prot · GG09104 · 1993-05-04 00:00:00 — Det har för personalen iMalå varit oerhört påfrestande att få vänta mer änett år innan det har blivit ordentliga förhandlingar.Anf. 26 Näringsminister ():Fru talman! Jag delar uppfattningen att det här hartagit . Jag har stor förståelse för attpersonalen i ett bolag som är under omstöpning ochsom är till salu, som detta bolag i , har känt enbetydande oro under denna tid.Enligt den information jag har inhämtat drivsarbetet med frågan på ett sätt så att det skall bli ettnågorlunda snabbt avgörande. Vi har från olika hållfått ta del av liknande synpunkter som MatsLindberg här i kammaren ger uttryck för. Dessa harvidarebefordrats till bolagets styresleordförande.Departementets ledamot i styrelsen har framförtatt långsiktighet, affärsmässighet och hänsyn tillMalå som ort är viktigt.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1992/93:600 om anstånd medåterbetalning av studielånAnf. 27 Utbildningsminister ():Fru talman! Skånberg har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att öka möjligheternaatt ge anstånd med återbetalningen av studielån.Både för studiemedel tagna enligt regler som gälldeföre 1989 och för studielån tagna enligt nu gällandebestämmelser finns möjligheter till anstånd medåterbetalning för den som har låg eller förändradinkomst.När det gäller studiemedel tagna kan denvars sammanräknade inkomst är lägre än 3,5basbelopp, för , få helt anståndmed den preliminära avgiften. Den som harvårdnad om barn får dessutom göraavdrag från inkomsten med ett basbelopp och kanalltså ha en sammanräknad inkomst på151 och få helt anstånd. Ligger inkomstenöver denna gräns kan avgiften reduceras till 20 %av mellanskillnaden mellan den sammanräknadeinkomsten, avgiftsunderlaget och avgiftsgränsen.Alternativt kan avgiften sättas ned till avavgiftsunderlaget. Detta innebär, som exempel, atti en familj med barn och två inkomsterkan var och en ha inkomster , dvs.sammanlagt och ändå få heltanstånd.Jag anser att för dessa lån är anståndsreglernamycket förmånliga. Den statliga subvention somfanns i det studiemedelssystem som gällde intill den1 ligger nämligen nästan helt pååterbetalningen och kan därför medge så generösaanståndsregler, som här redovisats. Någonytterligare förbättring är, enligt min mening,knappast försvarbar.När det gäller studielån tagna enligt nu gällandebestämmelser skall dessa betalas tillbaka med ettårligt belopp som är av den sammanräknadeinkomsten enligt senaste taxeringen. Ominkomsterna minskat väsentligt för innevarande årkan avgiften sättas ned till av aktuell inkomst.Årsbeloppets storlek är således i sig anpassat tillden faktiska betalningsförmågan.Anf. 28 SKÅNBERG (kds):Fru talman! Jag tackar utbildningsministern för detvänliga svaret. Jag har samma uppfattning somutbildningsministern att anståndsreglerna i sig ärmycket förmånliga. Men det blir ett glapp i och medatt det vid arbetslöshet tar innan man får sinåterbetalningsskyldighet beräknad på den aktuellaekonomin. När en akademiker blir arbetslösgrundas återbetalningen på föregående årsekonomi.Som framgår av min fråga tar ingen hänsyn till att de somskall betala tillbaka har det svårtekonomiskt. Nämnden räknar med utgångspunkt itidigare inkomstår och struntar i hur debetalningsskyldiga har det . Enligt ett TT-telegram får de som inte kan betala besök avKronofogden. Hur ser utbildningsministern på attdet förflyter innan reglering sker?Anf. 29 Utbildningsminister ():Fru talman! Det Skånberg nu påpekar gäller,för ordningens skull, de senare lånen, dvs. de lånsom tas enligt det nu gällande systemet. För''gamla'' studielån, om vi får kalla dem så, dvs. delån som togs med det system som gällde fram till1989 räknar man faktiskt på det innevarande året,men man justerar i efterhand. Det finns alltså enmekanism av det slag som Skånberg efterlyserinbyggd i själva systemet.Vad gäller besök av Kronofogden, är det ensituation som människor då och då hamnar i när deinte har förmåga att betala. Men