prot · GG0954 · 1993-01-20 00:00:00 — Jag säger ''tyvärr'', eftersomRikspolisstyrelsen verkar ha mycket ont omresurser. köpte man t.ex. bara en nypolishund. Man har gamla polishundar i bruk, vilkaegentligen borde ha tagits bort från hanteringen --trots att behovet är synnerligen stort. Egentligenhör det inte hit, men jag vill säga att detta harförorsakat stora problem även för Statenshundskola, som är helt nyombildad.Jag hoppas att man från departementets sida -- inteminst i besparingssyfte, som jag ser saken -- är såintresserad av eventuell användning av ID-hundaratt någon från departementet bereds möjlighet attvara med vid studiebesöket i . Jag utgårfrån att exempelvis , som ärutbildningsledare här i och somvarit hundförare , eller någon av demsom intresserat sig för de här utbildningsfrågornaoch som är hundförare och således insatta ihandhavandet av hund och i en hunds reaktionerbereds möjlighet att följa med på nämnda resa.Slutligen, herr talman, hoppas jag attjustitieminister följer ärendet med störstaintresse. Det hela får inte falla platt till marken pågrund av kortsiktiga besparingar. I det här falletgäller det, i det stora hela, struntsummor jämförtmed vad man kan spara.Anf. 21 Justitieminister ():Herr talman! Det finns anledning att göra i alla fallen kort kommentar.Birgit tog upp problemet medförnyelsen av arbetet med hundar i nämndaverksamhet. Jag tycker att det finns skäl att påpekaatt vi har ändrade regler närdet gäller budgetansvaret, som förts ut tillregionerna. Det innebär bl.a. att man har möjlighetatt själv fatta beslut om investeringar t.ex. när detgäller hundar.Birgit har säkert förståelse för att jaginte är beredd att gå in på diskussioner ompersoner. Jag tror att vi skulle hamna i en mycketkonstig situation om justitieminister taladeom vilka inom Polisen som skall följa med påstudieresor till . 22 ():Herr talman! Nej, jag är helt på det klara med här inte kan bestämma vilka personer somskall komma i fråga. Därför sade jag också att detskulle gälla någon av dem som intresserat sig föreller som är insatta i handhavandet av hund. Jagtror nämligen att det är av största vikt att även envan hundförare får vara med.Såvitt jag kunnat utröna består den utredning somär tillsatt av utredningstekniska skäl inte avhundförare. De skall ju inte utreda sin egensituation. Det är jag alltså också på det klara med.Men just när det gäller studier och att se hur hundarbeter sig tror jag att det vore synnerligen värdefulltom även ett proffs på området finge följa med --vem det blir bryr jag mig inte om.Jag har fått uppfattningen att Rikspolisstyrelsenskall stå för av hundinköpen och att resten avansvaret ligger på regionerna. Men det är möjligtatt jag är felunderrättad. Budgetförslag finns ju nu.Men i kommande budgetberedningar läggs kanskehela ansvaret för polishundar och hundutbildningpå regionerna. Jag är dock tveksam i det avseendetoch skulle vilja veta hur det i själva verket förhållersig.Anf. 23 Justitieminister ():Herr talman! Exakta detaljer kan jag inte ge,eftersom jag inte tittat närmare på detta inför denhär diskussionen. Interpellationen rör ju metoder,inte budgeten.Principerna när det gäller budgeten är att medlenfördelas till regionerna, med angivande av vilka målsom skall uppnås i arbetet. Däremot handlar detinte om direktiv om hur pengarna skall utnyttjas.Jag kan inte påstå att man centralt inte kan utnyttjasina centrala medel för exempelvis hundar.Däremot kan jag säga att det inte föreligger hinderför regionerna att använda sina medel för sådanahär ändamål.Anf. 24 ():Herr talman! Jag tackar återigen försvaret.Jag kommer att forska vidare för att få reda på hurbudgethanteringen egentligen går till. Naturligtvisär jag dock tacksam för beskedet attjustitieministern anser att frågan är intressant. Jagutgår från att man på med enpositiv syn följer utvecklingen och att man gerimpulser som gör att arbetet inte avstannar.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellationerna 1992/93:65 och 66om fastbränslelagenAnf. 