prot · GH0936 · 1993-12-03 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:36Fredagen den 3 decemberKl. 9.00--10.321 § Svar på interpellation 1993/94:62 omfolkomröstningen om EU-medlemskap m.m.Anf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har ställt ett antalfrågor till mig angående bl.a. den kommandefolkomröstningen om ett svenskt medlemskap iEU.Hans Göran undrar inledningsvis om detendast kommer att bli ja- och nej-alternativ ifolkomröstningen samt om resultatet kommer attföljas. Som tidigare angivits i denna kammarekommer statsministern att kalla tillpartiledaröverläggningar i folkomröstningsfrågannär ett färdigt avtal föreligger, eller vi har en klaruppfattning om när så kommer att bli fallet. Dessaöverläggningar kommer att bli avgörande förförläggning och utformning av folkomröstningen.Regeringens mening i denna fråga är att det bör blitvå klara alternativ. Som regeringen förklaraderedan i regeringsdeklarationen den 4 oktober 1991skall utslaget självfallet följas.I sin interpellation redovisar starkt negativa uppfattning om följderna av ettsvenskt medlemskap. frågarsedan vilka nackdelar regeringen kan redovisa medett medlemskap i . Jag avstår från att, lösrycktfrån sitt sammanhang, i detalj kommentera alla depåståenden interpellation innehåller. Ifrånåtskilliga debatter i denna kammare är det allmäntbekant att jag inte delar beskrivning.Då det gäller den övergripande värderingen av ettmedlemskap och de eventuella problem som kanfinnas vid ett medlemskap vill jag i stället hänvisatill att jag med stor tydlighet har redogjort för dettavid inledningen av förhandlingarna iBryssel. I just förhandlingsprocessen försöker vi nutillse att får tillfredsställande lösningar påde problem som vi anmält. Jag har ingen anledningatt tro att vi inte skulle lyckas med detta.Jag vill också påminna om attUtrikesdepartementets handelsavdelningfortlöpande ger ut grönböcker som redovisarkonsekvenser av ett medlemskap. Dessutom skallde sex konsekvensutredningarna, som inom ennära framtid kommer att presentera sinabetänkanden, beskriva konsekvenserna av såväl ettmedlemskap som ett utanförskap.I sin fjärde fråga undrar vilkenberedskap som finns i händelse av ett nej och vilkenplan det finns för att då tillvarata svenska intressen.Alla ansträngningar inriktas nu på att förhandlafram ett bra avtal och åstadkomma ett ja ifolkomröstningen. Skulle det trots detta bli ett nej,framstår naturligen som basen för våranknytning till . Detta avtal är viktigt menkommer enligt min mening inte att räcka i det långaloppet.Ett nej i folkomröstningen skulle innebära att vi iSverige inte finge del i flera viktigasamarbetsområden inom EU. Dessutom skulle viavstängas från möjligheterna att effektivt tillvarataviktiga nationella intressen i det fördjupadeeuropeiska samarbetet.Det är ett av de viktigste skälen för att ,genom ett medlemskap, vill delta fullt ut och fårösträtt i det nya . Att stå utanför skulle förSveriges del betyda ett fortsatt demokratisktunderskott. De negativa effekterna för välfärdenoch de politiska konsekvenserna av en sådanhändelseutveckling skulle innebära allvarligapåfrestningar för det svenska samhället.Slutligen frågar på vilket sättregeringen avser, med minskade skatteinkomster,att finansiera de merutgifter för statskassan somföljer av ett medlemskap.Det stämmer att ett medlemskap kommer attinnebära att kommer att bidra tillEG/EU:s budget. Det är dock mer komplicerat änså. Vi får vid ett medlemskap betydandeåterflöden, framför allt i form av bl.a.jordbruksstöd och medel från strukturfonderna.Dessutom kommer att kunna sparaåtskilliga miljarder genom de slopadegränskontrollerna och valutaväxlingskostnaderna.