prot · GH0916 · 1993-10-27 00:00:00 — Jag tror ändå attdet är viktigt att vi är väldigt uppmärksamma på dehär frågorna, eftersom det finns en rörelse somheter Ja till livet, som växer runt om i världen. IUSA har det tagit sig mycket tragiska uttryck, närläkare som har utfört abort har blivit mördade. Tillsådana ytterligheter har det lyckligtvis inte gått ivårt land, men rörelsen är på frammarsch i Sverige.Den skrämmer mig, därför att man användermycket känslomässiga argument och därför att mananvänder barn för att slå mot kvinnor som anser sigha rätt och behov av att själva bestämma om deskall göra abort eller inte.Den här rörelsen har också sina anhängare här iriksdagen som driver dessa krav. Det visar sig i demotioner som pratade om.Motionerna har inte gått igenom, men de har sattsina spår i texten. från vårt partikommer senare att ta upp detta mera i detalj.Jag skulle också vilja beröra några andra frågor omaborter. Det gäller frågan om aborter runt om ivärlden. har gjort en utmärktrapport för , och hon har där lyft framjust det faktum att det dör omkring 200 000kvinnor till följd av illegal abort. I länderdär man har legal abort har dödligheten blandkvinnor minskat mycket drastiskt och är nu oerhörtlåg. Hon tar som exempel. Där skötdödstalen mycket tydligt i höjden när abort gjordesolaglig därför att man ville öka födelsetalen, för attlika drastiskt sjunka när hindret för abortupphävdes 1989.En rad olika frågor lyfts fram i rapporten, som bl.a.visar att genom att integrera abortfrågan ifamiljeplaneringen, ser den som en del ifamiljeplaneringen, inte som en enskild företeelse.Jag vill också bara kort beröra frågan om enkartläggning. Vilket syfte har den? Varför skall detgöras en kartläggning? Anser vi att det finns ''fel''skäl för att begära abort? Vem skall avgöra vad somär ''fel'' skäl?Det står i betänkandet att det inte finns anledningatt ''nu'' se över abortlagstiftningen. Jag ställer dåfrågan: När skall lagstiftningen ändras?Jag kan inte låta bli, efter att ha läst bådemotionerna och det särskilda yttrandet av ChatrinePålsson från kds, att undra om den stora oron föraborter har att göra med det som MargóIngvardsson, ordförande i , har sagt i enskrift om aborter:''En anledning till att abortfrågan är såkontroversiell är att den gör kvinnans sexualitetsynlig. En kvinna som väljer abort har uppenbarthaft sex för sin njutnings skull och inte i syfte attavla barn. ''Kan det här ha något samband med att kds är såkritiskt mot aborter? Uppenbarligen har man intehaft för avsikt att avla barn när man sedan begärabort.Kds talar om att det är viktigt att förebygga aborter,att se till att antalet minskar ännu mer. Det vill vialla. Jag och mitt parti har därför lagt framkonkreta förslag om att staten skall stå för gratispreventivmedel till kvinnor . Varförstöder inte kds sådana krav? Det finns i vårt landuppenbara exempel på att sådanförsöksverksamhet har varit framgångsrik, ochaborttalen har gått ned just genom sådana åtgärder.Varför vill inte kds gå med på det, om man menarallvar?Jag skulle vilja rikta frågan till , som ärosynligt i debatten och inte ens finns med påtalarlistan: Varför har accepterat de härskrivningarna?Hur ligger det till med den s.k. samvetsklausulen,som regeringen har beställt och som Folkpartietockså var angeläget om att få fram? Dennasamvetsklausul skall, om den genomförs, göra detmöjligt för dem som utbildar sig till läkare ochbarnmorskor att slippa ta del av de avsnitt somhandlar om aborter och preventivmedel osv.Kommer att vilja genomföra en sådansamvetsklausul?Herr talman! Jag yrkar avslutningsvis bifall till minmeningsyttring. Vi i kräver därresurser för att genomföra abortförebyggandeinsatser med gratis preventivmedel till kvinnorunder . Vi tror också att det är viktigtmed en särskild enhet på , som har till uppgift att bevakadenna fråga, samla material och kontinuerligt följaden. Jag yrkar bifall till detta, och jag vill instämmai de socialdemokratiska reservationer som finns påområdet.Anf. 82 ():Herr