prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — I sambandmed krisuppgörelsen började vi ändra i det, ochsedan var det bara att vandra vidare med denmodellen.Jag tror inte på det här med att starta enkommunakut, som talade om i sittinledningsanförande. Vi skall vara medvetna omatt den kommunala sektorn har växt ganskakraftigt. har det varit enbetydande expansion inom den kommunalasektorn. Tänk om det hade varit en lika kraftigexpansion inom den privata sektorn, inomnäringslivet. Tänk om vi hade haft lika storeffektivitet och produktivitetsökning där. Detskulle faktiskt ha behövts.Jag erinrar mig att man från hålltidigare har kritiserat akutmottagningar av skildaslag. Då har det gällt det privata näringslivet. Nugäller det att rädda sysselsättningen, och villVänsterpartiet ha en kommunakut. Jag trorfaktiskt att det vore bättre med en akutmottagningför att skapa ett bra näringsliv, i stället för enkommunakut. får tänka om på denpunkten och ägna tiden åt att argumentera förnågonting mer produktivt än en kommunakut.Anf. 88 () replik:Herr talman! Angående grundavdraget säger att man kan tvista omupphovsmannarätten och sådant. Det kan manegentligen inte. Jag vet hur det ligger till med det.Jag är så oerhört blygsam att jag inte vill ta upp merom det . Det har sagts mycket om det tidigare.Vi vill inte ha någon kommunakut. Det är inte braatt ha en kommunakut. Tvärtom är det dåligt attbehöva ha en sådan. Anledningen till att vi behöveren kommunakut just nu är att regeringen drar inpengar från kommunerna, man skall begränsa denkommunala konsumtionen . Detkommunala besparingsprogrammet är ettkommunalt dräneringsprogram. Man skall dränerakommunerna på pengar. Om man låter bli det,behövs ingen kommunakut. Låt kommunerna varai fred . Ni skapar bara arbetslöshet,ni sparar inga pengar. Låt oss gemensamt diskuterahur vi skall kunna spara på transfereringssystemen.Det är nämligen dessa som gjorde att vi fickbudgetunderskott.Det är felaktigt, , attkommunernas konsumtion ökade under 80-talet.Det gjorde den inte alls. Det är oerhört lätt attkontrollera denna uppgift.Vi säger därför: Låt bli att göra denna indragning ikommunsektorn. Då kan vi kanske klarasysselsättningen . Gör ni som ni vill,kommer vi inte att klara sysselsättningen. Vikommer att ta bort 40 000--50 000 arbetstillfällenfrån kommunsektorn, som lök på laxen efter det attvi förlorat över 200 000 arbetstillfällen i industrin.Vi vet att det kommer att ta oerhört innanman kan återställa sysselsättningsnivån i industrin.Er politik är ingen arbetslöshetspolitik. Ni är bra påen sak just , och det är att ni försöker få enbudgetbalans. Där är ni bra, men ni är oerhörtdåliga på sysselsättnings- och fördelningspolitik.Där är Socialdemokraternas mycketbättre. Där finns en samsyn med oss, men det finnsingen samsyn när det gäller er dåliga politik för attbekämpa arbetslösheten. Varför gör ni inte, , som vi har föreslagit, nämligen attstärka industrin med att sänkaarbetsgivaravgifterna vid nyanställningar? Det ärnyanställningar vi behöver stimulera i industrin,inte ge generella subventioner till industrin.Anf. 89 () replik:Herr talman! Jag ställer upp på resonemanget att vimåste spara på transfereringssystemen. Det ärprecis vad vi gör. Vi har startat ett omfattandearbete, och vi har redan fattat beslut. Jag är intesäker på att i alla stycken har ställtupp när det har kommit till kritan. Det har iblandvarit en läpparnas bekännelse.Jag skall gå tillbaka till urkunden, de beslut som vihar fattat, och se hur har röstat iolika sammanhang. Det skall vi med spänt intressefölja också , eftersom vi kommer attvandra vidare på den här vägen.Problemet med kommunerna är inte att vi har förlitet folk inom den kommunala sektorn. Problemeti svensk ekonomi är att vi har få privata företag,företag inom den konkurrensutsatta sektorn. Därmåste vi stimulera tillväxten. Det gör vi med attminska och ta bort tillväxthämmande skatter ochavgifter.Nu ställer begreppen ibland på sinkant. Det