Än viktigare än dessa statiska effekter är givetvis dedynamiska effekterna på svensk ekonomi av ettmedlemskap. Den stabilitet som ett medlemskapinnebär kan väsentligt bidra till att ökainvesteringar och trygga arbetsplatser i vårt land.De ökade statsinkomsterna till följd av en bättreekonomisk utveckling kan bli betydande.Därför är det också min bestämda uppfattning attett utanförskap skulle bli betydligt dyrare än ettmedlemskap.Anf. 2 HANS ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Det äremellertid av den karaktären att det inte är svårt attförstå att motståndet mot EU växer i vårt land. Detsätt på vilket regeringen i detta och andrasammanhang besvarar kritik och välgrundadeinvändningar ökar misstron mot Europaunionen iallmänhet och mot regeringen i synnerhet.Regeringen och statsrådet har nusvårigheter att sköta denna fråga. Det är därför inteheller förvånande att motståndet i allmänhet,särskilt inom Socialdemokraterna, växer. InomSocialdemokraterna utgör ja-sidan en litenminoritet. Man blir alltmer kritisk mot regeringen iden här frågan.Regeringens agerande verkar splittrande på ja-opinionen. Utsikterna för regeringen att övertygasvenska folket blir därför allt mindre. Slaget ärsannolikt redan förlorat för ja-sidan. Jag har i mininterpellation framfört en rad viktiga skäl för att detav allt att döma blir ett nej till EG-medlemskap ifolkomröstningen. avstår från attbemöta invändningarna utom på två punkter.Den ena rör frågan om demokratin. Han talar därom det demokratiska underskottet, men även omatt man genom medlemskap kan få stort inflytande.Jag vill i detta sammanhang erinra om att EG-parlamentet praktiskt taget inte har någotinflytande alls trots att det är folkvalt. I exempelvisflyktingfrågan har EG-parlamentet sedan lång tidkommit med mycket vägande invändningar somMinisterrådet helt negligerar.Som skäl till att inte vill gå in på depreciserade invändningar jag gör anger han att haninte vill ge ett svar lösryckt från sitt sammanhang.Det är enligt min mening ett märkligt sätt attargumentera. Hur skall man kunna föra ja-sidanstalan om man inte kan gå i svaromål på enskildapunkter? Det hindrar honom inte att tala om helasammanhanget. Det verkliga skälet synes vara attstatsrådet avstår från att kommenteraenskildheterna därför att kritiken är tungt vägande.Så till den andra punkten där han gör ettbemötande. bestrider inte attmedlemsavgiften blir ca 22 miljarder kronorbrutto. Han förnekar inte heller att svenska statensinkomster från tobak, alkohol och mervärdesskattkan minska med 30--. UlfDinkelspiel undviker att tala om hur dessamerutgifter skall finansieras, utan han talar omdynamiska effekter och betydande återflöden.De preliminära beräkningar som har gjorts inomFinansdepartementet talar om att skullekunna få tillbaka 7--tillstatskassan. De dynamiska effekterna som manfrån moderat håll ofta talar om i olika sammanhangär ovissa, i varje fall på kort sikt, och sannolikt ävenpå längre sikt.Min fråga är sålunda inte besvarad. Jag misstänkeratt det rör sig om ytterligare social nedrustning,minskning av u-hjälpen och reducering avutbildningsoch kulturanslag om regeringen får rådai händelse av ett medlemskap.Det är under alla förhållanden klart att Sverigekommer att drabbas av en ny budgetchock. Detredan rekordhöga budgetunderskottet på ca 200miljarder skulle i ett slag kunna växa med över10 %. Regeringen försöker såvitt känt att utanframgång diskutera dels en justering av det BNI-baserade bidraget, dels en infasning avbetalningarna. Har numera någon öppenförhandlingsposition eller har man avstått därifrån?Anf. 3 ():Herr talman! Det är bra att harväckt den här interpellationen. Då får vi en chansatt nå ytterligare klarhet i de fem frågor som ställts.Ulf avslutar sitt svar med att EU-medlemskapet skall medföra en bättre ekonomiskutveckling. kan vi läsa TT-meddelanden om hur EU-kommissionensmånatliga undersökning visar hur pessimismen omden ekonomiska utvecklingen fördjupats i EU:smedlemsländer.Jag menar att det är ytterligare exempel på det somhos många stärker känslan av att vi fårlyssna till ett svenskt politiskt skikt som förtankarna till det av beskrivna samhället.Häromveckan kämpade våra värsta EU-entusiaster, som och ,om att EU egentligen skulle heta . har statsrådsberedningen ochmedierna i bestämt sig för att en union skallheta union. Ett försök till