prot · GH0934 · 1993-12-01 00:00:00 — Vi försöker dockatt lägga ut besparingen så rättvist som möjligt, såatt de allra senast byggda årgångarna skyddas,eftersom det är dessa som är mest känsliga och harsvårast att klara ytterligare kostnadshöjningar.Effekten 1994 blir ganska liten tack vare attbesparingen läggs ut . Det är en braåtgärd. Om hävdar att det ärCentern som skall ha äran för detta, så låt gå fördet. Det är ointressant. Det viktiga är attkrisöverenskommelsen genomförs på ett sätt somär hanterligt för dem som drabbas av de minskadesubventionerna, nämligen egnahemsägare,bostadsrättshavare och hyresgäster. Mot denbakgrunden är det bra att besparingen läggs ut övertre år.Däremot är det inte bra att ochsocialdemokraterna numera över huvud taget intevidkänns den krisöverenskommelse som man sattesina namnteckningar under den 20 september 1992.Anf. 6 () replik:Fru talman! Jag vill ge ett gottråd. Han borde ibland i sin debatteknik visa litetödmjukhet och inte försöka inbilla sig själv ochandra att den här regeringen har lyckats bra. Gå istället till och tala om attregeringen har misslyckats med den fördapolitiken! Det är precis vad ni har gjort. Det är vadfolk på bygden tycker.Vi har inte sagt att dessa besparingar inte skall tasut. Men de genomförs , MikaelOdenberg. Dessutom skall alla vara med ochbetala. Detta är den fundamentala skillnaden närdet gäller den framtida bostadspolitiken.Fru talman! Jag är oerhört stolt över att bära detsocialdemokratiska partiprogrammet under armen.Det är bra om guiderna i och MikaelOdenberg påpekar att jag bär på det. Denledstjärna som socialdemokratisk bostadspolitikhar haft känner jag stor stolthet över.Vi har inte den segregation som finns i många andraländer. Vi har inte heller de skiktningar som finns ibostadsbeståndet där de konservativa krafternaleder bostadspolitiken. Det är det, MikaelOdenberg, som är den fundamentala skillnadenmellan en socialdemokratisk politik och en politikdär plånboken skall styra, där marknadshyror ochannat skall göras gällande. Vi kommer att slåss förvår politik i valrörelsen, och det kommer vi ocksåatt vinna valet på.Anf. 7 () replik:Fru talman! vidgar diskussionenhela tiden. Han var inne på sysselsättningen iHagfors i sitt inledningsanförande. börjar hanföra in marknadshyror, segregation i boendet ochen del andra komponenter i debatten. För min egendel kommer jag att försöka att hålla mig tillärendet.Angående temat ödmjukhet vill jag säga att det måvara en brist i min personlighet att jag, när jagäntrar en talarstol, har svårt att visa ödmjukhet. Nuär kanske inte riktigt det föredömesom jag brukar hänvisas till här i kammaren.Jag tycker dock att regeringen på viktiga ochcentrala punkter har lyckats. Jag försöker inte attbortförklara de stora problem som vi har i densvenska samhällsekonomin. Men när det gällerbostadsmarknaden och andra viktiga områden harregeringspolitiken varit framgångsrik. I mittinledningsanförande pekade jag på de kraftigtfallande räntorna, vilket isolerat är det allraviktigaste för oss alla i vår egenskap av hyresgäster,bostadrättshavare eller egnahemsägare. Dettakommer till uttryck i -- vilket jag också påpekade imitt inledningsanförande -- att man nu påhyresmarknaden träffar avtal om de lägstahyreshöjningarna på 25 år.Magnus sade att det är klart att vi måstespara för att sanera statsfinanserna, men att vi inteskall spara just . Då är frågan: När vill MagnusPersson spara de 3 miljarderna som hanspartiordförande satte sin namnteckning under den20 ? Han vill inte att det skall sparas1994. Det skall inte sparas 1995, 1996, 1997 och detskall inte sparas 1998. När vill besparingen? Vill han genomföra den1999? Det är så dags, därför att då har den härregeringen, om den blir omvald vid nästa val, redanklarat saneringen av statsfinanserna, tyvärr i stridmed socialdemokraterna.Anf. 8 i (nyd):Fru talman! Jag blev en smula förvånad när MagnusPersson nämnde mitt namn så . Ävenjag skulle vilja påminna litet grandom historien och om hur