är inte alltid möjligt att följa med i allasvängningar från i dennanyorientering. Det gläder mig att ha lägre arbetsgivaravgifter. Det har inte alltidvarit det recept som har förordat inäringspolitiska och ekonomisk-politiskasammanhang.Jag vet inte om kommer ihåg det,men vi har faktiskt fattat ett beslut här i riksdagenom att sänka arbetsgivaravgifterna för att beredamänniskor möjlighet till inträde påarbetsmarknaden och för att stärka denkonkurrensutsatta sektorn. Det har varit viktigabeslut. Därför hälsar jag med tillfredsställelse attLars tycker att sådan inriktning har varitbra.Däremot vill jag bestämt protestera mot LarsBäckströms påstående att ochSocialdemokraterna skulle föra en bättrefördelningspolitik. I spåren av ser vi hursnett det var. måste vi rätta till det. 1980-taletsspekulations- och inflationsekonomi varförödande. Det måste vi komma till rätta med. När han har funderatfärdigt kommer han säkert fram till att vi är inne pårätt väg och att detta är den medicin som LarsBäckström också vill ha.Anf. 90 () replik:Herr talman! Jag är till min natur en optimistiskperson. Jag försökte ta fasta på det positiva i svenskekonomi, att exporten går bra och att den kommeratt gå bra . Det hänger sammanmed utvecklingen av kronans kurs, där detvisserligen var ett misslyckande , medförbättrad produktivitet och med destabiliseringsavtal som träffades och som förlängs iden nuvarande avtalsrörelsen.Allt det där är väldigt bra. kanskevar upptagen med annat när jag talade om det. Detkan jag ha förståelse för. Men jag hänvisar tillprotokollet, där kan ta del av det.Problemet är att det här inte räcker. Det räcker intemed att vi får en snabb uppgång i exportindustrin.Vi får en delad ekonomi där det går bra för en smalsektor och dåligt för resten. Det är problemet.Hur kan ni slå er till ro? Hur kan ni slå er förbröstet? Arbetslösheten är , och denkommer att stiga . Den blir högre ihöst än . Den blir högre änden gångna vintern. Hur kan föra det åt sidan?Det har citerats ur . CarlBildt gjorde det flitigt, men han missade gårdagenstidning. Där tar man upp landets ekonomiskaproblem och krisen på arbetsmarknaden, som blirvärre. Det står att måste arbeta och göranågonting åt saken.Hur kan stå här och slå sig förbröstet inför de problem som är så uppenbara, somvarenda läsare kan ta del av och som människorupplever i sin vardag?Arbetslösheten växer och produktionen krymper iår. Skall vi inte göra någonting åt det? Det här ärproblemet. Därför vill jag fråga avsikten verkligen är att finansutskottet skallförsättas i passivitet ochhalva hösten. Skall vi inte engagera oss för att lösaproblemen? Tänker inte ta någrasom helst initiativ när det gäller att komma ur detelände som arbetslösheten är?Det är arbetslösheten och den sjunkandeproduktionen som gör att statsfinansernaförsämras. Förklara för oss, ,varför vi innevarande budgetår behöver låna 250miljarder och inte 100 miljarder, som Per-OlaEriksson gick i god för. Låt oss fåsvar på de frågorna.Anf. 91 () replik:Herr talman! Jag börjar med att ta upp detta medoptimism. sade att han var optimisttill sin natur, en optimistisk person. Då tillhör jagnog de få här i samhället som inte har upptäckt det.Jag brukar följa agerande ganskanoga. Han brukar bara se till problemen och sällanframhålla de positiva möjligheter som ändå finns ivårt samhälle.Det är viktigt att vi här i kammaren medverkar tillatt ingjuta mod, optimism och framtidstro hosmänniskor. Vi har en svår ekonomisk situation ilandet. Och det är här i som vi skall skapaförutsättningar. Jag vill påstå att vi faktiskt gör detpå många håll.Vi har inte slagit oss till ro och accepterat den högaarbetslösheten. Vi gör satsningar. skall vi omen stund vi votera om ett omfattandearbetsmarknadspolitiskt program. Vi har ocksåtidigare vidtagit åtgärder.Vi kommer att satsa närmare 50 miljarder kronorpå insatser mot arbetslösheten, varav nära 30miljarder kronor kommer att satsas på direktaarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Ungdomspraktiken