prot · GG09113 · 1993-05-19 00:00:00 — i nedskärningarna i biståndsbudgeten. Detsyns ännu tydligare i det förslag till ändring avstyrnings- och samarbetsformerna i biståndet somregeringen har lagt fram.Regeringen talar i förslaget om effektivitet. Menblir biståndet effektivare därför att UD:sbiståndsavdelning utarbetar landstrategier eller föratt SIDA och de andra biståndsmyndigheterna fårmindre att säga till om? Sitter UD-folket inne medstörre u-landskompetens än SIDA? Vad dethandlar om är naturligtvis att regeringen vill haökade möjligheter till politisk styrning.Regeringen talar om marknadsekonomi. Mengynnas marknadsekonomiska reformer i om man avskaffar landramarna och deövergripande samarbetsavtalen medmottagarländerna? Det leder ju i stället till mindrelångsiktighet och minskat ansvarstagande frånmottagarländernas regeringar.Regeringen talar om demokrati. Men vilkendemokrati blir det för bönder ochkvinnor om skall göra upp strategin?Människorna i mottagarländerna är heltfrånvarande i regeringens proposition.Regeringen talar om ökad insyn och mer inflytandeför . Men enligt dessa förslag fårriksdagen, vad jag förstår, mindre insyn och mindremöjlighet att styra biståndet. får bara taställning till vad som kallas indikativaplaneringsramar. Sedan vill regeringen ha makt attflytta pengar från en verksamhet till en annan. I ochför sig praktiserar regeringen redan detta.Regeringen har skurit ner på landramarna ochutlovat bistånd i andra former. utlovadesexempelvis till , somstöd för en uppgörelse med IMF. Det blev ingenuppgörelse, därför att sade nej. Men vart harde 70 miljonerna tagit vägen?Regeringen vill slå ihop ambassader ochbiståndskontor, och så kallar man det integreradfältadministration. Vilka vinster det kan ge och hurdet skall utformas är inte klart . Det villregeringen bereda ytterligare. Alltså, förstriksdagsbeslut och sedan beredning, så kanregeringen själv bestämma.Ett alternativ till detta har föreslagits av SIDA,nämligen regionala ambassader. Det skulle sparaupp emot . Jag anser att detta ärnågot som borde prövas.Vänsterpartiets slutsats blir att regeringens förslagskall avvisas. I stället måste en ordentlig översyn avbiståndsarbetet göras. Vi har i iåratal kritiserat det plottriga i att biståndet äruppdelat på en mängd anslag utanför landramarna,minskningen av det landprogrammerade biståndet,den försvagade utvecklingsorienteringen ochriksdagens minskade insyn, som också leder tillminskad insyn för allmänheten. Man måste ocksåse på effektiviteten i de multilaterala organen, ditSverige avsätter betydande biståndsmedel.Det finns en rapport som visar att avVärldsbankens projekt misslyckas. Tänk omSIDA:s projekt till skulle misslyckas. görde inte det. Biståndsministern är ju en ivrigförsvarare av . Det skulle varaintressant att höra en kommentar.Kritiken mot WHO och FAO växer. Här behövsökad insyn för . Borde det inte ocksågöras en effektivitetsstudie av EG:s bistånd? Det ärju många som är angelägna om att snabbtskall bli medlem i EG. Man borde studera om EG:sbistånd är effektivare än bistånd. Det skallbli intressant att se. Det har ju annars rykte om sigatt vara byråkratiskt och trögt.Herr talman! Jag tänker, för att spara kammarenstid, inte yrka bifall till mina meningsyttringar. Vikommer att stödja de socialdemokratiskareservationerna.Anf. 60 ():Herr talman! underströk med allrätt att det råder omfattande enighet i kammarenvad gäller biståndet. Vi hade en debatt ombiståndets mål, inriktning och omfattning, där detfanns skiljelinjer men där enigheten var merapåfallande.Den proposition som dagens debatt gäller handlarhuvudsakligen om tekniska spörsmål. Flertalet avde frågor som tas upp i propositionen är egentligensådana som regeringen kunde ha avgjort på egenhand eller enkelt infört i nästa årsbudgetproposition. Att regeringen ändå valt att gåfram till med förslaget är, utgår jag ifrån,ett utslag av en vilja att vara öppen och föra endiskussion om de tekniska spörsmålen.Man kan självfallet ha olika uppfattningar