prot · GH0934 · 1993-12-01 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:34Onsdagen den 1 decemberKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 25 november.Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att bostadsutskottetsbetänkanden BoU3, BoU4 och BoU5,jordbruksutskottets betänkanden JoU6 och JoU10,betänkanden KU12, KU13och KU14, skatteutskottets betänkanden SkU4,SkU6, SkU7, SkU14 och SkU18, lagutskottetsbetänkanden LU4 och LU7, utrikesutskottetsbetänkande UU10, försvarsutskottets betänkandeFöU2 samt näringsutskottets betänkande NU9skulle avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt.2 § Höjd garanterad ränta 1994--1996 för vissabostadshusFöredrogsbostadsutskottets betänkande1993/94:BoU3 Höjd garanterad ränta 1994--1996för vissa bostadshus (prop. 1993/94:8).Anf. 1 ():Fru talman! I bostadsutskottets betänkande1993/94:BoU3 behandlas frågan om höjd ränta föråren 1994--1996 för vissa bostadshus.Betoningen på ''vissa bostadshus'' bör, om rättvisanskall fram, bokstavligt talat litet närmare beskådas.De nu föreslagna besparingarna berör som bekantendast vissa årgångar och vissa bostadsformer.Därför blir det ett synnerligen orättvist förslag, somdrabbar endast vissa. Det är de som råkar bo i häraktuella bostadsbestånd, oavsett om det ärhyresgäster, bostadsrättsinnehavare elleregnahemsägare, som regeringen har stannat för attbrandskatta.Vilket av partierna i den nu sittanderegeringskretsen som slutligen vann dragkampenkanske vi kan få besked om i dagens debatt. Jag harsett många inlägg, och det finns tydligen mångatolkningar och även sägner, som en diktare säger ien av sina visor. Kan möjligen här ge och väljarna ett klart beskedom vilket av partierna i regeringen det är som harfört frågan i hamn? Vilket av de fyra partierna kanalltså offentligt få ta åt sig äran av att slutligen havunnit dragkampen om hur upplägget beträffandede här 3 miljarderna skulle ske?Fru talman! En neddragning med 3 miljarderkronor anser vi vara oförsvarlig. Samtidigtkonstaterar vi att besparingar på helaräntebidragsdelen rör sig om i storleksordningen 20miljarder kronor på grund av att byggandetdrastiskt minskat till följd av regeringens vildaframfart.Förslaget gäller att vi skall spara oss ur krisen. Nuär det alltså 3 miljarder som skall sparas. Förslagetär från rättvisesynpunkt förkastligt. Men detursprungliga förslaget var än värre till sinutformning. tar man från regeringens sida någotlängre tid på sig för att genomföra besparingar.Men förr eller senare, dock senast , skallresterande räntebidragsdel och därmed en nota omtotalt inte betalas avnämnda grupper. Snaran dras åt. Om strypningensker snabbt eller långsamt lär kvitta enligt dem somkan den här frågeställningen. Många bedömareanser det vara en mera plågsam procedur med enlång och utdragen process.Fru talman! Än värre är att den borgerligaregeringen som en extra liten krydda serverarbrasklappen att aviseringar om ytterligareindragning av räntebidrag kan förväntas även efterår 1996. Vi får väl hoppas att väljarna får uppögonen och att de på ett så smidigt sätt som möjligtavpolletterar regeringen i septembermånad 1994.Betalningsansvaret drabbar inte alla boende i vårtland, som jag sagt. Det drabbar i stället ettvisst antal utvalda och utsedda som råkar bo i ettvisst bostadsbestånd byggt vid en viss tidpunkt.Inför kommande riksdagsbeslut -- alltså dagensbeslut här i -- om dessa besparingar harvi inom bostadsutskottet utsatts för ett intensivtbombardemang bestående av en omfattandekorrespondens och uppvaktningar från många håll.Så sent som var representanter förett antal bostadsrättsföreningar på besök här iRiksdagshuset för att hinna prata förstånd med deborgerliga och Ny demokrati för att förmå berördaatt ändra sig i sista stund.Fru talman! Jag hade en dröm , och jag hadehoppats att den drömmen var sann. Drömmenbestod i att och de borgerliga,inklusive Ny demokrati, hade insett följderna avsitt handlande och att man därmed skulle frångå