resursöverföringar, helt enkelt därföratt våra egna ekonomier är så fragila att sådanaresurser inte står till buds.Det är vilseledande när man talar om en Marshall-hjälp som skulle kunna omvandla dessaekonomier. Men vi kan göra det med strategiskt välvalda insatser som har en stark hävningskraft ochsom kan bidra till att vända utvecklingen åt rätthåll. Vi måste vara mycket urskiljande ochdiskriminerande med våra insatser så att våraresurser gör största möjliga nytta.Det är i den andan som regeringen har formuleratsin politik för bistånd till . Den gamlaregeringen ställde 1 miljard till förfogande på tre årför hjälp till . Den nya regeringen hardrygt tredubblat biståndet och har avsatt 1 miljardper år i östbistånd. Därtill har man på andra vägartagit fram resurser för miljöbistånd till ganskabetydande belopp. Det är alltså en mycket kraftigexpansion av östbiståndet i förhållande till denföregående regeringens satsning.Nils T klagade i sitt inlägg över att detsaknades ett program med en klar strategi föröstbiståndet. Det är en invändning som jag inte allskan förstå. Jag tror att borde läsabudgetpropositionen noggrannare. Både fjolåretsbudgetproposition och årets budgetpropositioninnehåller en mycket klar strategi för östbiståndet.Regeringen talar om vilka speciella syften den villfrämja. Man vill främja övergången till demokratioch konsolideringen av demokratin, övergången tillmarknadsekonomi och miljöarbetet.Det finns en mycket klar prioritering vad gäller dengeografiska fördelningen. Man tänker sig bilateraltstöd till våra närområden i , näraliggandedelar av och samt multilateralainsatser för mer fjärran liggande delar avÖsteuropa.Det finns en klart definierad prioritering avöstbiståndet. Jag ställer mig ytterst frågande till denbeskrivning som gör av regeringensstrategi. När man tar del av den strategi somSocialdemokraterna själva föreslår finner man attden i själva verket är mycket lik den strategi somregeringen drar upp i sina texter. Den kritik somSocialdemokraterna har riktat mot regeringenförefaller mig enkel och billig.Den är också enkel och billig eftersom det kaos sområdde varvälkänt. skedde en stor dragkampmellan olika departement. Jag tror att manmöjligen kan säga att en dragkamp mellandepartement om östbiståndet är något som inte heltgår att undvika. Det beror helt enkelt på attöstbiståndet täcker så stora delar av vår offentligaförvaltning och vårt samhällsliv.Vi har fått ett östbistånd som något påminner omen folkrörelse i den meningen att väldigt mångaorganisationer och stora delar av det svenskasamhället är engagerade i kontakten medÖsteuropa och inte minst med . Det ärväldigt många myndigheter som är engagerade ikontakter med sina systermyndigheter i andraländer, och många av våra departement harkontakter med Östeuropa.Det är fullt naturligt att detta bistånd sprider sigöver ett mycket brett spektrum. Det är självfalletregeringens uppgift att försöka hålla samman ochsamordna insatserna så att de gör största möjliganytta.Nils T klagar också över att det finns förlitet pengar. Men såvitt jag kan se föreslårSocialdemokraterna inte mer pengar. Han klagaröver att man har naggat miljardramen i kanten, ochhan påstår att man är nere i 680 miljoner. I nästaögonblick tillägger han själv att regeringen i åretsbudget anslår 230 miljoner för att backa upp denstora exportkreditgarantiramen på 1 miljardkronor.Det här en mycket viktig innovation som finns iårets budget. Man öppnar vägen för satsningar avdet privata näringslivet som kan sätta fart på denekonomiska utvecklingen i . Hannämner heller inte den stora miljösatsning som harskett och som innebär att årets miljöbistånd tillÖsteuropa är på en bra bit över 1 miljard kronor.Jag finner