det hela gick till. Det varnämligen regeringen och socialdemokraterna somgjorde upp om besparingarinom bostadssektorn på netto.Dessa pengar skulle sparas 1994. Jag måstefråga : Hur kundesocialdemokraterna gå med på detta? Det vore braatt få ett svar på den frågan. uppgörelsen helt, måste jag säga.Magnus har följt utvecklingen i utskottet.Han vet mycket väl att vi nydemokrater har hävdatatt besparingen, vilken i och för sig är nödvändig,skulle kunna göras på ett annat sätt. Vi hade etteget förslag, vilket mycket välkänner till, och vi var beredda att diskutera ävenandra lösningar. Men eftersom uppgörelsen hadeen riksdagsmajoritet på hade vi i Nydemokrati inte kunnat få gehör för vår reservationtill beslutet.Magnus går på och frågar oss om vi inservårt handlande. Det var juSocialdemokraternas handlande tillsammans medregeringens. Detta är litet väl magstarkt. Som jagsade har vi varit emot indragningen och harpresenterat egna förslag. Men förslagen föll ikammaren. Sedan har Socialdemokraterna kommittillbaka med ett förslag som är omöjligt för oss attanta, därför att vi inte vet vad det innebär i bl.a. tid.Att begära att vi skall rösta för det förslaget är litetväl mycket begärt. Visst, vi skulle kunna avstå ochsäga: Enkelt, det här får ni klara upp själva. Det ärni som har träffat uppgörelsen. Men det finns enoerhört viktig faktor, nämligen signalen ut tillmarknaden. Om det visar sig att överenskommelserträffas om besparingar som man sedan flyr ifrån ochändrar hur som helst, skapas en osäkerhet påmarknaden som inte är bra.Det råder inga tvivel om att Socialdemokraternahar svikit uppgörelsen. Jag som har stått utanföruppgörelsen som betraktare har också sett att ni harsvikit den. Hanteringen har varit mycket olycklig.Den har dragit ut , och det har följt enosäkerhet i spåren. Människor har inte kunnatplanera sin ekonomi och bostadsrättsföreningar harinte vetat vad som har gällt.I samband med kompletteringspropositionen komsedan Socialdemokraternas motion omuppskjutande av besparingarna. Detta kan intebetecknas som särskilt tillfredsställande. Det ärviktigt med klara spelregler.Det vi fick till stånd var att besparingen lades ut , sedan må vilka statsråd som helst ta åt sigäran. När vår reservation föll i kammaren gällde detatt göra det bästa av situationen, vilket var att integå med på Socialdemokraternas förslag. Det vorebättre att försöka att lägga ut besparingarna så, attfolk skall veta vad de har att rätta sig efter. Hänsynbör tas till de senaste årgångarna genom att så litetbesparingar som möjligt läggs ut under det förstaåret och i stället läggs ut . Jag tycker att viåstadkom en hel del jämfört med vad vi hadeåstadkommit om vi hade avstått. Därigenom bidrogvi till att lindra situationen. går härpå oss litet väl hårt.Nu skall vi gå vidare och sänka fastighetsskatternai stället för att höja dessa. Vi vill sänkabyggmomsen och tjänstemomsen. Vi för en politiksom leder till lägre räntor, vilket är det bästa för deboende. Detta borde också få litet utrymme i densocialdemokratiska debatten.Anf. 9 () replik:Fru talman! Låt mig först påminna om denursprungliga uppgörelsen. Vi har inte sprungit ifrånden.Fru talman! På grund av regeringens drastiskaåtgärder har 20 miljarder sparats som skulle ha fallitut på räntebidragsdelen. De har inte utfallit,eftersom ingenting byggs här i landet. Vi har sagtatt det inte kan vara vettigt att spara in de3 miljarderna.Ny demokrati och hade kunnatansluta sig till vår reservation. Reservationeninnebär att alla skall vara med och betala. Jag trorinte att signalerna till marknaden hade inneburitnågot speciellt i det avseendet. Den besparing somDan pekar på avser dessutom biståndet.Vi skall i den här delen inte blanda ihop kreti ochpleti.Men sanningen är, fru talman, att Ny demokratiskyndade till regeringens stöd och är medansvarigttill besparingen på 3 miljarder. Detta noterar intebara jag utan självfallet också landetsbostadskonsumenter. De skall då också känna tillvilka som till syvende och