prot · GH0933 · 1993-11-30 00:00:00 — Jag är själv verksam i enhögskolestyrelse, och just denna fråga är mycketangelägen för oss.Vi fick genom svaret nu en upplysning om hur detgår till att få nya examensrätter.Utbildningsministern säger att det inte ankommerpå regeringen att ta initiativ, utan det är denenskilda högskolan som skall ansöka.När beslutade om en nyhögskolelag hade vi i utskottet tidigare diskuteratfrågan. Prövningsarbetet skulle ske i rask takt, somvi uttryckte det. Det sades särskilt att det var viktigtför att de mindre och medelstora högskolorna inteskulle förlora i konkurrenskraft i förhållande till destörre universiteten och högskolorna.Jag vill ställa en fråga till utbildningsministern: regeringen -- som inte sägs ha initiativet i denhär frågan -- kunna åstadkomma det som riksdagenuttryckligen uttalat, dvs. att prövningen skall gå irask takt för att uppmuntra och skynda påhögskolorna?c1 > Anf. 234 Utbildningsminister ():c0 > Herr talman! Jag håller med om attprövningen skall gå så fort det bara är möjligt. Detfinns för min del egentligen bara en endamotvägande restriktion, nämligen att det inte skallgå fortare än att arbetet sköts väl. Det är numeragenom examensrätten som staten legitimerarhögskolor. Man skall ha rätt att fullt ut lita på denbedömning som staten gör genomKanslersämbetet och regeringen.Herr talman! Som ett litet bevis på att regeringenhar varit angelägen om att skynda på så fort det harvarit möjligt kan nämnas att regeringen faktiskt lätnågra av de medelstora högskolorna som tidigareerbjöd utbildning på 80-poängsnivå utvärderasinnan fattat sitt slutgiltiga beslut för attde inte i onödan skulle förlora en examensrätt somde i någon mening kunde anses ha.Jag gör vad jag kan för att nu få fram de nyaansökningarna till beslut så fort som möjligt. Jagkan lova att regeringen inte kommer attligga på dessa ärenden när väl Kanslern haravlämnat dem till oss. Som jag sade i mitt svarväntar jag ett svar från Kanslern mycket snart.Anf. 235 ():Herr talman! Det låter bra, och det inger mig lugn.Jag vill när vi diskuterar dessa frågor ställaytterligare en fråga till utbildningsministern. Vadgäller för de högskolor och universitet som fåttgenerell magisterrättighet? I svaret uppräknas enrad sådana högskolor och universitet.När denna fråga behandlades sade riksdagenatt även dessa skulle kunna omfattas avutvärderingssekretariatets prövning. Deras rätt attmeddela examen skall kunna bli föremål förprövning om en sådan utvärdering ger skäl till det.c1 > Anf. 236 Utbildningsminister ():c0 > Herr talman! Det är precis som säger.Om en högskola som har generell rätt att utfärdamagisterexamen -- eller för den delen en mindrehögskola som har fått en speciell rätt -- vid dekontinuerliga utvärderingar somuniversitetskanslern är skyldig att utföra befinnesicke hålla måttet, kan en examensrätt tas ifråndenna högskola som ett uttryck för att staten intelängre är nöjd med den kvalitativa nivå somhögskolan uppvisar. I detta hänseende är de småoch stora högskolorna alldels jämställda, dvs.examensrätten prövas kontinuerligt vid denutvärdering som Kanslern har uppdraget att göra.Herr talman! Min förhoppning är att vi aldrignågonsin i det svenska universitetsväsendet skallhamna i en situation där vi tvingas ta examensrättfrån en högskola. Det skulle i så fall kännas som ettkvalitativt misslyckande.Anf. 237 ():Herr talman! Det är riktigt. Vi hoppas att det inteskall hända i Sverige.Utbildningsministern säger att staten legitimerarhögskolorna. Vi förde också en diskussion omknytningen av forskningsresurser till detta medmagisterbehörighet. Min fråga tillutbildningsministern är: Är detta någonting vi kanåterkomma till när det blir mer allmänt medlegitimering på grund avmagisterexamensrättighet, så att vi kan diskuteratilldelning av forskningsresurser i anslutningdärtill?c1 > Anf. 238 Utbildningsminister ():c0 > Herr talman! Det finns ett av fastställtprogram för hur de mindre och medelstorahögskolorna skall komma i åtnjutande avforskningsresurser. Det handlar om nätverktillsammans med större universitet och samarbetemed på orten befintlig industri. Därutöver harriksdagen förstärkt anslagen för s.k.forskningsstödjande åtgärder.Jag finner det naturligt att högskolor som uppvisarstora framgångar, bl.a. i form avmagisterbehörighet, har särskilt goda möjligheteratt ingå i den typ av nätverk som även berättigar tillextra forskningsresurser.Anf. 239 ():Herr talman! Jag ber då att få tacka för svaret. Jagär nöjd med det.