följaktligen inte så mycket substans i densocialdemokratiska kritiken av östbiståndet.Mycket kan självfallet göras bättre. Vi är i börjanoch kommer att göra misstag, erfarenheter och vikommer att kunna dra slutsatser av de resultat viser. Vi måste successivt utvärdera de erfarenhetervi vinner. Men det är mycket svårt att iinledningsskedet göra en total översynav allt som har skett.Vi har börjat att utvärdera olika delar av biståndet.Det finns t.ex. en rapport om det polska biståndet.Vi måste självfallet successivt, när vi vinnererfarenheter, lära av de positiva och negativa rön vigör. Men detta är en mer organisk process som börkomma under resans gång. Det är mycket litetvunnet med att , på detta tidiga stadium försökagöra en totalöversyn av samarbetet medÖsteuropa.Bertil Måbrink och har samma idé. Devill bygga hus i . Det är inte heller någonny tanke, som mycket riktigt säger.Det finns fler som har den idén. Tyskarna har t.ex.haft den idén. har satsat över 30 miljarderkronor på husbyggnadsprogram i . Närförbundskansler besöktepresident i var det ett budskaphan hade att framföra: Bygg inga hus! Satsa inte påhusbyggnadsprogram!Jag skulle tro att både Ny demokrati ochVänsterpartiet gjorde klokt i att ta del av de tyskaerfarenheterna av husbyggnadsprogram iÖsteuropa. Det finns väldigt många saker som kangå fel i sådana program.Jag tror att vi, som är ställda inför behovet attmycket noga ransonera våra insatser så att de görstörst nytta, gör väldigt klokt i att i litenutsträckning satsa på materialöverförande och imycket stor utsträckning satsa påkunskapsöverförande. Vi måste helt enkelt se tillatt de insatser vi gör och de resurser vi kan avsättafår en stark hävstångseffekt. Då gäller det attkoncentrera dem på billiga men verkningsfullainsatser. Jag tror att den huvudinriktningen isvenskt östbistånd måste bli bestående.Bertil Måbrink var också glad över att ha funnitnågra punkter där han ansåg att Vänsterpartiethade fått rätt i sin Östeuropapolitik. Jag kan förståden glädjen, särskilt om man betänker i hur mångaavseenden som har fått fel i sinbedömning av . Jag saknade i BertilMåbrinks anförande insikten om att det trots allt ärför att hjälpa till att undanröja effekterna avkommunismen som vi ger allt detta bistånd.Det är trots allt den politik som har förespråkat i som har vållat de skador vi nu ser iÖsteuropa. De etniska motsättningar, den rasism,det elände och den misär som råder är effekten aven kommunistisk samhällsekonomi. Det är för attnu bistå kommunismens offer som vi måste se tillatt vi ökar vårt bistånd och att vi räcker ut en handtill folken i . Den insikten saknade jag iBertil Måbrinks anförande.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till hemställani utskottets betänkande i alla delar.Anf. 113 () replik:Herr talman! Jag vill gärna instämma i DanielTarschys inledande beskrivning av situationen ochdet politiska läget i . Visst har biståndetdit ökat. Det är 1 miljard som vi nu lämnari bidrag. Det är vi helt överens om. På den punktenråder inga delade meningar mellan oss.Sedan påstår att man har en klarstrategi för östbiståndet. Han tycker att den kritiksom vi riktar mot det är enkel och billig. Han påståratt det under den socialdemokratiska regeringenrådde kaos och att det var en dragkamp. Det finnsju andra som också har synpunkter på hur dettaöstbistånd fungerar.Den s.k. Engblomska utredningen, som har tittatpå styrnings- och samarbetsformer i biståndet, harockså ägnat åt östbiståndet. Den säger atten första observation visar att man måste bygga uppden svenska administrationens kompetens. Vidaresäger den att man skall koncentrera dennakompentens till någon eller högst ett par av deinblandade myndigheterna. Det sägs vidare