sitttidigare beslut och följa vår reservation. Drömmenom en tillnyktring i det borgerliga lägret var tyvärrinte en sanndröm. Sedan råkade jag dessutom tittai almanackan. Jag såg då att har namnsdagi dag och tänkte att nu vill de borgerliga ge OskarLindkvist en namnsdagspresent bestående av ruckade på tidigare positioner. Tyvärr är väldörren stängd.För tusentals bostadsrättsinnehavare, hyresgästeroch andra boende har det här blivit en ständigtåterkommande mardröm. De här människornassits är allt annat än avundsvärd. De har utan tvekandrabbats av snabbt ökade hyreskostnader somtenderar att bli nästan ett inferno för de närmastberörda. Det kan inte finnas minsta tvivel om attmånga bostadsrättsinnehavare, hyresgäster ochövriga berörda boende har det synnerligenbekymmersamt i dessa tider.En av de uppvaktande sade i går: Vi spelar intelängre på samma spelplan, dvs. den borgerligabostadspolitiken har förändrats ochförvärrats så till den milda grad att många intekänner igen sig. Utgångsläget är så radikaltförändrat att man helt enkelt inte längre klarar avatt betala de starkt höjda hyrorna. Dessutom kanmånga i förväg utläsa att den och den månaden ellerdet och det året tvingas man i den och denbostadsrättsföreningen att gå i konkurs på grund avräntebidragens snabba nedtrappning.Fru talman! Vårt alternativ är att vi först och främstavvisar regeringens förslag om indragningar vadavser de här aktuella åren. Desutom bör enkommande besparing fördelas rättvist. Med andraord bör, ja, måste, alla vara med och betala ochdärmed bära bördorna. Det gäller att vi solidarisktbär bördorna rättvist. Regeringspartiernauppbackade av i och Nydemokrati avvisar vårt alternativ.Känner inte , ochderas anhängare av kritiken gentemot indragningenav de föreslagna 3 miljarderna? Känner inte MikaelOdenberg och regeringspartierna kravet från dedrabbade? Hör ni inte ropen på förändringar av denförda regeringspolitiken skalla? Det är inte bara des.k. särintressena, dvs. de boende, som protesterar.Hyresgäströrelsen är en av mångaintresseorganisationer som på ett tidigt stadium försin del klart har deklarerat var man står.Hyresgästerna har med kalla siffror och statistikavvisat framlagda förslag med hänvisning till deorättvisa följderna av regeringensbesparingsåtgärder.Jag skulle kunna räkna upp en rad organisationeroch andra intressenter som är djupt oroade över attregeringen inte lyssnar på det som sägs ute ibygderna.Fru talman! Därutöver har en rad andra kritikersagt sitt. Bostadsforskare, finansanalytiker och enrad ekonomer har nämligen fört fram sin kritik motden förda bostadspolitiken. Vid utskottets hearingom bostäder fanns det ett genomgående drag avmisstro och kritik från nära nog alla håll. Kan detvara tillfälligheter, eller lyssnar man i det borgerligalägret inte på opinioner?Fru talman! Det är förresten rätt intressant attkonstatera att det numera allt oftare är företrädareför Moderata samlingspartiet som vi möter ibostadsdebatterna. Oavsett om vi ställer en frågatill socialministern eller någon annan ministerhamnar ärendet hos skatteminister ,som då har att svara på frågan -- även om ärendetalltså hör till en annan ministers revir ellerkompetensområde. Det är en iakttagelse som blirallt vanligare. Med andra ord är det de konservativakrafterna, med i spetsen, som iregeringskretsen getts huvudansvaret för att såsnabbt som möjligt rasera och slakta den socialavälfärdspolitiken, även på boendets område.Mittenpartierna har kapitulerat och lägger sig plattpå magen för att låta sig köras över av de nyliberalaoch konservativa strategerna i kanslihuset. närBostadsdepartementet är nedlagt ochbranschorganisationer och folk i gemen börjar fåupp ögonen för det skedda, ja, då är det redan försent. För sent skall syndarn vakna kan manmöjligen i sammanhanget åberopa.Regeringens avvisande hållning till att utse enansvarig minister för att löpande hålla kontakternamed berörda branschorganisationer börjar nu gemärkbara och synbara