har införts motSocialdemokraternas och fackets order. Vi harinrättat extra utbildningsplatser inom det reguljärautbildningssystemet och nya utbildningsplatserinom högskolor och universitet och vi har införtföretagsutbildning. Dessutom har vi fattat en radstrategiska beslut för att förbättrakonkurrenskraften i svenskt näringsliv. Till höstenskall kammaren fatta beslut om en ordentligföretagsskattereform för de mindre företagen.Denna företagsskattereform ger egenföretagarna,hantverkarna, handelsbolagen och tusentalssmåföretag här i landet bättre konkurrensvillkor.Detta är en grupp av näringslivet som glömdes bortunder tid i regeringsställning.På det här sättet bygger vi ett stabilare , därvi -- inte på ett konstlat sätt -- skapar naturligaförutsättningar för att få nya arbetstillfällen runtom i landet och för att få ny produktion.Riskkapitalförsörjningen skall stimuleras. Det blirbättre resurser för innovatörer osv.Finansutskottet har alltid beredskap, om det skullevisa sig att vi har för få sammanträden.Finansutskottet har både politisk ochorganisatorisk beredskap att sammanträda närhelstdet skulle behövas. För dagen ser jag inte att detbehövs några sammanträden. Men att han är välkommen den dag då vi kallar tillett sammanträde.Anf. 92 () replik:Herr talman! Det är inte sammanträden som jagefterlyser. Det är åtgärder mot arbetslösheten. räknade upp ett antal åtgärder. Menläs då vad sade i sin rappotförra veckan: även om dessa åtgärder genomförs,kommer sysselsättningssituationen att bli sämrenästa år än . Läget är ju sämmre än underförra året. var sämre än något tidigare år.Det är ju det som är problemet. Det är intesammanträden, utan det är handling som behövs,en ny vilja hos regeringen att göra någonting rejältmot arbetslösheten.Per-Ola varken förklarade eller gavbesked angående den fråga som jag ställde. Det ärrimligt att utskottets ordförande, som har ettsärskilt ansvar för majoritetens politik, ger ossbesked. Förklara för varför statenslånebehov blir 250 miljarder under innevarande åroch inte de 100 miljarder som förett år sedan gick i god för!Jag vill också fråga om synen påden ekonomiska politiken. Delar uppfattning om att arbetslöshetenär huvudproblemet, och att det är den svagahemmamarknadsefterfrågan som är orsaken tillarbetslösheten och till att vi inte kommer ur dennedgång i produktionen som sker under dettaår? Delar också uppfattningen attdet är produktionsutvecklingen och intearbetslösheten som är förklaringen till det väldigabudgetunderskottet? Och i så fall, varför gör niingenting åt det?Anf. 93 () replik:Herr talman! Situationen i är unik,tycker jag. Mitt under en ganska svårlågkonjunktur ökar faktiskt exporten mycketkraftigt. Detta ger inte utslag i nyaarbetstillfällen, men vi bygger ett stabilare,robustare och konkurrenskraftigare för attmöta återstoden av . Jag är övertygad omatt vi, kanske tidigare än vad tror,kommer att få se en vändning i mycket positivriktning när det gäller arbetslöshetssiffrorna.När man går in i en lågkonjunktur, blir inte denomedelbara effekten en ökad arbetslöshet. Påsamma sätt förhåller det sig när konjunkturenvänder. Det ger inte någon omedelbar effekt påsysselsättningen. Men jag är övertygad om att vi harladdat ordentligt för att kunna möta framtiden.Dess värre har vi ett tungt arv att bära från tidigare.En av orsaken -- som svar på frågaom -- till dagens problem är jufaktiskt den tappade konkurrenskraften i svensktnäringsliv och kanske ocksåtidigare. Vi har alltför länge lånat oss tid. Vi harköpt oss tid och devalverat oss ur problemen. Nugår det inte att göra så längre. Vi måste själva byggaför framtiden.När det gäller lånebehovet, budgetunderskottetosv. finns det en rad naturliga förklaringar, AllanLarsson. Först och främst måste sig på en punkt. Han måste bestämmasig för om budgetunderskottet nu är för högt ellerför lågt. Om man skall tolka ert resonemang i ermotion, får man den uppfattningen attbudgetunderskottet nu har