samtidigtunderstryker CSN vid en direkt förfrågan att allainsatser görs för att undvika att en människa, utanegentlig orsak, hamnar i en sådan belägenhet. Detbetyder att avbetalningsplaner kan göras upp, ochgörs upp, om den enskilde har liten eller ingenförmåga att leva upp till de förpliktelser som deursprungliga reglerna stipulerar. Jag delarsjälvfallet den uppfattning som Skånberg har,nämligen att sådana regler måste kunna tillämpasgentemot människor som bokstavligen inte harpengar att återbetala sina studiemedel med.Anf. 30 SKÅNBERG (kds).Fru talman! Med utbildningsministerns senastereplik täcktes den lucka som möjligen fanns i detförsta svaret. Jag är tacksam därför, och jag serfram emot att utbildningsministern kommer attfölja frågan utifrån de intentioner som han nu gavuttryck för.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1992/93:577 om Europarådetoch legalisering av narkotikaAnf. 31 Socialminister ():Fru talman! har ställt en fråga tillstatsrådet om ochlegalisering av narkotika. Arbetet inom regeringenär så fördelat att det är jag som skall svara påfrågorna.Widar uppger att harsponsrat en stor narkotikalegaliseringskonferens iRotterdam och att det i slutdokumentetfrån konferensen uttalas stöd för en helt annannarkotikapolitik än den svenska och vad sombrukar vara den svenska hållningen iinternationella sammanhang. Utifrån detta frågarWidar vad statsrådet tänker göra för attpåverka rådets inställning i denna fråga.Som svar på fråga vill jag börjamed att säga att inte har sponsratdenna konferens. Den arrangerades av denholländska stiftelsen andDrug Foundation. Bland sponsorerna finnsholländska hälsovårdsministeriet men inteEuroparådet. När det gäller den oro som jaguppfattar ligger bakom fråga villjag säga följande.Under april månad genomfördes det årligamötet med FN:s . Därpresenterades också den årsrapport som , ,utarbetat och i vilken man redovisar den globalanarkotikasituationen. nämns av INCB somett exempel på ett land med en föredömlignarkotikapolitik.Under mötet uttalade sig den svenska delegationentydligt för en restriktiv och sammanhållennarkotikapolitik och mot en uppluckring av deninternationella narkotikakontrollen. Ett flertalländer uttalade sig på likartat sätt motlegaliseringssträvandena. Mötet antog också enresolution mot legalisering av narkotika. Detintryck jag har fått är att kommissionen mycketbestämt avvisar varje tanke på att tillåta icke-medicinskt bruk av narkotika.Jag vill här också ta tillfället i akt att det i slutet avmaj månad kommer att hållas en europeisknarkomanvårdskonferens här i Stockholm.Huvudsyftet med konferensen, som anordnas avSocialstyrelsen i samarbete med stadoch en rad frivilligorganisationer, är att utgöra enmotvikt mot den typ av konferenser som WidarAndersson åsyftar.Socialdepartementet har bidragit ekonomiskt tillkonferensen. Till skillnad frånRotterdamkonferensen stöds detta arrangemang avsåväl WHO som Europarådet.Jag vill med detta svar ha sagt att jag ser mycketallvarligt på den rörelse som på olika sätt försökerförändra den restriktiva narkotikapolitik somSverige företräder och som har sin grund i FN:snarkotikakonventioner. Jag kommer att se till attSverige även fortsättningsvis kommer att varadrivande i dessa frågor i olika internationellasammanhang.Anf. 32 ():Fru talman! Jag tackar för svaret och vill först ochfrämst rätta till ett slarvfel som helt och hållet berorpå mig. Det är alltså inte utan -- änvärre kan man säga -- som harvarit en av sponsorerna till den här storalegaliseringskonferensen i . En liknandekonferens hölls i Bergen iNorge.Bakgrunden till min fråga är naturligtvis den orosom jag och många människor känner när det gällerframtiden för restriktiva narkotikapolitikoch hur pass stark den skall komma att visa sig ståvid en närmare konfrontation med läget iVästeuropa och även i Östeuropa.En annan bakgrund till min fråga är att vi, när vi iSverige blandar narkotikapolitik och en alltliberalare alkoholpolitik med