prot · GG09114 · 1993-05-24 00:00:00 — Om man i första hand ser pålivförsäkringsbolagen, som jag antar att BengtDalström menar, finns det regler för vilkaåtaganden man får göra och vilka garantier somskall finnas för försäkringstagarna.Försäkringsbolagens verksamhet, placeringar,resultat och konsolidering följs löpande avFinansinspektionen. Visst finns det redan i dagregler som styr detta i syfte att minimera risken ochatt ge försäkringstagarna så bra skydd som möjligt. ((nyd) inpass: Jag utgårfrån att detta görs i förebyggande syfte. )Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på interpellation 1992/93:168 omvårdnadstvister m.m.Anf. 136 Statsrådet (-):Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att komma med förslag tillriksdagen i fråga om införande av familjenämnderför att underlätta barnens situation i samband medseparationer. Han har vidare frågat vad som i övrigtövervägs inom för attutveckla förfarandet avseende separationer ochvårdnads- och separationstvister.Gällande rätt innebär att domstolen förordnar ienlighet med föräldrarnas begäran i envårdnadsfråga, om föräldrarna är ense i saken ochom det är bäst för barnet. Om en vårdnadsfråga ärtvistig, är det barnets bästa som skall avgöra hurdomstolen skall döma. Rätten skall se till att detfinns ett tillräckligt underlag för att avgöra frågorom vårdnad och umgänge. För att få ett sådantunderlag kan domstolen inhämta upplysningar frånsocialnämnden. Rätten kan också uppdra åtsocialnämnden eller något annat organ att utsenågon som gör en utredning i vårdnads- ellerumgängesfrågan. Vid behov kan domstolen geriktlinjer för utredningen. Domstolen beslutardärefter i vårdnads- eller umgängesfrågan efter vadsom är bäst för barnet.Domstolsutredningen har i betänkandetDomstolarna inför 2000-talet (SOU 1991:106 s. diskuterat om det -- efter finländsk förebild --går att ändra arbetsfördelningen mellandomstolarna och socialnämnderna i vårdnadsmål.Enligt finländsk rätt kan föräldrarna i storutsträckning lösa vårdnads- och umgängesfrågorgenom avtal, som fastställs av socialnämnden.Föräldrarna kan avtala att vårdnaden skall varagemensam, att barnet skall bo hos den enaföräldern om föräldrarna inte bor tillsammans elleratt den ena föräldern ensam skall ha vårdnaden.Föräldrarna kan också avtala att barnet skall ha rätttill umgänge med den förälder som barnet inte borhos. Ett avtal angående vårdnaden om barn och rätttill umgänge skall ingås skriftligt och det skall förfastställelse föreläggas socialnämnden i denkommun där barnet har sin hemort. prövar om avtalet skall fastställasskall den beakta barnets bästa och barnets egnaönskemål. Ett avtal som fastställs avsocialnämnden gäller och kan verkställas såsom ettlagakraftvunnet domstolsavgörande.Socialnämnden åtar sig att i samband med avtal omvårdnad eller umgänge hjälpa föräldrarna att avtalaom underhållsbidrag. Däremot hjälper nämndeninte till med frågor om bodelning i samband medföräldrarnas separation eller om underhåll tillmake.Domstolsutredningen anser att det finska systemethar vissa fördelar framför det svenska. Det öppnarenligt utredningen en möjlighet att lösavårdnadsfrågor utan att gå via domstolarna.Härigenom kan man, framhåller utredningen,skapa större förutsättningar för lösningar som ärgrundade på frivilliga överenskommelser.Samtidigt kan det medföra en avlastning fördomstolarna. Enligt domstolsutredningens meningfinns det därför mycket som talar för att en lösningbaserad på den finländska förebilden skulle vara enframkomlig väg också i . Men det krävs vissytterligare utredning. Framför allt måste manskaffa sig en uppfattning om de konsekvenser somskulle uppstå för kommunerna när det gällerpersonalbehov. Det kan knappast enligtutredningens mening komma i fråga att tillskapa enlösning som medför avsevärda kostnader förkommunerna. är att beakta att det tordevara en förutsättning för att systemet skall bli likaanvändbart som i att socialnämndernahjälper till med att räkna ut underhållsbidrag.Domstolsutredningen