prot · GH0943 · 1993-12-14 00:00:00 — Det är emellertidviktigt att understryka att det beslut som riksdagenkommer att fatta inte innebär att skolanförändras över . Däremot skapar det, meddet utrymme som ges för skolornas och deenskildas bedömningar, förutsättningar förkreativitet och nya lösningar med en bestämdambition: ännu bättre studieresultat.De närmaste månaderna kommer departementetoch på grundval av det beslut riksdagenfattar att arbeta med texterna tillläroplansdokument och kursplaner. Därefter följerett intensivt och viktigt arbete för att spridainformation och för fortbildning.Herr talman! Tiden medger inte att jag i dettaanförande går in på alla de frågor, stora som små,som förslagen innebär. Talarlistan är emellertidlång, och det ger oss goda förutsättningar för att fåförslagen väl genomlysta. Att så sker är väsentligt,därför att de nya läroplanerna och betygen kommeratt påverka svenskt skolväsende under många årframöver.Vår ambition i arbetet har varit att lägga grundenför att skall kunna skapaEuropas bästa skola.Anf. 70 () replik:Herr talman! I sitt anförande räknar statsrådet uppfem punkter som hon anser är viktiga för skolan.Jag kan skriva under på mycket i de punkterna.Men jag skulle ändå vilja ställa några frågor tillstatsrådet.Anser statsrådet att det betygssystem somutskottsmajoriteten nu föreslår är bättre än det honsjälv föreslog i propositionen?Det talas om internationalisering och om hurviktiga språken är. De är viktiga. De är också påmånga sätt viktiga för identifikationsprocessen hosmänniskor. Varför vill inte regeringen vara med omatt fatta beslut som garanterar tillval av alla de trefrämmande språken i i enlighet medvad vi i föreslår? Varför skallspanskan undantas? Varför skall ett språk undantasöver huvud taget?Språk är viktigt. Språk är a och o i vardagslivet.Varför kan då inte svenska 2 få en egen kursplan?Vad skulle hotas om svenska 2 finge en egenkursplan?Anf. 71 (m):Herr talman! frågade om jagtycker att utskottets betygsförslag är bättre änregeringens. Det är naturligtvis så att vi i regeringenalltid tycker att våra egna förslag är bäst. Men jagvill gärna säga att jag inte har något att invändaemot att eleverna får betyg från årskurs 7. Jagtycker att det är bra att man tydliggör möjlighetenför föräldrar att om de så önskar få skriftliginformation. Jag noterade med viss förvåning attSocialdemokraterna tänker gå till val på attförbjuda skolorna att skriva till föräldrarna omföräldrarna så önskar. (vice talmannen inpass: Replikrätten nugäller . )Varför skall spanskan undantas? Det står ipropositionen att kommunen bör vara skyldig atterbjuda undervisning i minst två av ämnen franska,tyska och spanska. Där gör man såvitt jag kanbedöma inget undantag. Det är möjligt att jag interiktigt hängde med på frågan. Jag får vänta på ettförtydligande.Varför ger man inte svenska 2 en egen kursplan? Viargumenterar ju kring denna fråga i propositionen,och det har förts en ganska intensiv debatt. En delav de signaler som regeringen ger i propositionenhar tolkats på ett olyckligt sätt. Det finns de somarbetar med svenska 2 som har uppfattat det somom ämnet vore mindre viktigt.Skälet till att regeringen inte har velat utforma enkursplan enligt den modell för kursplaner sompropositionen förutsätter är att det då skulle kunnabli skilda målsättningar för undervisningen.Skolans uppgift måste vara att eleverna såsmåningom skall nå samma resultat oavsett om deläser svenska som modersmål eller som främmandespråk. Av den anledningen kan ämnena inte haskilda kursplaner.Regeringen har däremot tydligt angettatt det krävs genomarbetat kommentarmaterialm.m. för att undervisningen skall få stadga.Utskottet har utvecklat det resonemanget.Anf. 72 () replik:Herr talman! Jag överväger att yrka bifall tillpropositionen när det gäller betyg, sitter och funderar på det. Jag kan gå upp ochtala i denna debatt. Om statsrådet så önskar kan jagtänka mig det.Jag har studerat majoritetens förslag och jämförtdet med förslaget i