varit för lågt. Ni läggerju fram förslag -- t.ex. förslaget om en generellmomssänkning -- som innebär attbudgetunderskottet ökas. har ni kritiseratbudgetunderskottet, men verkar inte dettalängre att vara ett problem.Nu har vi ett lånebehov som har ett samband medde andra åtgärderna och också en direkt kopplingtill arvet från 1980-talet.Herr talman! Eftersom detta kanske är min sistareplik , vill jag passa på tillfället att önskakammarens ledamöter, talmännen och personalenen glad, skön, solig och varm sommar.Anf. 94 ():Herr talman! Det största och viktigaste ärendetunder står nu inför sitt avgörande. Det ärdå litet egendomligt att vi som förberett detta ifinansutskottet inte tillåts framträda ens i enförmatch till de stora elefanternas dans. Det vet jualla att en evakueringsmatch bör ta slut snabbt, såatt man får stänga etablissemanget och kan gå hem.Finansutskottets ordförande har redogjort förtillkomsten av det betänkande som föreligger.Finansministern kommer senare att redovisaregeringens ekonomisk-politiska strategi. Själv kanjag därmed begränsa mig till vissa ämnen, som vimoderater fäster stort avseende vid.Det är väl då bäst att ta det obehagliga först. Detpris som fått betalas för att regeringen skall få stödför både sin aktuella ekonomiska politik och detlångsiktiga saneringsprogrammet är sänktturistmoms och höjd inkomstskatt. Jag har nogstörre svårigheter än finansutskottets orförande attsvälja dessa avsteg från regeringens förslag. Jag blirinte gladare av att inhösta beröm frånVänsterpartiet.Bland nu möjliga skattesänkningar är sådana somger sänkta priser på hotellrum ochkollektivtransporter knappast de mest angelägna.Men framför allt är det beklagligt -- ochöverraskande -- när vi moderater lyckades motståde propåer om höjd inkomstskatt som förekommitäven inom andra regeringspartier, att det då skullebli Ny demokrati som drev igenom en sådanskärpning. Resultatet blir höjd marginalskatt förmedelinkomsttagare och en med 1 700 kronorförhöjd totalskatt för alla över brytpunkten.Naturligtvis är detta svårt att förena med kravet påatt vidtagna åtgärder skall ligga i linje med denlångsiktiga strävan att avhjälpa strukturfelen iSveriges ekonomi.Någon tröst kan det vara att det skulle ha blivitmycket värre, om socialdemokratisk skattepolitiklegat till grund för förändringarna, vilket i och försig var möjligt så som motionsbilden såg ut. Andraförmildrande omständigheter är att ingen får högremarginalskatt än nuvarande maximum på drygt50 % och att höjningen avser endast , någotsom övriga debattörer av någon anledning inte harfunnit värt att nämna. Vi moderater kommerintensivt att bevaka att grundavdraget verkligenåtergår till sin ursprungliga utformning, när dennatvåårsperiod är till ända.När oppositionen redovisade sina motioner,framstod Socialdemokraternas ändrade syn påpenningpolitiken som det största hotet motSveriges ekonomiska återhämtning. Eftersom ävenNy demokrati krävde en omläggning avräntepolitiken, kunde ett samgående inte uteslutas.Det är därför tacknämligt att det sistnämnda partietinte ställt upp på Socialdemokraternas för ettindustriland unika ståndpunkt, att centralbankeninte skall prioritera kampen mot inflationen.Förslaget till ny målformulering ter sig så mycketmera märkligt, som Socialdemokraternasekonomiske talesman i sin egenskapav fullmäktigeledamot medverkat till Riksbankensbeslut att fastställa ett mycket ambitiöstinflationsmål för de närmaste åren.Jag måste återkomma till dubbelroll som ledamot av bådefinansutskottet och Riksbanksfullmäktige.Kommer han, om Socialdemokraternas krav på vadman förskönande kallar en djärvare räntepolitikinte får gehör här i kammaren, ändå att plädera fören sådan omläggning av penningpolitiken vidfullmäktigesammanträdet ? Eller försökerhan sitta på två stolar genom att ställa populärakrav i den ekonomiska debatten och sedanuppträda mer försiktigt när det verkligen gäller?Vi skall inte glömma att räntorna nu successivt harsänkts till en nivå som