prot · GH0926 · 1993-11-18 00:00:00 — Den kontinuerliga utvärdering jagtidigare nämnde handlar ju om att söka sig fram ochtillbaka för att se var gränsen ligger. Jag uppfattardet som en vitalitet att kommunerna för den härdebatten. Jag tror att det är bra om de får fortsättaatt arbeta med detta.Sedan ställs frågan om det är av ointresse somskolministern inte vill gå ut och utvärdera vad somhänder och sker. Nej, verkligen inte, men jag troratt det är rimligt att man åtminstone får arbeta medett statsbidragssystem innan man börjarutvärdera. följer ju hela tidenutvecklingen ute i kommunerna och har enkontinuerlig kontakt. Det har väl även EvaJohansson och jag. Den vägen får vi naturligtvisreda på vad som händer. Jag tänker inte ta initiativtill en stor och omfattande utredning nu.Skolverket har sagt att man kommer att göra ensådan . Jag troratt det är rätt.Jag tror alltså att skolpengssystem och olikamodeller för resursfördelning kommunalt ärförenliga med ambitionen att ge en likvärdigutbildning. Jag har fullt förtroende för att landetskommunalpolitiker kan läsa skollagen,skolförordningar och läroplan och har ett levandeengagemang för att värna varje barns utbildning.Därför är inte jag så orolig somSocialdemokraterna uppenbarligen är.Jag kommer att fortsätta att försöka förtydligakommunernas ansvar och kommer naturligtvisockå att se till att vi får det underlag som krävs förintressanta och viktiga debatter här i riksdagen.Men när i sin interpellation frågarom jag nu vill ta initiativ till en skyndsam utredning,är mitt svar nej, därför att jag anser att det är förtidigt och därför att jag anser att vi måste fåförutsättningar för ett bra underlag innan vi kan dranågra relevanta slutsatser om framtiden.Anf. 43 ():Herr talman! Skolministern smiter gång på gångundan genom att ta upp en diskussion som om viville ha en återgång till ett centralt regelsystem förutbildningen. Detta har aldrig någonsin varit på tal,skolministern, och det skulle vi väl kunna sopaundan från den här debatten, så att vi får tid attägna oss åt det som är väsentligt.Varför så kritiska? Det är juinte vi som är kritiska mot kommunerna. Det ärkommunerna som är kritiska och inte mot oss utanmot skolministern! Det är det som är problemet.Skolministerns moderata partibröder och systrarute i kommunerna inför resursfördelningssystemsom inte tar hänsyn till att barn är olika och harolika behov. Det är detta som skolans folk ärkritiska mot i lika hög grad som vad jag är. Det ärom detta diskussionen borde handla, men i ställetför skolministern en konstig debatt om någontingsom inte alls är för handen.Låt mig återkomma till vad som står i svaret. På etteller annat sätt är skolministern uppenbarligenberedd att vidta åtgärder från central nivå.Skolministern säger ju att har etttillsynsansvar och kan gå in och påtala och beivraavsteg från läroplanen.I läroplanen ställs kravet på kommunerna att vidresursfördelning i första hand se till elever medsärskilda behov. Jag menar att i extremaskolpengssystem, sådana som dem jag har nämnt,kan man inte klara detta, därför att många elevermed särskilda behov då inte får del av det stödet, ivart fall att kommunerna inte i första hand har setttill deras behov när resurserna har fördelats.Det är märkligt, tycker jag, att skolministernnästan är den enda i vårt land som inte är orolig fördet här. Jag tycker nog, skolministern, att det ärlitet strutsaktigt. Risken är ju att strutsen ärden enda som inte har upptäckt att han eller honsyns.Anf. 44 (m):Herr talman! Till skillnad från en del andra talare tillhör jag inte dem som anser att jag kan uttalamig å alla andras vägnar. Jag konstaterar att detfinns ganska många som tycker att de hittat brafördelningssystem. Annars skulle man inte ikommunerna, där man får ha egnafördelningssystem, ägna sig åt att införa dem.Jag blev beskylld för att prata om en återgång tidigare ordning. Jag har läst en delsocialdemokratiska motioner, och om jag inte harläst fel -- jag erkänner att jag kan läsa fel -- flaggasdet för en återgång till specialdestinerade bidrag påskolområdet. Men det kan också vara så att jag harläst det i en artikel; jag skall gärna plocka frammaterialet till en annan debatt.Det jag har konstaterat vid den läsningen har gjortmig litet orolig. Det är bl.a. det som gör att jagkänner ett upprepat behov att påminnasocialdemokratiska företrädare om den grund somGöran propositioner lade för i vart fall enutveckling mot ett mer decentraliseratskolväsendet.Skolverket har till uppgift att påtala och beivra närkommuner inte uppfyller skollagens,skolförordningens och andra krav, och det är precisdet som skall ske.Eva har beskrivit hur Sollentunakommun har ett extremt resursfördelningssystemoch enligt henne