om huranslag skall vara konstruerade, exakt hur dialogenskall föras med våra mottagarländer, exakt hurbiståndskontor och ambassader skall samspela ochvilka samordningsmöjligheter som finns på detadministrativa planet. Jag uppfattar inte defrågorna som alltför ödesdigra, men jag tror att debedömningar som regeringen har gjort är kloka.Utskottets majoritet ställer sig bakom debedömningarna. Vi menar att lösningarna kanprövas.Skulle det visa sig att man har tagit fel, får mannaturligtvis lära av erfarenheten och vidta deförändringar som kan behövas allt eftersom.De invändningar som har kommit från höger ochvänster innehåller, tycker jag, en del rimligaresonemang. Det görs en del rimliga invändningarsom jag utgår ifrån att kommeratt beakta.Nu tänker jag mera på de invändningar somkommer från vänster än på dem som kommer frånhöger. Ny demokrati har mera tagit tillfället i akt attlåta sina käpphästar galoppera ytterligare ett varvrunt arenan. Jag kan inte finna att de har ändratkaraktär sedan vi senast såg dem i farten.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till utskottetsförslag och avslag på samtliga reservationer.Anf. 61 () replik:Herr talman! är ju klarsynt nog attinse att förslaget rymmer en hel del otydligheter.Jag tolkar hans inlägg på det sättet att man ärberedd att göra justeringar längre fram, om utfalletblir vad vi befarar, nämligen ytterligare otydligheti biståndet och att man inte når det som är syftet,effektivitet, vilket vi menar att man inte gör.Sedan skulle jag gärna vilja höra en definition avvad som menas med ''de indikativaplaneringsramarna''. Jag har faktiskt inte fått detklart för mig under utskottsbehandlingen.Anf. 62 () replik:Herr talman! Jag skall då be att få läsa högt frånbetänkandet, s. 8 längst ner:''I begreppet ''indikativ' ligger därvid att ett visstmått av flexibilitet införs i medlens användning.Riksdagen fattar beslut om planeringsramen förvarje land, men en möjlighet till begränsadeöverföringar mellan olika verksamhetsområdenbibehålls. är avsikten att mera långsiktigadelar av det ändamålsbestämda biståndet skallinfogas i de indikativa planeringsramarna.''Anf. 63 () replik:Herr talman! Jag måste konstatera att det inte ärnågon särskilt stringent definition av begreppet.Det är olyckligt, tycker jag, att införa ett språkbruksom innebär att man i stället för att vara tydlig gårvidare i biståndsjargongen med ytterligare märkligaord som konstrueras. Jag anser att det är beklagligt,måste jag säga.Anf. 64 () replik:Herr talman! Utskottets skrivning får betraktassom indikativ.Anf. 65 Statsrådet ():Herr talman! Jag har med stort intresse lyssnat påden debatt som varit här, och jag vet ju alltför välatt de här frågorna har varit under grundligtresonemang och grundlig analys i utskottet.Statssekreterare och flera av minamedhjälpare som suttit med i utredandet har varithos utskottet och svarat på frågor.Inledningsvis vill jag slå fast -- och det gjordes ocksåalldeles här av utskottets ordförande -- att de biståndspolitiska målen förståsligger fast. Som också sade, hadevi för inte så länge sedan en biståndspolitisk debattsom visade på en mycket omfattande och storenighet när det gäller bistånds- ochutvecklingssatsningar.Regeringen tillsatte då, som vi alltför väl vet vid dethär laget, en utredning enligtkommittéförordningen. Där har det funnitssakkunniga som representerat myndigheterna likaväl som oberoende personer. Till utredningen -- detnämnde inte alls -- knötsriksdagsledamöter, en representant förregeringssidan och en för Socialdemokraterna.Därmed har vi följt den tradition som utvecklatsoch som tillämpas i andra utredningar.Utredningen har sedan gått ut i ett brettremissförfarande, och glädjande nog kan jagkonstatera att den absoluta majoriteten är klart förde förslag som förs fram. Propositionen tar upp defrågor som är relevanta för att ta ställningtill och frågor som anmält intresse för.Jag skall ta upp punktvis några av de aspekter somhar varit under diskussion.Landramarna kom