arbetslöshet,fattigdom och utanförskap, också blandar något avsocial bomb, något som vi måste ta på fullasteallvar.När man ser att ,hälsovårdsministeriet i -- precis somsocialministern sade -- och även hälsoministeriet iStorbritannien sponsrar det här, undrar man huraktivt är på den internationella arenan.Kan göra mer? På vilket sätt kan vi hjälpasåt?Anf. 33 Socialminister ():Fru talman! Låt mig först säga att jag helt delarWidar uppfattning i synen på den härlegaliseringsrörelsen som finns i . Jagkänner en mycket stark oro över att det är så passmånga stora städer i -- ett 30-tal, trorjag -- som har anslutit sig till den här rörelsen.Det ligger naturligtvis ett tungt ansvar på ,den och , liksom påandra som har samma uppfattning som vi, när detgäller att motarbeta de härlegaliseringstendenserna. Det gör vi bl.a., som jagnämnde i mitt frågesvar, genom den konferens somarrangeras i Stockholm.Det är ändå intressant att den här frågan i sambandmed möte i Wiendiskuterades en hel del, bl.a. mot bakgrund avINCB:s årsrapport. I den riktar INCB en myckethård kritik mot just , som har varit det landi som har gått före när det har gälltlegalisering på detta område. Holländarna varnärvarande, men i pågick enhård debatt just om INCB:rapporten, ochuppfattningarna var olika. Man är alltså inte ens däröverens om vilken politik som skall föras. Detgjorde att holländarna uppträdde ganska spakt iWien. I övrigt rådde en mycket stor enighet, enbedövande enighet, om att ta avstånd från de härlegaliseringstendenserna.Om skulle delta i något sådant, är detnaturligt att som medlem i Europarådetinom organisationens ram försöker agera i den härriktningen. Självklart skall vi göra det den dag somSverige blir medlem i EG. Än så länge har vi intemöjligheter att göra det.Samtidigt har jag svårt att tro att EG som sådantskulle stödja slutsatserna från konferensen iRotterdam, därför att det gemensamma programsom finns från EG:s sida på narkotikaområdetligger mycket nära de svenska ambitionerna. Såden officiella politiken inom EG har vi ingenanledning att protestera mot. Vilken roll EG kanha spelat som finansiär och medverkande i övrigt iRotterdam känner jag dess värre inte till.Jag tror som sagt att vi är helt överens om målen förden svenska narkotikapolitiken.Anf. 34 ():Fru talman! Jag tror också att vi är helt överens ommålen för den svenska narkotikapolitiken. Vad jagundrade var hur vi skall klara oss i ett allt hårdareinternationellt tryck såväl från somfrån . Vid konferensen i vardelegater från bl.a. och . Deredogjorde för utvecklingen i sina samhällen, därde normala samhällsstrukturerna inte fungerar pådet sätt som de önskar. De ropar på något vis efterhjälp från länder som har fungerande modeller ochprogram för en vettig narkotikapolitik, vettigabehandlingskedjor, vettiga straff och en vettigpolitisk inriktning. Frågan är om vi från Sverigeskulle kunna göra något mer där.Anf. 35 Socialminister ():Fru talman! Jag tror att det här är ett område där vialltid kan säga att vi borde göra mer och kanskeockså kan göra mer. Vi är mycket aktivainternationellt. Vi försöker i olika organisationerberätta om våra egna erfarenheter och få andraländer med oss på den politik som vi tycker ärriktig.Rent praktiskt pågår diskussioner i om ettökat polisiärt samarbete, som bl.a. riktar sig motden internationella narkotikahandeln. Vad somkan komma ut av detta vågar jag inte ha någonbestämd uppfattning om, men jag tror att det är pådet planet som ett ökat samarbete skulle kunna geresultat.Vidare kan jag nämna att vi håller på att ta fram enliten skrift till en början på engelska, och såsmåningom kanske på andra språk, där vi beskriverden svenska narkotikapolitiken. Vi tycker att det ärviktigt att en internationell publik får kännedomom att man faktiskt kan nå framgångar. Atteftersträva legalisering är ett uttryck för enuppgivenhet inför en social misär som man inte troratt man kan rå på. Då är det viktigt att visa att detfinns också goda exempel i världen.Anf. 36 ():Fru talman! Slutligen när det gäller engagemang ilegaliseringskonferensen vet jag ju att EG:sofficiella inställning är restriktiv och mer liknar densvenska än den som uttalades vid konferensen.Men det här är en stor fråga ute bland medborgarnai . Inte minst använder de som mest högljuttagerar för nej till EG det här som ett argument. Jagtror att ju snabbare och tydligare vi kan få klarhet iEG-ländernas regeringars inställning i dessa frågor,desto bättre är det när det gäller att hyfsa vår debatthär hemma.