icke lever upp till skollagens krav.Jag utgår ifrån att en riksdagsledamot med denuppfattningen har anmält detta och krävt attSkolverket tar upp det till utredning. Det går attgöra i vederbörlig ordning.Anser man att kommuner icke uppfyller riksdagenskrav och beslut om vad som skall gälla ikommunerna, skall detta anmälas. Men jag ärmycket tveksam till om det är gjort. Jag har i vartfall inte fått några rapporter om det. Trots att jag,precis som bl.a. utbildningsutskottets ledamöter,får ett gediget material från , har jag intei dag underlag för att påstå att mängder avkommuner icke lever upp till de ambitioner vi haratt ge elever extra stöd och hjälp.Som jag inledningsvis sade i mitt svar, är det somkommunrepresentanterna påtalar precis det att desom alla andra känner av den väldigt snålaresursfördelningen -- vi har ju mest lån här ilandet -- och därför tvingas söka resurssnålamodeller. Men de anser också i många fall att detrots detta lyckats uppnå god kvalitet. Jag nämndenågra exempel på vad man då gör. Fler exempel pådetta finns i rapporter.Överläggningen var härmed avslutad.9 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotionernamed anledning av prop. 1993/94:40Småföretagsutveckling1993/94:N7 av och ()1993/94:N8 av ()1993/94:N9 av m.fl. (s)1993/94:N10 av m.fl. (s)1993/94:N11 av och Bo G Jenevall(nyd)1993/94:N12 av m.fl. (s)1993/94:N13 av m.fl. (s)1993/94:N14 av m.fl. (v)1993/94:N15 av ()med anledning av prop. 1993/94:81 Tillämpning ifråga om av lagen (1971:176) om vissainternationella sanktioner1993/94:U3 av och ()1993/94:U4 av m.fl. (s)10 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 17 november1993/94:62 av () till statsrådetUlf om folkomröstningen om EU-medlemskap m.m.:Mycket talar för att svenska folkets majoritetkommer att säga nej till EU. Även om taktiskamanövrer förekommer för att lansera ett tredjealternativ som inte finns i verkligheten måste detklart fastställas att endast ja eller nej till EG/EU(dvs. om folket vill godkänna den förelagdaförhandlingsöverenskommelsen om anslutning tillEU eller inte) skall bli föremål för folkomröstning.Det får inte heller föreligga något tvivel om attpartierna står fast vid sin utfästelse att under allaförhållanden följa folkomröstningsresultatet.Majoritetens votum är utslagsgivande.Det som talar för att det blir ett nej till EU-medlemskap är främst följande:- Det går inte som EU-medlem att hållafast vid en alliansfri politik syftande till neutraliteti krig.- Militärsamverkan får inte ske med EU-länder somhar atomvapen. har sagt definitivt nej tillbruk av atomvapen.- EU kan inte blialleuropeisk. Den kollektiva säkerheten kan interealiseras inom ramen för EU:s försvars- ochsäkerhetspolitik.- Murarna till EU:s omvärld, främst den tredjevärlden, blir för höga. Det blir svårt att upprätthållasvensk flykting- och invandrarlagstiftning.- Den nationella, regionala och kommunalasjälvstyrelsen och självbestämmanderätteninskränks alltför mycket.- Marknadskrafterna och det multinationellakapitalet får för stort inflytande.- Massarbetslösheten inom EU medverkar till högarbetslöshet i Sverige.- Den svagt utvecklade sociala dimensionen i EUomfattar inte ens alla medlemsländer eller allamedborgare i dessa länder. Den gäller bara delöntagare med arbeten, som omfattas av socialaförsäkringar, dvs. inte arbetslösa och flertaletkvinnor.- Ingen verklig demokrati finns inom EU och tordeinte kunna genomföras inom överskådlig tid;lobbyisterna i har alltför stort inflytande.- Det går inte att få garantier från EU om att våroffentlighetsprincip ligger fast och intekan inskränkas.- De små ländernas inflytande i EU är alltför litet,hotar bli mindre framför allt på grund av de storaländernas hårda politiska och ekonomiska pressoch makt.- Den stora splittringen inom EU och blandanslutna länder är alltför stor och leder tillhandlingsförlamning.- EU präglas av detaljregleringar som i sin tur harlett till överbyråkratisering.- Medlemsavgiften blir för hög (ca 22 miljarderkronor ) som statens inkomsterminskar väsentligt beträffande tobaks-, alkohol-och mervärdesskatt (ca 30--).Därtill kommer negativa verkningar av EU:smonetära och ekonomiska union.Det gäller att ha en god beredskap i händelse av neji folkomröstningen.En omförhandling av Maastricht- och EES-avtalenborde komma till stånd. Den kan möjligtvis kommatill stånd om kritiken växer ytterligare motEuropaunionen.Det kommande förhandlingsresultatet torde inteinnebära någon väsentlig förändring i angivnanegativa följder av ett EU-medlemskap. Någraundantag av det slag som uppnått iväsentliga frågor -- försvar, valutaunion, EU-medborgarskap m.m. -- kan inte erhållaoch eftersträvas inte heller från svensk sida vidförhandlingarna med EU.I anledning