prot · GG0974 · 1993-03-12 00:00:00 — Dettaär ett mycket bra förslag, och det vore mycket braom miljöministern kunde ge något besked omhuruvida regeringen ämnar följa detta förslag, såatt detta blir verklighet.Jag tror att miljöministern och jag är överens omatt det behövs helt nya bränslen för att klaratrafikens miljöpåverkan, framför allt biobaseradebränslen av olika slag.Avslutningsvis skulle jag vilja komplettera minfråga till miljöministern. Vilka tankar och planerfinns det inom regeringen för att introducerabiobaserade bilbränslen i stor skala i ?Anf. 16 ():Fru talman! Den blyförgiftade bensinen kanfaktiskt vara ett av de större miljöhoten somSverige har stått inför när det gäller just biltrafikensmiljöpåverkan. Vi vet att införandet av denkatalytiska avgasreningen var den största enskildamiljöåtgärden som har vidtagits i på långtid. Vi vet också att de svenska bilisterna genomden merkostnad som denna avgasrening medförhar satsat och kommer att satsa i storleksordningen10 miljarder kronor på att få en bättre miljö. Detvar tänkt att detta skulle ge betydande miljövinsteri och med att denna avgasrening tar bort mer än90 % av de farliga avgaserna vid normal drift.Detta är intressant också därför att det är ett av destörsta områdena där man har ett speciellttillverkaransvar, där biltillverkaren får ansvara förkatalysatorns funktion upp till 8 eller tilldess bilen är gammal.Men visar det sig att i varje fall en del av det härhar drivits till sin ände. Detta kan vara ett tickandemiljöhot om ingenting görs. Om det inte bringastotal klarhet om ansvarsförhållandet och om vadsom hänt, finns risken att biltillverkarna ochindirekt också bilisterna, som i sista ledet får stå förbiltillverkarnas kostnader, får bekostaoljebranschens och de statliga kontrollorganensmisstag -- för misstag har begåtts.Om bensinbolagen är ansvariga för en eventuellblyförgiftning, blir det mycket stora problem medatt få klart för sig när en katalysator blivitförorenad. Man kan ju tanka vid olikabensinstationer, och det kan vara fråga om olikabensinbolag. Vem skall betala det här näransvarsförhållandet är så pass oklart?Detta visar också hur viktigt just det statligakontrollansvaret är. Ett ägarbyte kan också ha skettunder , något som är väldigtvanligt. Då får den tillkommande bilägaren ellerbiltillverkaren stå för kostnaden. Även här drabbasbilägaren genom att det blir ett högre nybilspris.Det blir ju resultatet av att kontrollansvarettroligen faller på biltillverkaren.Jag skulle vilja ställa två kompletterande frågor tillstatsrådet i anledning av svaret:1. Har man egentligen någon uppfattning omantalet katalysatorer som blivit blyförgiftade? Dethär har troligen skett , så detkan vara fråga om tusentals bilar. Men det kanockså vara fråga om hundratusentals olika bilar.Har man fått klart för sig hur stort det härproblemet är?2. Det är egentligen inte bara oljebranschen somhar missat här, även om den givetvis harhuvudansvaret. Men jag tycker att det är tydligt attde statliga kontrollmyndigheterna haft bristandekontroller på detta område. Således undrar jag:Vilka initiativ tänker statsrådet ta för att se till attstaten från sin horisont uppfyller sitt kontrollansvarnär det gäller bensinens kvalitet?Anf. 17 Miljöminister ():Fru talman! Först vill jag slå fast ett pargrundläggande saker i den här debatten.Bly i bensin och katalysatorer på bilar hör inte ihop.Det är här som problemet har sin början. Det äralltså en gammal och traditionell, ganskakonservativ, modell som oljebolagen i det här fallethar valt. Vi är många som harförsökt att övertyga dem om att de bör användaandra tillsatser, additiv, i bensinen för att klaradetta. Men det har gått trögt.På denna punkt kan vi konstatera att vi somkonsumenter och politiker har haft mer rätt än vadoljeföretagen haft. Det är viktigt att av detta draslutsatsen att det här ökar trycket när det gäller attåstadkomma en grundläggande förändring. Då ärjag inne på ett kompletterande svar som så härlångt gäller för mig