25 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen anser det viktigt att fastbränslelagentillämpas korrekt vid nyinstallation aveldningsanläggningar och, om svaret härpå är ja,vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att detskall bli en sådan korrekt tillämpning.Nils har frågat mig om jag är beredd att vidtanågra åtgärder i samma syfte och om jag därtill ärberedd att föreslå en ändring av fastbränslelagen,så att ordet eldningsanläggning byts motuppvärmningsanläggning.Jag besvarar interpellationerna i ett sammanhang.Fastbränslelagen (1981:599) tillkom som ett led ioljeersättningsprogrammet i början av 1980-talet.Enligt lagen skall större eldningsanläggningarutföras för eldning med fast bränsle, dvs. kol ellerfast inhemskt bränsle, och därefter bibehållas i ettsådant utförande så länge de är i bruk. Mindreanläggningar skall utföras så att de kan eldas medfast inhemskt bränsle utan omfattandeombyggnadsarbeten eller kompletteringar.Gränsen mellan större och mindre anläggningar gårvid en beräknad årlig bränsleförbrukning om 180terajoule, vilket motsvarar knappt olja.Dispens från kravet på fastbränsleutförande förstora pannor kan ges bl.a. om ett sådant utförandeskulle bli oskäligt ekonomiskt eller medföra storamiljöproblem. Frågor om dispens prövas avNärings- och teknikutvecklingsverket ().När det gäller de mindre pannorna prövas frågorom dispens av den kommunala nämnd som fullgöruppgifter inom plan- och byggväsendet.Villapannor som drivs primärt med el men som harmöjlighet till oljeeldning är generellt undantagnafrån kravet på att de skall kunna konverteras tillinhemska fasta bränslen.Fastbränslelagen har alltså två huvudsyften: delsdet energipolitiska syftet att främja ersättning avolja i större anläggningar inom industrin och dekommunala värmeverken, dels detberedskapspolitiska syftet att förbättraberedskapen i övriga anläggningar vid störningar ioljetillförseln.För två år sedan gjorde dåvarande en utvärdering av fastbränslelagen.Energiverket fann därvid att det första syftet, dvs.oljeersättningen, redan var väl tillgodosett genomatt oljeberoendet inom industrin och denkommunala sektorn hade minskats drastiskt under1980-talet. Oljeersättningen hade emellertid tillstor del skett med annan energi än fastbränslen,nämligen med el, värmepumpar och i viss månnaturgas. Möjligheterna till en framtida lönsamoljeersättning med fastbränsle hade minskats,eftersom de mest lönsamma projekten redan hadegenomförts. Mot bakgrund härav ansågEnergiverket att lagen i denna del hade spelat ut sinroll och borde avskaffas.När det gäller mindre anläggningar fannEnergiverket att en stor del av de pannor som hadeinstallerats inte var förberedda föreldning med inhemska fasta bränslen enligt lagenskrav. saknade kännedomom pannbyten. Endast ett begränsat antaldispensärenden hade prövats.Energiverkets slutsats var att fastbränslelagen idenna del borde ses över och kompletteras.Man kan alltså konstatera att fastbränslelagen inteefterlevs när det gäller mindre anläggningar. Jagkan hålla med de två interpellanterna om att dettaär klart otillfredsställande. Jag är dock inte bereddatt utan vidare godta deras resonemang om atttillsynen över lagens tillämpning bör skärpas.Enligt min uppfattning måste man först ställafrågan om lagen över huvud taget behövs.När det gäller de större anläggningarna är detuppenbart att lagen inte längre fyller det avseddasyftet. Vid remissbehandlingen av Energiverketsutvärdering rådde nära nog fullständig enighet omatt lagen borde avskaffas i denna del. Vad somfortfarande kan diskuteras är om det finnsanledning att ha kvar bestämmelser om att mindrepannor skall utföras så att de kan konverteras tillinhemska fasta bränslen eller -- för att använda ettlämpligare uttryck -- biobränslen. Jag har ocksåuppfattat interpellanterna så, att deras intresse iförsta hand gäller denna del av lagen.Enligt min mening måste frågan omfastbränslelagen som styrmedel bedömas i