sist fått vara med ochbetala notan.Anf. 10 i (nyd)replik:Fru talman! har här visat att hansminne är kort. Han kan inte historien bakåt i tiden.Han säger: Vi har inte sprungit ifrån uppgörelsen.Men det har ni visst gjort. Det är solklart. Sedantycker han att vi skall följa Socialdemokraternasreservation.Vi hade ett eget förslag som föll i kammaren.Socialdemokraterna visade inget intresse av attmed oss diskutera någon annan besparing. ÄvenMagnus måste förstå att det är omöjligt attfölja ett förslag som man inte vet innebörden av ochdär man inte har angett när i tiden det skall ligga.Socialdemokraterna måste rannsaka sig själva.Det var väl ett misstag som begicks när ni fattadebeslut om att spara in påbostadssubventionerna . Detta var faktisktvad överenskommelsen gick ut på. Kom inte ochskyll på någon annan, särskilt inte på oss! Det ärinte vårt fel att den här indragningen sker. Det ärert och regeringens fel.Anf. 11 () replik:Fru talman! Vi har inte sprungit ifrånöverenskommelsen utan senarelagt den. Vi anseratt det med den lågkonjunktur som vi nu uppleverär fel tidpunkt att göra indragningen på 3 miljarder.Det är vad det är fråga om. och andrasom möter bostadsrättshavare, hyresgäster ochegnahemsägare får förklara varför ni är så snabbaatt gå regeringen till mötes i det här förslaget.Ny demokrati har inte gjort sig speciellt känt för atthoppa på tåget, om man inte vet vad som befinnersig bakom knuten. Detta var nog en tillfälligtillnyktring från sida.Anf. 12 i (nyd)replik:Fru talman! Jag har inte fått svar på frågan om hurMagnus förklarar för folk att det faktiskt ärSocialdemokraterna som har träffatöverenskommelsen med regeringen. Det ärotvetydigt så.Det gäller att ta ansvar för landet. Man kan intehela tiden sprida osäkerhet omkring sig. Ett av destora problemen i ekonomin är att folk blirosäkra och har hamstrat, vilket gör attkonsumtionen minskar. Osäkerheten beror på attdet inte finns klara spelregler.Det finns inget som talar för attSocialdemokraternas förslag är ett bra förslag. Föross har det aldrig varit aktuellt att rösta förSocialdemokraternas förslag om att skjuta uppbesparingarna vind för våg utan att precisera någontid. I stället för att bara avstå, vilket vi med gottsamvete hade kunnat göra, valde vi att försökaförhandla oss fram, så att det skulle bli så lindrigtsom möjligt och för desenaste två årgångarna. Jag tycker faktiskt att detvar en hedervärd insats.Anf. 13 ():Fru talman! Det här blev en något abstrakt ochmärklig diskussion. När man lyssnar pådiskussionen kan man få intrycket att det som nukommer att ske för knappt en femtedel av deboende i beror på att Socialdemokraternahar varit med om en uppgörelse som egentligentolkades olika. Jag vet att harblivit något slags hjälte i olika läger, när han skrevdebattartiklar där han över huvud taget var emotden här besparingen.Vi har efter den s.k. underbara nattenkunnat konstatera att är på väg utför i enallt större utförsbacke. fanns dettolkningstvister om uppgörelsen, vilket man kandiskutera och skylla på vem som helst. De som sattmed under den här underbara natten kanske interiktigt hade klart för sig vad konsekvenserna av denskulle bli. Man skulle fortsätta att diskuterafrågorna, och i det medverkade bland andra jag, ivår gruppstyrelse. Då var det enkelt för oss attkonstatera att om man skall minska kostnadernaför de boende så måste det fördelas på ett sådantsätt att alla är med och betalar. Det är ganskaenkelt.Nu är det de som bor i de dyrastebostäderna i som får vara med om attbetala, vilket en del här kallar för lindrigt. Jag villpåstå att det är ungefär som med mannen medhunden: man kuperar svansen tre gånger.Man säger att det blir lindrigt därför att man skjuterupp det till 1994, 1995 och 1996. Men vad är''lindrigt''? Låt mig ta ett exempel: Enbostadslägenhet, en 3:a, som är byggd 1991kommer , 1995 och 1996 utöver deordinarie nedsättningarna av subventioner att få enhyreshöjning på en tusenlapp. Detta sker i ett lägedär man bor i de dyraste