att detär angeläget att arbetet inom fåren fastare form än vad det har . En renodlingbör eftersträvas där regeringen har den viktigauppgiften att sätta de övergripande målen ochformulera kraven, medan den operativaverksamheten kan delegeras till myndigheterna.Detta är väl besked som visar att det inte alls är såbra beställt med strategin som . Jag kan gå till ett par partivänner till DanielTarschys, nämligen som sitter iBITS styrelse och som ärsakkunnig i . De har skrivit enmotion där de säger att när man tar del avregeringens direktiv till några av de myndighetersom tilldelats ansvar för att förvalta delar av detsvenska stödet till Öst- och inserman lätt svårigheten för dessa att agera effektivt.För närvarande är ca 15 myndigheter ochinstitutioner engagerade i östbiståndet. Flera avdem har likartade uppdrag, ochgränsdragningsproblem uppstår ständigt.Så avslutar man med att kräva -- det är DanielTarschys partivänner -- att regeringen utarbetarsåväl en politisk som en administrativ strategi fördet fortsatta svenska stödet till Öst- ochCentraleuropa på ett sådant sätt att villkoren förstödet kan tydliggöras för såväl svenskaintressenter som berörda mottagare.Det kanske inte är enkel och billig kritik vi för fram.Det kanske är välgrundad kritik om att det behövsen ny strategi och en ny östpolitik.Anf. 114 () replik:Herr talman! Jag tror att det är en kraftigunderskattning om man tror att enbart 15myndigheter är inblandade i östbiståndet. Jagskulle vilja påstå att flertalet av våra centralamyndigheter på ett eller annat sätt är inblandade iöstbiståndet. Därtill kommer många länsstyrelser,många kommuner och landsting och självfallet enväldig massa frivilliga organisationer. Bredden iöstbiståndet är mycket stor.Det är klart att detta ställer krav på samordning ochkrav på utvecklingen av samordningen. Jag tror attden utredning som citerade kan haen del poänger i att vi behöver utvecklasamordningsfunktionen och att vi behöver funderavidare över hur styrning och samordning skall ske iframtiden. Det är inget som hindrar att man drarlärdomar av de misstag som har skett.Konstitutionsutskottet håller just på att granska endel erfarenheter som vi har av östbiståndet, somNils T vet. Det gäller samordning mellanKanslihuset och BITS osv. Därav kan man säkertdra en hel lärdomar om hur man bör agera för attse till att det fungerar väl och att myndigheternasjälvständigt får lösa sina uppgifter.Men det går inte att framställa det så, att det ärnågon radikalt ny strategi som kan se dagens ljus.När man jämför det som Socialdemokraterna självaföreslår i sin motion med det som faktiskt gäller är det ytterst svårt att se vari skillnaden består.Det är därför som jag tycker att det är egenartat attSocialdemokraterna tar munnen så full. Om nihade haft något eget, nytt och konkret att föreslåhade jag kunnat förstå kritiken.Men eftersom kritiken bara går ut på att kräva enny strategi utan att precisera vari denna strategiskulle bestå menar jag att det är litet grand tommatunnor som skramlar. Det krävs fantasi i densocialdemokratiska reservationen. Visa då självalitet fantasi!Anf. 115 () replik:Herr talman! Det är många som är inblandade isamarbetet med på olika sätt. Det äralldeles rätt, och det är bra. Det är alldelesutmärkt. Men här är det fråga om att hitta ett sättatt arbeta på som skapar bästa effektivitet med depengar, denna miljard, som vi nu har anslagit.Vi tycker också att man skulle ha kunnat ha enannorlunda hantering av exportkreditgarantierna.Vi förde många samtal, och vi kallade in olikaexperter i det sammanhanget. vetlika väl som jag att det var svårt att få klara beskedfrån dem som vi kallade in för utfrågning.Vi bör hålla ögonen på denna fråga. Det