den här manipuleringenav språket förhindrades. Detta var trots allt ett litetframsteg.När vi diskuterade EG-medlemskapet i den här kammaren ansåg nej-sidani att EG snabbt rörde sig mot ettfördjupat militärt samarbete. Då drev ja-sidanståndpunkten att det inte var realistiskt att dessatankar på militärt samarbete skulle vinna gehörinom EG. vet vi vad som står iMaastrichtfördraget om den västeuropeiskaunionen. Vår utrikesminister går också ut ochföreslår att vi skall överväga ett medlemskap i denvästeuropeiska unionen. Försvarsministern talarute i om att neutralitens stentavlor harkrossats.Från EU-området får vi också besked om att dets.k. fredsprojektet innebär att den franska militäraforskningsbudgeten har stigit och dentyska . Enligt dettyska Bundeswehrs strategidokument frånnovember 1992 syftar upprustningen till attupprätthålla den fria världshandeln och denobehindrade tillgången på marknader och råvaror ihela världen. Så byggs således den nya storamilitära maktens organisation. Den anser också attkärnvapen är en viktig del i dess militära strategi.Det vore ärligare att nu före folkomröstningen sägaatt om vi blir medlemmar i unionen ärslutmålet att vi också ansluter oss till en gemensamförsvarspolitik med gemensam armé och åtar ossnödvändiga militära förpliktelser. Jag vill ställafrågan: Vore det inte ärligare att säga som det är?Redan 1996, efter folkomröstningen, kan vistå inför den situationen att det politiskt är mycketsvårt att dra sig ur vad som i praktiken blir enmilitär allians.Vi vet också att det inom den europeiska unionennu pågår en intensiv diskussion om s.k.institutionella reformer. Om det nu blir fyrasmåstater till, blir balansen mellan stora och småstater rubbad till de storas nackdel. Dessutomklagas det på att kommissionen blir för stor med såmånga kommissionärer. Det blir en otympligorganisation. Mindre länder kan kanske i framtidenfå dela på en kommissionär. måste rimligen ökas för de storaländerna. Vore det inte ärligt att förefolkomröstningen informera den svenskaopinionen om vilka förändringar av institutionernasom kan komma att ske?Den s.k. förslag att ökaRiksbankens självständighet har lagts på is. Detberor sannolikt delvis på att det finns en starkopinion mot att göra oavhängig.Samtidigt ingår i den andra fasen i EMU-processenatt de nationella bankerna skall göras oavhängigaparlamenten. Denna fas inleds ju faktiskt om någraveckor, . Vore det inte ärligt attredan nu före folkomröstningen öppet redovisa attom vi blir medlemmar i den europeiska unionenmåste möjligt görasoavhängig?Anf. 4 Statsrådet ():Herr talman! säger att han inteär tillfredsställd med svaret. Jag hade inte för ettögonblick väntat mig att eller HansGöran , med den inställning inomsocialdemokratin som han representerar, skullevara tillfredsställda eller att jag skulle kunnatillfredsställa dem.Hela interpellation andas nej.Hans Göran säger nej till EU, men hananvisar inget alternativ. Den här gången går han sålångt att han t.o.m. frågar regeringen vadalternativet är. Jag svarar på den frågan. Jag harsagt att ett bör ligga till grund för ettsamarbete. Det är det alternativ som finns. Det äricke ett tillfredsställande alternativ, men där har vinågot som kommer att träda i kraft den 1 januari1994 och som framstår som ett alternativ.Det är symtomatiskt för nej-sidans argumenteringatt bara säga vad de tycker illa om och icke med ettord säga vad de tycker är bra. De gör inte ennyanserad bedömning, utan smutskastar bara EU-alternativet.Hans Göran talar om ett minskande stöd idet socialdemokratiska partiet för ett medlemskap.Jag är den förste att beklaga detta. Det är med ettvisst bekymmer som jag har studeratopinionsundersökningarna. De visar nämligen attde partier som har tagit ställning i den här fråganhar fått ett eller ökat stöd för sinuppfattning. Det parti som inte har tagit ställninghar fått ett fallande stöd. Det kan Hans GöranFranck, från sina utgångspunkter, möjligen kännatillfredsställelse över.Utifrån synpunkten att det finns ett mycket