personligen, nämligen: I denrapport som har lagt fram ochsom gäller bättre miljöegenskaper hos bensin finnsdet ett konkret förslag, som redan har nämnts idebatten och som jag också nämnt i svaret, om attavskaffa blytillsatserna framöver.Det är klart att det inte kommer att vara möjligt attfullständigt avskaffa blytillsatserna, för det finnsäldre bilar i trafik som kräver bly. Ett exempel somofta nämns är veteranbilarna. Självfallet har jaginriktningen att vi skall komma ifrånmotsatsställningen när det gäller delskatalysatorreningen, som är en oerhört viktigtåtgärd för miljöns bästa, dels blytillsatserna.Det finns alltså en prioriterad beredning iregeringskansliet när det gäller att få en ändring tillstånd. Den signalen skickar jag gärna utomedelbart.Vi som förde debatten valrörelse skullenog helst ha varit civilingenjörer för att kunnaförklara alla teknikaliteter -- hellre det kanske änpolitiker. Jag skall inte på nytt lockas in i dendiskussionen, utan här är det, som nämnts, frågaom ett politiskt ställningstagande, en politiskviljeinriktning. Men det är klart att detta har variten viktig miljöinsats. Effekten av denna växer medtiden, allteftersom allt fler av de äldre bilarnaförsvinner från marknaden.Nästa fråga är naturligtvis hur man åstadkommeren mera långsiktig förändring, dvs. andra bränslen.Även det ingår i den här utredningen.Miljöklassning av olika bränslen ochbränslekvaliteter är den modell som vi försökerutveckla. Det gäller naturligtvis inte barabensinbilar utan också t.ex. dieselfordon. Minintention, och det är därför som vi gav uppdragettill , är att man skall titta påmöjligheterna att föra in biobaserade bränslen pålämpligt sätt. Inte heller här går jag in på dettekniska. Men de medel som kan användas för attskapa ett ökat inflytande för konsumenterna ärnaturligtvis prismekanismerna, dvs. marknaden.Både som konsumenter och som medborgare skallvi kunna styra utvecklingen i rätt riktning.Det är därför som regeringen, på mitt förslag,ökade differentieringen. När vi ändå avstatsfinansiella skäl tvingades höja bensinskattenhandlade det om att ta tillfället i akt och ökaskillnaden mellan blyad och oblyad bensin. Sammamodell kan naturligtvis användas också i fråga omintroduktionen av andra bränslekvaliteter. Det ärden långsiktiga strategin. Utöver detta har vimiljöklassningen av fordon, men den saken går jaginte in på här.I de delarna tycker jag att strategin är tydlig. Vi harutvecklat den vidare och kommer att fortsätta meddet. Men vi har problem också på det området. Viär ju inte helt oberoende av omvärlden. I de nupågående förhandlingarna med EG finns en del avdet här problemet med. Det gäller då vilka kravsom ställs på just katalysatorrenade bilar och påuthålligheten i den här utrustningen. Från svensksida har vi inte tänkt retirera från vår position. Jaghoppas att det skall vara möjligt att vidmakthållahögsta tillämpad ambitionsnivå, något som vi iSverige har på den här punkten jämfört med EG.När det gäller det som har hänt får jag säga att detsom är gjort inte kan göras ogjort. Men det är svårtför mig att svara på den sortens frågor. Det handlarju om att gå in i en rättsfallssituation, och det tänkerjag inte göra. Men det är självklart att jageftersträvar att de som har felat får bära ansvaret.Så är regelsystemet uppbyggt. Problemet är somsagt att få detta konstaterat, för det är inte enkelt.Anf. 18 ():Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för hanskompletterande svar. Först vill jag säga att jag tillfullo instämmer i den mera långsiktiga strategi somstatsrådet ger uttryck för när det gäller att minimeraden negativa miljöpåverkan från biltrafiken genomen satsning på dels helt blyfri bensin, dels på siktmer av alternativa bränslen. Jag tänker då på t.ex.biobaserade bränslen och eldrivna bilar. Jaginstämmer alltså helt och fullt beträffande denstrategin.Inte heller jag är tekniker. Jag skall därför inte föranågon teknisk diskussion. Miljöministern harnaturligtvis rätt när han säger att det som redan