gäller 230miljoner kronor, dvs. mer än vad BITS har tillförfogande för det tekniska biståndet. Det var alltsåen stor del av den totala summan som gick åt tilldetta.Visst har vi konkreta förslag, och dem har vi bl.a.redovisat i partimotionen och i vår reservation omen annorlunda inriktning. Vi har också stöd fördetta, såsom jag framför allt refererat iutredningen, även för partivänner.Många upplever situationen så, att det inte tasnågot samlat grepp. Det behövs ett samlat grepp,och jag har därför föreslagit att man ikommissionen skulle ta ett sådant. Man skulle då seinte bara på Östeuropapolitiken utan också påandra inslag i den internationella politiken, somSverige är alltmer beroende av.Till en början var även intresseradav dessa tankar, men det fanns tydligen bakomhonom starkare krafter, som hade andra åsikter omdetta. Tyvärr kom det inte ut mer av detta än attutskottsmajoriteten i betänkandet skrev att enöversyn är påkallad, vilket inte säger så mycket.Men kanske finns det andra tankar bakom detta.När man läste kunde mannästan tro det.Anf. 116 () replik:Herr talman! Också jag har varit ioppositionsställning. Min minnesbild från den tidenvar den att om man inte visste vad man ville föreslå,föreslog man ett samlat grepp.Anf. 117 () replik:Herr talman! Jag förstår att intehar det så lätt när han skall försvaraÖsteuropabiståndet. Jag kan vara överens medDaniel Tarschys på en punkt, att inte kanföra över hur stora resurser som helst. Men nog börman ändå kunna stå för de utlovade 3 miljardernaunder . Bläcket hann inte torka på det löftetförrän man började nagga på det. Man tog fråndetta lilla bistånd för att betala det s.k. baltguldet,och därmed har man alltså tagit en storbit av denna miljard. Jag tycker att det är dåligtgjort. Jag förstår att det inte är så lätt för DanielTarschys att klara ut detta.Låt mig återgå till en annan konkret fråga som jagställde. har ju utlovat 24 miljarder tillÖsteuropa men har hitintills utbetalat bara 1,6miljarder. Det skulle vara intressant att höra DanielTarschys kommentar till det. Var ligger hindren?Det har en betydelse att man just nu får in resurserför att få i gång produktion, nya företag, utbildningosv.Min andra fråga är: Vad har förkommentar till de uppgifter -- jag utgår från att deär sanna -- som presenteras om hur banken haranvänt 2 miljarder för att lyxutrusta sina kontor, föratt spendera på fester osv.? Vi har såvitt jag förståren svensk representant i bankens styrelse, ochdenne borde ha bevakat att detta inte skulle haskett.Nu kan man säga att det var den förra regeringensom inrättade denna bank och att det var bråttomatt få till stånd en sådan. Jag tycker ändå att manskulle ha tagit litet mera tid på sig innan maninrättade banken. Då hade man kanske kunnatundvika en del av dessa skadliga företeelser.Anf. 118 () replik:Herr talman! Här har inte naggats någonting ikanten, . Om man lägger ihop vad viger i östbistånd , blir detavsevärt mer än 3 miljarder, oavsett om maninkluderar baltguldet eller inte. Vi har utöver de 3miljarderna fört in ett miljöbistånd som inte ärfinansierat inom den ramen.Vad gäller baltguldet vill jag inte ta upp endiskussion med . Om vad hans egen partitidning har skrivit i dettaämne , kommer han att fåanledning att rodna.Europeiska är inte enbart ensvensk inrättning utan ett samfällt europeisktorgan, som syftar till att ge stöd till utvecklingenbåde av privata företag och av offentlig sektor iÖsteuropa. Man går mycket metodiskt till väga.Man söker kontakter i de olika länderna. Man letarefter projekt som är tillräckligt stora för att kunnamotivera direkta lån. Små lån försöker mandäremot kanalisera via banker ochinvesteringsfonder som bildas i de olika länderna.Jag tror att det