prot · GG09113 · 1993-05-19 00:00:00 — De varnar med kraft för enytterligare segregerad arbetsmarknad.Jag tror inte att riskerna finns på mycket kort sikt,men det kommer inte att gå förrän manhar urholkat och underminerat det som har varitstyrkan i det svenska arbetsförmedlingssystemet.Jag tror att riskerna är mycket större och mycketmer drastiska på kort sikt när det gäller uthyrningav arbetskraft. Visst kommer det att ökaflexibiliteten -- på arbetsgivarnas villkor. Detkommer att minska tryggheten för den enskilde,vare sig man jobbar i uthyrningsföretaget eller i detföretag som hyr in arbetskraft. Det minskar detfackliga inflytandet för dem som representerararbetet på den svenska arbetsmarknaden. Jag villpåstå att inflytandet i alla avseenden minskas. Detkommer att ge upphov till en mängd olikaarbetsvillkor för människor som arbetar i olikaverksamheter. Det kommer att ge en mycket godmöjlighet för dem som står för kapitalintressen ocharbetsgivarintressen att sätta press i olikasituationer mot arbetstagarparten. Praktiskt tagetinga av dessa effekter på arbetsmarknaden iframtiden inom olika branscher diskuteras. Det ärett mycket bristfälligt förslag, men det är inte svårtatt gissa sig till vilka effekter det kommer att ha.Jag vill slutligen återkomma till det som StenÖstlund betonade. Det här ingår i ett mycket tydligtmönster inom hela arbetslivet, där regeringen ochde borgerliga partierna systematiskt försöker atturholka rättigheter och inflytande för dearbetande. Detta drabbar de enskildas trygghet,anställningstryggheten, och inflytandet i olikaformer. Det står klart av det här förslaget, särskiltom man kombinerar det med de förslag som harkommit fram i . Det är därföringen tillfällighet att SAF har blivit bönhörd på deflesta punkter, men mycket vill alltid ha mer, så detär klart att man inte är hundraprocentigt nöjd. LO,TCO och handikapporganisationerna protesterardäremot vilt och tycker att detta är mycket dåligaförslag. Det är alltså ett olämpligt förslag. Det är ettonödigt förslag, och det är ett förslag som entydigttar parti för de redan starka, för dem som redan harmakten i det svenska arbetslivet och därmed i detsvenska samhället.Jag vill med kraft å vägnar avvisadet här förslaget som cyniskt och som ett mycketrått högerförslag, som vad jag förstår enbart är tillför att gynna arbetsgivarintressen. Det ärsannerligen inte till för att leda till konstruktivalösningar på den svenska arbetsmarknaden ochdärmed gynna arbetslivet, sysselsättningen och enkonstruktiv pånyttfödelse i det svenska samhället.Herr talman! Som jag tidigare sade yrkar jag bifalltill de tre socialdemokratiska reservationerna, somöverensstämmer med våra motionsyrkanden.Anf. 137 ():Herr talman! Både och tog ut vida ideologiska svängar. Jagtycker möjligen att de överdrev fotarbetet när deförsökte att vara ett eko, jag höll på att säga, från30-talet. Den lag som vi nu diskuterar härrör ju fråndet decenniet.Som om allt hade varit gott och väl med den gamlalagen utropar : Vad gör ni om den intefungerar? Också socialdemokrater har ju tvingatsinse att det ändå måste ske en reformering, men detsitter långt inne, och med den konservatism somockså kan spåras på socialdemokratiskt håll var detinte mycket som man ville vara med och diskutera.I det betänkande som vi skall beslutaom föreslår utskottet att vi skall bifallapropositionen, som innebär att det s.k.arbetsförmedlingsmonopolet avskaffas.Monopolet för de offentliga arbetsförmedlingarnahar ju, som jag sade, funnits . Man ville då komma till rätta med demissförhållanden som rådde inom området för denyrkesmässigt bedrivna förmedlingen. Dessutomhade staten kommit att utöva en alltmeromfattande reglerande och social verksamhet.Behov hade uppstått av en vidgad och meringående kännedom om det vid varje tillfälleaktuella läget på arbetsmarknaden.Skälen mot en förvärvssyftande arbetsförmedlingföreligger inte . Såväl starka fackligaorganisationer som arbetsrättslig och socialskyddslagstiftning innebär garantier mot demissförhållanden som motiverade förbudet på1930-talet.Syftet med att tillåta privata arbetsförmedlingar äratt åstadkomma en ännu bättre fungerandearbetsmarknad. De privata arbetsförmedlingarnaskall ses som ett komplement till de offentliga ochsom ett instrument för att servicen ytterligare skallförbättras för både arbetsgivare och arbetssökande.På så sätt kan de offentliga arbetsförmedlingarnastimuleras i sitt arbete. Vi får en ökad mångfald,och den enskilde får en större valfrihet.