bostädernasom är producerade . Vad är detsom är lindrigt i en situation när man läggerbördorna på de människor som har detsvårast?Man kan hålla på och skylla påSocialdemokraterna. Men vi har sagt att manibland, på olika områden och med utgångspunktfrån hur har förändrats och krisen påbostadsmarknaden, måste ompröva de beslut manhar fattat eller uppgörelser som man har träffat.Den verklighet vi lever i har inte förbättrats sedanman diskuterade uppgörelsen, och sedan gick juSverige åt skogen på grund av devalveringar ochannat.Verkligheten har förändrats. Uppgörelsen har påmånga områden svikits av de borgerliga partierna,inte minst på skatteområdet. Människor får det alltsvårare att klara av sina boendekostnader.Bostadsrättsföreningar går i konkurs. Detta är vaddet handlar om. Man kan skylla påSocialdemokraterna. Men det som ni nu här ,utgår jag från, kommer att driva igenom, kommeratt innebära en ökning av månadskostnaderna fören 3:a, byggd , med ungefär en tusenlapp.Från det att man flyttade in 1991 kommer de sombor i en sådan lägenhet att drabbas av enhyresökning på /månad ide senast byggda husen, medan andra som intefinns inom subventionssystemet kanske slipperundan. Detta är vad förslaget handlar om. Sedankan man hålla på och säga att det blir lindrigt elleratt det är Socialdemokraternas fel. Men när viskall trycka på knappar handlar det om att vi intevill ha de här indragningarna. De drabbarmänniskor som bor bor i fastigheter av de härårgångarna på ett orättvist sätt.Vi kan naturligtvis vara beredda attdiskutera hur vi skall göra besparingar, men det ärhelt oacceptabelt att göra indragningar utifrånden verklighet vi lever i. Den verkligheten levertydligen inte alla borgerliga partier i.Anf. 14 i (nyd)replik:Fru talman! Alla fördyringar är svåra för hushålleni dessa tider, det är så sant. Vad jag pratar om är attdet är lindrigt i förhållande till vad som skulle hablivit fallet med Socialdemokraternas uppgörelsemed regeringen. Enligt den skulle det dras in 3miljarder kronor 1994, och det hade blivit dyrt. Iförhållande till det är det här faktiskt en sjättedel.Om vi inte hade agerat hade det blivit värre.Alternativet var att avstå, och då hade regeringensförslag vunnit.Anf. 15 () replik:Fru talman! Låt mig än en gång konstatera, som jaggjorde i talarstolen: Det finns ingen uppgörelsemellan Socialdemokraterna och regeringen på dethär området. Man har tvistat om hur den skalltolkas, sedan har regeringen på olika fronter drivitigenom den och så har man fått den s.k. lindringen.Det finns ingen uppgörelse.Vi säger att vi inte kan genomföra de härbesparingarna därför att de drabbar människor såhårt. Jag hoppas att nu är införståddmed att det inte finns någon uppgörelse på det härområdet.Anf. 16 i (nyd)replik:Fru talman! börjar debatten bli intressant.Lennart säger att det inte finns någonuppgörelse. Jag skulle vilja skicka en liten passningtill regeringspartierna, nämligen att den uppgörelsesom träffades inte finns . Det bör man tänka pånär man skall försöka göra uppgörelser medSocialdemokraterna i fortsättningen.Anf. 17 () replik:Fru talman! Nej, det finns ingen uppgörelse,eftersom de borgerliga partierna iregeringsställning har svikit uppgörelsen. Därför ärförutsättningarna förändrade.Anf. 18 ():Fru talman! Jag är inte övertygad om att en sådanhär svekdebatt blir särskilt konstruktiv. Jag har juläst upp vad som stod i överenskommelsen mellanregeringen och Socialdemokraterna och där stårdet uttryckligen att bostadssubventionernareduceras med netto den 1januari 1994.Lennart har kommit på att man inte kanspara bostadssubventioner på fastigheter som intehar några bostadssubventioner. Han sade att det dåinte längre föreligger någon uppgörelse utan att deti stället föreligger en tolkningstvist.Om jag förstod det hela rätt var att en besparing med påbostadssubventionerna innebär att man skall höjafastighetsskatten i stället, som om nu höjdfastighetsskatt var det som hyresgäster,bostadsrättshavare och egnahemsägare i det härlandet