till i biståndets barndom, mende förknippas fortfarande väldigt ofta i debattenmed det totala biståndet. Det märker jag jämt ochständigt, faktiskt också åtskilliga gånger här ikammaren. är jag helt klar över att de som ärförsamlade här just nu känner till att landramarnainte utgör hela det bistånd som ger tillenskilda länder, men många tror det.Utvecklingen , inte minst under1980-talet, har medfört att landramarnas andel avdet totala biståndet minskat avsevärt. svararde endast för drygt en tredjedel av det bilateralabiståndet. har alltså inte, som felaktigtpåstås i Socialdemokraternas motion, genomlandramarna bestämt hur mycket ett land skall få ibistånd.Det här vill vi ändra på genom att göra en tydligareredovisning av det samlade biståndet till enskildaländer. skall liksom besluta om dens.k. S-motionen kräver att fåbehålla nuvarande system. Vi vill förbättrariksdagens insyn och kontroll.Riksdagens rätt att besluta om ramar får intesammanblandas med avtalsfästandet medmottagarlandet, herr talman. har vi i principtre typer av avtal med mottagarlandet.Vi har proceduravtal, som reglerar frågor omskatter och tullar, vem som svarar för bostäder åtbiståndsarbetare, osv. Proceduravtalen sluts i taget.Sedan har vi insatsavtal, som reglerar olika projektoch program. De sluts normalt för från upptill fem år.Vidare har vi s.k. samarbetsavtal, som avtalsfästerför ett eller framåt hur mycket som går inomlandramen. Eftersom är fri att förändralandramen, måste dessa avtal justeras -- uppåt ellernedåt -- , och vi vet att så sker också. Såi praktiken blir det därför fråga om ettåriga avtal.Det innebär att vi avtalsfäster medmottagaren hur mycket vi skall betala ut för en delav de projekt som vi avtalsfäst iinsatsavtal, som har mycket längre avtalsperioder.Nu vill vi renodla den här avtalsstukturen. Efterden här korta redogörelsen tycker jag att det vorekonstigt om inte fler vill ställa upp på det, herrtalman. Därmed vill vi också ha ett system somliknar andra givares. Vi talar väldigt ofta ibiståndspolitiska sammanhang om ''likeminded''stater, och då nämner vi alltid , ochNederländerna. , , Nederländernaoch ligger i en klass för sig.Låt oss få säga det. Dessa länder har aldrig använtsig av sådana avtal som vi har. Jag vill inte hävda,och det tror jag inte att någon här i kammaren vill,att deras bistånd är mindre långsiktigt än vårtsvenska. Andra myndigheter vid sidan om SIDA,jag tänker på SAREC och BITS, kan ju heltuppenbart etablera långsiktiga samarbeten utanlandramsavtal.Sedan sägs det, och det har också hävdats här ,att regeringen vill minska myndigheternas roll.Socialdemokraterna säger i sin motion att de vill hastarka myndigheter med kompetens ochprofessionalism. Ja, det vill också vi. Jag tror attdetta bygger på en missuppfattning. Både iutredningen och i propositionen framhålls kravenpå kompetens och vikten av att bygga upp en sådan.Förslagen bygger på mål- och resultatstyrning,precis som det sagts här. har ju för övrigtredan beslutat om att så skall vara fallet.Det innebär att regeringen och departementetmåste inrikta sig på de övergripande målen ochkravställandet. Myndigheterna ges ökad frihet attenligt sina olika arbetssätt och övrigaförutsättningar finna effektiva lösningar påproblem i arbetet med att uppnå målen. Både iutredningen och propositionen betonas vikten avatt existerande styrinstrument används i så storutsträckning som möjligt.Sedan vill jag säga några ord omfältadministrationen. Vi vet ju alla attbesparingskrav gäller. Det finns skäl för att vi skallspara. Vi kommer inte förbi kraven. Vi vet ocksåatt våra relationer med mottagarländerna blir fler.Därför är det viktigt att vi kan uppvisa ett ansikteutåt. Vi menar att det talar för just integrering.Att avveckla våra ambassader i några av våraviktigaste mottagarländer, som har föreslagits här,vore att sända ut fel signaler i dessa tider. Det harföreslagits att vi skulle avveckla våra ambassader iTanzania, , och . Jagförstår faktiskt inte hur man kan föreslå att vi