har inte kunnat göra denytterligare utredning som behövs, utan hänvisar tillatt frågan får övervägas i annat sammanhang.Domstolsutredningens betänkande harremissbehandlats. Många remissinstanser ärpositiva till ett fortsatt utredningsarbete i enlighetmed utredningens förslag (seremissammanställningen, Ds 1993:5, del A s. 204).Den här frågan bör emellertid ses i sammanhangmed andra åtgärder som har genomförts isyfte att förbättra förfarandet i vårdnads- ochumgängesfrågor.Våren 1991 förstärktes således möjligheterna tills.k. Sådana samtal innebär attföräldrar under sakkunnig ledning får möjlighet attgemensamt och i samråd nå enighet i frågor rörandevårdnad och umgänge. Kommunerna är numeraskyldiga att bereda föräldrar möjlighet tillsamarbetssamtal. Sådana samtal kan komma tillstånd såväl innan en rättslig process har inletts somunder pågående process. I mål om vårdnad ellerumgänge får domstolen uppdra åt socialnämndeneller något annat organ att i barnets intresseanordna samarbetssamtal. Syftet med att införasamarbetssamtal var att åstadkommasamförståndslösningar för barnets bästa ochdärmed förhindra för barnet skadliga konsekvenserav föräldrarnas separation. I förarbetena tilllagändringen (prop. 1990/91:8 s. 30) har framhållitsatt det finns goda utsikter för att samtalen skallkunna fylla en viktig funktion, om föräldrarnakommer i kontakt med personer som är erfarna irelationsbehandling av vuxna och som har särskildakunskaper om barn och barns behov. Detta gälleräven i de fall där samtalen inte leder till attföräldrarna blir ense i den fråga som tvisten gäller.Mycket kan nämligen vara vunnet redan genom attföräldrarna genom samtalen blir uppmärksammapå farorna att tvisten skall äventyra barnetsvälbefinnande.Riksdagen har vid ett flertal tillfällen aktualiseratfrågan om familjerådgivning (se bl.a. bet.1992/93:SoU2, rskr. 1992/93:14). hardärvid anfört att familjerådgivningsverksamhetenhar mycket stort värde. I årets budgetproposition(prop. 1992/93:100, bil. 6 s. 21) har socialministernanfört att han delar bedömning attfamiljerådgivning är en viktig del av detförebyggande sociala arbetet samt att han avser attsenare under återkomma till regeringenmed förslag om familjerådgivningens framtidaorganisation och finansiering. (bet.1992/93:LU22) har med anledning av en motionuttalat att utskottet med hänsyn till socialministernsuttalande förutsätter att möjligheter tillfamiljerådgivning för dem som så önskar kommeratt tryggas i framtiden.Enligt vad jag har inhämtat ses för närvarandefrågan om vem som skall vara huvudman förfamiljerådgivningen över inomSocialdepartementet. Arbetet är inriktat på attpresentera en proposition . Jag kommergivetvis att med stort intresse följa detta arbete.Det är min uppfattning att de redan väsentligtförbättrade möjligheterna till samarbetssamtal ochi framtiden en väl fungerande familjerådgivningkommer att bidra till att underlätta och förbättrabarns situation i samband med föräldrarnasseparation. I fortsätter vi attstudera den finländska modellen för att se om denär någonting för oss. Vi ser naturligtvis också påden ordning som har införts i . Men omvi skall göra en genomgripande systemförändring,kräver det noggranna överväganden och kan inteske i en handvändning. Innan vi tar ställning tillfrågan bör vi också utvärdera de nyligengenomförda lagändringarna och se vad som kanuppnås med de åtgärder som har aviserats.Anf. 137 (m):Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för detuttömmande och delvis också mycket intressantasvaret.