ärgjort inte kan göras ogjort. Jag tycker dock att detfinns två viktiga saker som man måste ta till sig här.Det gäller att väldigt snabbt se till att det inträffadeinte händer igen, och då handlar det naturligtvis omdet statliga kontrollorganets,kontrollmyndighetens, sätt att hantera detta.Vidare gäller det att åstadkomma ytterligarepåtryckningar, regelverk osv. förpetroleumhandeln, så att detta kan skötas på ettsådant sätt att det inte blir en upprepning.Självfallet är det när det gäller alla i sammanhangetdrabbade bilägare, som har fått sina katalysatorerhelt eller delvis förstörda av blysmittad bensin -- vivet ju inte hur många de är -- viktigt att det blir enbra lösning. Det får inte bli så, att de hamnarmellan olika ansvarsområden. Jag tänker på delsbensinhandelns ansvar, delskatalysatortillverkarnas eller importörernas ansvar.Jag föreställer mig att det kan bli väldigt svårt attleda i bevis vad som har hänt, när något hänt, vemsom har ansvaret osv.Uppfattningen från samhällets sida måste ändåuttryckligen vara att det i alla fall inte är denenskilda bilägaren som skall drabbas i dettasammanhang. Det rör sig ju om stora kostnader.Dessutom är jag rädd för att bilägarens vilja attengagera sig för en bättre miljö då skulle kunnaminska. Jag hemställer därför att miljöministern tarsig ytterligare en funderare på det här och att hanundersöker vilka möjligheter som finns inomgällande lagstiftning eller om det finns behov av enny lagstiftning, så att situationen kan ut. Deenskilda bilägarna skall inte på sluttampen bära denväldiga kostnad som det här för med sig. De har juhamnat i nämnda situation helt utan egenförskyllan.Anf. 19 ():Fru talman! Detta med den blyade bensinens varaeller inte vara och med drivmedlens kvalitet iframtiden är intressanta och viktiga frågor. Jagtänkte att jag i varje fall i den här debatten skullehålla mig till dagens problem och till de problemsom kommer att finnas . Inte minstgäller det vad här tar upp: deenskilda bilägarna, som riskerar att ordentligtkomma i kläm om en del saker på området inte kanklarläggas.Jag tycker att det vore viktigt att fåklarlagt hur många det är som kan vara drabbade.I några fall har man kunnatkonstatera var felet fanns och kunnat säga något omden ungefärliga omfattningen. Men sett till dentotala svenska bilparken är det väldigt oklart i dagom det är tusentals eller hundratusentals bilar somhar blivit drabbade. Jag har sett jämförelser mellanbilar i andra länder och svenska katalysatorrenadebilar som visar att svenska katalysatorrenade bilarfaktiskt inte har speciellt goda siffror vad gällerreningsgrad o.d. Det tyder på att problemet ärstörre än vad vi kan ha klart för oss . Man börnog alltså klarlägga omfattningen av problemet ochäven förbättra kontrollen.Statsrådet kom in på en mycket intressant fråga.Det talades ju här om EG-perspektivet. hari EG-perspektivet, vill jag påstå, ett ganska gottanseende på miljöområdet. Vi har framfört krav påEES-avtalet och sagt att vi vill behålla detnuvarande tillverkaransvaret. Det har vi ocksåklarat, men med en viss övergångsperiod. Men vikommer också att föra fram att vi vill ha sammasärbestämmelser vid ett svenskt EG-medlemskap.Misstänker inte statsrådet att vårförhandlingsposition i just det här avseendet kanförsvagas? Det har ju visat sig att exempelvisbensinbolagen inte har uppfyllt sina åtaganden och,inte minst, att svenska staten inte har tagit sittansvar när det gäller att kontrollera systemet.Anf. 20 Miljöminister ():Fru talman! Det finns ingenting konkret som dethittills gått att peka på, bortsett från svepandeförmodanden, när det gäller detta med att stateninte skulle ha uppfyllt sitt kontrollansvar.En kontroll innebär inte en möjlighet att hindra allafelhandlingar. En kontroll är oftastickprovsbetonad. I annat fall blir en kontrolltotalt omöjlig, för vid en kontroll måste man jufinnas på plats överallt i samhället därbensinströmmarna drar fram. Alla som har sysslatmed kontrollfrågor vet att ett kontrollsystem intekan