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1992/93:626 om åtgärder mothembränningAnf. 37 Socialminister ():Fru talman! i har frågat migom vilka åtgärder jag är beredd att vidta i syfte atthembränning inte skall öka.Sten hävdar att hembränningen harökat kraftigt och att incitamentet för dennaverksamhet i huvudsak enbart är en prisfråga. Somjag har påpekat tidigare i ett interpellationssvar tillSten har jag svårt att förstå detresonemanget. haralkoholdryckernas prisutveckling inte gåttsnabbare än den allmänna prisutvecklingen. Undervissa perioder har alkoholpriserna t.o.m. släpatefter inflationen.Det finns anledning att noga följa utvecklingen ilandet när det gäller hembränningen. Därför harjag givit den alkoholpolitiska kommissionen iuppdrag att lämna förslag till metoder att löpandefölja även den icke-registreradealkoholkonsumtionen, för att ge regering ochriksdag ett bättre underlag för alkoholpolitiskaställningstaganden.Jag håller med om atthembränningen är ett allvarligt problem. Det ärviktigt att slå fast detta, även om ingen medsäkerhet kan uttala sig om dess exaktaomfattning. Det är i hög grad angeläget att på olikasätt ingripa mot och förebygga denna olagligaverksamhet. Jag utgår ifrån attAlkoholkommissionen uppmärksammar det härproblemet och i sitt slutbetänkande till årsskiftetlägger fram förslag till lämpliga åtgärder i syfte attminska hembränningen.Anf. 38 i (m):Fru talman! Jag tackar för svaret. Låt mig till enbörjan säga att det inte är jag som hävdar atthembränningen har ökat, utan det framgår av fleraundersökningar som vi kan läsa om snart sagt varjedag. Man konstaterar alltmer entydigt att viriskerar att hamna i en situation som närmar sig denorska förhållandena. Nästan hälften av denalkohol som konsumeras i distribuerasutanför norska Vinmonopolets kontroll.Statsrådet säger att han har svårt att förstå mittresonemang kring prisbilden. Det enda riktigaskälet -- förutom i några fall där det är ett rentgeografiskt skäl -- till att folk köper hembränt ochatt hembränt finns att tillgå är väl ändå det högapriset. Det kan inte vara något annat. har en annan uppfattning om varförsvenska folket trots allt konsumerar så myckethembränt, skulle det vara intressant att få reda påvad han tror är orsaken till detta.Jag noterar att statsrådet har fått en något ändradinställning. Det var inte så länge sedan som hannonchalerade dessa frågor, men det gör hantydligen inte nu längre.Det är helt klart att hembränning är en lagstridighandling, men bland en stor del av svenska folketknappast ansedd som kriminell mer än i de fall dåman säljer hembränt sprit till ungdomar. Jag vetockså att det är politiskt omöjligt att t.ex. sänkaspritpriserna, vilket jag tror skulle vara den endamöjligheten att få bukt med den storahembränningen.Jag skulle vilja fråga statsrådet: svar kring lösandet av problemet medhembränningen förväntar sig statsrådet avAlkoholkommissionen?Anf. 39 Socialminister ():Fru talman! Får jag svara på den sista frågan först.Hade jag svaret på alla frågor, skulle vi inte behövaställa några frågor till . Vifår väl avvakta och se vad kommissionen kommerfram till som ju har tid att fördjupa sig i problemetoch diskutera det med olika intressenter samtfundera på vad det kan finnas för olika alternativ.Frågan är inte helt ny. En del idéer, t.ex. när detgäller polisiära insatser, har diskuterats här ikammaren tidigare.Får jag sedan ta upp ett par andra trådar som StenAndersson