Överläggningen var härmed avslutad.39 § Svar på fråga 1993/94:178 omvårdhögskolorna i och Uddevallac1 > Anf. 240 Utbildningsminister ():c0 > Herr talman! har frågat migom det är möjligt att ändra reglerna så attvårdhögskolorna i och kanberedas bättre möjligheter att samarbeta.Vårdhögskolorna vid dessa två orter har inlett ettsamarbete med anledning av det reformarbete somregeringen initierat inom den högre utbildningenoch forskningen. De ökade kvalitativa kraven harav dessa vårdhögskolor uppfattats positivt och ärdrivkraften bakom samarbetet.Inom ramen för den nuvarande lagstiftningen(kommunallagen) kan visserligen vårdhögskolorsamverka t.ex. inom ramen för ettkommunalförbund. Denna lösning har dockbedömts som otillfredsställande av de två berördalandstingen. De vill i stället att de tvåvårdhögskolorna går samman under en gemensamprofessionell styrelse, men med avtalsregleradegarantier om verksamhet på båda orterna. Dennamodell för samverkan i direkt landstingsregi tordedock inte vara möjlig i dagsläget.Jag har speciellt uppmärksammat detta problem idet beredningsarbete som inleddes påUtbildningsdepartementet med anledning av AnitaBråkenhielms utredning Vårdhögskolor -- kvalitet,utveckling, huvudmannaskap.Jag har för avsikt att speciellt undersökaförutsättningarna för att kunna inrättaprofessionella styrelser vid vårdhögskolorna i likhetmed vad som gäller vid de statliga lärosätena. Förnärvarande kan jag dock inte bedöma huruvidadetta föranleder förändringar i lagstiftningen ellerom andra åtgärder behöver vidtas.Regeringen kommer dock att redovisa resultatet avdetta arbete i den proposition om bl.a.vårdhögskolor som kommer att läggas påriksdagens bord i mars 1994.Anf. 241 ():Herr talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret. Precis som utbildningsministern säger är detviktigt med professionella högskolestyrelser ävenför de landstingskommunala högskolorna. Detställs också ökade krav på kvalitativ utveckling.Sedan länge har det funnits tankar på samverkanmellan vårdhögskolorna i ochUddevalla. Man gjorde en utredning, lade framförslag och kom överens om ett samgående, sombl.a. innebär ett gemensamt högskoleråd underförsta . Syftet är att upprätta engemensam professionell högskolestyrelse från den1 juli 1994.Fyrstadsområdet utgör ett naturligtsamarbetsområde. Ett allt intensivare samarbeteväxer fram underifrån i . Oavsett hurdet går med den västsvenska regionen är detoerhört väsentligt att det här samarbetet finns. Detkan inte vara rimligt att administrativa hinder sätterkäppar i hjulen för en effektiv utveckling som växerfram naturligt -- även om landstingsgränsen skullegå mitt i högskolan.Jag har självfallet respekt för det beredningsarbetesom pågår. Jag vill ändock ställa en fråga tillutbildningsministern. Ministern måste väl ändå haen mening om värdet av samarbetet. Jag vill gärnahöra den. Dessutom undrar jag om inteutbildningsministern anser att det är viktigt atthögskolorna verkligen skall få en professionellstyrelse.c1 > Anf. 242 Utbildningsminister ():c0 > Herr talman! När det gäller den allmänna fråganvill jag säga att den utredning som AnitaBråkenhielm var ansvarig förtillsammans med mycket annat har lett till ettmycket konstruktivt utvecklingsarbete inomvårdhögskolorna. Det är ofta så att det inte bara ärriksdagsbeslut som spelar en roll. Självaförberedelseprocessen spelar roll, eftersom denentusiasmerar människor att pröva sin verksamhetoch att finna nya vägar till framgång.Inte minst konstruktivt är att de små