Även kommer den offentligaförmedlingen att vara grundbulten. Den skallbedriva en sammanhållen och effektivarbetsmarknadspolitik samt förfoga över dearbetsmarknadspolitiska åtgärdsmedlen. För atterhålla kontant stöd kommer också i fortsättningenkontakt med arbetsförmedlingen att varanödvändig. Alla lediga platser skall också ifortsättningen anmälas till den offentligaförmedlingen, detta för att den arbetssökande skallkunna orientera sig om alla lediga platser också iframtiden.Med privata förmedlingar ökar förutsättningarnaför att de lediga platserna så snabbt som möjligtskall kunna tillsättas med rätt person.Socialdemokraternas syn på frågan är att man skallavslå regeringens proposition. Man anser attprivata arbetsförmedlingar leder till segregation påarbetsmarknaden. Man anser att fördelen med attha all information samlad på den offentligaförmedlingen går förlorad med privataförmedlingar.Enligt min uppfattning råder det redan i dagsegregation när det gäller arbetsförmedlingarna.Många grupper av arbetslösa känner att de inte harnågot att hämta hos den offentliga förmedlingen.Man hinner helt enkelt inte med att engagera sig föralla yrkesgrupper. Det är då bättre att de som villkan söka sig till olika specialförmedlingar, därkanske folk som tidigare jobbat i samma branschåterfinns.Socialdemokraterna höll länge halsstarrigt fast vidett AF-monopol, som framstod alltmer föråldrat ien modern arbetsmarknad. sedanföreslog man äntligen förändringar, men det som dågenomfördes var endast vissa relativt marginellalättnader. Socialdemokraternas uppfattning äratt dessa förändringar skall få verka längre och påså sätt ge bevis på att det var en bra lagstiftning.Man tycks glömma bort att den nuvarande lageninte innebär någon förändring när det gäller självagrundfrågan, monopolets vara eller inte vara.Hans Andersson var bekymrad, eftersom han intekunde se fördelarna. Han hade inte uppfattat attdet fanns riktlinjer och trodde inte heller att detfanns någon kontroll. Visst finns det kontroll! Detkommer t.o.m. att vara straffsanktionerat att brytamot lagen. Så visst kommer den kontrollen attfinnas!Sten däremot trodde att det pågrund av en ny lagstiftning skulle begås ekobrott.Om det är väl bara att säga att ekobrott i vanligordning skall bekämpas. I den mån sådana harsmugit sig in i dessa områden och marker skall detinte finnas något skäl för att dessa inte skall beivras.När det gäller uthyrningsfirmor får man ändå sägaatt det naturligtvis i allt väsentligt är etthögkonjunkturfenomen. Det gör t.ex. att denverksamheten åtminstone är ganskabegränsad. Men visst känns det väl ändå konstigt,, att Socialdemokraterna haraccepterat att myndigheter har jagat de små ochmarginella företeelser som kontorsfirmor harutgjort, som man har nyttiggjort sigtjänster från sådan verksamhet. den retoriska frågan: Tycker ni -- och dåmenar han tydligen utskottsmajoriteten -- att det ärbra att bryta upp den nuvarande lagen? Jag villsäga, herr talman, att det inte är att bryta upplagen. Det är närmast att fullfölja de tankar somfinns redovisade i regeringspartiernas motionerunder många år.Sten frågar också: Vill ni återgå till dengamla ordningen? Jag får då fråga vilken ordninghan menar. Var det den ordning som rådde före1991, eller vill backa ?Det vore intressant att veta vad han menar med''den gamla ordningen''.Uthyrningen av arbetskraft legaliserades 1991 -- detvar hög tid för