propositionen. Jag lutar åt attpropositionens förslag är bättre än det som nuföreslås från majoritetens sida.När det gäller språkvalen frågar jag: Varför skall ettav språken undantas? Jag tog spanska somexempel, men det är möjligt att det kan varafranska eller tyska. Om man skall kunna göra trespråkval i -- spanska, franska ochtyska -- anser jag det vara angeläget att det fattasbeslut om att kommunerna skall garantera elevernaden möjligheten. Den som byter skola undergrundskolans gång skall ha möjlighet att fortsättasina språkstudier. Jag påpekade också i mitthuvudanförande att vi lever i en brytningstid närdet gäller familjebildning och annat.Jag förstår inte resonemanget om att om mangjorde en kursplan för svenska 2 skulle det innebäraatt denna fick en annan målsättning. Ja, än sen då?Det är klart att målsättningen kan bli en annan,men det förhindrar ju inte att man upprättar enkursplan för ämnet i fråga. Har vi den inställningenkan vi ju framöver inte införa ett enda nytt ämnesom skulle kunna få en målsättning som ligger litetvid sidan om målsättningen för andra,närbesläktade ämnen. Det var ganska stelbentresonerat, tycker jag.Anf. 73 (m):Herr talman! Vad propositionen föreslår är attvarje skola skall erbjuda minst två språk. Elevernafår alltså välja, och spanska är alltså inte separatundantaget. Däremot behöver skolorna inteerbjuda tre språk. Anledningen till att vi inte villålägga skolorna detta är ju att resurserna ärbegränsade. Det kan naturligtvis, som BjörnSamuelson påpekar, finnas en del praktiskaproblem vid exempelvis flyttning, men jag trorändå att de är marginella. Det görs alltså ingetundantag i förhållande till andra språk för justspanska, men däremot behöver skolorna som sagtinte erbjuda samtliga tre språk. Det tror jag att manfår leva med.Sedan detta med svenska 2. Det är klart att mankan ha olika kursplaner om man accepterar olikamål. Men för regeringen har det varit självklart attvi inte skall ha olika ambition när det gällerkunskaper i svenska beroende på om barnen äruppvuxna i och har svenska föräldrar ellerom de kommer senare till och har svenskasom främmande språk. Den svenska grundskolanoch även gymnasiet måste ju givetvis arbeta för attse till att alla som bor och lever här lär sig svenskaav samma höga kvalitet. Därför vill vi inte ha olikamål för olika elevgrupper. Däremot måste mannaturligtvis arbeta på olika sätt, och det är därförpedagogiken skiljer sig mellan svenska som ''vanligtämne'' och svenska som främmande språk.Anf. 74 ()replik:Herr talman! Det förvånar mig något attskolministern hävdar att det finns en allmänuppslutning kring den här läroplanen. Jag kanförsäkra om att många har hört av sigtill utbildningsutskottet medan vi har arbetat medfrågan. Det har gällt nedskärningar, slöjdämnet,hemkunskapsämnet, idrottsämnet, attbarnkunskap och svenska som andra språk intefinns med som egna ämnen, att praon försvinner,osv., osv. Har inte hört någonting avdenna opinion, eftersom hon talar om en allmänuppslutning? Och om man i betygsfrågan talar omen allmän uppslutning måste man ju varafullständigt döv.Moderaterna har tydligen väldigt svårt att förståoch ta till sig vad människor utanför de egnadepartementsrummen säger. Här är lärarkårenserfarenheter helt entydiga, forskningen likaså. Småbarn förstår inte omdömen i form av betyg ellerbetygsliknande skriftliga omdömen. De tror att dethandlar om ett omdöme om dem som personer ochinte deras kunskaper. På det viset drabbar betygenmånga barn som kanske inte får de högsta betygen.Det drabbar dem så att det hämmar hela derasfortsatta skolgång och utveckling. Det här vetlärarkåren, men tycks oförmögen attta till sig det. Det beklagar jag.Jag tror att det här hör samman med det som PerUnckel sade på moderatstämman om hur det skallgå till när man skall förändra: Man skall förändramed en sjusärdeles kraft och med hög fart, så attinte systemet hinner ifatt, därför att när systemetkommer, fastnar du alltid i det.Det här icke-lyssnandet, överrumplingen, harModeraterna