högskolornasom har bekymmer med att upprätthålla tillräckligbredd och kvalitet har börjat se sig om eftersamarbetsvillkor. Jag ser utomordentligt postitivtpå att denna typ av utveckling nu har börjat inomvårdhögskolorna.Jag delar uppfattning ombetydelsen av professionella styrelser. Inom devanliga högskolorna -- om jag får kalla den statligadelen av högskoleväsendet så -- är detta sedan längeen självklarhet. Jag tycker att det är riktigt att ävende landstingskommunala högskolorna på ett ellerannat sätt närmar sig de ideal som har fungerat såväl på det statliga området.Anf. 243 ():Herr talman! Det är riktigt att den här utredningenfaktiskt har satt i gång processen på allvar i det härområdet. Jag tycker att det är mycket positivt.Ministern svarade inte riktigt på vad som kommeratt kunna hända. Han berörde bara inriktningen.Om man kan effektivisera leder det till besparingar.I dessa tider är det viktigt att man får ut mestamöjliga resultat av sina resurser. Det vore mycketolyckligt om det inte skulle hända något mera efterdet att man har inrättat högskoleråd. Det måstekomma en positiv signal om att man kan gå vidarei det här samarbetet. Om det hela stannar av kandet leda till splittring mellan landstingen ochkanske till en förnyad strid. Det vore i så fallmycket olyckligt och tråkigt. Jag skulle vilja få enpositiv signal.c1 > Anf. 244 Utbildningsminister ():c0 > Herr talman! Jag kan i alla fall ge MarianneAndersson och högskolorna i ochUddevalla följande positiva signal. När detreformarbete som jag har pekat på i mitt svar går ini sitt mera aktiva skede förutsätter jag att detkommer att bli aktuellt att bokstavligen förakonstruktiva dialoger med varje högskoleenhet.Jag kan lova att jag i det hänseendet mycketkonstruktivt kommer att nappa på alla goda idéersom syftar att främja samverkan och därigenom enökad kvalitet.Anf. 245 ():Herr talman! Svaret var positivt, utan att ändockvara ett svar. Jag förstår att jag kanske inte kankomma så mycket längre . Det är bra meddialoger och samverkan. Hindren kvarstår dock.Jag kan inte påstå att jag är riktigt nöjd med svaret.Jag hoppas att en positiv signal kommer undervåren. Jag förutsätter att man inte kommer attlägga hinder i vägen för en utveckling som är såpositiv.Överläggningen var härmed avslutad.40 § Svar på fråga 1993/94:214 om ökadforskningc1 > Anf. 246 Utbildningsminister ():c0 > Herr talman! har frågat om jag ärberedd att medverka till att pröva ett system medadjungerade professorer.Jag delar inställning beträffandevikten av att pröva olika metoder att stärkakontakterna mellan högskola och näringsliv. I densenaste forskningspropositionen och i andrasammanhang har jag tagit ett flertal initiativ i dennafråga.Ett system med adjungerade professorer harfunnits . Verksamheten inleddessom försöksverksamhet. Innehavaren av en tjänstsom adjungerad professor skulle tjänstgöra minsten femtedel av professors heltidstjänstgöring.Tjänsterna tillsattes inledningsvis av regeringen,men på ett relativt tidigt stadium övergick ansvarettill resp. universitet och högskola. Tjänsternatillsätts numera efter förslag av berördfakultetsnämnd. Det rör sig om en arvodestjänstför vilken förordnande skall meddelas tills vidareför högst men som kan förnyas.Systemet med adjungerade professorer har varitframgångsrikt och har medverkat till att stärkakontakterna mellan universitet, högskola ochnäringsliv. eller högskolan har dragitnytta av den kompetens som de adjungeradeprofessorerna för med sig.Vad jag nu har sagt innebär inte att systemet inteskulle kunna utvidgas. ochhögskolor själva beslutar om tjänsterna och dehittills inte har ingått i någon statistisk redovisningeller sammanställning, har universitet ochhögskolor ombetts att redovisa omfattningen avdessa tjänster i den kommande årsredovisningen.På basis härav finns det skäl att bedöma vilkaeventuella förändringar som kan behöva vidtas föratt förstärka den personella växelverkan mellanuniversiteten, högskolorna och företagen.Låt mig understryka att jag