prot · GG0974 · 1993-03-12 00:00:00 — ANCoch andra vill göra det inne i Sydafrika.Om vi , utan att ett datum för val är utsatt ochutan att det är klart med en interimsregering osv.,upphäver sanktionerna, vad finns det då förinternationell kraft för att ge stöd åt dedemokratiska krafterna i ? Jag tycker attregeringen definitivt har lämnat de demokratiskakrafterna i åt sitt öde.Andra har varit inne på frågan om dispenser. Dessahar minst sagt varit mycket generösa. Jag villfortsätta resonemang. Finns det några skäl som talar för att regeringen skallneka dispenser? Vilka skulle de vara? Vad finns detför argument kvar för att neka dispenser? Vi iVänsterpartiet kan acceptera möjligheten till att gedispens. Men att dispenser används på ett sätt så attingen blir nekad är inte en bra utveckling.Herr talman! Jag vill återvända till den fråga somHans Göran tog upp, nämligen frågan omdet forsatta stödet för att utveckla demokratin ochför att bistå i utvecklingen från ett u-landtill ett land där befolkningen i stort kan få en bralevnadsnivå. Jag tycker att det svar som statsrådetDinkelspiel har gett ärsynnerligen vagt. Vi vet att haranslagit ca till ANC. Hurkommer det att bli i fortsättningen? Kommer manfrån regeringens och sida se till att stödetutökas?När väl har upphävt handelsblockad ochandra sanktioner kan vi inte lämna åt sittöde. Det är då det blir extra viktigt att gå in medbistånd för att hjälpa befolkningen ur fattigdom.Men det är också viktigt att bidrar i envalutbildning och ser till att de kan genomföra ettval, i ett land som aldrig har haft regelrätta val.Jag menar därför att det här svaret från statsrådetlämnar mycket i övrigt att önska. Jag hoppas attregeringen kommer med en komplettering, att maninser att man inte kan driva ensanktionspolitik mot ett land för att bidra till attutveckla demokratin, att utveckla den fattigabefolkningens väg till ett bra liv, och när de hargenomfört val och har en regering som accepterasav folket vill man inte ge bistånd och medverka tillatt människor får en dräglig levnadsnivå. Det voreytterligare ett svek.Jag hoppas alltså att den här skrivelsen kommer attbehandlas på ett sådant sätt av att deninte går i uppfyllelse utan att riksdag ochregering följer rekommendationer och står fast vidett stöd till de krafter i som vill utvecklalandet mot demokrati och social rättvisa.Anf. 42 ():Herr talman! Det är ett mysterium för många av ossatt denna skrivelse i denna form kan komma tillriksdagen. Den är undertecknad av ochUlf . Jag tror att en förklaring är att manhar gjort den uppdelningen i regeringen att varjestatsråd svarar för sitt departement och de andralägger sig inte i. Hur skulle det annars kunna varapå detta sätt, att vi får en kompaktmajoritetsuppfattning här i , där nu ocksåFolkpartiet och ingår, som ju sitter iregeringen?Vi har alltså fått en skrivelse. Den är inte nöjaktig,därför att den talar inte om hela sanningen och denär luddig. Man säger t.ex. att det vid ANC:sexekutivkommittémöte antogs en resolutionsom fastslår att alla diplomatiska och ekonomiska-finansiella sanktioner bör upphävas när ettövergångsråd upprättats och ett datum för valfastställts. Här finns fel, och här står icke helasanningen.Det är fel att alla sanktioner skall upphöra, t.ex.olje- och vapenembargot.Det är också fel när man säger att de diplomatiskasanktionerna skall upphävas. Det blir först när endemokratisk regering tillkommer.Det är inte heller hela sanningen att det är närövergångsrådet har upprättats och datum för valhar fastställts som ANC rekommenderar att dessasanktioner skall upphävas. De kräver litet mera,och det står inte här.Jag undrar hur man kan sända i väg en så härofullkomlig skrivelse i en så viktig fråga. Det skulleman inte ha gjort om det hade gällt delpensioneneller andra bitar av finansplanen, men man gör detnär det gäller . Jag undrar varför.Jag övergår nu till sakfrågan. I skrivelsen sägs ocksåatt handelsförbudet bör avskaffas underförutsättning att demokratiseringsprocessenfortgår och att man kan göra detta i regeringengenom att upphäva förordningen och förbudet.Men det står ingenting om en tidpunkt, och det ärockså ett exempel på luddigheten.Vad säger då ANC och den sydafrikanskafackföreningsrörelsen , som bådarepresenterar majoritetskraften -- dendemokratiska majoritetskraften -- i ? Detär en kraft som hör framtiden till, som vi fäster storvikt vid och onekligen bör samarbeta med. Vad ärdet som inte står i den här i skrivelsen och som vianser bör gälla för oss om dessa