satt i system. Ledningen förUtbildningsdepartementet visar många provpå att det är så. Det här är ett odemokratiskt sättatt förhålla sig till förändring, och det är något somvi tycker är mycket mycket upprörande.Anf. 75 (m):Herr talman! Läroplanspropositionen behandlarinte frågan om skolans ekonomi, och jag tänker inteberöra nedskärningarna i det sammanhanget.Jag vidhåller att det råder stor uppslutning kringhuvuddragen i propositionen. Jag berörde i mittinledningsanförande ett antal sådana frågor. Sedanfinns ett antal frågor där det finns olika synpunkterbland olika partier och hos olika remissinstanser.Det är inget märkligt. Men om man ser till helhetenfår man väl ändå påstå att det råder en ganska bredsamstämmighet om att mycket i propositionen ärbra.Socialdemokraterna liksom idetta inlägg koncentrerar sig på att kritiseraformerna för hur vi har arbetat fram de härförslagen. Jag vill gärna erinra om att den förstakommittén tillsattes av den dåvarandesocialdemokratiska regeringen. Redan 1990tillsattes den första gruppen som arbetade medbetygsfrågan. Sedan gav en ny borgerlig regeringnya direktiv, och sammansättningen blev delvis ny.Vi har haft en bred remissomgång. I enlighet medutbildningsutskottets önskemål har det funnits enarbetsgrupp med representanter från partierna. Isomras lade vi fram vår proposition, riksdagensledamöter hade möjlighet att ta intryck av deninnan de väckte motioner , och hösten harägnats åt beredning av ärendet i detta hus.Det är möjligt att detta inte är tillräckligt, det ärmöjligt att det är så, men jag beklagar ändå attSocialdemokraterna konsekvent ägnar sig åt attkritisera oss för att de inte får vara med och att deinte hinner med. Jag vet att det här är ettomfattande material, men det vore ju mycketbättre om vi koncentrerade oss på frågorna. Jag kaninte tolka den här inställningen som någontingannat än att Socialdemokraterna saknaruppfattningar i de viktiga sakfrågorna.Det är också viktigt att arbeta för att åstadkommasamförstånd. Det är möjligt att jag är en dåliglyssnare, men jag försöker i alla fall arbeta medsaken -- det kanske andra också borde göra.Ambitionen att bli överens kan emellertid inte ivarje läge vara viktigare än sakfrågorna. Jag tror attdet för de flesta av oss är omöjligt att somSocialdemokraterna säga att man absolut inte kantillåta att föräldrar och skolor kommer överens omatt man vill ge en skriftlig information om elevernasstudieutveckling. Vi har en större tilltro tillföräldrars och lärares förmåga att fatta sådanabeslut än vad Socialdemokraterna uppenbarligenhar, och då är det svårt att komma överens. Detfinns också andra liknande exempel.Det jag beklagar är att Socialdemokraterna ickemed ett ord tar upp frågan om hur vi skall höjakunskapsnivån och stärka kompetensen i det härsamhället. Det är ju avgörande för framtidatt vi klarar det, och det är det som det här arbetetmåste handla om.Anf. 76 ()replik:Herr talman! På slutet tog upp detreflexmässiga, att man måste säga något om attSocialdemokraterna är emot kunskap. Det komhon på på slutet. Hela vår diskussion iutbildningsutskottet har ju handlat om just hur viskall stärka barns och ungdomars möjligheter attännu mer aktivt, ännu bättre inhämta kunskap, iperspektiv av ett livslångt lärande.Det är inte så att vi saknar uppfattningar i denfrågan. Om arbetar på att lyssnabättre, tror jag hon har en hel del att göra. Det gårockså bra att läsa in våra uppfattningar i våraganska många dokument. Vi går ibland i vårauppfattningar mycket längre än vad som är möjligtför att man skall kunna hitta en kompromiss. Menvi är ändå trygga i våra uppfattningar. Jag själv villt.ex. helst ha en betygsfri skola, men jag driver inteden frågan, eftersom jag vet att det just nu är bättreför skolan med ett beslut, en kompromiss i frågan,som kan stå sig långsiktigt. Som parti har vi ocksåden inställningen.Att på så sätt kunna ge och ta för att vi skall få förskolan långsiktigt bra beslut, tycker jag att vi allaborde vara besjälade av.Jag var