fäster största vikt vidfrågan om att förstärka kunskapsflödet bådavägarna mellan den akademiska vetenskapen ochföretagen.Anf. 247 ():Herr talman! Det är som kvällspassets alfa ochomega jag får tacka utbildningsministern för svaret.Jag hade nämligen också den första frågan efter kl.18.00.Hela svaret är i och för sig positivt. Min fråga avsågdock närmast den typ av oavlönade adjungeradeprofessorer som bl.a. förekommer i en del andraländer. Jag får skylla mig själv, eftersom jaguppenbarligen ställde frågan litet slarvigt.I slutet av statsrådets svar säger han:''Vad jag nu har sagt innebär inte att systemet inteskulle kunna utvidgas. ''Detta system är attraktivt både för näringsliv ochhögskolor. Det innebär att man för in industrielltrelevanta faktorer i högskolan. Det skulle kunnaskapas fler sådana här poster om det fannsmöjlighet att finansiera dem på ett annorlunda sätt.Detta säger de som sitter inne med mer kunskaperän jag om det här. Det som bl.a. har låstutvecklingen på en del ställen är att man har velatvara absolut säker på att man har full uppbackningfrån den offentliga sektorn när det gällerfinansieringen.En av dem som jag har diskuterat denna frågaganska ingående med bor numera i men harflyttat hit från ett annat land. Han har själv vandratmellan en av våra högskolor, ett stort svensktflygprojekt och en egen konsultverksamhet. Hanhar upplevt svårigheterna med att gå mellan dessaolika funktioner. Plötsligt är det stopp därför absolut vill se slantarna innan man inrättartjänsten. Om dessa tjänster fanns inrättade och detfanns möjlighet att besätta dem just med de duktigaforskare som framför allt har varit verksamma inomnäringslivet skulle det kunna medföra en oerhördkompetenshöjning för våra universitet.c1 > Anf. 248 Utbildningsminister ():c0 > Herr talman! I slutet av mitt svar underströk jag attvi nu håller på att skaffa oss en bättre överblick överhur systemet med adjungerade professorer enligtden gängse finansieringsformen har utvecklats.Detta gör vi bl.a. för att få ett underlag för attbedöma om de åtgärder som är uteefter skulle vara gagneliga.Om jag rent personligen får spekulera om detta trorjag att det är så. Det gör jag av det enkla skälet attjag tror att det är gagneligt för alla universitet tar bort så många hinder som över huvud tagetär möjligt för ett personellt flöde mellanuniversitetet å ena sidan och samhället och framförallt företagen å den andra.Ett av de stora problem som regering och riksdagdefinierar är just att det flödar för litet. Kulturernaär för skilda. Vad vi kan göra är att plocka borthinder så att kulturerna kan utväxlas i enväxelverkan med varandra. Om detta skulle vara enmetod för att åstadkomma denna växelverkan ärjag den förste att bli en tillskyndare till den.Herr talman! Jag understryker bara att jag först villveta vilka erfarenheterna har varit. Omerfarenheterna är dem som pekar påser jag inga skäl till varför vi inte skulle kunna gåvidare i den riktningen.Anf. 249 ():Herr talman! Jag ser fram emot en positivutvärderingen av detta. Jag tror nämligen att denkommer att bli positiv.Jag känner till personer som har varit rädda försådana här annorlunda vägar för att utökaforskningskapaciteten vid våra högskolor. Dem kanjag lugna med att det självfallet är fråga ommänniskor som har kompetensförklarats. Dekontrolleras innan de väl får en sådan härbefattning. Detta har jag också skrivit i frågan.Dessutom skall det självfallet ske en regelrättförhandling mellan berört företag och berördhögskola innan man gör detta tjänsteutbyte.Jag ser fram emot att det kommer att bli ett sådanthär system framöver. Det behöver vi i föratt få ytterligare fart på hjulen.