brettstöd här i för ett svenskt medlemskap iEG/EU och utifrån synpunkten att det var detsocialdemokratiska partiet som under bred politiskenighet lämnade in ansökan, kan jag inte undgå attbekymras över att den kampanj, den diskussion ochde ansträngningar som bör göras för att föra framden i och för sig besvärliga frågan om EG/EU gårpå sparlåga. Det är inte en lätt fråga. Den krävermycket information. Den kräver mycketeftertanke.Jag tvivlar inte på den socialdemokratiskapartiledningens ärliga vilja i det här avseendet, menpå något sätt förlorar vi tempo. på det sjunkande stödet iopinionsundersökningarna. Jag tror att en viktiganledning till detta är just det bristandeengagemanget i den frågan från ett partis sida.Sedan säger att jag inteförnekar att medlemsavgiften blir ca 20 miljarderkronor, jag tror att sade 22miljarder kronor. Varför skulle jag göra det? Det ärvad vi beräknar att den är. Siffran bygger på våraegna beräkningar. Vi räknar med att detta kommeratt vara bruttokostnaden. Mot detta står att vi kanräkna med återflöden från EU-budgeten som kanuppskattas till 7--beroende påutfallet i förhandlingarna och en del andraomständigheter.Vi kan räkna med besparingar i form av avveckladegränskontroller. Vi kan räkna med besparingar iform av ökad konkurrens i livsmedelssektorn, föratt nämna vissa statiska effekter.Hans Göran säger att man inte skall tahänsyn till dynamiska effekter. De dynamiskaeffekterna är ju en utgångspunkt för vår ansökanom medlemskap! Medlemskapet gagnar Sverigebättre. Det underlättar för att komma ut urkrisen. Det underlättar för att åter nåtoppen bland industriländer.Det är ju de dynamiska effekterna som kommer atthjälpa oss att klara jobben och välfärden och inteminst att komma ur det nuvarandekonjunkturläget. De konjunktursvårigheter sominte bara och utan hela världenbrottas med utgör ett ytterligare skäl till att vi böranta utmaningen att med gemensamma insatser ochansträngningar försöka föra , ochvärlden ut ur den ekonomiska krisen.Ett förstärkt EU-samarbete är ett medel. EttGATT-avtal är ett annat medel. Det finns fleramedel för att komma ur lågkonjunkturen, men vikommer inte att klara det på egen hand om vi ställeross utanför.Anf. 5 ():Herr talman! säger i sitt svar att detinte räcker med . När vi debatteradeEES-avtalet i samband med att det skulle fattasbeslut första och jag tror också ställdevi oss frågan om kommer att kunna ståpå egna ben. Då svarade ja. I dagtycker jag att positionerna har förskjutits något.Självfallet skall man i göra gemensammaansträngningar för att häva lågkonjunkturen ochden ekonomiska krisen. Man kan läsa i ett TT-telegram från att ett skäl till den ekonomiskapessimismen är att man inom den offentligaverksamheten inom EU-området har dragit ned påbygginvesteringarna. Det har man gjort på grundav de åtstramningar i den offentliga gemensammaverksamheten som många länder måste göra.Det är alltså de krav på budgetåtstramningar somligger som en hörnsten i EMU-processen som harlett till krisen. De utgör själva problemet. Skall vigå in i åtaganden att föra en ekonomisk politik somfördjupar krisen? Åtagandena måste i så fall gå utpå att vi gemensamt arbetar för att ändra denekonomiska politiken i . Det måste i förstahand ske genom arbete i de lokala parlamenten föratt förändra regeringarnas politik.Vi som läser kan inte kommatill någon annan slutsats än den att , till följdav det sätt förhandlingarna lagts upp, är bundet attdelta i EMU-processens tredje steg.När statssekreteraren i CarlB. ställs inför detta resonemang sägerhan att det är juridik befriad från verklighet. Detåtergavs i för någon veckasedan. Instämmer i syn på ?Anf. 6 HANS ():Herr talman! Jag är för ett alleuropeiskt samarbete.Det kan genomföras främst genom ESK ochEuroparådet. Jag är också för en ekonomiskintegration i övrigt, men det skall inte ske på devillkor som föreskriver.Den bästa lösningen är att det uttalas så många nejrunt om i att man måste ompröva helaMaastrichtavtalet och ge det rimliga proportioner.Det är det