ettbetydligt bredare perspektiv än som sker i de tvåaktuella interpellationerna. Jag vill här peka pånågra faktorer som är särskilt betydelsefulla i dettasammanhang.En sådan faktor är att användningen av olja inombostäder, service m.m. har minskat kraftigt under1980-talet, till förmån för el och fjärrvärme. Enkorrekt tillämpning av fastbränslelagen,innebärande att oljepannor i fastigheter måste varaförberedda för eldning med fasta bränslen, skulledärför ha mindre betydelse för beredskapen inomdenna sektor än vad man räknade med när lagenkom till.En andra faktor är synen på försörjningskrisers artoch varaktighet. Den nya säkerhetspolitiskasituationen har lett till ändrade förutsättningar förberedskapsplaneringen, vilket har kommit tilluttryck totalförsvarsbeslut. Vi räknar intei samma utsträckning som tidigare med utdragnakriser som motiverar omfattande förberedelser förövergång till inhemska bränslen.En tredje faktor är möjligheterna att utvecklapannor för kombinerad eldning med olja ochbiobränslen som uppfyller kraven på ekonomi ochgoda miljöegenskaper. Här måste jag uttrycka enviss tvekan till tes att enöverdimensionering av oljepannorna -- som är enförutsättning för att de skall kunna eldas också medbiobränslen -- enbart ger fördelar. Utvecklingenförefaller snarare att gå mot mindre enhetermed hög förbränningseffektivitet.Som en fjärde faktor vill jag peka på att det underde har tillkommit nya styrmedel för attfrämja användningen av biobränslen. Jag syftarfrämst på de miljöskatter på svavel och koldioxidsom infördes . Vid det har koldioxidskatten för användareutanför industrin och växthusnäringen höjts från 25till /kg. För sådana användare finns det nustarka ekonomiska incitament för konvertering tillbiobränslen i oljeeldade anläggningar där detta ärtekniskt och miljömässigt rimligt.De nya miljöskatterna kan ses som uttryck för enallmän strävan efter att öka användningen avgenerella, ekonomiska styrmedel på skildapolitikområden. Fastbränslelagen i sin nuvarandeform är en typ av administrativ detaljreglering somi dag framstår som otidsenlig.Min slutsats är alltså att fastbränslelagen bör sesöver, med beaktande av bl.a. de förhållanden somjag har pekat på.En sådan översyn kommer att inledas inomregeringskansliet. Avsikten är att resultatet avarbetet skall kunna redovisas för undernästa riksmöte.Anf. 26 ():Herr talman! Först får jag tacka näringsministernför svaret. Jag tolkade det som ett relativt positivtsvar. Det är kanske inte så ofta man kan uttryckasig så.Jag kan ändå konstatera, precis somnäringsministern, att vi uppleverfastbränslelagens tillämpning som mycketotillfredsställande. Det gäller både dem som ärberörda av den i sin yrkesverksamma gärning -- jagtänker naturligtvis på installatörerna -- och demsom är beroende av den för att kunna leva och bo.Vi har i det här landet gång på gång fått klart föross att vi kan drabbas av strömavbrott. Vi har haftsådana på flera orter. De kan blilångvariga. Alla eldningsanläggningar i dagbehöver elkraft för uppvärmning. Därför vore detbättre att vi skärpte fastbränslelagen, så att denverkligen kan tillämpas som det var tänkt frånbörjan, med alternativa bränslen såsomnäringsministern här påpekade, t.ex. kol ochinhemska bränslen. Jag tänker närmast på ved. Dåbehövs det också en annan form av pannor ellereldningsanläggningar. Det krävs att det är självdragi dem. Det är bara självdragspannorna som kangöras omställningsbara, eller konvertibla som detså vackert heter.Därför menar jag, precis som näringsministern, atten översyn skulle ha gjorts tidigare, för är allaanläggningar som omfattas av fastbränslelagen till70 % dispenserade, antingen medByggnadsnämndens eller -- tidigareEnergiverket -- kännedom eller utan den. När vikommit så långt att det är kan det ändå varadags att fundera över vad som gjort att det blivit så.Ja, det finns en enkel förklaring. Det påpekadeonekligen i sin utredning i sambandmed utvärderingen av fastbränslelagen i augusti1991. Då konstaterade