behövde!Det är riktigt som sade, att jag intevar särskilt förtjust i den här punkten ikrisöverenskommelsen. Jag deltog inte under dedär nattliga samtalen, men jag tycker att det ärendesom nu ligger på bord har fått en brautformning. Det innebär klara förbättringarjämfört med hur man resonerade under den därnatten då förhandlingarna pågick.Generellt är det så att Socialdemokraterna på denhär punkten intar ungefär samma hållning som i allaandra frågor, nämligen att det är klart att vi måstespara i statens finanser, men vi skall inte göra detjust nu och vi skall framför allt göra det på ett annatsätt. Det största problemet vid saneringen avstatsfinanserna är att socialdemokraterna inteär beredda att medverka, utan vill fortsätta attskjuta problemen framför sig till, misstänker jag,strax bortom nästa val.Anf. 19 ():Fru talman! Det är egentligen ganska meningslöstatt diskutera med utgångspunkt i att vi, som MikaelOdenberg sade, vill höja fastighetsskatterna. Detjag nämnde i talarstolen var att verkligheten harförändrats. Bostadsmarknaden har ytterligarekommit i kris. Vi har problem med arbetslöshet ochmänniskor har inte råd att hyra bostad.Verkligheten är förändrad.I det läget säger vi att vi inte vill genomföra de härförsämringarna för dem som bor i de allra dyrastebostäderna, därför att de inte kommer att klara avdet. Det är vårt förslag för de närmaste åren.Majoritetens förslag här i handlar om vill höja hyran för de senaste årgångarna avbostäder med ungefär en tusenlapp i månadenunder . Detta är vad det handlarom.De borgerliga partierna vill tillsammans med Nydemokrati försämra villkoren för människor genomatt höja hyran med en tusenlapp. Vi vill att man inteskall ta ut de här höjningarna under de kommandeåren med utgångspunkt i den bistra verklighet vilever i och som ni inte har förstått innebörden av.Anf. 20 ():Fru talman! Den borgerliga regeringens politik gårinte ut på att försöka köra upp hyran med 1 000 krför hushållen nästa år.Om vi röstar igenom bostadsutskottets ochregeringens förslag kommer den fastighet som ärbyggd över huvud taget inte att drabbas avnågon indragning 1994. Det är bara fastigheterbyggda och som kommer att fåminskade bostadssubventioner. Förnormallägenheten i ett hyres- eller bostadsrättshushandlar det om . Detgår att utläsa av betänkandet om man vill.Lennart sade att verkligheten harförändrats sedan krisöverenskommelsen träffades,och att vi därför inte borde göra denna besparing.Tidigare sade att vi visst skall görabesparingen, men inte just nu utan någon annangång. Jag är väldigt nyfiken på om det är detNilssonska eller det Perssonska budskapet somgäller. Hur är det nu? Skall det sparas -- och närskall det i så fall ske -- eller skall det inte sparas?Anf. 21 ():Fru talman! försöker spelabort korten genom att säga att det inte blir någonextra upptrappning 1994. Det är naturligtvis rätt.Men det blir en ordinarie upptrappning som ocksåär kraftig. Det handlar egentligen om attregeringen försöker dölja sina förslag genom attspilla ut effekterna av dem över några år.Man skall dra in tre miljarder och fördelabesparingarna över 1994 -- det gäller vissa årgångarav bostäder -- 1995 och 1996. När vi kommer framtill 1996 blir hyresökningen den jag nämnde för denaktuella årgången. skall lånen omskrivas.Om då räntemarginalen mellan det man får betalaoch det man tar ut är lika stor som den är i daginnebär det en ganska kraftig ökning avboendekostnaden.När vi socialdemokrater förhoppningsvis kommertillbaka i regeringsställning skall vi bedriva enbostadspolitik som skall upplevas som rättvis. Detkan inte vara rimligt att mindre är av deboende -- dvs. de som har de högsta hyrorna idagens -- skall vara med och betala deindragningar som görs, medan andra inte fårvara med. Den dagen vi kommer tillbaka skall vinog reda ut problemen och driva en politik somupplevs som rättvis av alla grupper.Nu klipper regeringen framför allt till dem som bori de nya moderna bostäderna -- t.ex. de ungafamiljerna.Anf. 22 ():Fru