i kastade ut. För det första finnsdet naturligtvis ett alldeles klart samband mellanbillig alkohol och stor alkoholkonsumtion. Vi kantydligen se sådana samband ute i , där detfinns åtskilliga länder som tillhandahåller alkoholtill mycket låga priser och där man också har enbetydligt högre alkoholkonsumtion än vi har iSverige. Om vi sänkte alkoholpriserna i ,skulle det leda till att vi fick en ökadalkoholkonsumtion och ökade alkoholskador.För det andra finns det ett uppenbart sambandmellan den registrerade alkoholkonsumtionen ochalkoholskadorna. Om det vore så enkelt som StenAndersson i brukar göra gällande idebatterna, att minskad registrerad konsumtionomedelbart leder till ökad oregistreradkonsumtion, skulle vi inte se något samband mellanminskad registrerad konsumtion och minskadealkoholskador. Just ett sådant samband har vikunnat konstatera. När alkoholkonsumtionen hargått ner, t.ex. under den förra borgerligaregeringens tid mellan , fick vi också en minskning avalkoholskadorna. Det är alltså klart att även om detförekommer oregistrerad konsumtion i --och det gör det självklart -- utgör den inte på någotsätt ett kommuniserande kärl med den registreradealkoholkonsumtionen.Anf. 40 i (m):Fru talman! Vissa experter säger att om man läggersamman den registrerade konsumtionen i Sverigemed den som sker vid sidan om, ligger vi i snitt påsamma konsumtionsnivå som övriga . Närexperterna talar om alkoholen kontraalkoholpriserna, höga olyckstal osv. har de till vissdel rätt, men man har svårt att få tilltro till dem.Ena dagen kan vi läsa i en bok att supen kostar 10miljarder, kostar den 20 miljarder ochtill slut 80 miljarder.Det är litet svårt för folk att fatta vad som är santbakom dessa siffror.Jag ställde en fråga till statsrådet om vad haneventuellt hade kunnat tänka sig att ge för råd tillAlkoholkommissionen. Till skillnad från de flestamedlemmarna i denna kommission har statsrådettrots allt sysslat länge med dessa frågor. Därförborde han kunna ge kommissionen ett ord påvägen.Anf. 41 Socialminister ():Fru talman! Det finns en ganska färsk studie utfördav en dansk forskare, som har funderat på varförmedellivslängden i är lägre änmedellivslängden i . Den här forskaren hargått igenom olika tänkbara faktorer som kanförklara detta fenomen och kommit fram till attskillnaden i medellivslängd förklaras av att man iDanmark dricker mer alkohol och röker mer än vadman gör i . Det finns åtskilligaforskningsresultat som klart visar att omfattandealkoholkonsumtion liksom rökning är myckethälsovådligt och utgör ett hot mot folkhälsan.Om regeringen tillsätter en kommission som skallfundera över alkoholpolitiken, är det självfalletkommissionen som skall ge råd till oss och inte vi iregeringen som skall ge råd till kommissionen. Omvi visste vilka råd som vi skulle ge, behövdes detingen kommission. Det tror jag att också StenAndersson i förstår.Anf. 42 i (m):Fru talman! Japanerna har en högre medellivslängdän vad svenskarna har, och derasalkoholkonsumtion är större än den svenska. Denenstaka danska rapporten behöver alltså inte varahelt tillförlitlig.När det gäller kommissionen och goda råd till denförstår jag ju att om det hade funnits förslagom hur man skall lösa problemen, behövdes detingen kommission. Men med tanke på att statsrådetsedan lång tid tillbaka har sysslat med dessa frågorhoppas jag att han under hand tar kontakt medkommissionen och lägger fram sina synpunkter påproblemet.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1992/93:636 om bevarande avden svenska kulturenAnf. 