det. Det finns inget skäl för att haverksamhet som kriminaliseras därför att deninnebär vissa smärre problem. Att verksamhetenfyller ett behov har framkommit, genom attmyndigheter och domstolar men ocksåfackföreningar, och för övrigt också , haranlitat skrivbyråer. Det blir ettbesvärande hyckleri, att å ena sidan förbjuda enverksamhet och å andra sidan själv nyttiggöra sig avden i arbetsmässigt svåra lägen.Som jag nämnde ändrades lagen 1991, men deninnehöll oerhört många restriktioner föruthyrningsverksamhet. Socialdemokraterna iarbetsmarknadsutskottet skärpte faktisktkrångligheterna gentemot vad den egna regeringenhade föreslagit. Det gällde tidsgränser ochbyråkratisk behovsprövning visavi inhyrare, för attnämna ett par aktuella exempel. Det finns skäl attlätta på de här restriktionerna, och det är vad somnu sker, genom det förslag som utskottet harförordat. Utskottet ställer sig alltså bakomregeringens förslag. Vår åsikt är att man inte ionödan skall ställa upp hinder för privatföretagsamhet.Socialdemokraterna och tycks ha enannan uppfattning. De vill begränsa möjligheternatill uthyrning av arbetskraft utan att egentligen habelägg för att det skulle ställa till stora problem.Vår hållning är att seriös verksamhet inte skallförhindras. Det är oseriös verksamhet som skallstoppas, och det görs genom de regler ilagstiftningen som är avsedda för det ändamålet.Vidare anser utskottsmajoriteten att det ärangeläget med en utvärdering av den avregleringsom vi här tillstyrker och att den kan komma tillstånd om . Den borde även innefattauthyrningen, då man vet litet mer om hur det helafungerar i praktiken och man slutgiltigt får taställning till eventuella justeringar i lagstiftningen.De som är mot en avreglering och som vill hålla fastvid monopolet har framfört att regeringen och departier som står bakom den gör denna avregleringav ideologiska skäl. inlägg här var ettlevande bevis på det. Till det kan jag säga, herrtalman, att det närmast är de som är emot enavreglering som uteslutande styrs av ideologiskaskäl. I utskottsmajoriteten har vi försökt att se dettahögst pragmatiskt, att se till det som är nyttigt ochbra för parterna på arbetsmarknaden och helaarbetsmarknadens funktionssätt. Det är skälet tillatt vi föreslår denna förändring, men om manmenar att vi styrs av ideologi, så à la bonheure.Sten sade också att han visste varregeringen hade hämtat sin inspiration. Jagbetvivlar inte det. Men för oss politiker gäller detatt göra denna avvägning mellan skilda intressen,på en rad områden, och det gäller att hitta en rimligbalanspunkt.Det är för övrigt också betecknande att de sommöjligen skulle kunna känna sig hotade, dvs. desom jobbar inom arbetsförmedlingarna ochlänsarbetsnämnderna, överraskande nog har varitmycket positiva. Många av dem som är verksammai den statliga arbetsförmedlingen ser avregleringensom ett tillfälle att visa att den offentligaförmedlingen verkligen har en funktion att fylla.Många säger att de vill ta det som en utmaning ochmenar att avregleringen stimulerar dem att bli ännubättre.Privat arbetsförmedling kommer aldrig att kunnaersätta den offentliga -- det är inte heller meningen.Privat arbetsförmedling skall finnas för attmångfald och valfrihet för individen skall öka ocksåpå det här området. Med den offentligaarbetsförmedlingen kompletterad med privatainitiativ, kan vi få en bättre och effektivareförmedling av arbetsplatser. Det är nödvändigt iallmänhet, men det är i rådandearbetsmarknadsläge synnerligen angeläget attdenna reform äntligen kommer till stånd.Jag vill därför, herr talman, yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på de reservationer som harfogats till betänkandet.Anf. 138 () replik:Herr talman! tar årtal ochföre 1991 till hjälp och rör ihop det så att det är svårtatt veta var han är i debatten. Jag kan baraklarlägga att vi med den lag som vi antog 1991ordnade upp mycket av det som hartalat om. Det finns alltså inte några hinder förseriös