Överläggningen var härmed avslutad.41 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotion1993/94:So30 till socialutskottet42 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 29 november1993/94:68 av () tilljustitieministern om rätten till genmäle imassmedia:I vårt demokratiska samhälle är fria massmedier ettomistligt inslag. Såväl tryckta medier som radio ochTV har ett stort ansvar både när det gäller attinformera, granska och kritisera. Förväljarnas/allmänhetens ställningstagande har våramassmedier ett mycket stort ansvar både medavseende på allmän information och redovisning avopinioner. De har däremot inte mandat att frånegna utgångspunkter skapa och driva opinioner.Dess värre sker det allt som oftast, vilket skaparmisstro mot medier hos den mera kritiskt lagde,som okritiska personer kan bli vilseförda.Genom en god konkurrens mellan olikamedieföretag kan en del av dessa missförhållandenkorrigeras.Ett annat område där det är svårare att fåfelaktigheter tillrättalagda är där, genom slarv, elleri medvetet oriktiga uppgifter i t.ex. en dagstidning,en människa omskrivs i ord som kan upplevas somkränkande eller är ägnat att på ett eller annat sättskapa ringaktning. Ledande myndighetspersoneroch politiker måste finna sig i ibland ganska omildgranskning, men varken de eller andra skall behövautsättas för ogrundade personangrepp. När sådanthar skett måste rättelse omgående införas.Emellertid befinner sig den omskrivne/omtalade iett rejält underläge i förhållande till det felandemedieföretaget. Det är tidningen (motsvarande)som själv avgör hur -- om ens över huvud taget --en rättelse skall införas. Mediet avgör om det skeri oförkortad eller omarbetad form, om det bifogasen kommentar, eller om korrigeringen får tala försig själv. Man avgör även tidpunkten förkorrigering etc.Visserligen finns möjligheten att vända sig till POeller t.o.m. till domstol, men det tar tid och liksomkorrigeringar i konkurrerande organ når sådanarättelser oftast en annan publik och dessutom i felsammanhang, tidsmässigt och i andra avseenden.Under tiden kan den förfördelade liksom dennesfamilj få utstå mycken spott och spe från dem somtrott på det publicerade. Att vädja t.ex. till PK:spubliceringsregler i samtal med medieföreträdarebrukar leda till ett överseende leende.Trots att de flesta tvingas svälja förtreten ochhoppas på snabb glömska, så har ändåanmälningarna till PO ökat snabbt på senare år.Det är uppenbart att utvecklingen måste vändas.Vilka åtgärder kan statsrådet vidta för att motverkaövertramp från massmedias sida och gepersoner som genom dålig journalistik råkat illa utbättre möjligheter till rättelse utan att dettainkräktar på pressfriheten?1993/94:69 av () till statsministern ombyggkrisen:Anledningen till att jag ställer denna interpellationtill statsminister är att det är oklart vilketstatsråd som har ansvar för bygg- ochbostadssektorn.Den djupa byggkrisen förvärras. En katastrofalsituation fortsätter att försämras. Allt fler blirarbetslösa, investeringarna inom nästan allabyggsektorer sjunker mer än man tidigare befarat.En hel generation byggnadsarbetare försvinner.Byggkapacitet slås ut, resursbrist väntas närkonjukturen vänder. Byggandet är i vissaavseenden nere på 1930-talsnivå.Regeringens satsningar på infrastruktursatsningar,ombyggnad, underhåll m.m. är långt ifråntillräckliga. Tvärtemot vad som är önskvärt bidrarregeringens förslag till att fördjupa krisen, t.ex.beslutet om ytterligare neddragning avbostadssubventionerna.Nedgången i byggsektorn påverkar den samladesvenska ekonomin negativt. Enbart raset ibostadsbyggandet motsvarar ett BNP-bortfall på1,och 1994.Lite fakta:Nyproduktion bostädert5,5,5 > tt1990t1994 (prognos)tttl4 > s2 > h1 > ttFlerbostadshust41 000t9 000ttEgnahemt28 000t3 000tOmbyggnad av bostäder faller -- jämfört medföregående årtUtfall 1992t1993 (prognos)t1994 (prognos)tt+ 18 %t-- 10 %t-- 35 %tLandets samlade bygginvesteringar faller kraftigttUtfall 1992t1993 (prognos)t1994 (prognos)tt-- 8 %t-- 17 %t-- 22 %tTotala summan av underhållsarbeten beräknas för1993 och 1994 ligga på oförändrad nivå.Källor: SCB, BE, ByggnadsarbetareförbundetSammanfattningsvis kan man konstatera att mindreökningar av byggandet inom industrin och väg- ochanläggningssektorn inte på något sätt kankompensera fallet inom de andra sektorerna.Särskilt allvarligt är fallet inom