härav får jag ställa följande frågor tillstatsrådet . Blir det endast ja- och nej-alternativ ifolkomröstningen?2. Är regeringen för att folkomröstningsresultatetskall följas?3. Vilka nackdelar kan regeringen redovisa med ettmedlemskap i ?4. Vilken beredskap finns det i händelse av ett nejoch vilken plan finns för att då tillvarata svenskaintressen?5. På vilket sätt avser regeringen, med minskadeskatteinkomster, att finansiera de merutgifter förstatskassan som följer av svenskt medlemskap?11 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 17 november1993/94:167 av () till statsrådet om elallergi:Allteftersom vi skapar nya uppfinningar tillmänskilghetens fromma, så uppstår dess värreockså oönskade och ibland helt oväntade problemsom en följd av våra framsteg. Bl.a. har olikaformer av allergier uppkommit sedan vi tagitsådana ämnen i vår tjänst som många människorbiologiskt/medicinskt inte tolererar. Genomforksning och motåtgärder har man lyckats kommatill rätta med en del av följdverkningarna.En grupp som ännu inte har fått den hjälp den är ibehov av är de s.k. elallergikerna.Forskningsresultat lär finnas som dock inte harkommit till praktisk nytta, bl.a. på grund avoenighet mellan vårdgivare och forskare. Medanman väntar på att något skall ske lever flera tusenpersoner i vårt land med både medicinska,psykiska, sociala och sysselsättningsproblemberoende på svårigheter som på ett eller annat sättär relaterade till elektricitet/magnetism.Vilka åtgärder är statsrådet beredd att medverkatill för att dessa problem uppmärksammas ochbringas närmare en lösning?1993/94:168 av () tillarbetsmarknadsministern om transportstödet:Transportstödet har fyllt en viktiguppgift för att hålla nere transportkostanderna förmånga företag i . Trots de förändringarsom regionalpolitiken genomgått under senare århar regering och riksdag ansett att transportstödetär ett av de viktigaste stöden för att företagen skallkunna nå marknaderna i landets södra delar. Detfinns därför en oro bland berörda företag för atttransportstödet drastiskt skall försämras ellerupphöra.Mot denna bakgrund vill jag frågaarbetsmarknadsministern:Planerar regeringen att dra in transportstödet förföretagen i ?1993/94:169 av () till statsrådet om småföretagandet:I bankkrisens spår och glada dagarhar bankerna drabbats av eftertankens krankablekhet. Efter att tidigare ha lånat ut pengar tillhöger och vänster utan kritisk granskning harbankerna nu nästan helt stängt kreditkranen. Dettadrabbar i första hand alla små och medelstoraföretag, framför allt dem med egenproduktutveckling.I dagens läge ligger bankernas småföretagslån ochcheckräkningskrediter med en effektiv ränta påmellan 13 och , i sämsta fall . Detskall jämföras med villalån under 10 %.Om regeringen vill få fart på måste alla småoch medelstora företag kunna göra investeringartill rimliga kostnade annars är det mycket stor riskatt många företagare ånyo lämnar ochflyttar till länder med betydligt bättre ekonomiskavillkor.Vad avser finansministern att göra för att förbättrasituationen för alla småföretag så att dessa åter kanbörja investera och därigenom skapa riktigaarbeten i ?1993/94:170 av () till statsrådetBo Lundgren om byggmarknaden:Bygginvesteringarna faller ochytterligare . Bostadsbyggandetsjunker och med ytterligare 55 %nästa år. Ombyggnader sjunker ochmed 1994.Avser skatteministern att vidta någon åtgärd för atthejda byggraset?1993/94:171 av (-) tillnäringsministern om näringsfriheten:Vilhelmina allmänningsskog ägs av 900 delägare.En av deras avverkningsplatser, , harblivit mycket uppmärksammad. Efter flera årsplanerande har alla erforderliga tillstånd erhållitsför att avverka ca under en tioårsperiod.Nu hotas både allmänningen och köpare av olikaorganisationer. Det handlar om såväl nationellasom internationella bojkotter, vilket fått till följdatt såväl Domän som de större skogsbolagen intetörs köpa virket; man är alltså helt hänvisad tillmindre industrier och köpare.Nu har en av organisationerna gått ut idagspressannonser och utlovat till deneller de som upplyser om vilka som köper virket.Det som händer är både overkligt ochskrämmande. Här har skogsallmänningen avsatttusentals hektar skog utan någon som helst kostnadför samhället och tagit hänsyn långt mer än vadlagar kräver; då skall de jagas som brottslingar. Nuhotas även de som köper virket.Min fråga till näringsministern är:Vilka åtgärder avser näringsministern vidta för attgarantera näringsfriheten i landet och för att hållabåde allmänningsdelägare och företag skadeslösa?12 § Kammaren åtskildes kl. 14.27.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdetsbörjan t.o.m. 8 § anf. 37 (delvis) ochav andre vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.