talman! För det första: Vi sparar tre miljarderkronor på bostadssubventionerna därför attregeringen och Socialdemokraterna har kommitöverens om att spara tre miljarder påbostadssubventionerna.För det andra: Det går inte att spara in påbostadssubventioner på fastigheter som inte harnågra bostadssubventioner.För det tredje: Besparingen läggs ut . Detbeslut kommer att fatta får till följdatt fastigheter byggda , 1990 och 1991 inte fårminskade subventioner. De kommer över huvudtaget inte att få minskade subventioner under år1994.Till sist, fru talman, vill jag ha svar på frågan omdet är den Nilssonska socialdemokratiskabostadspolitiken -- dvs. den som säger attverkligheten har förändrats så, att vi kan strunta isaneringen av statsfinanserna -- eller denPerssonska socialdemokratiska bostadspolitikensom gäller -- dvs. den som säger att vi skall sparamen inte just här och utan ?Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 19 §. )3 § Ändringar i fastighetsbildningslagenm.m.Föredrogsbostadsutskottets betänkande1993/94:BoU4 Ändringar i fastighetsbildningslagenm.m. 1993/94:27).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut fattades efter 19 §. )4 § Förlängd försöksverksamhet medkooperativ hyresrättFöredrogsbostadsutskottets betänkande1993/94:BoU5 Förlängd försöksverksamhet medkooperativ hyresrätt (prop. 1993/94:28).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut fattades efter 19 §. )5 § Villkoren för vegetabilieproduktionen /94Föredrogsjordbruksutskottets betänkande1993/94:JoU6 Villkoren förvegetabilieproduktionen efter /94(prop. 1993/94:3).Anf. 23 ():Fru talman! Det finns ingen samstämmighet omden svenska jordbrukspolitiken. Det betyder inteatt vi är oeniga om det svenska jordbrukets varaeller inte vara. Jordbruket, det öppna landskapetoch svenskproducerad mat har en djup förankringhos svenska folket. Självfallet skall vi ha kvar ettsvenskt jordbruk och en inhemsklivsmedelsproduktion.Nej, skiljelinjen går vid hur vårt jordbruk skall seut inför ett eventuellt EU-medlemskap.Regeringen har, med mycket gott stöd avriksdagsmajoriteten, valt att blåsa uppproduktionen genom att kraftigt avvika från 1990års reformpolitik och satsa miljardbelopp på ettjordbruk som inte kommer att vara i balans om etteller två år.Man har valt att i förväg vrida subventionerna så attdet gynnar spannmålsproducenterpå småböndernas och på animalieböndernasbekostnad. Alternativodlarna går lottlösa ur dettaspel.Vi kommer, om vi blir medlemmar i , att gå inmed ett överskott på såväl spannmål som mjölk.Därmed förstärker vi den orimliga situation somEU befinner sig i och som man har svårt att frigörasig ifrån. Jordbruket premierar överskott,överanvänder kemikalier och handelsgödsel ochdrar stora ekonomiska resurser ur EU:s budget.Vi som kunde ha varit ett föredöme och som kundeha visat vägen bort från denna usla politik ställeross till följd av regeringens anpassningspolitik iEU:s bidragskö. Vi sviker därmed inte bara osssjälva och EU utan också den del av världen som såväl behöver mindre av centralplaneradlivsmedelspolitik i den rika världen för att överhuvud taget hitta incitament för en egenjordbrukspolitik och utveckling.Om man reser runt i landet ser man hurproduktionsökningar förbereds. Det gäller inteminst mjölk. Det är klart att subventionerna meddenna i förväg anpassade politik förskjuts frånanimalier till vegetabilier. Då gäller det att öka påkoantalet för att kompensera det uteblivnakostödet.Bönderna ligger i startgroparna för att förberedasig på en rejäl mjölkkvot. Jag får frågor från olikabönder när jag är ute: Hur stor mjölkkvot får jag?Skall jag öka min produktion nu i förväg för att varasäker på att jag får en bra kvot?Vad skall man svara? Jag hoppas att minaefterträdare i talarstolen kan ge ett svar.Vi kommer alltså, om vi blir medlemmar, att gå ini unionen med ett stort överskott. Jag vill fråga bl.a.Ingvar om majoriteten någonsin har gjortnågon prognos över storleken på överskottet ochdärmed på kostnaderna för det?