fungera så. I stället måste ett betydande ansvarligga på aktörerna på marknaden.Jag är minst lika intresserad som avatt klarhet vinnes i den här frågan. Jag har helt klartsamma uppfattning som ni båda här har framfört,nämligen att bilisterna inte skall drabbas i dettasammanhang.Frågan är egentligen hur mycket bilisterna så härlångt har drabbats. Jag delar alltså oron över attkatalysatorfunktionens nedsättning på ett antalbilar, okänt hur stort, är en allvarlig indikator på attsaker och ting inte står riktigt rätt till. Man måstekanske se över gränserna för vad som får kallas förblyfri bensin och sådana saker också. Det är mycketmöjligt att detta är en förklaring, dvs. att man harhållit sig inom ramarna, men att det ändå inte harfungerat i enlighet med intentionerna.Jag delar uppfattningen att man skall skärpakontrollen. I de aktuella fall där man har uppdagatatt överträdelse av bestämmelse har skett -- för såhar det varit -- skall man naturligtvis fullföljaärendet med största möjliga skyndsamhet.Jag drar mig inte för att säga att detta självfallet ärett argument för att lämna blyet. Det är självklart.Vi måste lämna blyet som tillsats. Jag hadehoppats, måste jag säga, att oljeföretagen skullereagera snabbare. har gjort det ,har jag sett i tidningsrubrikerna den här veckan.Jag tror att de flesta av dem inser att ärförbi när vi såg blytillsatsen som en lösning förframtiden. handlar det om en mycket korttidsperiod. Nedtrappningen skall börjaomedelbart. Det är den radikala metoden attkomma ifrån de här problemen. Det ärhuvudstrategin, helt klart.Jag vill inte spekulera i förhandlingsläget när detgäller EG. Men jag har ingen avsikt och det ärheller ingenting som än så länge tyder på att viskulle tvingas att lämna våra varaktighetskrav, t.ex.när det gäller katalysatorer. Men det innebärförmodligen att man måste haövergångsbestämmelser och utgå från att EGkommer ifatt oss.De senaste direktiven, som kom var inte såpositiva i det här avseendet. Där fanns det brister.Dem har jag påpekat för nye miljöministern iBryssel, Paleokrassas, . Jaghar naturligtvis framhållit hur viktiga jag anser attde här frågorna är. Det har inte kommit någonsignal från EG-sidan om att de inte har förstått detkravet.Problemet är svårhanterligt. Det är det minsta jagkan säga. Jag är övertygad om att Naturvårdsverketkommer att göra vad verket kan i det härsammanhanget för att få en bättre kontroll, om detär några brister, om man måste göra kontrollertätare, om man måste ha mer medverkan frånoljeföretagens sida. Vapnen har vi som sagt. Jumindre medverkan från deras sida, desto snabbaremåste blyet bort ur bensinen. Det är den press somvi sätter på branschen och på dem som haransvaret.Bilisterna har som vi vet ställt upp mycket bra närdet gäller att till stora kostnader introducerakatalysatorer. Då är det rimligt att de somframhärdat i att inte förändra sina egna bränslen,sin egen hantering av drivmedlen känner destostörre ansvar när felhandlingar uppstår.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1992/93:84 om visstuttalande av miljöminister i danskTVAnf. 21 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig omdet är riktigt att jag i en intervju i dansk TV den 16februari 1993 uppmanat ett annat lands regering attutöva utpressning på i en fråga som för detegna landet är mycket infekterad.Interpellationen föranleds av ett uttalande i danskTV där jag svarade på en fråga om huruvida detvore lämpligt för att koppla ett danskt nejtill Öresundsförbindelsen till en stängning avBarsebäcks kärnkraftverk. Jag sade då att jagpersonligen inte skulle ogilla en sådan koppling.Det framgick tydligt av uttalandet att det inte varnågon uppmaning till , utan en personligsynpunkt. Det var inte ett uttalande om vad Sverigeanser att ett annat land skall göra. Regeringen harinte behandlat just denna fråga.Jag har i samband med möte i Oslomött den danska inrikesministern och dryftatfrågan om . Vi var överens om attSverige och borde hålla regelbundnakontakter på politisk