talman! Än en gång behandlar socialutskotteten rad frågor som rör livets början. Jag ärövertygad om att inte någon anser att det handlarom enkla frågeställningar, i varje fall inte iutskottet. Det är tvärtom med stort allvar och efternoggrant övervägande som vi kommer fram till vårabeslut. Att det är så svåra frågor beror på att detofta är olika intressen som ställs mot varandra,intressen som var för sig väger tungt.Det handlar om att vi vill tillåta det som är gott ifråga om forskning, och verksamhet som kan räddaliv eller minska mänskligt lidande, som vivill kunna förhindra att det uppstår oetiskakonsekvenser. Jag tänker då närmast påfosterdiagnostiken, där gränsdragningen inte ärgiven. När det gäller abortfrågan handlar det om attväga fostrets intresse gentemot den vuxnakvinnans.Trots att vi i utskottet självfallet har olikareferensramar har vi kommit fram till ett i stort settenigt betänkande, vilket jag är mycket glad för. Ja,det är t.o.m. mer enigt än vad reservationernamöjligen kan ge intryck av, vilket jag skallåterkomma till.Samsynen som gäller hanteringen av dessa svårafrågor och ambitionen att bevaka de etiskaintressena ser jag som en garanti för att vi i vårt landinte kommer att tappa kontrollen över en snabbutveckling inom det medicinsk-tekniska området.Det finns ett antal motioner där man kräverlagstiftning med hänsyn till bl.a. den medicinsk-etiska utvecklingen. Mycket i dessa motioneröverenstämmer med vad som tagits upp i tidigaremotioner under ganska många år.När vi behandlat dessa motioner har vi under allaår varit överens om att vi inte kan besluta om denena eller den andra lagstiftningen utan att vi får ettsamlat underlag för en övergripande diskussionbeträffande olika etiska frågeställningar som rörlivets början. Ett sådant underlag har vi begärt avregeringen, inte bara av den nuvarande regeringenutan också av den förra.I utskottsmajoriteten har vi inte ändrat oss. Vianser det fortfarande högst motiverat att vi får ensamlad redogörelse för nu kända fakta ochslutsatser som kan dras genom de utredningar somhar förevarit och skrifter som har getts ut, bl.a. avStatens medicinsk-etiska råd. Ordagrant har viuttryckt det som att: ''Utskottet förutsätter attregeringen noga följer utvecklingen på dettaområde och återkommer till vid lämpligttillfälle. ''Det som vi närmast förväntar oss, och som ocksåbäst överensstämmer med det som vi harvarit överens om, är en skrivelse som kan bli ettunderlag för en bred diskussion och som kan ledafram till den lagstiftning som man då anser ärnödvändig. Någon beställning om enlagstiftningsproposition har utskottet inte gjort.Vad reservanterna egentligen vill på denna punktframstår som något dunkelt. Jag lyssnade mycketnoga på vad sade, men jag blev inteså mycket klokare. Man efterlyser enproposition, observera detta, och säger: ''Riskenfinns nu att den medicinsk-tekniska utvecklingengår vidare och att de etiska övervägandena isamband med forskning och tillämpning blireftersatta inom berörda områden. ''Vad är berörda områden om det inte är livetsbörjan? Man anser att vi inte skall lagreglera frågorom livets början. Vad vill man?Det socialdemokraterna i själva verket gör ireservation nr 1 är enligt min mening attargumentera mot en del motioner som finns ochinte, som brukligt är, mot utskottsmajoriteten. Jagskulle t.o.m vilja gå så långt som att påstå att manhär balanserar på det möjligas gräns. Det handlarsnarast om en motivreservation. Det gör att det blirmycket vilseledande. Man ger intryck av attoenigheten i utskottet är större än vad som är fallet.Ett par motioner tar upp frågan om äggdonationer,som är i lag förbjudet i . Här har numerakommit fram sådana uppgifter att utskottet anseratt den kan vara motiverat med en särskildutredning i frågan.Flera motioner handlar om abortlagstiftningen. vill att man skall skärpa lagstiftningen och sänkagränserna. Andra kräver att man skall ge uttryckför att nuvarande lagstiftning skall gälla. Samtligamotioner avstryks av ett enigt utskott. Vi