bostadssektorn --både nyproduktion och ROT-verksamhet ligger påmycket lägre nivå än man tidigare befarat.Investeringarna i infrastruktur var tänkta attmotverka fallet i bygginvesteringar. Dessainvesteringar kommer dock inte att få full effektförrän konjunkturen vänt.Arbetslöshet och framtida kapacitetsproblemSysselsättningen i byggbranschen beräknas gå nermed -- dessutom väntas enfortsatt minskning efter 1994. var24 % av byggnadsarbetarna arbetslösa, avarkitekterna, av elektrikerna, osv.70 % av gymnasieleverna på bygglinjerna har intekunnat erbjudas praktikplatser. Bland dem somblev av med sina byggjobb var 2 av 3 under 30 år.Antal yngre i byggarbete sjönk med mer än 50 %på tre år.En så omfattande utslagning av en hel yrkeskårriskerar att bli ett allvarligt problem närkonjukturen vänder. I en framtida högkonjukturförsvåras utvecklingen när byggnadsarbetarkårenär dels för liten, dels till stor del är äldre.Vänsterpartiets förslagEtt riktigt ROT-program måste till. Riksdagensbeslut om skattereduktion för reparation avbostäder räcker inte. Av de anvisade 800 miljonerkronorna till underhåll av kommunala byggnaderhar redan 690 miljoner förbrukats. Anslagna medeltill andra stödformer såsom bidrag till ombyggnadav äldrebostäder, RBF-stöd har förbrukats i börjanav 1994.Byggnadsarbetareförbundet, byggentrepenörerm.fl. har skissat på ett ROT-program av en annandimension. Staten skulle exempelvis gå in med ett25-procentigt investeringstöd till renovering avbostäder. Det skulle vara aktuellt för ca 100 000lägenheter. Investeringar för 25 miljarder skullegöras. Statens utgift skulle bli ca 4,4 miljarder.Ökade intäkter och uteblivna utgifter för samhälletskulle uppgå till 15,7 miljarder. Sammanlagt skapasen vinst för samhället på 11,3 miljarder, 58 000 nyajobb och 100 000 nyrenoverade lägenheter.Riksdagen bör fatta beslut om ett ROT-program i denna storlek. Viktigt ur fördelnings- ochsegregeringssynpunkt är också att stödet riktas tillmiljonprogramområden och andra områden därsegregeringen ökar.Andra åtgärder som -- när nu regeringeninte har kontroll -- bör ta beslut om är attinte försämra bostadsubventionerna mer, att fåbostadskreditmarknaden att fungeratillfredsställande, att påskynda investeringar iinfrastruktur som kan ingå i det framtidakretsloppssamhället (tele- ochdatakommunikation, järnväg, annankollektivtrafik, nya miljöanpassade VA-systemetc. ).Riksdagen bör fatta beslut om en långsiktigbostadspolitik som motverkar raset inyproduktionen av bostäder. De kraftigasvängningar som sker i bostadsproduktionen ärekonomiskt djupt skadliga och bäddar bl.a. för nyabostadslöshetskriser . Deupprepade försämringarna av villkoren förnyproducerade bostäder har förlamat marknaden.Jag vill med anledning av ovanstående frågastatsministern:1. Vilka ytterligare åtgärder avser regeringen attpresentera för att motverka den fördjupadebyggkrisen eftersom åtgärderna varitotillräckliga? Anser regeringen att ytterligareförsämringarna av bostadsubventionerna är ett stegi rätt riktning för att lösa byggkrisen? Harregeringen några andra förslag för att motverka dendepression som byggsektorn hamnat i?43 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 29 november1993/94:224 av () tilljustitieministern om rasistiska demonstrationer:Brottsbalken 16 kap. 8 § lyder: ''Den som iuttalande eller i annat meddelande som sprids hotareller uttrycker missaktning för folkgrupp ellerannan sådan grupp av personer med anspelning påras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung ellertrosbekännelse, döms för hets mot folkgrupp tillfängelse i högst eller, om brottet är ringa, tillböter. ''Det finns också lagstiftning med förbud motbärande av politiska uniformer, armbindlar ochliknande. I pressen rapporterades från dennynazistiska demonstrationen i den 21november att demonstranterna var likadant kläddai svart med svartpolerade marschkängor, svartabyxor, svarta bomberjackor, svarta mössor medpolitiska emblem, svarta rånarluvor och politiskasymboler på ärmen.