uthyrningsverksamhet, exempelvis medkontorsföretag, när det gäller att komma till rättamed arbetstoppar.Vad som föreslås är att dammluckorna skallöppnas, som jag sade i mitt anförande. Det blir frittfram att hyra ut arbetskraft hur länge som helst --det finns inga regler för det. Det blir fritt fram attanställa i uthyrningsföretagen, med tillfälligaanställningar, provanställningar m.m. När lagenhar genomförts får vi väl snart någon rapport om hyr ut ungdomspraktikanterna också -- detskulle inte förvåna mig.Sedan avskaffar man alla kontrollfunktioner. Jagskall tillstå att de inte har fungerat särskilt väl påArbetsmarknadsverket, men de har ändå funnits.Visst skall vi ha kontroll, säger . -- som jag inte fordraratt skall gå in på -- föreslårdessutom att fackens vetorätt skall avskaffas.Jag kan berätta för och de borgerligaledamöterna här i kammaren hur det gick till inomden bransch som jag kommer från, innanmedbestämmandelagens vetorättsregler kom och vifick sanera marknaden. Det har jag för övrigtberättat om i denna kammare. Det varinga vackra vyer, och det var långt ifrån seriösverksamhet som en hel del av de företag somhärjade i den branschen då höll på med.Det har talats om ideologiska skäl föravregleringen. säger att vi ärpragmatiska. Jag vill bara hänvisa till texten iproposition 1991/92:50, som jag vill minnas varsmåföretagspropositionen. Där finns de punktersom jag har redovisat i mitt anförande, dvs. attavskaffa arbetsförmedlingsmonopolet, ta bortförbudet mot blockad av egenföretagare, riva uppmedbestämmandelagen osv. Nog har detta enmycket märklig anknytning till det program somvar och en av oss i arbetsmarknadsutskottet har fåttoss tillställt, som heter Marknad och mångfald,utgivet av SAF.Anf. 139 () replik:Herr talman! glider in påArbetsrättskommitténs arbete, men det är alltförtidigt att avge ett omdöme om det -- ettdelbetänkande på nästan 1 000 sidor, med ett halvthundratal reservationer, där åsikterna spretar likten solfjäder. Jag tror att vi skall lugna oss tills detligger ett förslag på bord innan vibetygsätter det politiska ställningstagandet.Det är klädsamt att säger att dengamla lagen inte bara var bra. Om jag uppfattadedet rätt, var det väl lag som avsågs.Socialdemokraterna och menar attdet som man beslöt 1991 borde få gälla även ifortsättningen, därför att det var lösningen.Problemet var ju att den förändringen -- det vore enöverdrift att säga att det var en reform -- medfördeen rad krångliga regler. Jag menar att det är ganskarimligt att lätta på dem.Sten är bekymrad för attkontrollfunktionen inte finns. Den har en annanform. Det är helt riktigt. Men det lyder understraffrätt att bryta mot regler. Om det här fungerarväl eller inte är väl ingen förmögen att säga i förväg.Det får den utvärdering som utskottet har förordatge svar på. Den kan vi inte inhämta vare sig i dageller detta år. Verksamheten bör väl rulla över enperiod.Jag tror att vi faktiskt fyller ett stort och länge närtbehov, nämligen att få en smidigare och bättrehantering av de arbetssökandes önskemål. Jag kanpå ett sätt bli litet retorisk och instämma med StenÖstlund i det han sade i sitt första inlägg. Inget ärså bra att det inte kan bli bättre. Det vill jaginstämma i. Jag menar att det här sker en varsamreformering, men nog så offensiv att den kan bliframgångsrik.Anf. 140 () replik:Herr talman! Det kan kanske tyckas, ElverJonsson, att det är väl tidigt att diskuteraArbetsrättskommitténs förslag. Men medutgångspunkt från proposition nr 51, ,är det bara att konstatera att den borgerligamajoriteten tar beslut efter beslut i kammarenenligt den strategi som redovisades i denpropositionen.Den diskussion vi har , som skall följas avbeslut, är en klart redovisad punkt i detprogrammet. Med den utgångspunkten finns det allanledning för mig att utgå ifrån att nästa steg somden borgerliga regeringen kommer att ta är attockså genomföra förslag.Det finns också strategiskt beskrivet i den