ligger under vad somförekommit . Jag kunde iförmiddags konstatera att nedgången fortsätter.Utvecklingen har varit särskilt snabb efterpresentationen av kompletteringspropositionen.Samtidigt har kronkursen återhämtat en del av sinstora nedgång. Detta hjälper till att motverka deutifrån kommande prisstegringsimpulser somannars förr eller senare måste slå igenom i höjdinflationstakt. Denna positiva utveckling kommerrimligen att fortsätta. De senaste dagarnasränteglidning nedåt, som varit ganska kraftig, börkunna resultera i en ytterligare sänkning avmarginalräntan utan att vare sig kronan eller denlånga räntan reagerar på fel sätt.Herr talman! Vi befinner oss nu i ett skede av denekonomiska utvecklingen, då det kan vara lätt attförivra sig. När man satt in åtgärder som rimligenskall vända trenden men de avsedda resultaten låtervänta på sig, får man inte bli otålig. Det ärnödvändigt att avhålla sig från ytterligare insatserav det slag som snabbt skulle överhetta en i detfördolda redan inledd förändring till det bättre.Som redan framgått av denna debatt, finns detutöver sänkta räntor och låg inflationstakt vissaljuspunkter. Arbetslösheten är fortsatt alldeles förhög, men konkurserna och varslen blir färre och delediga platserna flera. Måttfulla löneavtal och enkraftigt förbättrad produktivitet bidrar till ökadkonkurrenskraft, som förbättrar utfallet avutrikeshandeln och är på väg att göra bytesbalansenpositiv. Bakom denna utveckling ligger också enkraftig ökning av hushållssparandet, vilket jag --tvärtemot vad som anförs i den socialdemokratiskapartimotionen och tvärtemot vad få mig att säga -- inte kan se som någotproblem utan tvärtom som en förutsättning för enstabil ekonomisk tillväxt i framtiden.Det har alldeles tydligt skett ett stämningsomslag idet ekonomiska livet i . Litet varstansskakar man av sig förlamningen och pessimismenfrån hösten och vintern. Det tas initiativ, och detplaneras för nya satsningar. Den kraftigaöverteckningen i samband med privatiseringen avCelsius är ett av många tecken på att framtidstronbörjar återvända. De som blir utan tilldelning fårinrikta sig på den försäljning av Pharmacia-aktiersom efter överenskommelsen mellan staten ochVolvo bör kunna genomföras . Det äralldeles tydligt att de tekniska invändningar somSocialdemokraterna kommit med, att detta skullevara att överskatta riskkapitalmarknaden, har varitalldeles felaktiga. Tvärtom kan konstateras att detsåväl inom landet som i utlandet finns ett intresseför satsningar på svenskt näringsliv.Som det största hotet mot denna gryende optimismser jag rädslan för att Socialdemokraterna skallåterkomma till regeringsmakten. När detupprepade gånger har uppståtttvivel beträffande regeringens möjligheter att vinnamajoritet för sina förslag här i , har detinte berott på oro för att Ny demokrati skulle fåigenom sin politik. Nej, farhågorna har gällt attSocialdemokraterna skulle få gehör för sina förslagtill lösningar. Den dag närmar sig snabbt, dåväljarna skall träffa sitt avgörande.Det riskerar att verka uppdragande påinflationsförväntningarna och räntenivån. Så ävenom det kan tyckas vara bra att den ekonomisk-politiska frontlinjen klarnat -- med på den ena sidanregeringen, som vill återställa balansen främstgenom minskade offentliga utgifter, och på denandra vänsteroppositionen, som satsar på höjdaskatter -- hade det varit bättre omSocialdemokraterna visat större ansvar och hållitsig på den enda framkomliga vägen.Ty vi är ingalunda på säker mark. Några uppgifterur utskottsbetänkandets majoritetstext vittnar omSveriges makroekonomiska problem. Statsskuldenpasserar nu och stiger medytterligare 250 miljarder på ett år.Statsskuldräntorna närmar sig 100 miljarder omåret och tar i anspråk mer än enfjärdedel av statsbudgetens inkomster. Om intedenna tendens snabbt bryts, kan utvecklingenskena i väg och statsutgifterna snart bestå av enbarträntebetalningar. Regeringen har presenterat sinstrategi för att råda bot på denna utveckling och fåhejd