som bör ske i första hand. Då kanSverige komma i en mycket bättre position. I andrahand bör vi söka uppnå ett förbättrat avtal medEU. I tredje hand bör enbart gälla.Det är de alternativ som finns.Jag kan konstatera att opinionen mot EU inte baraväxer i . I går enligtopinionsundersökningar en majoritet emot. Vi vetatt denna majoritet är mycket stor i Norge.Ulf talar på nytt om dynamiskaeffekter. Han måste vara medveten om att de intekommer att inträda på kort sikt.EU:s finanskommissionär att hela EU:s inre marknad kommer attifrågasättas om EU-länderna misslyckas med att fåtill stånd den monetära unionen EMU och dengemensamma valutan. Medverkan i EMU -- i allafall i tredje fasen -- utgör en tvistig fråga. Jag undrarverkligen om regeringen även på denna punktkommer att ge efter för motparten.Stora och viktiga frågor återstår att behandla, bl.a.miljöfrågorna. Viktiga krav på att skall fåbehålla sina stränga miljövillkor har ställts. accepterar exempelvis intesvenska kadmium- och arsenikförbud, och inteheller våra stränga miljölagar.Är på väg att även här göra icke acceptablaeftergifter?Den viktigaste frågan rör Sverigessjälvbestämmanderätt och vår alliansfria politik,syftande till neutralitet i krig. Regeringen harfrämst genom de moderata ministrarna varit otydlignär det gäller den svenska säkerhetspolitiken. Detmåste vara ställt utom varje tvivel, oavsettmedlemskap i , att alliansfrihet i fred,syftande till neutralitet i krig, står fast.Jag tycker att man talar med dubbla tungor från endel håll. Klart är att Maastrichtfördragetföreskriver gemensam utrikes- och säkerhetspolitikliksom gemensam försvarspolitik på längre sikt.Anf. 7 Statsrådet ():Herr talman! läser ur entidningsartikel och säger att jag har sagt attEES-avtalet kan stå på egna ben och att jag nusäger en annan sak.Har jag så svårt att uttrycka mig, eller har BengtHurtig så svårt att förstå vad jag säger? Det står ju idet interpellationssvar som jag har lämnat att kan vara ett alternativ. Betyder inte det,, att avtalet kan stå på egna ben? Detär en annan sak att jag säger att det är ett betydligtsämre alternativ.Jag säger att avtalet kan bestå. Betyder inte det attavtalet kan stå på egna ben, ? Är detså svårt att förstå? Försök inte att säga att jagkommer med olika uppgifter vid olika tidpunkter.Jag håller en konsekvent linje, och jag har också enkonsekvent syn på och medlemskap.EES-avtalet är ett sämre alternativ änmedlemskap. Att säga det är en helt annan sak änatt säga att inte skulle kunna stå påegna ben.Både och talarom det försvarspolitiska och det utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbetet i EG. Ni citeraralldeles rätt när ni säger att det finns ett utrikes- ochsäkerhetspolitiskt samarbete och att det, som HansGöran sade, kan komma att utvecklas ettförsvarspolitiskt samarbete. Det finns inskrivet iMaastrichtfördraget. Det är ju inte konstigt.Vi har från svensk sida inte bara sagt att vi noterardetta, utan också att det finns ett svenskt intresseför att medverka i det utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbetet i det nya somavtecknar sig.Däremot konstaterar vi när det gäller detförsvarspolitiska samarbetet att ett antal länder --nio eller om det är tio av EG:s tolv medlemmar --medverkar i ett långtgåendeförsvarspolitiskt samarbete, ja faktiskt ettförsvarssamarbete. Men det föregriper på inget sättfrågan om var skall ställa sig i dettaavseende, tvärtom. I det anförande som jag lästeupp och som är kristallklart på dennapunkt står det: Den svenska militära alliansfrihetenbestår alltjämt. Det finns ingen -- jag upprepar,ingen -- som kan frånta svensk regering och svenskriksdag rätten att självständigt och utan varjepåverkan från annat håll besluta i denna fråga. Ialla dessa frågor fattas beslut med enhällighet.Sverige kan i varje givet läge självständigt beslutavad som ligger i vårt lands intresse och vad som bästfrämjar säkerheten i vår del av Europa.Hans Göran talar om vikten av ettalleuropeiskt samarbete. På den punkten är vi helteniga. För