med förra gången, när Lgr 80 arbetadesfram, både i processen innan och när beslutetfattades i 1979. Då kände sig flertalet avriksdagens partier delaktiga i beslutet. Det var ensärskild poäng när man sedan skulle genomföra Lgr80 ute på skolorna. sade någontingväldigt bra vid det tillfället, nämligen: ''Dennavärdegemenskap är en utomordentlig tillgång förskolan. Utan den skulle skolan vara utlämnad ödesdiger ryckighet i planeringen alltefterskiftande majoriteter i . ''Det är en skriande skillnad mellan dagens situationoch den vi hade då. bjuder upptill konfrontation och nyttjar sin maktposition tilldet yttersta. Jag beklagar det, för det är främsteleverna och lärarna -- skolan -- som drabbas avdet.Anf. 77 (m):Herr talman! Jag vill erinra om att regeringenbygger på ett samarbete mellan fyra partier, inteendast på moderat inflytande.I sitt inledningsanförande sade ett ord om vikten av att fler elever lär sig mera,att kompetensen och kvaliteten på de resultat vi nåri skolan måste bli bättre. Det beklagar jag, och detvar därför jag tog upp det. Det var ingenting somjag kom på i ett senare skede.Jag tror säkert att diskussionen iutbildningsutskottet har handlat mycket om hurman skall stärka möjligheterna att ge barn ochungdomar kunskap. Efter att ha lästutskottsprotokollet konstaterar jag attSocialdemokraterna har dragit slutsatsen att detbästa sättet att ge eleverna ökade kunskaper är attse till att deras inflytande och deras möjlighet attpåverka sina studier minskar. Varje gångSocialdemokraterna har sagt ja till någonintressegrupp eller någon som har krävt mer tid, ärdet elevernas eget fria val som har fått stryka påfoten. Det är en markant skillnad mellan utskottetsförslag och den socialdemokratiska reservationen idetta fall.För regeringen, och uppenbarligen för utskottetsmajoritet, har det varit väsentligt att se till atteleverna på ett tidigare stadium får tid då de kanvälja själva att fördjupa eller bredda sinakunskaper i något eller några av de ämnen somskolan ger utrymme för. Men eleverna har intesärskilt många som för deras talan. Det måste viandra göra, trots att det för varje ämne och varjeannan etablerad intressegrupp finns de som talarmycket högt. Jag beklagar att Socialdemokraternai detta fall inte har kunnat stå emot den kören. Detär eleverna som har förlorat. Detta är en väsentligpunkt där jag menar att utskottets förslag är ettklart steg framåt för att ge skolan bättreförutsättningar för ett kvalitetslyft.Anf. 78 (nyd) replik:Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillstatsrådet. Utgångspunkten är avslutningen påstatsrådets anförande. Hon slår där fast denoförändrade ambitionen att skapa . Det är en målsättning som vi förvisso äröverens om i alla delar. Vad som bekymrar mig äratt vi har mycket tuffa konkurrentländer. De harinte minskat sina ambitioner. Frågan är då hur viskall göra. Måste det till mer pengar? Jag tror att viär överens om att det inte är det som är problemet.Det har förvisso kommit ett antal förslag, som vihar fattat beslut om i , som är steg påvägen mot detta mål. I den proposition som vibehandlar slår statsrådet fast att iförhållande till många jämförbara länder har ettkort skolår, med korta skoldagar och relativt litethemarbete. Det bekymrar mig, och det tog jag uppi mitt huvudanförande. Jag skulle vilja räkna instatsrådet i de modigas skara, de som vågar ta uppen diskussion kring just skolåret, dess längd osv.Därför är min fråga: Hur ser statsrådet på attförlänga skolåret och därmed skapa möjligheter attfå betydligt mer kunskaper och kvalitet iutbildningssystemet?Anf. 79 (m):Herr talman! Jag vill erinra om att det finns enutredning som diskuterar bl.a. längd.Min grundinställning är att först när jag ärövertygad om att vi använder den tid som står tillskolans förfogande på ett mycket effektivt sättär jag beredd att diskutera förlängningar. Jagkonstaterar också att läxläsningen för svenskaskolbarn har ökat dramatiskt under de senasteåren. Det tycker jag är positivt. Jag tror att det