har intefunnit skäl att nu ändra gällande lagstiftning.Något som vi också är helt överens om i utskottet,och som vi alltid har varit, är att antalet aborterskall nedbringas. En abort är alltid en nödlösning.Det helt avgörande i sammanhanget är detförebyggande arbetet, vilket också sägs i en långrad yrkanden. Det finns tydliga bevis på att deförebyggande insatserna har stor betydelse. Vi kanse det genom att antalet aborter har minskat desenaste åren. Det har varit särskilt tydligt bland deyngsta kvinnorna, dvs. de som varit föremål för deflesta insatserna.Det finns alltså ett mycket stort intresse av att detarbetet kan fortsätta och intensifieras på flerafronter. En bra sex- och samlevnadsundervisning iskolan får inte försummas. Jag vill här betona ordetbra. Ungdomsmottagningarna har visat sig fylla enmycket viktig funktion i det förebyggande arbetet.Vi har från utskottets sida särskilt pekat på hurviktigt det är att man inte minskar denverksamheten. Det skulle för ungdomarnas delvara mycket olyckligt.I landstingen har det runt om i vårt land utvecklatsskiftande verksamheter, en del mer framgångsrikaän andra. har på sitt programfler insatser som syftar till att förebygga aborterm.m.Vi har från utskottets sida sagt att det är mycketangeläget att fortsätta arbetet på att stärka ochförbättra den förebyggande verksamheten. Vimenar att det bör vara en uppgift förFolkhälsoinstitutet att i samråd med Socialstyrelsenanalysera förändringarna i aborttalen i olika delarav landet och studera hur dessa förändringar harsamband med olika typer av insatser.Reservation nr 2 handlar om att några ord harstrukits i majoritetsskrivningen, en förändring somjag inte tillmäter någon egentlig betydelse i sak. Jaggissar att man velat läsa in saker i skrivningen sominte finns där. Det är mot detta obefintliga som manreserverar sig.När det slutligen är fråga om meningsyttringen frånVänsterpartiet ansluter den, som har sagt, i stor del till de reservationer som jaghar nämnt. Man har därutöver två ytterligareyrkanden. Det första är att staten skall svara förgratis p-pillerutdelning åt alla . är det en uppgift som inte ligger på statensbord utan bör ankomma på landstingen attombesörja.Det andra kravet är att det skall inrättas en särskildenhet under antingen för att nationellt handha detförebyggande arbetet. Det är i och för sig riktigt attdet måste finnas ett organ som ansvarar för detövergripande arbetet, men har vi ju inrättatFolkhälsoinstitutet. Det är ett institut som merrenodlat skall driva det förebyggandefolkhälsoarbetet, där abortförebyggande arbeteingår. Jag kan därför inte se någon anledning att nuytterligare spalta upp arbetsfördelningen på detnationella planet.Herr talman! Jag yrkar avslag på reservationernaoch meningsyttringen och bifall till utskottetshemställan i dess helhet.Anf. 83 () replik:Herr talman! Vad det gäller reservation 1 tror jagalla är överens om att det finns en viss sakskillnadmellan att försöka lagreglera när livet börjar och attförsöka lagreglera olika saker som handlar omlivets början, däribland t.ex. fosterdiagnostik. Vivill ha en proposition som möjligen innehållerlagförslag, som innehåller regler och andra olikastyrmedel som finns för att få en samlad översyn avdetta. Det har vi varit överens om, precis som RosaÖsth säger.Problemet är att den regeringen som gick till val,och kom till makten, på argument om en etiskpolitik och ställningstaganden inom just de härfrågorna, har varit oförmögen att fatta sådanabeslut. Det skildrar kanske bäst den motsättningsom finns inom regeringen.Det är sakfrågan även när det gäller reservation 2.Jag noterar att , när hon nu talar, intesäger att det inte ''nu'' finns någon anledning att seöver lagstiftningen. När detta var uppe i utskottetväckte vi frågan och ansåg att detta ''nu'' faktisktantyder att man är beredd att göraen förändring och en översyn.När vi visar att det sakligt sett inte finns någraorsaker att inom överskådlig framtid se över dessatidsgränser avvisar majoriten detta. När