resultat.Kreditförsörjningen och bankernas avvisandeattityd till att finansiera angelägna projekt ute ilandet drar man från regeringens sida en tystnadensslöja över.Fru talman! Borde inte regeringen ta ett ordentligtresonemang med banker och ro hem en rad projektoch rädda jobben i tider som vi nu möter? Även härvisar regeringen sin oförmåga och sin inkompetensnär det gäller att ta initiativ till åtgärder för attkunna genomföra ett byggande som trots alltbehövs både i tätort och i glesbygd.Systemskiftet inom bostadspolitiken har på kort tidresulterat i kraftigt höjda boendekostnader,nedgång på fastighetsmarknaden och ett ras ibyggandet. Raset medför att vi går mot enbyggarbetslöshet av sällan skådat slag kommandevintersäsong. Ända uppemot 48 000--50 000byggjobbare kommer att förvägras jobb . I minegen valkrets, , kommer nära hälften avalla byggjobbare att tvingas gå sysslolösa. Vissaorter, som t.ex. , har drabbats dubbelt hårtpå grund av en kombination av åtgärder som medfog kan kritiseras. Näringsministern ochbostadsministern har i en ohelig allians närapålyckats släcka alla jullyktor inför kommandejulhelg i dessa trakter. Julefriden lägrar sig minsanninte över våra marker och min hembygd nu närjulesnön och mörkret sänker sig över bygden.Fru talman! Bygginvesteringarna inom landetförväntas sjunka med och med 55 %nästa år. Så sent som i går fick vi en skrivelse frånArkitektförbundet, där man är djupt orolig förframtiden. Skall byggandets spjutspets helt slås ut,är deras fråga till oss i utskottet. Vad säger om det? På punkt efter punkt har deutlovade vallöftena strandat. Detta sker ikombination med en politik som är förödande förlandet och dess invånare.Magistrar är de som brukar ge betyg. Ett sämrebetyg än det som utfärdas i samband medjuluppehållet lär vara svårt att finna. De allra flestaministrar i Bildts ministär har av en majoritet avlandets olika experter getts klara underbetyg.Kvarsittning i skamvrån som en direkt straffpåföljdär en allmän rekommendation utifrån bygderna.Det är en lämplig åtgärd, fru talman.Tänker och hans allieradevänner -- där inbegriper jag även Ny demokrati --fortsätta nedrustningen i all oändlig framtid?Känner ni inte ansvar för landet och för de mångabostadsrättsinnehavare som går sitt öde tillmötes?Alla aktioner, alla jobb somkronofogdemyndigheten har och devräkningar som vi möter är ju en direktföljd av er politik. Både ochKonsumentverket konstaterar att dennakonkursvågs like skådats. Det är enkonkursvåg som är svår att stoppa och som indirekthärstammar bl.a. från en snabb indragning avräntestödet.Enskilda fondkommissionen har räknat ut att varjesparad miljard kostar staten 3--5 miljarder,eftersom konkurserna för fastighetsägare ochbostadsrättsföreningar ökar och därmed bankernasförluster. Notan hamnar förr eller senare hos statenpå ett eller annat sätt, och det är vi som får betala.Fru talman! Det betänkande vi behandlar ärinte särskilt stort till omfånget, menkonsekvenserna av den ena indragna miljardenefter den andra är beklämmande och borde manaoss alla till eftertanke. Det borde mana MikaelOdenberg, och alla andra till enverklig tankeställare. Utvecklingen är närmastskrämmande, och följderna är svåra att överblicka.Jag är rädd att följderna kommer att kännas lång,för dem som olyckligtvis drabbatsav regeringens bannbulla och dess förda politik.Varför lyssnar man i det borgerliga lägret inte tillkritiker från skilda håll? Varför rattar och kör manensidigt den enda vägens politik? Jag hoppas attMikael kan ge svar på frågan varförman slår dövörat till och inte lyssnar på de tusentalsoch åter tusentals hyresgäster,bostadsrättsinnehavare och egnahemsägare som känner stark oro inför morgondagen.Slutligen, fru talman, yrkar jag bifall till de tvåsocialdemokratiska reservationerna nr 1 och 2 somfinns fogade till bostadsutskottets betänkandeBoU3.Anf. 2 ():Fru talman! På grund av svårigheter att tala längeskall jag nöja mig med att yrka bifall till de tvåsocialdemokratiska