Äktenskapet och familjen är enligt min och deflestas, utgår jag från, uppfattning samhälletsgrundpelare. Därför måste man ta mycket allvarligtpå hur man skall gå till väga vid separationer.Riksdagen har liksom tidigare behandlat en radolika motioner i ärendet. Det visar intresset ochengagemanget i dessa frågor. Man kan säga att detrör sig om två saker.Dels är det fråga om att ha en teknik somminimerar eventuella negativa effekter av vårtnuvarande legala förfarande. Det nuvarandesystemet tycks inte till alla delar uppfylla deönskemål som man skulle vilja ställa. En utvecklingav det legala förfarandet som tar hänsyn till modernforskning om barns behov och vuxnas anpassning ilivskriser bör alltså komma till stånd.Dels rör det sig om att försöka korta de iblandmycket långa handläggningstiderna. Ju längre tiddet går mellan skilsmässa och slutlig lösning, destostörre är risken att ärendet blir infekterat ochövergår till svartmålning, anklagelser,undanhållande av umgänge, frustration, m.m.Utdragna vårdnadstvister gynnar oftast denförälder som har barnet boende hos sig underutredningstiden. Det är viktigt att syftet meddomstolars och utredares insatser främst är atthjälpa personer i konflikt till en för alla parteracceptabel lösning med utgångspunkt i barnetsbästa. Därför är det illa om handläggningen draralltför länge ut på tiden.I svaret pekar statsrådet på en del planerade ochredan genomförda åtgärder. Att enfamiljerådgivning organiseras bättre ochfinansieras är givetvis mycket bra. Som gammalsocialnämndsordförande har jag stor respekt förvad familjerådgivningen kan åstadkomma. Men detär ändå ett frivilligt åtagande för parterna.Jag tycker att även samarbetsavtal är ett alldelesutmärkt inslag i de möjligheter som finns. förstärker dessa möjligheter är bra. Men ävendär är det fråga om frivillighet.Jag tror ändå att det är viktigt att försökaåstadkomma ett något mer samlat grepp.Lagstiftning kan inte förebygga eller lösa allafamiljekonflikter, men de kan bidra till att lösafamiljerättsliga problem där barnens rättsställningofta måste skyddas.Lagstiftningen inom familjerättsområdet berör intebara situationer vid äktenskaps upplösning utanockså situationer där barn hamnar i drogmissbrukeller kriminalitet.Det finns flera olika sätt att utveckla förfarandet.Bengt har pekat på fördelar meds.k. family court, som praktiseras i . Därrör det sig om familjedomstolar, en sortsspecialdomstolar för familjemål. Domstolarnahandlägger äktenskapsskillnad samt vårdnad ochumgänge och har hög status och högspecialistkompetens. Det är väl oklart omförhållandena i går att översätta tillsvenska förhållanden, men det finns ändå intresseav att studera deras uppläggning.Statsrådet har själv i svaret visat ett visst intresse fördet finska systemet. Möjligen kan det komma attpåverka den beredning som förhoppningsvis kankomma att ske. I det finska systemet är det avtalutanför domstolen som skall bli vägledande.Möjligen kan det vara bra om ett avtal kanfastställas i tingsrätt.Jag har tidigare motionerat om införande av en s.k.familjenämnd. Även en kollega, , harvarit inne på liknande tankar. Denna motion har tillmin stora förvåning kommit att väckauppmärksamhet i och i . omtalats i televisionen i och därframställts som om detta vore regeringens förslag.Jag vet inte hur jag skall tolka det, men det var i allafall intressant. Motionen går ut på att en tingsrättförordnar om en familjenämnd som skall kommamed ett yttrande i vårdnads- ochumgängesärenden. Den kan alltså ha en ad hoc-konstruktion, beroende på vilken typ avvårdnadstvist som det rör sig om och vilka behovsom föreligger. Men man kan koppla bådefamiljeterapeuter, barnpsykologer, ekonomer ochjurister till denna, och man kan tillsammans medparterna på olika sätt lotsa fram en lösning.Beslutet kan föreläggas tingsrätten, och tingsrättenhar det yttersta ansvaret. Om någon part inte villgodta familjenämndens beslut, finns det givetvismöjlighet att föra sin talan inför tingsrätten. Mendetta skulle vara en metod att sammanhållet ochstrukturerat få till stånd en handläggning sominnefattar alla de specialistkompetenser som kanerfordras och där harledningsansvaret men ansvarar inför tingsrätten.Jag vet inte om en sådan metod, vilken kanske inteär helt ny, skulle kunna intressera statsrådet ochregeringen. Jag tror att både samarbetssamtal,familjerådgivning och alla andra resurser skullekunna kopplas till en sådan konstruktion. Det enautesluter därför inte det