manavvisar vårt yrkande är det inte helt ologiskt -- dettror jag att håller med om -- att hävdaatt det måste finnas en orsak till att vilja skriva ''nu''i det här sammanhanget. Särskilt som jag noteraratt utskottsmajoritetens företrädare inte allsbesvarar de frågor jag ställde om vad ''''innebär. Innebär det att man är beredd attförhandla? Innebär det att regeringen ochregeringspartierna funderar eller diskuterar attförändra de tidsgränser som finns ?Sedan kan jag hålla med om det faktumatt vi är överens, och har varit överens, på mångapunkter. Det är jättebra. Det gäller kanske framförallt det förebyggande arbetet. Men dessa frågor ärskönhetsfläckar. Vi vet inte riktigt vad de innebär.Vi känner faktiskt oro när vi ser hurförhandlingarna i regeringen äger rum och när viser att kds, som har en uttalat annan syn, är med idessa förhandlingar. Det vore värdefullt om RosaÖsth kunde förklara utskottsmajoritens synpunkt iden frågan.Anf. 84 () replik:Herr talman! När det gäller den första frågan somMartin tog upp, där han hävdaratt det skulle vara någon skillnad mellan vad vi imajoriteten vill lagstifta om och vad reservanternaanser. Som jag har sagt, och som framgårav betänkandet, har vi inte begärt någonlagstiftning alls. Det är tvärtom så att vi i enighethar avstyrkt alla motioner som har begärt enlagstiftning. Därför är det inte heller relevant förreservanterna att diskutera den frågan eller att talaom hur en eventuell lagstiftning skall se ut.Sedan kommer vi till det lilla förhatliga ordet ''nu''.Visst har vi stor betydelse i riksdag, MartinNilsson. Men det är möjligen så att oss en större betydelse och en större maktän vad vi faktiskt har. Alldeles oavsett om vi brukarordet ''nu'' eller om vi utesluter det, kan vi barabesluta som vi sitter här, dvs. Hur vi än uttrycker oss -- detgäller vilket område och vilken fråga som helst --kan kommande riksmöten upplösa våra beslut ochkomma med något helt annat. Det är egentligen endiskussion om påvens skägg när vi diskuterar om viskall ha med ''nu'' eller inte.Jag kan ge ett direkt svar på den fråga som MartinNilsson ställde om huruvida vi planerar enförändring av abortlagstiftningen. Jag vågar sägaatt det inte kommer något förslag från den härregeringen om en förändring på den här punkten.Jag hoppas att litar på att jag harkännedom om det.Anf. 85 () replik:Herr talman! Jag vill tacka för detsvaret. Det är bra. Det är bara synd att man intekunde vara så tydlig när vi diskuterade detta iutskottet. Även om det är ett litet ord, och även omkommande riksdagar kan fatta vilka beslut de vill,används ordet ''nu'' i detta sammanhang som ettförtydligande om att det inte är aktuellt just ,men att man längre fram mycket väl kan tänka sigatt inta en annan inställning. Det är bra om dettainte är den politik man tänker föra.När vi ser de eftergifter som har förekommit på ettantal områden och när vi ser attutskottsmajoriteten har skrivit in t.ex. epitetetkristen etik finns det orsak att vara orolig. Denoron har inte bara Socialdemokraterna gett uttryckför, utan även i sin meningsyttring.Detta var klargörande besked. Jag hoppas att vikan lita på att de beskeden gäller för den borgerligamajoriteten.Anf. 86 () replik:Herr talman! När det gäller diskussionen om etikoch religion, om etik osv., håller jag medom att det kan diskuteras vilket som är det absolutkorrekta språkbruket i det här sammanhanget.Däremot anser jag inte att den diskussionen harnågon avgörande betydelse i det härsammanhanget.Vi är ändå överens om själva kärnan i de olikabegrepp som vi använder oss av, nämligen allamänniskors lika värde. Även reservanterna har sagtatt det förenar oss i en samsyn. Alla människorslika värde är avgörande för hur alla dessa frågorskall hanteras. Det gäller gen-etiken,fosterdiagnostiken, abortfrågorna osv. Det måstevara en bra grund att utgå från när man framövervill hålla fast vid den stora enighet som vi faktiskthar haft i utskottet i dessa frågor.Jag anser att det här betänkandet bekräftar att denenigheten