på skuldtillväxten ochräntekostnadsökningen. Den överensstämmer istora delar med Lindbeckkommissionensrekommendationer, och den har i allt väsentligt fåttstöd av marknaden och utlandet.Men Socialdemokraterna kan inte redovisa någottrovärdigt alternativ. De förringar strukturfelen iSveriges ekonomi och återfaller i gamla tankar påefterfrågestimulans som det enda saliggörandebotemedlet. Men med ett offentligtupplåningsbehov på 250 miljarder nästa budgetårär det ansvarslöst och oförsvarligt att ytterligareförsämra budgetsaldot. Och när man förordarhöjda skatter på högre inkomster, företagande ochkapital, så inte bara motverkar det denefterfrågeökning man säger sig eftersträva. Genomatt verka avhållande på både svenskars ochutlänningars vilja att investera här hemma drar detnäringsverksamhet och sysselsättning ut ur landet.Jag måste få fråga den socialdemokratisketalesmannen i debatten hur han kan tro att mangenom att höja skatter kan stimulera den inhemskaefterfrågan. Med högre skatter blir det heller inganya jobb. Kostnadsnivån för företagen stiger. Allerfarenhet visar att höjda skatter inte avräknas ilöneförhandlingarna. Med nuvarande tillstånd iekonomin finns det dessutom inte mycket attavräkna från. Följden av den socialdemokratiskapolitiken skulle bli att inflationen får fart igen. Kanni socialdemokrater verkligen hävda att ni har enekonomisk politik som kan föra ut urkrisen?Och hur är det egentligen med er inställning tillsvenskt medlemskap i ? När jag läste den tjockasocialdemokratiska motionen fäste jag mig vid attEuropa inte nämndes någonstans, annat än på ettställe, där den nuvarande utvecklingen togs tillintäkt för att förorda en nedrustning för Sverigesdel. Det var vad man hade att säga om utvecklingeni , på vägen mot ett europeiskt samarbete.Om jag förstått det rätt, skall densocialdemokratiska partikongressen i höstförhindras från att uttala en mening i frågan. Ochatt döma av ett uttalande från skallpartiets ställningstagande inför folkomröstningenbara uppfattas som en rekommendation. Skulleresultatet bli en seger för nej-sidan, blir detta ocksåpartiets ståndpunkt, har jag förstått. Med en såvacklande inställning, hur skall det då kunna blikraft i den socialdemokratiska argumentationen idenna för helt avgörande framtidsfråga?För oss moderater är saken klar. Vi vill att Sverigeskall delta fullt ut i det europeiska samarbetet, sominte bara handlar om ekonomi utan också om fredoch säkerhet och kulturell gemenskap. Den linjenkommer vi att driva hårt och entydigt införkommande ställningstaganden. Och skulle det tilläventyrs bli ett bakslag, förblir det ändå partietsståndpunkt. För vi svenskar kan inte isolera oss. Vimåste engagera oss i samverkanssträvandena iEuropa -- ju förr dess bättre.Under innevarande har Sverigesdeltagande i EES-samarbetet bekräftats. Nästa årsstora utmaning blir att slutföra förhandlingarna omsvenskt medlemskap i . Ansträngningarna föratt nå detta mål måste bedrivas med stor intensitetoch på många plan. Själv far jag till detre , ochPortugal för att i spetsen för en riksdagsdelegationförklara för dessa länders parlamentsledamöter hurangelägna vi är om attmedlemskapsförhandlingarna snabbt förs till ettlyckligt slut. möts förförsta gången -- och ännu litet informellt, eftersomratifikationen inte är helt klar --blandkommissionen mellan EFTA ochEuropaparlamentet i Bergen. Och i mitten av juliförbereder presidiet i blandkommissionen mellanSveriges riksdag och Europaparlamentetnästkommande stora möte i i september.Talet om riksdagsledamöternas långasommarledighet, vilket det verkar som om AllanLarsson vill anspela på här , ter sig inte minstmot bakgrund av det framväxandeEuropasamarbetet som det uttryck för okunnighetdet egentligen alltid har varit.Men , herr talman, är det att avslutadiskussionerna och voteringarna här i kammarenför . Jag har för min del i debatten ingaandra yrkanden än det som finansutskottetsordförande redan har framställt.Anf. 95 () replik:Herr talman!