nivå i frågan.Anf. 22 ():Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för svaretpå min interpellation. Den här aktuella intervjuningår i ett långt program som sändes den16 februari i dansk TV. I intervjun finns det en deluttalanden av miljöministern som det finnsanledning att få ytterligare belysta. Jag har trekompletterande frågeställningar att aktualisera viddet här tillfället.Först utgår jag från själva uttalandet i intervjun,där säger: ''Jag gav ett tips när vivar nere på tidigare i vinter.Det är att göra samma sak på det här området sombeträffande den tilltänkta Öresundsförbindelsen. ''Sedan kommer reportern in och säger: ''Ska vi säganej till Öresundsförbindelsen tills vi har fått lukket(stängt) ? ''Miljöministern svarar: ''Ja, jag skulle inte ogilladen kopplingen. Det finns ju alla möjligheter attsätta politisk press på ett land om man vill ha ensådan utveckling -- -- --. ''Jag reagerar för egen del, fru talman, mot detta ochtycker att det är litet märkligt att ett svensktstatsråd i dansk TV säger att han inte ogillar omman från dansk sida gör en koppling mellanÖresundsbron och för att få Barsebäckavstängt. Det finns, säger miljöministern, allamöjligheter att sätta politisk press på ett land omman vill ha en stängning av kärnkraftverket iBarsebäck.Det finns därför anledning att ställa frågan: Är detrimligt att en ledamot av den ,som även framöver skall föra samtal ochförhandlingar med den danska regeringen omÖresundsbron, och jag förmodar även omBarsebäck, ger motparten i de här samtalen ochförhandlingarna tips om hur man skall drivasamtalen?Den andra kompletterande frågan har med dentekniska livslängden att göra. Där sademiljöministern i intervjun: ''är inteslumpmässigt valt. Utan det är när den yngsta iSverige idrifttagna reaktorn blir . Det betyderalltså att från och med den tidpunkt då varjereaktor startats plus . Det är den tekniskaberäknade livslängden. Det är det som har varitgränssättande för avstängningen. Så det är bara atträkna från när och 2startades, lägga så har man den förväntadeavstängningstidpunkten. ''Efter en fråga från reportern säger miljöministern:''-- -- -- avskrivningstiden, den tekniskalivslängden, det råkar vara samma -- . ''Eftersom jag själv satt i näringsutskottvåren vet jag att man behandlade frågan omden tekniska livslängden. gjordedå tolkningen att avskrivningsperioden är ,men att den tekniska livslängden likaväl skullekunna vara kortare eller längre. Den formuleringsom näringsutskottet i sitt betänkande 1987/88:40kom fram till är: ''Det beslut som harfattat om en bortre tidpunkt får, menar utskottet,inte ses som en ren framräkning grundad påbedömningar om reaktorernas sannolikalivslängd. ''Detta var ett uttalande och en tolkning somriksdagen också ställde sig bakom.Då har åtminstone jag anledning att fråga: Delarmiljöministern den uppfattning som riksdagenställde sig bakom , att inte är dentekniska livslängden?Min tredje punkt är att miljöministern under sittdepartement har ansvaret förKärnkraftsinspektionen och därmed för hela densvenska kärnkraftssäkerheten. Han säger iintervjun i dansk TV: ''Man kan inte tillåta att desom har ekonomiska intressen att avgöraslutdatumet därför att de har intresse att köra tillsdet smäller. I synnerhet som de inte behöver bärariskerna och konsekvenserna av ett haveri. ''Jag vill då ställa den tredje och sista frågan: Ansermiljöministern att , som är statens egetkraftföretag och som äger reaktorerna i Ringhalsoch i Forsmark, samt , -- som tillhuvudsaklig del ägs av kommunerna nere i ;, , och , ävenOskarshamn är med i -- köranläggningarna tills det smäller och därmed ärberedda att i värsta fall offra människoliv?Anf. 23 Miljöminister ():Fru talman! Det var flera frågor, och jag skall gärnasvara på dem.Jag har gått igenom dessa frågor i en tidigarefrågedebatt med , men bara delvis. Vihade ju mindre tid på oss.Först och främst är det viktigt att vi båda är på detklara med att detta var en intervju, där det ställdesfrågor. Det är klart att det