fortfarande råder.Anf. 87 () replik:Herr talman! I mitt anförande betonade jag att jagvar glad över att utskottet var enigt på punkten omatt det inte finns anledning att ändraabortlagstiftningen. Det finns inga förslag omdetta. Det är mycket bra. Jag är också glad för attRosa Östh sade att det inte finns några funderingarhos regeringen på att ändra lagen.Men jag undrar om inte kan förstå denoro som många av oss känner. ochjag har gett uttryck för den, men det är inte så att vitvå är ensamma. Det finns många tusentals kvinnorrunt om i vårt land som befinner sig i den härsituationen och andra kvinnor som har upplevt enabort som känner starkt för den frågan. De äroerhört oroade över detta.Även måste väl ha reagerat pårapporterna från där läkare har mördats pågrund av att de har utfört aborter. Det gäller ävenrapporter från där man har en förändradlagstiftning som har gjort abort olaglig attgenomföra på eget bevåg. I finns detockså stora förändringar jämfört med det gamlaÖsttyskland där rätten till abort var fri. Det finnsen rad områden där jag inte förstår att man kan låtabli att bli orolig när man ser att det finns en starkrörelse mot aborter i vårt land.Den är mycket militant och har t.o.m. haft möte iriksdagshuset för att driva på sin sak. Då finns detväl anledning att vara noga och mäta varje ord ochvärdera vad de står för. Om , MartinNilsson och jag är överens om dessa frågor förstårjag inte varför inte förstår betydelsen avatt man uttrycker sig mycket exakt.Jag vill också ställa en ytterligare fråga till RosaÖsth. Jag fick inget besked från majoriteten ifrågan om samvetsklausulen. Inte heller fick jagnågot svar när det gällde etik och kristengrundsyn, den sista fråga som tog upp.Skall religion ingå som en del i lagstiftningen? Vadgäller människors lika värde återfinns sammavärdering i flera religioner. Den omfattas inte baraav kristendomen.Jag tycker att det för oerhört långt och totalt fel, omman låter en viss religion avspeglas i lagstiftningenoch i diskussionen om den. Jag tycker att det stridermot religionsfriheten i vårt land. Det hade räcktmycket väl -- om man nu inte har för avsikt att lyftafram enbart kristendomen -- att hävda enhumanistisk grundsyn, om majoriteten ville hållafram respekten för människoliv och för människorslika värde. Men det gjorde man inte, ,utan valde att betona just den kristna etiken.Anf. 88 () replik:Herr talman! Jag kan, , mycket välförstå att många känner sig oroade över demotsättningar som framkommer i samhället ochsom kan te sig hotfulla för många grupper. Men jagmenar inte att det finns skäl att läsa in något fog fördenna oro i utskottets skrivning. Det är viktigt atthålla isär vissa yttringar som förekommer isamhället i stort och vad vi i utskottet hävdat. Detsom gäller här och som vi skall diskutera nu är detsom redovisas i betänkandet från socialutskottet.Jag vågar faktiskt säga att det är ett tydligareavståndstagande från en direkt ändring avlagstiftningen än vad vi har haft vid många tidigaretillfällen, när socialdemokraterna var i majoritet.Jag föreslår därför att övriga debattörer ifortsättningen håller sig till det som framhålls iutskottsmajoritetens skrivning i betänkandet.Jag var i mitt svar till inne på denkristna etiken, och jag ser inte någon anledning attupprepa det. Jag har redan sagt att man kandiskutera vilka formuleringar som skall användas ivårt samhälle. Experterna på språkområdet är inteöverens om vilka formuleringar som är deriktigaste. Men jag upprepar än en gång att detviktigaste är att vi har en gemensam syn på allamänniskors lika värde.Samvetsklausulen har inte tagits upp i betänkandet.Någon behandling av den frågan i form avproposition är inte aviserad, och den är inte invävd inågot annat sammanhang, varför jag inte har någonanledning att ytterligare gå in på den.Anf. 89 () replik:Herr talman! säger att man kandiskutera formuleringar i betänkandet. Ja visst,men de finns ju på pränt. Det som anförs är attdet skall grundas på etik. Diskussionen harnärmat sig ett