andra. Det är mer fråga omen strukturerad sammanhållning. Jag är mycketspänd på att höra om det finns något intresse för ensådan typ av uppläggning. I svaret finns det dessvärre inte någon riktig klarhet i om någonberedning ens kommer att ske på detta område.Anf. 138 Statsrådet (-):Herr talman! Jag är självfallet intresserad av attåstadkomma den bästa tänkbara lösningen förbarns situation när det gäller separationer ochskilsmässor.Som framgick av interpellationssvaret ser vi inomJustitiedepartementet både på den finska modellenoch på den nya norska modellen.Jag vill gärna tillägga att vi givetvis även kommeratt se på den modell som skisserades här, där manalltså har ett mer sammanhållet grepp öververksamheten.Jag har anledning att åka till i sommaroch kommer att titta på förslaget om s.k. familycourt för att se om det möjligen ger något uppslagför vår del. Jag är litet tveksam till om det passar ini vårt system, men det innebär inte att jag inte medintresse skall se på det.De lagändringar som har gjorts beträffandeförbättringar av samarbetssamtalen är ganska nya.Som jag sade i interpellationssvaret måsteöverväganden om en ny utredning utgå frånutvärderingar av vad de här förslagen innebär.Möjligen är det något tidigt att göra en utvärderingav de senaste ändringarna. Det har knappt gått ettår. Jag utesluter ändå inte att vi kan börja med dettaunder hösten. Sedan får vi se vad de fortsattaövervägandena leder till. Men jag vill gärnaunderstryka att jag är öppen och intresserad.Anf. 139 (m):Herr talman! Jag är både glad och till freds med detsvar som statsrådet ger. Det kändes litet oklart vadsom avsågs med slutet av svaret. Det är en sak attvara intresserad och att studera, en annan sak är attbereda och att göra något mer konkret. Men jaghoppas att statsrådet med sin inställning avser attgöra något mer konkret . Om inteannat så kanske . Jag kommer för min deltillsammans med många andra i att nogabevaka att konkretiseringen äger rum. Tack försvaret.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på interpellation 1992/93:177 ommarknadshyrorAnf. 140 Statsrådet (-):Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att vidta åtgärder som lugnar alla oroligaoch som gör att planerna på att införamarknadshyror, eller ''spänstigare'' hyror,skrinläggs.Lars ställde för en månad sedan i stortsett samma fråga till mig. Frågorna skall ses motbakgrund av en departementspromemoria omändringar i hyresförhandlingslagen m.m. somnyligen har skickats ut på remiss. I promemorianföreslås förändringar i bruksvärdessystemet somjag översiktligt redogjorde för när jag besvaradeLars fråga förra gången.Det är två förändringar som föreslås ibruksvärdessystemet. För det första föreslås , när man bestämmer vad som är en skälighyra, inte längre i första hand skall beakta hyrornai de allmännyttiga bostadsföretagens hus.Jämförelsen skall alltså kunna göras med hyrornaför likvärdiga lägenheter i alla hus, oavsett vem somäger dem. Bakgrunden till detta är att vi seren utveckling som innebär att bygg- ochbostadssektorn avregleras. De allmännyttigabostadsföretagens särställning i olika hänseendentas bort. Enligt ett förslag frånCivildepartementet skall dessa företag i framtidenbedriva sin verksamhet på samma villkor som andrafastighetsägare. Verksamheten skall inte bara gå utpå att täcka kostnaderna utan också på att det skallkunna uppkomma ett visst överskott. Regeln omatt hyrorna i allmännyttan skall utgöraförstahandsnorm kommer därför inte längre att haden betydelse som lagstiftaren tänkte sig när dennuvarande ordningen infördes.Det kan tilläggas att hyrorna i de allmännyttigabostadsföretagens hus är förhållandevis höga. Atthyrorna hos allmännyttan inte skall utgöraförstahandsnorm kan alltså pressa hyrorna nedåt.Den andra förändringen som föreslås är attbruksvärdesregeln skall återfå den något störreflexibilitet allmänt sett som den tidigare hade. Detinnebär bl.a. att hyrorna något bättre skall kunnaanpassas till den efterfrågan och det utbud