att de delar avfastbränslelagen som omfattar beredskap motbränslekriser bör ses över. Man sade också att lagenskall göras sådan att den blir lättare att förstå ochtillämpa. Det gäller naturligtvis att ge information,från till byggnadsnämnderna och frånNUTEK till installatörerna.I dag finns det en mängd aktörer som, det vill jagpåstå, inte är seriösa nog utan i sin anbudsgivning,trots att de vet att det inte är så, säger: ''Det härfyller fastbränslelagens krav.'' Självklart blir det härbilligare för den som vill använda sig av det. Dåväljer man naturligtvis av ekonomiska skäl ensådan anläggning. Men då löper man risken att intekunna ta ett ansvar för distribution av värme,varmvatten eller vad det nu kan vara fråga om.Därför är jag glad för att näringsministern nuaviserar en översyn.Anf. 27 ():Herr talman! Jag tackar näringsministern för svaretoch noterar med tillfredsställelse attfastbränslelagen skall ses över, men jag saknar isvaret viktiga förutsättningar för denna översyn.Jag ifrågasätter också om vissa påståenden i svaretöverensstämmer med verkligheten.Lagens syfte är, som näringsministern säger, dels attfrämja oljeersättningen, dels att förbättraberedskapen. När det gäller oljeersättningen ärmiljömotivet för minskad oljeanvändningväsentligt starkare än det var närfastbränslelagen infördes 1981.Det är fel att allmänt påstå att förutsättningarna förlönsam oljeersättning med biobränsle har minskatsedan 1981. När det gäller bostadsuppvärmning ochmindre och medelstora värmeanläggningar ärförutsättningarna för lönsam övergång tillbiobränsle väsentligt bättre är 1981. Det berordels på koldioxidskatten, som näringsministernockså nämnde, dels på att förädlade biobränslen, iförsta hand briketter, i fast penningvärde räknatsjunkit i pris och är betydligt billigare än 1981.Även när det gäller större eldningsanläggningar tekniska utvecklingen av såväleldningsanläggningarna som bränslesystemmedfört kostnadssänkningar och förbättradverkningsgrad, vilket har förbättrat biobränslenaskonkurrenskraft.Näringsministern är tveksam till huvudmotivet imin interpellation för en mera strikt tillämpning avfastbränslelagen. Det är ur miljö- och ekonomisksynpunkt ett viktigt argument att det med dagensoljekvalitet, som möjliggör låga röktemperaturer,är lönsamt även vid oljeeldning att ha eneldningsanläggning med den större eldningsyta somkrävs för att gå över till biobränslen.Den utvecklingstendens mot mer kompakta, oftaövertryckseldade pannor, som näringsministernomnämnde, finns, men den är inte därför destomindre felaktig.Förbränningseffektiviteten har inget direktsamband med eldningsytan. Men eldningsytan --eller till viss del rättare sagt kylytan -- haravgörande betydelse för att man skall ha lågarökgastemperaturer utan att behöva investera i ensärskild rökgaskylning. Låga rökgastemperaturerär avgörande för hög total verkningsgrad. Små,kompakta pannor blir billigare, men effekten angesvid på tok för höga rökgastemperaturer.Investeringen blir lägre men livscykelkostnadenblir mycket högre. Tyvärr är det alltför många sombara ser till investeringen och inte tilltotalkostnaden. Ofta är det olika personer somfattar beslut om investeringen och som sedan svararför driftskostnaderna. är informationen frånpanntillverkarna också bristfällig för att de skallkunna konkurrera med billiga pannor. Faktum äratt bristerna i dagens tillämpning avfastbränslelagen medför sämre miljö och ökadoljeanvändning samt högreuppvärmningskostnader.