beslut, och det är dettas utformningsom vi måste se på. Där finns faktiskaformuleringar, och det är ordet nu som inger oro.Jag vill upprepa att det inte är därför att det i sig ärroligt med polemik som någon av oss väcker dessafrågor utan därför att det finns en spridd oro i vårtland för att de krafter som vill förändraabortlagstiftningen -- de finns också här i -- skall få igenom sina krav. Det är intemärkligt att vi tolkar in sådana i betänkandetsformuleringar.Om har svårt att förstå den oro som jagkänner på detta området, kan jag rekommenderahenne att vid senare tillfälle tala med MargóIngvardsson, som finns här i salen och somsäkerligen har fått många samtal till frånkvinnor som är oroade och vill höra vad som är pågång på detta område. Den informationen kankanske ges efter det att denna debatt är slut.Anf. 90 () replik:Herr talman! var nog inte riktigtuppmärksam under min förra replik. Vad jag sadevar att jag kunde förstå att det fanns oro bland vissakvinnor på grund av de rörelser som harförekommit. Men jag vill ytterligare en gång sägaatt denna oro absolut inte avspeglas imajoritetsskrivningen i utskottets betänkande, ochjag hävdar fortfarande att den är av avgörandebetydelse.När det gäller den kristna människosynenkonstateras ju i den reservation som EvaZetterberg har anslutit sig till att det mellan kristenmänniskosyn och humanistisk människosynförekommer en principiellt viktig samsyn påexistensen av det lika människovärdet. Det ärockså alltid i detta som diskussionen utmynnar, ochdet är det som hela betänkandet utgår från. Det harockså varit utgångspunkten i vårt tidigare arbete.Vi har i stor enighet kommit fram till hur vi skallhantera dessa frågor. Jag hoppas att vi skall kunnabehålla denna samsyn. Jag tror inte att det är braför kvinnors oro eller för utvecklingen i samhälletatt vi försöker skapa motsättningar där sådana intefinns. I utskottet och i i övrigt finns intesådana motsättningar som ochMartin här vill göra gällande skulle finnas.Jag vill därför rekommendera övriga debattörer attfortsätta att verka i enighet för dessa frågor. I annatfall är det risk för att vi tappar kontrollen överutvecklingen. Vi har varit överens om vilkenväg vi skall gå, nämligen att minska antalet abortermen att det skall ske genom förebyggande arbete.Anf. 91 ():Herr talman! Jag vill först yrka bifall till utskottetshemställan.Jag är glad för att utskottsmajoritetens behandlingi detta betänkande är så positiv. Det här är mycketviktiga frågor, och de är mycket svåra. Jag hoppasatt debatten skall präglas av ödmjukhet ochsaklighet.Jag vill till att börja med ta upp den kristna etiken.Jag känner att socialdemokraterna mycket gärnavill klippa sönder denna på olika områden. Detförsökte nu även göra med mycketstor emfas. Det har jag ännu mindre förståelse för.Jag vill rekommendera en artikel i tidningen , enligt vilken ,partikamrat med ochpartisekreterare i hans parti, uppenbarligen intedelar deras grundsyn på etik.Under de senaste åren har vi märkt en tydligminskning av antalet aborter. Jag hoppas att dettaär mycket positivt för oss alla. Det är viktigt attkomma ihåg att abort alltid är en nödlösning. Detinnebär att samhället måste göra sitt yttersta för attgenom praktiskt stöd försöka undvika aborter.Samhället bör också på olika sätt intensifiera ochutveckla arbetet med att förebygga aborter. anser jag det nödvändigt att i det arbetetanalysera de insatser som gjorts och granskasambanden mellan förändringar i aborttalen och deförebyggande insatserna. Jag anser att enkartläggning av varför kvinnor väljer abort ärnödvändig.Det vore också angeläget med en utvärdering av deerfarenheter som kan göras av uppföljning och stödsom ges till kvinnor och män efter en abort. Dettaär en viktig aspekt, som ofta har glömts bort. Vi harett ansvar för hela denna situation. I en sådanutvärdering skulle också kunna analyseras hursamhället kan hjälpa till för att förebygga nyaabortsituationer men också ge ett viktigt ochangeläget stöd till framför allt kvinnan.