mig är detta Europavisionen, ettförverkligande av Europafädernas tankar, att skapaett brett alleuropeiskt samarbete för att främja fredoch frihet i hela vår del av världen. Det är därförjag med mycket stor tillfredsställelse konstateraratt det efter blockuppdelningen av ochefter det att vänner har valt en annaninriktning av sin politik, finns en strävan frånmånga central- och östeuropeiska länder att knytaett närmare samarbete med EG. Det är faktiskt såatt ett antal länder har sagt att de siktar påmedlemskap. På så sätt kan vi förverkliga ettmycket långtgående europeiskt samarbete. Det ärmin vision. vill stanna långttidigare.Hans Göran säger att kankomma att omprövas. Det är klart att ingenting ärgjutet i sten. Men låt mig säga också detta: Vi vetinte exakt hur samarbetet kommer att utvecklasinom ram. Det finns ett väldigtstort handlingsutrymme inom den ramen. Detkommer i allt väsentligt att bero påmedlemsländernas inställning i denna fråga. Det ären process, en gradvis utveckling av samarbetet, enutveckling som vi såsom medlemmar i ocksåkan påverka. Det är ett skäl till att vi bör vara medoch påverka och forma den omgivning som vi självaär så beroende av.Jag menar att det är ett svenskt intresse attmedverka i det ekonomiska och monetärasamarbetet, med sikte på att skapa en ekonomiskmonetär union i . Men i slutändan, iövergången till det tredje stadiet, när det nu kan bliaktuellt, skall regering och riksdag ta slutligställning i frågan.Anf. 8 HANS ():Herr talman! har önskningar omhur det skall gå. Han måste vara väl medveten omatt och de krav som ställs upp ärav den karaktären att det inte är möjligt att EUinom överskådlig tid skulle bli alleuropeiskt. Deländer som är aktuella är samtligavästeuropeiska länder. Utöver dem kan möjligtvisnågot enstaka land komma i fråga. Det är därför jagär så kritisk mot Europaunionen. Villkoren,kraven, inriktningen ligger på en sådan nivå att maninte kan uppfylla det som är så viktigt, nämligen enalleuropeisk samverkan som sker i former som ärgynnsamma för alla länder i . Det är därförsom det är viktigt att det blir en stark opinion motMaastrichtavtalet. Det bästa sättet att ge sinmening till känna är att säga nej till EU. Jag skulletro att de resultat som man kommer att uppnå avallt att döma inte kommer att bli sådana att detfinns skäl att ändra ståndpunkt. Det har jag ocksåsagt i min interpellation och i dagens debatt. Jagtycker inte heller att har kunnatövertyga på den punkten.Slutligen vill jag säga att den verkligt viktiga fråganär självbestämmanderätten och vår utrikespolitik.Därför är frågan: Vilka garantier får för atten politik som inte bara innebär alliansfrihet utanockså syftar till neutralitet i krig kan upprätthållasoch stå fast för framtiden, om svenska folket så vill?Jag är långt ifrån övertygad om att så kommer attbli fallet. Skälet till det är att vissa av ministrarna iregeringen, bl.a. och försvarsministern,har gjort uttalanden som gör att svenska folket haranledning att känna tvivel på denna punkt.Anf. 9 Statsrådet ():Herr talman! frågar vilkagarantier det finns för att vi inte skall tvingas in i ettförsvarspolitiskt samarbete som vi inte önskar deltai. Men den fullständiga garantin för detta ligger jui att det är och riksdag sombeslutar i denna fråga. Jag tror inte att någon villinskränka regerings och riksdagssuveränitet i denna fråga på så sätt att man för allframtid vill föregripa vilken säkerhetspolitik vi skallföra.Det är en tradition i svensk säkerhetspolitik attvi i varje givet läge, utifrån förutsättningarna,självständigt bedömer vad som bäst främjarSveriges intresse. Så har det varit under alla år. Såskall det vara framöver. Men det är vi själva, vi iSverige, som bestämmer. Ingen utomstående --ingen -- kan tvinga oss medverka i ettförsvarspolitiskt samarbete. Något deltagande i ettsådant samarbete är icke -- jag upprepar, icke --aktuellt.Bengt tog upp frågan om småstaternasinflytande. Han sade: Skall ni inte vara ärliga ochsäga att småstaternas inflytande kommer attminska?