skalldiskriminera -- jag menar att det innebär det -- detsvarta så till den grad att vi bara skulle ha ettpar ambassader där. Vad skulle det likna?När vi talar om fältadministrationen ser vi att detfinns ett överväldigande stöd i remissvaren för enintegrering. Det är egentligen bara SIDA ochAfrikagrupperna som är emot. Sammanlagt 25remissinstanser stöder en integreradfältadministration. Det är naturligvis en styrka.Herr talman! När man talar om fältadministrationtycker jag att man skall erinra om att flera av vårabiståndsmyndigheter har mycket svårt att kommatill tals. Det tror jag är en erfarenhet som vi delarhär. SIDA har ett eget utomordentligt brafungerande administrativt kontor vid sidan avambassaden. Men var finns talesmännen förSAREC och BITS? Jag tror att det är en fördel urmånga synvinklar att vi har en enhetlighet här, attSverige uppträder med ett ansikte. Det ärnaturligtvis skäl nummer ett. Men det finns ocksåbesparingsskäl att lyfta fram.Herr talman! Jag nöjer mig med dessa punkter.Anf. 66 () replik:Herr talman! Jag har också läst vadremissinstanserna har skrivit här. Det finns ju ocksåkritik från betydande remissinstanser när det gällerdet här förslaget. Man nämner osäkerhet,otydlighet osv. Afrikagrupperna och SIDA är inteoväsentliga i sammanhanget. Jag anser att debesitter den stora sakkunskapen ombiståndsarbetet och administrerandet av biståndet.Jag kan också nämna Nordiska Afrikainstitutet.Varför har ni så bråttom med det här förslaget, AlfSvensson? Hade det inte varit bättre att taytterligare tid på sig? Då hade de organisationer idet här landet som faktiskt jobbar i praktiskt arbetemed biståndsfrågorna, och har gjort det underårtionden, kunnat vara med på ett mycket tidigarestadium och även fått tillfälle att påverka ett sådanthär förslag innan det kastades fram. Jag har mycketsvårt att förstå brådskan i detta och att manutelämnar viktiga solidaritetsorganisationer i dethär landet.Det har sagts att om förslaget inte håller skall manompröva det. Men varför ha den ordningen? Dethade varit bättre med ett mer genomgripande ochgrundläggande arbete för att arbeta fram ett braförslag.Anf. 67 Statsrådet ():Herr talman! Vi tycker att detta är ett bra förslag,annars hade vi inte lagt fram det. Sedan är det välalltid så att det antingen går för fort eller förlångsamt. Lagom tempo hålls väl i regel aldrig närman ogillar ett förslag och skall bedöma det.Sakkunskapen försvinner inte. Det är inte så attSIDA ställs vid sidan om. Det är snarare så attSIDA:s roll blir mera renodlad. Det är nästan alltidså när saker och ting förändras att man är mån atthålla fast vid det man har haft och det man hararbetat utifrån. Det är detta vi möter från de tvåremissinstanser som nämndes här, SIDA ochNordiska . Jag nämnde dem självockså.Herr talman! Det är mycket vanligt, tro mig på mittord, att man möter SIDA-medarbetare ute i tjänstsom säger att det här är ett bra förslag. Jag har möttdem i åtskilliga länder och i åtskilliga sammanhang.Det har också funnits anledning att kännauppmuntran från deras håll. Det vore förfärligt omvi inte vore så öppna att vi vågar ompröva. Det ären omprövning som sker , och vi tycker att densker utifrån vad verkligheten har lett oss fram tilloch vad den har visat att vi behöver förändra. Jagtycker inte att en absolut rigiditet skall efterlysaseller understrykas i några sammanhang och inteheller här.Anf. 68 () replik:Herr talman! Det är ingensom ifrågasätter att man måste pröva biståndet helatiden. Det måste ju vara en kontinuerlig process.Att peka ut några som inte är för att vi ständigt skallompröva är inget bra försök. Vi skall omprövabiståndet.Jag och andra ifrågasätter varför dessa förändringarskall ske så snabbt att man inte ens ger svar på allafrågor och alla problem som dyker upp. Varförstänger man ute de viktiga storasolidaritetsorganisationerna i det här landet från ettsådant utrednings- och förändringsarbete? Varför denna brådska? Det svararinte på.Jag har ställt frågan: På vilket sätt skulle