reservationerna. Att jag intekan tala beror inte på att jag inte ärintresserad. Jag skulle också vilja tala med MikaelOdenberg och . Men jag skallåterkomma.Anf. 3 ():Fru talman! Jag förstod att varbekymrad över att behöva stöta på moderater iriksdagens talarstol. Jag har inget annat försvar änatt det med hänsyn till valutslaget finns en vissstatistisk risk för detta. spelar det inte så storroll. Även om det finns meningsskiljaktighetermellan de olika regeringspartierna och även om vilägger tonvikt på olika saker behöver det inte varanågot bekymmer för när vidiskuterar olika regeringsförslag. Där får MagnusPersson samma svar oavsett med vilkenpartiföreträdare han samtalar.Av det skälet går det heller inte att besvara MagnusPerssons fråga om vilket regeringsparti som harvunnit dragkampen om de 3 miljarder i besparingarpå bostadssubventionerna som vi har attdiskutera. Det har inte förekommit någon sådandragkamp.Även om i sitt inlägg underlät attomnämna det, finns det en helt annan bakgrund tillatt vi diskuterar den här besparingen. Denbakgrunden är den krisöverenskommelse somhösten 1992 träffades mellan å ena sidan regeringenoch å andra sidan Socialdemokraterna.I proposition 1992/93:50, som handlade omåtgärder för att stabilisera den svenskasamhällsekonomin, redovisasförhandlingsprotokollet från de överläggningarsom hade förevarit med Socialdemokraterna underde här nätterna. Jag skall be att få citera punkten 5i den överenskommelse som träffats:''5. BostäderBostadssubventionerna reduceras med 3 miljarderkronor netto . Effekterna på hyran skallfördelas så rättvist som möjligt. ''Detta är bakgrunden till att vi diskuterar enindragning av påbostadssubventionerna.Nu vill Socialdemokraterna frångå denkrisöverenskommelse som träffades den 20september 1992. Man har ägnat sig åt något av enoordnad reträtt i flera steg. Det första budet frånSocialdemokraterna var: Vi struntar iöverenskommelsen. Vi låter bli att dra in 3miljarder. I stället höjer vi fastighetsskatten. Detdrabbar inte bara de av bostäder somhar räntesubventioner utan helafastighetsbeståndet.Så kan man naturligtvis tycka, men det är etttyckande som inte har någon täckning ikrisöverenskommelsen, där det uttryckligen talasom besparingar på bostadssubventionerna. Dethade varit en oklok åtgärd att tillmötesgåSocialdemokraterna, alldeles bortsett från brottetfrån överenskommelsen. Det hade varit oklokt avtvå enkla skäl. Det ena skälet är att detgrundläggande problemet på den svenskabostadsmarknaden ju är att vi har oerhört högaskatter på boendet. Det andra skälet till att dethade varit oklokt att tillmötesgåSocialdemokraterna på denna punkt och höjafastighetsskatten är att en höjd fastighetsskatt, ijämförelse med minskade bostadssubventioner,hade lett till ett ännu större fall av fastighetsvärdenaoch därmed ännu fler konkurser och störrekostnader för staten genom den s.k. Bankakuten.Vi har i stället från de borgerliga partiernas sidaförsökt att leva upp till det som stod iöverenskommelsen med Socialdemokraterna. Vihar försökt att, som det heter i uppgörelsen, fördelaeffekterna så rättvist som möjligt på hyran. Det harvi gjort genom att se till att det förslag som liggerpå bord innebär att man undantar deallra senast byggda fastigheterna, som ju är mestutsatta och som har svårast att bärakostnadshöjningar.I de reservationer som har yrkatbifall till talas det inte längre om höjdfastighetsskatt. fortsätter man reträtten. Mansäger: Visst skall vi spara 3 miljarder, men vi skallinte göra det , utan någon annan gång. Vi skallinte göra det 1994, 1995 eller 1996. Det framgickockså av inlägg att vi inte hellerbör göra det 1997 eller 1998 men vi skall spara --någon annan gång. Därmed är naturligtvis helafältet upprivet.Nu skall det, fru talman, villigt erkännas att ävende borgerliga partierna frångårkrisöverenskommelsen. Uppgörelsen medSocialdemokraterna innebar att vi skulle spara 3miljarder . Det gör vi inte. Vi har i ställetkommit överens om och skapat