härpropositionen. Därför skall detta med i den härdebatten. Vi kommer i vart fall inte att låta osstystas på den punkten.Sedan säger att lag harkrångliga regler. Det har man inte utvärderat. Denlag som vi fattade beslut om 1991 har i praktikenbara gällt . Någon analys av hur den harfungerat har inte kommit fram och inte redovisats.Krångliga regler. Ja, för vissa arbetsgivare kommerdet alltid att vara krångliga regler så länge de intefritt kan anta och avskeda de anställda. Det är denyttersta gränsen där krångliga regler upphör påarbetsmarknaden, . Den ordningentycker jag inte att vi skall ha. Men åt det hållet är vipå väg.Det är straff på att bryta mot lagen, säger . Ja, det är det. Det finns straffrättsligasanktioner i den här lagen. Men vem skall följa uppdet? Vem kommer att anklaga en arbetsgivare närfacket har fråntagits förhandlingsrätten ochvetorätten, när inte någon lokal arbetsförmedling,länsarbetsnämnd eller AMS längre ärtillsynsmyndighet, inte har med detta att göra, näringen åklagare och ingen domare har dennauppgift? Vem skall följa upp detta? Om det blir enanmälan mot en arbetsgivare, att han misstänks föratt inte ha anmält exempelvis lediga platser till denoffentliga arbetsförmedlingen, tror åklagarna då kommer att ha särskilt mycket tidöver att lägga ner på förundersökningar av sådanahändelser? Det är parterna på arbetsmarknadensom har burit det här ansvaret och som i hög gradhar sett till att det har fungerat, just genommedbestämmandelagen. börjar man riva bortdetta. Det har också att göra med den lag vidiskuterar i dag.Anf. 141 () replik:Herr talman! Jag vill bara säga en gång till att jagtycker målar på väggen i långtskarpare färger än det finns grund för.Jag vill ändå påstå att lag blev krångligareän vad åtminstone nuvarande regeringspartiertyckte var acceptabelt och, det har jag påmint omförr i denna kammare, den blev krångligare än vadden socialdemokratiska regeringen tänkte sig. StenÖstlund medverkade i utskottet, med ensocialistisk majoritet som stöd, till att den just blevbesvärligare och mer kringgärdad än vad både dendåvarande oppositionen och den dåvarandesocialdemokratiska regeringen hade tänkt sig.Detta är ändå något att fundera på.Det är väl att ta i att säga att vi nu ser framför oss ettarbetsliv där man fritt kan anta och avskeda. StenÖstlund talade i de termerna. Jag får säga att jaginte tänker medverka i någon sådan lagstiftning.Det får bli krafter på annat håll som stöder det.Vem kommer att beivra övergrepp? Det kommeratt ske på många håll. Det är klart att det kan varaså att man i rättsmaskineriet inte har vare sigkunskap eller tillräcklig kompetens. Det finnsanledning att hysa ett visst tvivel. Jag vill medgedet. Men det är klart att parterna inte skall lägganed sin verksamhet. Det finns inget lagstöd för attdet skall ske. Det vore fel att mena att man har denambitionen.Jag menar att det som kan luta sig mot äratt vi också kommer att besluta om en utvärdering,som kommer att sättas i gång parallellt, men somframför allt kommer att ske inom ett par . Dåfår vi här i kammaren, om och jagfortfarande är företrädare i sådana här uppdrag, sevad erfarenheten ger vid handen.Skulle nuvarande lagstiftning vara otillräcklig är jagför min del beredd att diskutera justeringar. Menhuvudgreppet är det viktiga, att vi får en smidigareordning när det gäller att hjälpa människor attskaffa ett arbete som de själva trivs med ochbehöver och som är till nytta för hela samhället.Det är därför som jag en gång till yrkar bifall tillutskottets hemställan.Anf. 142 ():Herr talman! Dagens debatt är i hög grad enideologisk debatt. Socialdemokraterna ochvänstern gör ett stort nummer av att regeringen avuteslutande ideologiska skäl skulle vilja avskaffaarbetsförmedlingsmonopolet.Ja, och om han hadevarit närvarande i kammaren, frågan är ideologiski så måtto att vi, och då menar jag speciellt vimoderater, sätter den enskilda människan icentrum. Vi värnar valfrihet, variation