ärväsentligt. Det innebär att man hinner med mera.Det innebär också en annan studieteknik som ärväsentlig för att nå resultat. Det ger föräldrar bättremöjligheter att samverka med skolan om elevernasstudiearbete.När det gäller de tuffa konkurrentländerna ochkraven vill jag säga att det i de förändringar som nuföreslås, både vad gäller grundskola ochgymnasieskola, finns mycket som bidrar. Jag vill idetta sammanhang gärna nämna kursplanerna,med de tydliga kraven på vilka resultat man skallsträva efter och vad man minst skall uppnå. Jag villockså framhålla det faktum att vi föreslår att manskall ha godkänt i minst svenska, engelska ochmatematik för att gå vidare till studieförberedandeprogram på gymnasiet. Det är en tydlig signal omatt vi måste åstadkomma bättre resultat. Denkommer att vara viktig för eleverna och för alladem som arbetar i skolan.Låt oss som sagt bli tillräckligt effektiva innan vidiskuterar en förlängning. kommer enbra utredning som skall se över bl.a. dessa frågor.Då kanske vi får ett bättre underlag. Det handlarom kostnader och en hel del annat innan man tarställning till en sådan fråga.Anf. 80 ():Herr talman! som vi har arbetat medläroplanen har det kommit många synpunkter ochönskemål. Elever, föräldrar, lärare och andra harhört av sig och talat om hur de vill se den nyaläroplanen, och det är välkommet. Genom attlyssna på många har vi ökat våra kunskaper.Alla synpunkter har inte sammanfallit, men ettönskemål har kommit från nästan alla. Det lyder:Försök komma överens i de grundläggandefrågorna. Utsätt inte skolan för den osäkerhet somen mycket splittrad riksdag innebär. Jag tycker inteatt vi har lyckats så bra som jag hoppades underutskottsarbetet. Trots det vill jag börja med att kortnämna några viktiga frågor där vi är eniga.Det är bra att läroplanen ger utrymme för ett stortlokalt inflytande över hur undervisningen läggsupp. Det är bra att stadieindelningen upphör ochatt språkprogrammet lyfts fram. Vi är också mycketglada över att propositionen lyfter fram ochtydliggör skolans ansvar för att ta itu med våld ochmobbning. På samma sätt poängteras skolansansvar för jämställdhet mellan pojkar och flickor.Under utskottsbehandlingen har vi dessutomkunnat enas om många viktiga förbättringar, påförslag från oss socialdemokrater och andra somhar motionerat.På vårt förslag föreslår utskottet att läroplanenskall beskriva miljöfrågorna som ett egetkunskapsområde som visserligen har sin hemvist iflera av timplanens ämnen men som är så viktigt attdet bör få en särskild behandling. Det innebär attriksdagen skärper kraven på skolan när det gällermiljöundervisningen, och det är en betydligtoffensivare hållning än den som regeringen gavuttryck för i sitt förslag.På samma sätt har utskottet enats om att skärpakraven på skolans ansvar för undervisning ominternationella frågor. Propositionen har med rättakritiserats för att ha en mycket begränsad syn påvärlden. och är viktiga för oss, mengoda kunskaper om detta kompenserar inte dåligakunskaper om den övriga världen, omförhållandena i tredje världen, om fredsarbete, omförståelse för andras sätt att leva och tro, om vårtgemensamma ansvar för jordens miljö m.m.Utskottet har gjort ett bra jobb och förtydligatskolans ansvar på detta område.Vi har också flyttat fram positionerna när det gällerdemokratiseringen av skolan. på socialdemokratiskt initiativ, att regeringengör en ordentlig kartläggning av olika former förinflytande för såväl elever som föräldrar ochåterkommer till med förslag som stärkerderas ställning.Utskottet betonar också att läroplanen skallinnehålla tydliga skrivningar om skolans ansvar föratt tillgodose de elever som har särskilt behov avstöd innan resurserna används för annat. Detta ärgrunden för skolans möjlighet att ge en likvärdigutbildning. Bl.a. den utfrågning utskottet hade ihöstas visade tydligt att många barn med behov avextra stöd och hjälp inte får det. Därför är denskärpta skrivningen nödvändig, och det är bra att viär ense om den.För oss