43 Kulturminister ():Fru talman! undrar vad regeringentänker göra för att främja svenskarnas möjligheteratt få behålla och utveckla sin kultur. Han ser medoro på hur mängden flyktingar och invandrare ökaroch hur befolkningssammansättning och svenskkultur påverkas.Inte ens i regeringsformen finner han till sinbestörtning stöd för den svenska kulturen -- därhittar han bara en bestämmelse om att staten skall''främja etniska, språkliga och religiösaminoriteters möjligheter att behålla och utvecklasin kultur''. ''Bestämmelsen gäller alltså inte densvenska kulturen'', konstaterar han.Nej, just i den meningen omnämns inte den svenskakulturen särskilt. påpekande avslöjaratt han, trots att han sitter i riksdag, intetycks ha förstått vad en författning är för något. Enförfattning baserar sig på ett samhällesgrundläggande värderingar och syftar till att värnaett lands kultur i dess vidaste mening. Allt som ståri regeringsformen är alltså ett uttryck för svenskkultur inklusive synen på minoriteters rättigheter.John tycks utgå från att kultur är någotstatiskt, något som inte förändras. Han verkarockså anse att alla kulturella förändringar är dåligaoch att det bara är genom invandring som de kanske. Hans synsätt speglar både okunnighet ochglömska om historien.Ett typiskt kännetecken för kulturer är att de ärföränderliga, en del element får med tiden minskadbetydelse och försvinner eller ändras eller får nyinnebörd. Annat kommer till. Om vi tittar närmarepå det som vi anser är exempel på svenskkultur finner vi lätt inflytande från många håll ochkulturer.Att julgranen är av främmande ursprung har visäkert glömt, den är väl ungefär gammal.Ett annat främmande inslag i vårt julfirande är avbetydligt senare datum. Mitt framför ögonen påoss, och under loppet av ett fåtal år, har vi införlivatnågot nytt i våra jultraditioner. För hur mångamänniskor i har inte blivit ettmåste för julfirandet? Om vill invändaatt dessa traditioner inte ändrats genominvandring, vill jag påminna honom om att om inteett antal missionärer hade gett sig ut på en lång ochäventyrlig resa till , där de mötte myckethårt motstånd och förakt för den nya kultur som deville sprida, hade vi kanske inte alls firat jul.Sverige har alltså blivit det land som det är genominflytande utifrån. I ett historiskt perspektiv hardetta ofta skett genom invandring. spelarockså den moderna kommunikationstekniken enmycket viktig roll.Det är inte bara vår religion som har kommit medinvandrare, det har även en hel del av det kunnandeoch den teknologi som byggt upp svensk industrioch ekonomi. , en av våra sinnebilderför svenskhet, är resultatet av invandradingenjörskonst. Järnhanteringen, en av grundernaför vår välfärd, behövde utländsk arbetskraft för attutvecklas. Invandrarnas ättlingar har med tiden --det har gått litet olika fort -- gått upp i det svenskafolket. Vårt språk bär många spår av dettainflytande, men ofta är det bara utländsktklingande namn såsom och ibland påminner oss om att bärarens anfaderen gång flyttade hit från utlandet. Jag är övertygadom att inte tycker att allt utländsktinflytande är av ondo.Jag hoppas att det framgår av vad jag sagt att någraåtgärder för att behålla och utveckla svensk kulturpå det sätt som tycks mena varken ärmöjliga, nödvändiga eller önskvärda. På mångaolika sätt stöds emellertid svensk kultur i skolan ochi samhällslivet i stort. Stora resurser satsas på attbevara och utveckla svensk kultur.Det senaste exemplet är museernas projekt . Musik, teater och andrakonstnärliga uttrycksformer har de senaste årenfått ökade statliga bidrag. Här är det inteinvandringen som utgör hotet utan andra krafter,men lika fullt skulle ett livskraftigt svenskt kulturlivinte vara möjligt utan ett ständigt utbyte av idéeroch människor mellan och andra länder.Jag vill emellertid understryka att mötet mellanmänniskor med olika bakgrund -- i synnerhet omolikheterna är stora -- kan vara svårt ochpåfrestande för båda parter. Påfrestningarna kanbli extra stora i dåliga tider och när arbetslöshetenstiger. Detta är regeringen mycket medveten om.Därför görs nya insatser för att motverka denfrämlingsfientlighet som finns i samhället och somsomliga personer i landet hjälper till att underblåsapå olika sätt.Anf. 44 (nyd):Fru talman! Jag får väl tacka försvaret, som inte var något direkt svar utan mer ettallmänt svammel om saker och ting. Jag frågadeefter hur vi skall bevara vår svenska kultur.