dettainnebära bättre effektivitet i biståndet? Ni föreslåratt vi skall förändra landramsmodellen ochutarbeta landstrategier. På vilket sätt skall det ökaeffektiviteten?Det står ingenting i propositionen om detta, och nikan inte visa på någonting sådant. Det är då inte enbra produkt. Det kommer att uppstå oklarheter,osv.Man skulle ha kunnat förbättra effektiviteten inuvarande system utan att riva upp och ta bortlandramsmodellen. Är SIDA och de svenskabiståndsorganen så ineffektiva i jämförelsemed exempelvis att man tvingas görapå det här sättet?Det finns uppgifter om att av Världsbankensprojekt är misslyckade. ger mycket storasummor till , . Vore detinte bättre att man tittade litet grundligare på dendelen?Anf. 69 Statsrådet ():Herr talman! Ett effektiviserande av Världsbankenkan inte ersätta vårt intresse av och vårt arbete föratt effektivisera det bilaterala biståndet.Även om det inte direkt hör till denna debatt, herrtalman, har vi all rätt att understryka att vi frånsvenskt och nordiskt håll arbetar mycket intensivtoch har arbetat mycket intensivt. Jag harmedarbetare som är värda rejält beröm förexempelvis insatserna med nordiska FN-projekt.Även multilateralt sker förändringar, och manarbetar för effektiviseringar.Vilka vinster är det man gör? Jag trodde att en delav detta framkom av mitt kortainledningsanförande. Jag talade om integreradfältadministration. Landramssystemet är enligt vårtsätt att se föråldrat, eftersom en allt mindre del avde bilaterala medlen ryms inom landramen.Riksdagen skall nu i stället få ta hand om och fattabeslut om hela beloppet och inte bara delar av det.Jag tror fortfarande att en renodling, om jag fåranvända det ordet, av rollerna och myndigheternasuppgifter kommer att leda till effektivitet. Det ärsjälvfallet inte lätt att i en proposition skriva hurmånga kronor det är fråga om. Men det kommer attge effektivitetsvinster, vilket är till glädje förmottagarländerna.Anf. 70 () replik:Herr talman! nämnde attpropositionen har varit föremål för en grundliganalys i utskottet. Det är riktigt. Men det varfaktiskt i det arbetet som vår misstro mot förslagetförstärktes genom de samtal och de utfrågningarsom ägde rum. När vi t.ex. lyssnade till SIDA:srepresentanter blev vi stärkta i den uppfattning somjag har redovisat här i dag.Statsrådet säger att en referensgrupp var knuten tilldenna utredning. Ja, det är riktigt. Men den komtill på ett mycket sent stadium. Utredaren hade dåhållit på . Det är en stor senfärdighetfrån departementet när det gäller parlamentariskmedverkan.Det finns ett exempel på detta just . Styrelsen är fortfarandeinte tillsatt. Det beslutet fattades här i förmer än . Finns det några som skallarbeta med effektivisering av biståndet så är detdetta utvärderingssekretariat.Jag kan instämma i synpunkter påvad de tunga remissorganen säger i denna fråga.Slutsatsen att det sker en förskjutning frånmyndigheter till regeringskansli kvarstår. Det ärvad detta förslag innebär, och det kan vi inte ställaupp på.Vi behöver självfallet göra besparingar inomfältorganisationen. Men vi menar att det förslagsom finns i utredningen inte är tillräckligt granskat.Det skulle vi vilja göra innan vi fattar beslut i dessafrågor.Kärnan i debatten är givetvis: Kommer dessaförslag att ge ett effektivare bistånd? Nej, det trorvi inte.Anf. 71 Statsrådet ():Herr talman! Jag skulle kunna läsa högt urutredningen på s. 215. Sidan är nu nämnd tillprotokollet, och det är upp till var och en att läsaoch ta del av det kapitel som handlar omkonsekvenser ur effektivitetssynpunkt.Jag är inte så naiv att jag tror att jag här och kanövertyga och jag vill ändå försäkra, och tro mig i dettaavseende på mitt ord, att vår avsikt har varit attgöra biståndsorganisationen mer effektiv och meden klar rollfördelning. Jag har uppfattat åtskilligt avdet som sagts i andrasammanhang som att detta var något att sträva efteri högre grad än vad som kanske har varitfallet.Jag är litet förvånad över att de 25remissinstanserna inte betyder särskilt