en majoritet för attlägga ut besparingen : 1994, 1995 och1996. Syftet med är att se till att effekterna för deenskilda hushållen skall bli mindre kännbara.Vad innebär då ett bifall till utskottets hemställan?Jo, drar man in bostadssubventioner från hushålleller fastigheter, innebär det problem för de boendei den meningen att kostnaderna ökar. Ändå skullejag vilja säga att den största invändningennaturligtvis är rent principiell, nämligen attindragning av bostadssubvention till befintligafastigheter i praktiken innebär en sorts retroaktivtbeslutsfattande. Man går in i efterhand och ändrarpå de grunder på vilka beslut om byggande en gångfattades. Det är naturligtvis inte bra.Nu är inte detta någonting som regeringen harhittat på, utan det är en teknik som snarareSocialdemokraterna har introducerat. Jag villpåminna om attSocialdemokraterna under sex av sina senaste sjuregeringsår just ägnat sig åt den här typen av extraupptrappningar av den s.k. garanterade räntan årfrån år. finns det skäl att haproportionerna klara för sig.Det förslag som ligger på bordinnebär att en normalstor lägenhet igenomsnitt drabbas av en extra kostnad på imånaden. kan också innebäraproblem för fastigheter och hushåll som redan iutgångsläget har problem med sin ekonomi. Mendet är naturligtvis inte en ökad kostnad på imånaden som gör situationen omöjlig.Grundproblemet är faktiskt helt annat än vad detbeslut som vi skall fatta innebär.Grundproblemet, , är att densocialdemokratiska bostadspolitiken under 1970-och 1980-talen drev fram högaproduktionskostnader och en extremt högbelåningsgrad och i praktiken ledde in människor iett boende med priser och kostnader som det integår att bära långsiktigt. Till detta kommer att derelativa boendekostnaderna har ökat genomskattereformen, eftersom ökade skatter på boendetvar det som i stort sett fick finansiera sänktainkomstskatter.I bostadsrättsfallet tillkommer dessutom att denenskilde bostadsrättshavaren inte alltid riktigt harödet i sina egna händer. Den enskildebostadsrättshavaren är inte bara beroende av atthan själv klarar ekonomin utan också av att deandra medlemmarna i föreningen gör det. Är detnågon som inte gör det, finns det möjlighet attavsäga sig sin bostadsrätt. Då får de kvarvarandebostadsrättshavarna bära även den kostnaden.Detta är inte heller ett resultat av det beslut somriksdagen skall fatta , utan det är den svaghetsom naturligtvis bostadsrätten som upplåtelseformhar jämfört med en full äganderätt och jämfört medhyresrätten. Hyresgästen har möjlighet att flytta tillannat boende utan att göra några kapitalförluster.Nu förespeglar Socialdemokraterna och MagnusPersson: Rösta på oss, så skall vi lösa det här. Viskall subventionera bort era problem.Det är naturligtvis inte särskilt trovärdigt i ensituation där staten redan i utgångsläget saknarungefär . Det är inteheller särskilt trovärdigt om man betänker att detjust är subventionskarusellen som i hög grad harlett fram till de problem som vi har påbostadsmarknaden.Jag vill hävda att bostadspolitik --i den mån det gick att urskilja någon sådan i hans15-minutersanförande -- skulle vara förödandebåde för de bostadsrättshavare och hyresgäster somi dag protesterar mot minskadebostadssubventioner och också för alla andrabostadsrättshavare, egnahemsägare ochhyresgäster i , av det enkla skälet attbostadspolitiken måste sättas in i sitt ekonomisk-politiska sammanhang.Ingen är betjänt av en socialdemokratisk politik därman fortsätter att skjuta problemen framför sig.Ingen är betjänt av att trovärdigheten isaneringsprogrammet för statens budget sätts ifara. Ingen är betjänt av att kronan fortsätter attfalla, att vi får tillbaka inflationen och att räntornastiger. Det är tvärtom så att det inte finns någonenskild faktor i samhällsekonomin som har störrelångsiktig betydelse för allas vårt boende ochkostnaderna för det än räntan. Härvidlag harregeringspolitiken trots allt varit ganskaframgångsrik så här långt. Vi har alltjämt en