somfinns. Avsikten är framför allt att ge utrymme föratt ge lägesfaktorn en större betydelse vidhyressättningen än vad den har . Detta tror jagatt de flesta hyresgäster kommer att tycka ärrättvist. Den som bor störst och bäst bör ocksåbetala mest. Omvänt skall den som väljer enmindre attraktiv bostad kunna få pengar över tillannat.Jag vill betona att förslagen i promemorian på intetsätt innebär att man inför marknadshyror eller medandra ord en helt fri hyressättning. Förslaget utgårfrån att bruksvärdessystemet som sådant skall varakvar. skall hyresnämnden kunna prövaom en hyra är skälig.Herr talman! När jag förra gången svarade på LarsStjernkvists fråga konstaterade jag att förslagenskulle remissbehandlas och att regeringen förstdärefter skulle ta ställning till hur förslagenslutligen skall utformas. Mot den bakgrundensvarade jag att jag inte var beredd att gå närmare inpå frågorna.Jag är inte heller beredd att föregripa denfortsatta beredningen av ärendet. Det slutligaställningstagandet återkommer jag till närförslagen har remissbehandlats.Anf. 141 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret påinterpellationen. Jag förstår att syftet är att lugnamig och alla andra som befarar attregeringspartierna är på väg att överge sitt löfte attinte införa marknadshyra. Jag kan meddelastatsrådet att jag inte har blivit lugn sedan jag harläst svaret.Den departementspromemoria som är bakgrundtill min fråga innehåller en serie förslag. Några avdem nämner statsrådet. Men det finns fler.Den regel som säger att en hyra är skälig omden inte ''påtagligt'' skiljer sig från hyran för enlikvärdig lägenhet skall man ändra till ''väsentligt''.Ordbytet, som kan tyckas vara oviktigt, betyder,säger de som förstår sig på juridiskt finlir, att man kan höja hyran i attraktiva lägen.En annan förändring som finns i förslaget är skall uppmuntra enskilda att förhandla själva.För att man inte skall orsaka kaos säger man att enny regel skall införas, nämligen att den som tiger hyreshöjning samtycker. Det innebär att omman inte själv som enskild protesterar, om man avnågon anledning inte vågar ta en match medfastighetsägaren, gäller hyreshöjningen.En tredje förändring som föreslås, som statsrådetberör, är att allmännyttan inte längre skall varahyresledande. Det är viktigt att komma ihåg att denregel vi har inte innebär att hyrorna måstevara lika höga som hos allmännyttan. Det system vihar innebär att allmännyttan sätter ett tak förhyrorna. Men det är självfallet fullt möjligt att sättahyror som är lägre än bruksvärdet eller den hyrasom det kommunala företaget har. Att det fungerarså visar också statsrådets svar. Det är bra.Problemet är att om man också skall väga in privatafastighetsägares fastigheter i bruksvärdet ger manprivata fastighetsägare en möjlighet att höjabruksvärdet.Alla de förslag som jag har nämnt -- det finns fler --har en gemensam nämnare, nämligen att de flyttarmakt och inflytande från hyresgästerna tillfastighetsägarna. Alla förslagen innebär ocksåkonsekvent att man ökar marknadsinslaget ihyressättningen. Jag delar i och för sig statsrådetsuppfattning att det inte innebär ett renodlat system.Jo, på en punkt gör det faktiskt det. När det gällertomma lägenheter skapar den här förändringenutrymme för en ren marknadshyressättning.Däremot innebär det naturligtvis inte att mangenomför renodlade marknadshyror rakt över helamarknaden. Men det som oroar mig och mångamed mig är att det här är stora kliv i den riktningen.Det framgår också av statsrådets eget svar.Jag tycker att avslutningen på första sidan är pågränsen till cynisk. Statsrådet säger att den som villha en litet mindre attraktiv lägenhet kan välja detoch få pengar över till annat. Sanningen är den attmängder av människor ''väljer'' en mindreattraktiv lägenhet. Men de gör det inte därför att deskall få råd med en Mallorcaresa till, om statsrådethade inbillat sig det. De gör det därför att hyrornaredan i dag är alldeles för höga. tvingasmängder av människor att sänka sinboendestandard därför att hyrorna är för höga.Med alla de förslag som återfinns i promemorianger man fastighetsägarna ökade möjligheter att iattraktiva lägen höja hyrorna ytterligare.