inte är första gången jagfår frågor från danska vänner, antingen det gällerÖresundsförbindelsen eller kärnkraftsområdet.Ett sådant tillfälle var . Då diskuterades iDanmark just frågan om Öresundsförbindelsen.Det var det jag syftade på när jag talade om tips.Det tips som jag gav då om hur man hanterar ensådan här situation nordiska länder emellan var atthänvisa till de partipolitiska relationerna, precissom gjorde när han påverkade detsocialdemokratiska partiet att gå in förÖresundsförbindelsen, dvs. i kontakt med SvendAuken. Det har icke dementerats.Vid det tillfället sade jag, och det är det jag åsyftar:Ni bör naturligtvis ta kontakt med er närståendepartier i och övertyga dem som ärmotsträviga när det gäller den här frågan, antingendet gäller Öresundsförbindelsen ellerBarsebäcksverket. Det är samma princip. Det ärinte jag som är problemet i de frågorna och inteCenterpartiet.Det ligger också i sakens natur att tala i jag-form ide här sammanhangen, dvs. ingen har hittillskunnat övertyga mig om att kärnkraft är ofarlig, attkärnkraftens avfall är oproblematiskt eller att detinte finns något samband mellan kärnvapen ochkärnkraft. Därmed har jag heller ingen anledningatt undanhålla de grundläggande värderingarna närjag möter journalister. Det anser jag inte varanågon som helst illojalitet mot mitt eget land. Dethandlar om normalt nordiskt samarbete och hur vihanterar våra relationer med nära partipolitiskakontakter. Det var tipset. Det var alltså förstafrågan.Om den tekniska livslängden, alltså fråga nr 2, vetvi att man kan ha olika uppfattningar. blirdet någonting som kan avläsas först i efterhand, omman inte går in och bryter med ett politiskt besluteller om inte myndigheten går in och bryter avsäkerhetsskäl. Då förändras den tekniskalivslängden.Nu är den här frågan inte så enkel som den harframställts. Vi har också haft en diskussion -- vilketPer-Richard Molén inte nämner -- omreservdelsreaktorer, dvs. samma problem som kanuppstå med oss människor ibland, då det blirnödvändigt att byta ut organ. På det sättet kan manförlänga livet. Jag har för min del många gångerhaft anledning att säga att jag inte anser att densortens livstidsförlängande åtgärder är lämpliga,men det har inte gått att uppnå enighet om detta isamband med energiöverenskommelsen. Däremottillsattes en utredning som har hanterat frågan.Enligt experterna är det svårt att göra engränsdragning i det fallet.Per-Richard Molén tog upp att näringsutskottet ochriksdagen hade denna uppfattning 1988, men jaghar talat om det som gällde från början, dvs. efterfolkomröstningen då detta lades fast. Jag kanerkänna att beskeden har varit litet svävande. Menjag har inte haft någon insyn, eftersom det varSocialdemokraterna som i sitt programformulerade detta med de 25 åren. Det har helleraldrig dementerats att det var den bedömning somgjordes, men man kanske inte tydliggjorde helt ochhållet vad det var som var avgörande, om detvar den tillämpade avskrivningsperioden eller omdet var den bedömda tekniska livslängden somdikterade tidpunkten . Det årtalet ärdock inte slumpmässigt valt. Det första beslutetfaller inom ramen för det som vi har sagt att vi skallrespektera, oavsett vilken linje vi tillhörde.Därmed inte sagt att jag behöver respekteraförändringar av den linjen därefter. Det har vi intelovat.Det är ju därför som vi har haft en diskussion omvad som menas med förtida resp. sentidaavveckling. Den debatten behöver jag inte upprepahär. Jag bara konstaterar hur det förhåller sig.När det gäller den tredje frågan är det klart att mankan säga att det rör sig om en förenkladformulering. Så långt kan jag gå. Men ''tills'' ärenligt min uppfattning inte detsamma som ''så att''.Anf. 24 ():Fru talman! Jag tackar för de kompletterandesvaren på mina tre frågor. Alla vet vilkagrundläggande värderingar som miljöministern harnär det gäller kärnkraft och . Det harman all anledning att respektera. Jag kan förstå ochtycka att det är rimligt att t.ex. tarkontakt med för att diskutera dessafrågor.