Även om oljeanvändningen har minskat kraftigtunder 80-talet, finns det fortfarande kvar en storoljeanvändning i flerbostadshus, blockcentraleroch offentliga byggnader som ej är anslutna tillfjärrvärme. Det rör sig om miljontals kubikmeterolja som kan ersättas med biobränslen. Det är iförsta hand miljö, sysselsättning och förbättradbytesbalans som är motiven för att främja dennaövergång. Det skulle ha varit betydligt enklare ochbilligare om alla baslastpannor som nyinstalleratsunder 80-talet hade anpassats förfastbränsleeldning.Jag har två följdfrågor till näringsministern. Harnäringsministern något intresse av att förhindrafortsatta felinvesteringar på detta område? Ärnäringsministern beredd att kompletteraunderlaget för översynen av fastbränslelagen medde synpunkter som jag nu har framfört och som jagframför i min interpellation?Anf. 28 Näringsminister ():Herr talman! Självfallet skall gällande lagstiftningefterföljas. Att så icke till alla delar har skett under80-talet kan bara beklagas. Vi gör nu denna översynför att pröva förutsättningarna för fastbränslelagen,dess tillämpning och vilka syften som den skalluppfylla. Jag tror att det finns en betydande enighetom detta.Vi har för avsikt att bedriva arbetet skyndsamt ochi samarbete mellan berörda departement, dvs.mellan Näringsdepatementet,Försvarsdepartementet, Jordbruksdepartementetoch . Självfallet kommer ävenalla synpunkter som framförs i interpellationen atttas till vara och prövas vid översynen.När det gäller tillsynen och beslutsfattandet är detviktigt att reglerna är entydiga. De förändringarsom har skett i beskattningen, inte minst påkoldioxidområdet men även i fråga omsvavelskatten, ger mycket starka incitament.Om skattereglerna dessutom är långsiktiga och omramarna är förutsägbara skapas det betydligt bättreförutsättningar för ett rationellt beslutsfattande ochen rationell marknad.Anf. 29 ():Herr talman! Jag har inte så mycket att tillägga tilldet som har sagts. Jag trodde ändå attnäringsministern något skulle beröra min andrafråga i interpellationen. Jag vill försöka att få ettklargörande genom att upprepa frågan: Ärnäringsministern beredd att komma med förslag tillriksdagen så, att begreppet ''eldningsanläggning''byts ut mot ''värmeanläggning''?Oftast är det ju fråga om en eldningsanläggning.Många har valt att installeraelvärme. Det finns ett riksdagsbeslut om att manskall spara så mycket el som möjligt. Då skall detnaturligtvis inte vara tillåtet att installeraeluppvärmning, vilket leder till ett ännu störreberoende av elproduktion. Jag vill gärna attnäringsministern utvecklar den frågan.Anf. 30 ():Herr talman! Jag tackar näringsministern för detklara beskedet att näringsminister och departementfr.o.m. nu kommer att verka för attfastbränslelagen tillämpas på ett korrekt sätt. Detär ett viktigt besked.Jag noterar också -- självfallet med glädje -- att mankommer att beakta vad som sägs i denna debatt ochdet som har framförts i interpellationen. Jag skulleändå vilja ägna åt att ytterligarebeskriva den nya situation som finns på dennaganska stora marknad, som omfattar 30--40 TWhnär det gäller flerfamiljshus och blockcentraler medpannor, som är litet större än villapannor men sominte är anslutna till fjärrvärmeanläggningar.I och med att svavelskatten infördes sänktessvavelhalten i eldningsolja 1 till under 0,1 %.Tidigare måste rökgastemperaturerna hållasganska höga för att det inte skulle bli problem medskorstenarna. kan rökgaserna kylas tilltemperaturer -- kanske t.o.m. tillnågot -- innan de går ut genomskorstenarna, utan att det uppstår någrahållbarighetsproblem. Detta ger en radikalförbättring när det gäller att höja verkningsgraden,bättre utnyttja oljan och få ut mera nyttig energi förvarje liter olja som används.De kompakta, moderna och billiga pannorna somär övertryckseldade klarar inte att ge avsedd effekt,utan kapaciteten reduceras ofta till hälften avmärkeffekten. Vid en ekonomieldning måste man isjälva värmepannan ha tillgång till de kylytor sombehövs för att få ned temperaturen på rökgasernatill önskvärda 100 grader.I en undertryckspanna, dvs. en självdragspanna,finns det däremot större kylytor och störreeldningsytor. Därmed kan man åstadkommaekonomieldning och ha kvar möjlighetenatt elda med biobränslen. Det fantastiska är att detgår att göra en investering även somman använder olja, vilket är klart lönsamt medtanke på dagens oljekvaliteter. Det är beklagligt attdet har gjorts en mängdfelinvesteringar som har höjt driftskostnaderna.Därmed