Är det alltid av ondo för hyresgästerna att maninför marknadsanpassning? Nej, det behöver det ioch för sig inte vara. Men med den utformning somförslaget om marknadsanpassning har fått i den härpromemorian är det av ondo. Det kan väl inte varaså att den här regeln om att den som tiger samtyckerockså kommer att gälla i omvänd riktning. Detkunde det vara intressant att få svar på. Jag tyckersom hyresgäst att jag betalar en alldeles för höghyra och skickar in en avi till fastighetsägaren ochsäger: tycker jag att jag skall få betala en lägrehyra. Om fastighetsägaren inte protesterar motdetta och kräver förhandling, så gäller den hyranautomatiskt. Är det så kanske det finns en delpositivt i förslaget. Tyvärr befarar jag att det inteär så. Men det kunde vara spännande att få svar pådet.Sedan har vi språket. Jag tycker att det är tråkigt attstatsrådet inte väljer att kalla detta för vad det är.Nu har hon använt uttryck som spänstigare hyroroch flexiblare hyror. Men handlar det omsamma sak. Pölsa smakar pölsa, ävenom man väljer att kalla det för oxfilé.Marknadsanpassning innebärmarknadsanpassning, oavsett om man väljer attbeskriva det som någonting annat.Anf. 142 Statsrådet (-):Herr talman! Jag skall börja med att tala om detLars tog upp, nämligen förslaget om atthyresvärden skall kunna skicka ut ett förslag tillhyra. Om han inte hör någonting från hyresgästenskall detta vara den hyra som gäller.Först och främst gäller inte detta alla hyresgäster.Det gäller enbart de hyresgäster som väljer attställa sig utanför det kollektivaförhandlingssystemet. Det är ganska väsentligt attpåpeka. Vi har övervägt denna lösning eftersomhyresvärden kan få stora svårigheter medhyresgäster som ställer sig utanför det kollektivahyresförhandlingssystemet genom att välja att varahelt passiva. Det är inte något som man kan bortsefrån.Man har därför i denna promemoria fört framförslaget att hyresvärden skall kunna skicka ut ettförslag till hyressättning. Hör han inte avhyresgästen -- det är ganska lång tidtilltagen -- anses hyran vara godtagen avhyresgästen. Skulle det sedan visa sig atthyresgästen inte är nöjd med hyran, att det går uppför hyresgästen att den kanske är för hög, harhyresgästen ytterligare på sig attaktualisera frågan i . Då sker envanlig bruksvärdesprövning av hyran. att hyran har satts för högt avhyresvärden gäller den hyra som Hyresnämndensätter ända från början av den nya hyressättningen.Jag tycker att detta är en ordning som skapar en godrättssäkerhetsgaranti för hyresgästen. Jag villpåpeka att det som förs fram i promemorian ärförslag, och de skall remissbehandlas. Vi får se hurman ser på förslagen under remissbehandlingen.Själv har jag inte tagit slutlig ställning till hurförslagen skall utformas när en proposition såsmåningom skall skrivas.Vad sedan gäller skillnaden mellan ''påtagligt'' och''väsentligt'' berördes den frågan iinterpellationssvaret, men kanske inte så explicit.Jag sade att den andra förändring som föreslås äratt bruksvärdesregeln allmänt sett skall återfå dennågot större flexibilitet som den tidigare hade.När bruksvärdessystemet infördes fanns ettväsentlighetsrekvisit. Det är precis det som dettaförslag syftar till att återinföra. Det anses att vi mednuvarande system har en flexibilitet som uppgår tillca . Om man byter ut påtaglighetsrekvisitet motett väsentlighetsrekvisit torde det leda till som mest10 % men förmodligen ett par procent.Jag tycker inte att det är någon särskilt storförändring i jämförelse med nuläget. Det innebärändå att man ger systemet den flexibilitet som dethade och som det var avsett att ha när det infördes.Att kalla detta för att ta stora steg motmarknadshyror är, som jag tidigare sade till LarsStjernkvist i mitt frågesvar, en grov överdrift. Dettaär i själva verket en mycket försiktig förändring avbruksvärdessystemet.