socialdemokrater framstår det som nästintill omöjligt att kombinera detta ansvar för enrättvis fördelning av skolans resurser med ettskolpengssystem där en mycket stor del avresurserna fördelas per capita och inte efter behov.Herr talman! Det som glädjande nog har varitlättast att komma överens om i utskottet är atttydliggöra och stärka skolans ansvar för attmotverka rasism och främlingsfientlighet. Det somlitet torrt på riksdagssvenska heter att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om åtgärder för att motverkarasism och främlingsfientlighet, betyder i självaverket att vi känner stark oro för en odemokratiskutveckling; en oro för ett samhälle som präglas avintolerans, rädsla och uppdelning i de och vi. Detinnehåller också en stark avsky för mycket av detsom händer . Varje gång en liten kille eller tjejblir kallad för svartskalle, eller hotas med strykbara för sin hudfärgs eller sitt språks skull är det ettövergrepp, inte bara på den killen eller tjejen utanpå hela vårt öppna, demokratiska och humanistiskasamhälle.Vi skall inte tro att skolan ensam kansvara för kampen mot rasism ochfrämlingsfientlighet. Det måste vara varjemänniskas uppgift att alltid och överallt verka förett öppet och solidariskt samhälle byggt pågemenskap och tillit. Men skolan skall ta sittansvar, och det är bra att vi nu får det tydligtuttryckt i läroplanen.Så här långt har vi kunnat enas i utskottet. Men detfinns en rad punkter där vi inte är överens. Jag villkommentera några av dem.I reservation nr 4 upprepar vi vårt förslag om attskolan och barnomsorgen borde få ett gemensamtmåldokument. Samarbetet mellan dessaverksamheter blir allt tätare och det skulleytterligare underlättas om verksamheterna fick engemensam utgångspunkt.I reservation nr 5 pekar vi på det faktum att det,trots att regeringen berömmer sig av att ha gjort enmycket tydlig ansvarsfördelning i sittläroplansförslag, finns brister på många ställen.Man skriver att skolan har ansvaret och att skolanskall besluta. Det är, menar vi, nödvändigt att iolika avseenden klargöra vem skolan är. Är det denlokala nämnden som inför kommunfullmäktigeansvarar för skolans verksamhet? Är det kanske läraren tillsammansmed eleverna?Det syns som om regeringen oftast har menat attdet är rektor. Vi menar att det slutliga ansvaret förfrågor som har med resurser och inriktning att göramåste underställas den politiskt ansvariganämnden. Det är den som skall fördela resurser ochinför sina väljare ta ansvar för att kvalitetskravenuppfylls.I propositionen betonas på flera ställen attläroplanen inte skall ge några anvisningar omskolans arbetssätt. Vi har svårt att förstå tankenbakom detta. Det är ju inte bara stoffet sominnehåller kunskaper, utan också det sätt manarbetar på. Den som skall lära sig demokrati ochansvar måste få arbeta demokratiskt och ta ansvar.Den som skall lära sig att utforska världen måste fålära sig att arbeta aktivt och söka sina kunskaper.Vi anser därför att läroplanen klart och tydligt skallange att skolans arbetssätt är en väsentlig del avkunskapandet och att undervisningen skall utgåfrån elevernas egna erfarenheter och frågor. Ettelevaktivt och undersökande arbetssätt gör detlättare att förstå och sätta in kunskaper i sittsammanhang. Ett demokratiskt arbetssätt ger intebara kunskaper för vuxenlivet utan stärker ocksåelevernas ställning under skoltiden.Självklart ankommer det på elever och personal attsjälva utforma undervisningen efter dessa mål.Tydliga skrivningar i läroplanen i detta avseendekolliderar inte på något sätt med principen ommålstyrning.Jag yrkar bifall till vår reservation nr 6.Så några ord om hur vi ser på skolans ämnen. Viinstämmer i stora delar av regeringens förslag tillämnesindelning, men på några punkter vill vi göraändringar.Vi anser att det är fel att splittra undervisningeninom de samhälls- och naturorienterande ämnenapå det sätt som regeringen föreslår. Om man skallkunna utgå från elevernas egna erfarenheter ochfrågor bör ämnena tvärtom läsasämnesövergripande.