har den mycket intressanta omställningennär det gäller de mindre och medelstora pannorna,som är så angelägen, fördyrats. Detta är ettargument som talar för att det här finns enkombination av värde, där både miljön ochberedskapen gynnas, som man får en godekonomi. Jag skulle vara tacksam för en litenkommentar just på denna punkt.Anf. 31 Näringsminister ():Herr talman! När jag aviserar en översyn avfastbränslelagen vill jag icke binda upp mig för vadden översynen till alla delar skall leda fram till.Nils har här talat om eldningsanläggningaroch värmeanläggningar. Det är en fråga som man iöversynen skall pröva och se över.Det är fråga om en förutsättningslös översyn, IvarFranzén. De synpunkter och tankar som harframkommit i tidigare utvärderingar skallsjälvfallet beaktas. Gällande lagar skall givetvisefterlevas, men det finns ett behov av att man seröver gällande fastbränslelag för att den skall få enbättre funktion och stå i bättre överensstämmelsemed de förändringar som har skett i omvärlden.När det gäller självdragspannor och liknande villjag här inte ge mig in på någon teknisk diskussion.Jag tycker att det är marknaden själv som i storutsträckning, utifrån vissa grundläggande krav somvi fastslår bl.a. genom lagstiftning och beskattninginte minst beträffande miljöutsläpp, skall avgöravilken typ av beslut man fattar. Jag vill betona attdet gäller att statsmakten är tydlig i sina olikalagstiftningsarbeten, att den strategi som tillämpasär förutsägbar och på detta område också långsiktigför dem som skall fatta mångårigainvesteringsbeslut.Anf. 32 ():Herr talman! Jag delar näringsministernsuppfattning att huvudansvaret aldrig får fråntasmarknaden. Det är där som bedömningarna måstegöras. Ett av många motiv till att vi har dennadebatt är att marknaden har fungerat mindreväl, delvis beroende på den bristandeinformationen och på den dåliga uppföljningen avfastbränslelagen. Konkurrensen är hård och manfår i bland bristfällig information frånpannleverantörerna, som har framhållit hur billigaderas pannor är. Man har angett en effekt somegentligen inte är sann -- man skall ekonomieldaosv. I detta sammanhang har samhället intressebåde av att bevaka miljöintressena samt självfalletatt se till beredskapsaspekterna. Man har också allanledning att se till att oljan verkligen används såeffektivt som möjligt.Jag tror att samhället här har en enkel och klarmöjlighet att genom en tydlig fastbränslelag verkajust i denna riktning. Det är ett administrativtmedel som inte behöver innebära någon egentligdetaljstyrning. Det är bara att fastlägga vissagrundfunktioner i de eldningsanläggningar somman vill bygga, som i första hand ger en möjlighetför användande av biobränsle och som samtidigtger en god ekonomi samt i det korta perspektiveten god miljö.Även om jag självfallet delar uppfattningen att maninte skall ha några onödiga lagar så tror och hoppasjag att det slutliga resultatet av en förbättradfastbränslelag med grundläggande funktionskravblir något som alla kommer att tjäna på, såväl denenskilde, företaget som samhället.Anf. 33 Näringsminister ():Herr talman! Jag tror att vi är ense om att att enöversyn behövs. Sedan får den översynen, somkommer att beröra fyra departement, ge vidhanden vilka förändringar som behöver göras.Jag tycker också att de som har fattat beslut under80-talet faktiskt är delaktiga i att en del avfelbesluten har drabbat gemene man. Det har intealltid varit förutsägbarhet i de politiska besluten påskatteområdet och lagstiftningsområdet. Jag tyckeratt tydligheten i inställningen till olikaenergipolitiska frågor är viktig och att det även skallvara förutsägbart vilka förändringar regering ochriksdag kommer att göra om någontinginträffar. För att människor skall veta vad vi gör börden energipolitiska strategin vara långsiktig, så attinte de förändringar som sker kommer som totalaöverraskningar.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1992/93:67 omVattenfall ABAnf. 34 Näringsminister ():Herr talman!