ochvidareutveckling.Socialdemokraterna och vänstern verkar i ställetvara för en ideologi där man betraktar de enskildaindividerna som delar av ett kollektiv. Det är lätt attdra parallellen till djurflocken, där ranglågaindivider viftar försiktigt med sänkt svans införranghöga ledardjur.Herr talman! Till skillnad från vad minamotståndare hävdar är avskaffandet avarbetsförmedlingsmonopolet för oss ej främst enideologisk fråga utan ett resultat av praktisk,pragmatisk politisk planering. Avsikten är att gemöjlighet till en ökad specialisering och en störrevalfrihet vad gäller platsförmedling. Det är orimligtatt anta, eller ens begära, att den offentligaarbetsförmedlingen alltid skulle vara lika skickligpå att förmedla styckmästare som på att förmedlaobducenter, trots att båda i och för sig måste varaflinka med kniven.I själva verket har de i kammaren representeradevänsterpartierna främst ideologiskabevekelsegrunder för att bevara ett föråldratsystem, där man vill fortsätta att ge fack ochpolitiker onödigt mycket makt och inflytande. Manfrågar inte främst efter vad som är bra för denenskilde arbetssökanden utan ser i stället till vadsom är bäst för fack och politiker -- detta i avsikt attcementera befintliga maktstrukturer.Herr talman! Vi behöver inte resa till mer exotiskaplatser än eller för atterfara att fristående privata, eller för den delenockså fackliga, arbetsförmedlingar på ettutomordentligt sätt kompletterar dessa ländersoffentliga arbetsförmedling.Danskarna slösade inte ens skattepengar på attutreda frågan utan fattade beslutet direkt. I Sverigemedför den politiska beslutsimpotensen ofta långaoch onödiga utredningar. Här kunde vi ha varit litetsnabbare.Arbetsförmedlingen kommer även attutgöra själva marknadsplatsen. Jag förutsätter attden offentliga förmedlingen här liksom i utlandetkommer att samarbeta med de privata.Herr talman! Mina motdebattörer hyser enogrundad rädsla för att bestämmelserna omuthyrning av arbetskraft liberaliseras. skulle avstå från att anställa är naturligtvisförsumbar, eftersom kostnaderna i form av hyra närman hyr in arbetskraft vida överstiger en eventuelllönekostnad.Herr talman! Jag skulle för egen del vilja gå längreän vad som föreslås i propositionen och avutskottet. Jag anser att även förbudet att ta betaltav arbetssökande borde avskaffas. Förbudet äronödigt, eftersom parterna är överens om attavgifter i normalfallet ej skall belasta den sökande.Det finns ej heller några principiella hinder, sålänge ingen oskäligt utnyttjar någon sökandesunderläge.Vidare borde den tomma bestämmelsen omobligatorisk platsanmälan avskaffas. Dels är detprincipiellt tveksamt att ha lagbestämmelser somsaknar straffrättslig sanktion vid överträdelse, delsfyller platsanmälan en mycket liten praktiskfunktion. Detta visar inte minst siffror som AMSpresenterar över hur och när arbete förmedlas.Herr talman! Jag vill här uppmana de i kammarenrepresenterade vänsterpartierna att bli litetmoderna och överge de gamla nattståndnakollektiva planekonomiska modellerna. Jagföreträder ett konservativt parti. Vi moderater tartill vara gjorda erfarenheter för att på ett effektivtoch varsamt sätt förnya samhället och placera denlilla enskilda människan i centrum. Minamotståndare på vänsterkanten är i sitt värnande omdet bestående närmast att betrakta som rentreaktionära. har möjlighet att ta ettlitet, men betydelsefullt, steg på vägen bort från detkollektivistiska, korporativistiska samhället.Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandeAU16.Anf. 143 ():Herr talman! , som deltar idebatten i stället för med vilken jaghar haft många dueller i denna kammare, försökerframställa som varande de som läggerfram varsamma förslag till förändringar påarbetsmarknaden. Det var att ta i, det någon som har lagt fram förslag rörandearbetsmarknad, arbetsmarknadspolitik ocharbetsrättslig lagstiftning som har betytt att man harvelat riva upp rubbet så att säga, så är detModeraterna.