är en klok politik att man har en vissförsiktighet i sitt arbete. Målet för en bank kan intevara att kasta ut pengar så snabbt som möjligt. Vihar i en del exempel där vi skulle haföredragit att banker hade fört en något försiktigarepolitik än en som innebar att kasta ut pengar. Jaghar också hört företrädare för partiutveckla den ståndpunkten ganska vältaligt här ikammaren.Jag tror att man bör se klagomålet över att bankeninte tillräckligt snabbt har utbetalat sina medel iperspektivet av den prövning som bör ske inför ettprojekt. Man skall ta kreditrisker, men inte hurstora sådana som helst. Man kan också jämföra hurstora utbetalningar banken har gjort med storlekenav bankens åtaganden. Det som har påtalats avmassmedierna är attutbetalningarna än så länge har varit ganskablygsamma. Det är riktigt, men däremot haråtagandena varit ganska stora.Det ligger i sakens natur att det, om man ger ett lånför ett långsiktigt investeringsprogram, inte genastbehöver göras utbetalningar för hela programmet.Det gör man i den takt som investeringarnagenomförs.Jag har besökt Europeiska förnågon månad sedan, och jag kan försäkra BertilMåbrink att det inte var någon iögonfallande ochskändlig lyx som mötte besökaren, i varje fall intenågon värre lyx än vad jag har sett i ochpå andra håll.Anf. 119 () replik:Herr talman! Först beträffande baltguldet: Ocksåvi har naturligtvis vårt ansvar, och det finns mycketi vårt tidigare agerande som vi bör skämmasför. Men också ni övriga har en del att skämmasöver. Det viktiga är väl att man rättar till detta. Kandet vara något fel i att vi anser att baltguldet skallbetalas tillbaka liksom också att man skall be omursäkt?Vad jag kritiserar är att man tog en bit avbiståndsmiljarden för att betala tillbaka baltguldet.Jag ansåg och anser fortfarande att detta bordeligga utanför de 3 miljarderna.Daniel Tarschys kommer dragandes med minsann överskrider de 3 miljarderna genomatt man också betalar ett miljöbistånd. Det tror jagatt man säkerligen hade gjort ändå. Det är kanskebara en undanflykt för att döva det dåliga samvetetöver affären med baltguldet.När det gäller Europeiska är jaglitet häpen över att så lättvindigtviftar bort bankens spenderande på egen lyx ochegna äventyr. Jag vill notera det till protokollet.Det var ingen större lyx än i eller påandra håll i världen, säger . Jagtycker nog ändå att det är ett slöseri, om man byterut marmorväggarna i entrén för omkring 7 1/2miljon kronor mot en specialimporteradCarraramarmor från . Jag tycker att det ärhöjden av svindel med bl.a. de svenskaskattebetalarnas pengar. Vi har 1991 satt in ettkapital i banken om 1,7 miljarder. Jag kan också geandra sådana här exempel på hur banken harhanterat pengarna.Det kan ligga något i det som sägerom att man har gjort långsiktiga utfästelser menännu inte har betalat ut de pengarna, men jag trorändå att banken iakttar en för stor försiktighet närdet gäller satsningar på . Jag brukar inteåberopa storfinansen i vårt land, men PercyBarnevik är ändå en rätt klok företagare. Han harvisat att man kan satsa pengar i påföretagsprojekt som ger effekt,eftersom det där finns välutbildade ingenjörer osv.Anf. 120 () replik:Herr talman! Jag undrar om intemöjligen har fört ned debatten på litet fel nivå, närhan börjar diskutera väggbeklädnaden i tamburenpå Europeiska . Jag undrarverkligen om det är den centrala frågan iuppbyggnaden av Östeuropabiståndet.Vad gäller baltguldet har det gått ganska kort tidfrån de år då det ansågs vara baltfascistiskpropaganda att över huvud taget tala om dettabaltguld och fram till , när över att regeringen har finansieratåterbetalningen på fel konto.Jag har inte sett något förslag från Vänsterpartietom något annat konto att använda.