låginflation. Vi har haft kraftigtfallande räntor. Det dokumenteras också genom nu träffat hyresavtal på den svenskabostadsmarknaden som betyder de lägstahöjningarna sedan 25 år tillbaka.Fru talman! Den besparing som vi har att fattabeslut om är ett resultat av krisöverenskommelsenmellan regeringen och Socialdemokraterna. Vi stårfast vid den. Den innebär en av flera nödvändigaåtgärder för den långsiktiga saneringen av desvenska statsfinanserna. Den har med regeringensförslag fått en utformning som är hanterlig för deenskilda hushållen. I genomsnitt rör det sig alltsåom för en normalstor lägenhet i detfastighetsbestånd som har bostadssubventioner.Det är en effekt som i praktiken knappastmotiverar de torgmötesliknande omdömen somMagnus levererade från talarstolen.Därmed ber jag, fru talman, att få yrka bifall tillbostadsutskottets hemställan i betänkande 3.Anf. 4 () replik:Herr talman! Först en liten kommentar. Jag brukargå i tidningsrummet och läsa tidningar. Jag hittadeett debattinlägg i Allenhanda, därGörel Thurdin skriver följande: ''har setttill att krisuppgörelsens besparingar avräntebidragen fördelas i stället för på ett. ''råkar vara mark- ochplanminister i den sittande regeringen. Jag har settliknande artiklar där olika statsråd från olikapartier tar åt sig äran. Ni får väl sinsemellan bråkaom det.Fru talman! 5 ochavsåg då krisuppgörelsen. Det är riktigt att vi tyckteatt man borde fördela kostnaderna så rättvist sommöjligt. Ni från majoriteten säger att det är vissaårgångar som skall var med och betala, och det ärdet som vi vänder oss emot. Detta är en väldigtviktig gränslinje. Vi anser att ni å er sida har svikitden överenskommelse som har träffats. I enlågkonjunktur, som den vi nu upplever, kan det intevara vettigt att gå ut och säga att man skall spara inytterligare 3 miljarder.Mikael sade att man skulle försöka attrikta in sig på enbart vissa årgångar. Men enligt vårtsätt att se nådde ni inte ända fram. Tidpunkten förden valda indragningen är dessutom fel. Det ärockså fel åtgärd som sätts in.Mikael sade vidare att detta egentligenär fråga om småsaker -- en femtiolapp. Det ärmöjligt att , som bor i bostadsrättpå och tjänar rätt hyggligt, kan tycka så.Men de människor som jag möter har näsan justovanför vattenlinjen och klarar inte en ytterligareupptaxering. De klarar kanske inte sina utlägg vidmånadens slut. Då kommer ochkräver att de skall betala.Fru talman! stod här i talarstolensom en ''ungmuffare'' och sade att regeringen harklarat sig bra. Det är ganskaensam om att tro och tycka. Det kan man tycka påMUF-stämmorna och på moderata enskilda möten,men man skall inte gå ut och inkompetensförklaraalla kritiker i det här gänget. Det finns också en radkritiker utanför huset. Det skräckscenario sommålas upp ifall socialdemokraterna skulle ta handom bostadspolitiken känner jag inte igen när jag gårut bland folk på gatan. Fråga dem som står ochskallar här utanför vad de tycker!Anf. 5 () replik:Fru talman! börjar man känna igen MagnusPersson. Hans inledningsanförande var litethögtravande parlamentariskt, men börjar degamla torgmötestakterna komma fram. När mangår en guidad tur i kan man iblandhöra att guiden säger: Där borta på andra sidanbankhallen går riksdagsmannen i Karlstadmed huvudet under den ena armen och detsocialdemokratiska partiprogrammet under denandra.Det går inte att misstolka krisöverenskommelsen,. Det står uttryckligen i denna attbesparingen om 3 miljarder skall tas ut påbostadssubventionerna. Det går aldrig att utläsa avdetta att man i stället skall höja fastighetsskatten.Om detta hade varit innebörden avkrisöverenskommelsen, hade det stått i p. 5 att 3miljarder skall inbesparas genom höjdfastighetsskatt. Men står det inte så, MagnusPersson. Det står att 3 miljarder skall inbesparas påbostadssubventionerna.Det är svårt att spara in på bostadssubventioner närdet är fråga om fastigheter som inte har någrasubventioner. Därför kommer av det totalafastighetsbeståndet att drabbas.