mycket. Detär enbart SIDA och den nordiska Afrikagruppensom gäller. Hur skall de övriga remissinstansernauppfatta detta? Är inte deras uppfattning likamycket värd?Herr talman! Den integrerade fältadministrationenskapar förutsättningar för effektivitet. Menarverkligen att man skulle inrättaregionala ambassader som skall täcka in detgigantiska område i det svarta det är frågaom? Jag är förvånad över den inställningen. Om jaghar förstått saken rätt delar Socialdemokraternaoch Ny demokrati den uppfattningen.Anf. 72 () replik:Herr talman! Jag sade nog inte riktigt så. Jag sadeföljande: Det förslag som SIDA pekar på som enmöjlighet för besparingar och större effektivitetborde granskas ytterligare innan vi fattar beslut omen förändrad fältorganisation. Det var vad jag sade.Vi vill alla ha ett effektivt bistånd. Statsrådethänvisar till det arbete som gjordes under slutet av80-talet på departementet. Ett antal utredningartillsattes, och det kom förslag om t.ex.rollfördelning. Vi menar att man borde ha använtsig av detta material innan man nu går att fattabeslut.Statsrådet säger att vi enbart lyssnar till vad mansäger på SIDA. Det är naturligt att vi lyssnar påSIDA i den här frågan, eftersom det är SIDA somär den myndighet som hanterar detlandramsbaserade biståndet. Man pekar iutredningen på att det egentligen inte finns någraoklarheter i ansvarsfördelningen mellan de svenskabiståndsmyndigheterna. Det är alldeles klart vadvar och en skall göra. Men man menar att det finnsen oklarhet i ansvarsfördelningen mellanregeringsdepartement och myndighet.Anf. 73 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill gärna ha sagt att mannaturligtvis också skall lyssna på SIDA. Man skall givetvis ta till vara densakkunskap som finns där. Det är regeringensavsikt.Jag påstår att det förslag som läggs fram, ochsom jag hoppas att kommer att anta ikammaren, gör att SIDA:s kapacitet kan utnyttjasbättre. Låt mig påpeka att det finns önskemål omatt vi skall kunna föra över verksamhet tillexempelvis en myndighet som BITS efter det attSIDA arbetat bilateralt under en period.Jag menar att den organisation som vi förnärvarande har inte underlättar ett sådantarbetssätt, för att använda ett understatement. Detförslag som regeringen nu lägger fram kommer attunderlätta detta. Jag tycker att också detta ärangeläget. Därmed vill jag ha sagt, herr talman, attdet finns all anledning att lyssna på fleraremissinstanser.Anf. 74 (nyd) replik:Herr talman! Vi tycker att det finns mycket som ärbra i regeringens proposition. Men i vissa frågor villvi gå ännu längre. Vi är otåligare och vill attintegrationen skall gå snabbare. Samma sak gällerUtvärderingssekretariatet, som det nu måste blifart på.Apropå vad som sagts om de regionalaambassaderna vill jag säga att SIDA,Socialdemokraterna och Ny demokrati -- men detär kanske inte tillräckligt att vi tycker så här -- anseratt man närmare skulle utreda frågan om regionalaambassader. Att statsrådet med patos frågar vaddetta skulle leda till och talar om vad man i deafrikanska länderna skulle tycka, föranleder mig attsäga att man egentligen får tycka vad man vill.Måste vi spara, så måste vi väl spara.Men om vi nödvändigtvis skall göra av med en visssumma pengar kan dessa kritiska stater få mera ibistånd om vi sparar på administrationen.Alf gör sig mera till tolk förslentriantänkande, tycker jag. Statsrådet finner detju helt omöjligt att införa en sidoackreditering ilångt större utsträckning än som är fallet.Anf. 75 Statsrådet ():Herr talman! Också jag skulle önska attUtvärderingssekretariatet kom i gång snabbare.Det är inte tu tal om den saken. Men det inte alltidsom det går som man önskar eller ens enligtarbetsinriktningen.Vi är emellertid väldigt nöjda med att sekretariatetär inrättat. Jag tror att det kommer att vara oss allatill hjälp framöver.Lars Moquist tog upp frågan om regionalaambassader när det gäller . Hansade: De får väl tycka vad de vill. Ja, det är nog deninställningen som är förhärskande från herrMoquists sida.