sanktionersupphävande?Jag skulle gärna vilja att statsrådet bekräftar att hanstår bakom den tolkning som jag nu gör, att det ärden som gäller och inte den stympade version somvi har fått i skrivelsen.ANC säger exakt så här: -- -- -- när det gällertidpunkt för val, upprättande av övergångsrådetoch under detta också oavhängiga val- ochmassmediakommissioner.Massmedia står totalt under den vita regimenskontroll. Det gäller också valförrättningssystemet.Därför vill man tillsätta dessa två kommissioner --det ingår i överenskommelsen.Man säger också att det skall vara enöverenskommelse i lagstadgad form i parlamentetsom binder upp de här bitarna.Det är alltså fyra delar som skall vara med: tidpunktför val, övergångsrådet och dess tvåunderkommissioner, som är oerhört viktiga ochsom skall övervaka valprocessen tekniskt och se tillatt det blir något slags demokrati i media, plus -- detär viktigt för oss här i -- en lag iparlamentet där hela den här överenskommelsenanhängiggörs.Detta är inte bara ANC:s syn, herr talman. Dettaär också den vita regeringens syn -- man är överensom detta med ANC.Jag menar då att detta har att göra med respekt motriksdagen, respekt för den demokratiskaprocessen. Därför vill jag gärna att statsrådettydligt uttalar, eftersom det inte görs i skrivelsen,att det är dessa element som gäller, och när de är påplats är det tid att upphäva sanktionerna,handelsförbudet och förbudet mot nyinvesteringar.Det är oerhört viktigt.Sedan finns där naturligtvis en spänning, herrtalman, i attityden till dispenser, i detta flytandeläge. Jag är ganska optimistisk i fråga omsituationen i , och jag tror att de svartaoch vita och de övriga färgade har insett att de sitteri samma båt, att de har en gemensam framtid ochmåste lösa frågorna om ekonomin och det sociala-politiska läget tillsammans. Därför tror jag att detkommer att gå vägen, men man måste ändå harespekt för den parlamentariska processen.Hur skall vi då göra i gråzonen, herr talman? Detär ett konstruktivt förslag, med den här spänningen...Anf. 43 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Taletiden är tyvärr slut.Anf. 44 Statsrådet ():Herr talman! Det har varit många inlägg i debatten,och jag skall på den korta tid som står mig till budsförsöka kommentera dem.Hans Göran tar först upp statsministernsuttalande och kritiserar det förhållandet att hanskulle ha sagt att marken bereds genomutvecklingen i för en avveckling avsanktionerna mot . Men det var ju precisden slutsats som också utrikesnämnden kom framtill . Utvecklingen går iden riktningen -- låt vara att den exakta tidpunkteninte kan fastställas.Många talare har, i något skiftande ordalag,framfört vad som har sagts i fråga om eninterimsregering och knytningen till den. Minminnesbild är att på den punkten, efterden parlamentariska delegationens besök iSydafrika , uttalade attsanktionerna skulle avskaffas. Rekommendationenvar att det skulle ske när överenskommelse ominterimsregering har fattats, icke när den är påplats.I det här avseendet vet vi att utvecklingen inte hargått i den riktning som då förutsågs. Det gickmycket långsammare än vad hela denparlamentariska delegationen förutsåg. Det verkarnu inte bli någon interimsregering enligt de tidigareplanerna.Jag ''skammar'' inte på något sätt delegationen föratt ha gjort en felaktig bedömning. Jag tycker över huvud taget borde vara mer ödmjuk närman gör bedömningar, och att man borde inse hursvårt det är att göra de avvägningar som varjeregering och riksdag i sådana här frågor måste göra.Att gå från den tidigare regimen i tilldemokrati är en besvärlig utveckling. Den kommersäkerligen även framöver att mötas av motgångar,men rörelseriktningen är klar.I ljuset av denna utveckling, i ljuset av vad somuppnåtts, i ljuset av den tidsplan som lagts fast fördet fortsatta arbetet, har regeringen gjortbedömningen att tidpunkten är kommen för attavskaffa sanktionerna. Man kan ha olikauppfattningar om när beslutet exakt skall fattas,men det är mot den bakgrunden som det skall ses.Eftersom man inte i varje givet ögonblick, PierreSchori, kan förutse utvecklingen har vi i skrivelseninte angivit någon precis tidpunkt. Om vi hade vetatexakt hur det skulle komma att gå hade vi kunnatange en tidpunkt. Men det har vi inte gjort, utan vihar hänvisat till den tidsplan som ligger fast.Efter Utrikesnämndens möte uttaladestatsministern att det kan röra sig om några veckorinnan sanktionerna skulle kunna avskaffas ochIngvar uttalade sig efter samma möte atthan räknade med att sanktionerna skulle kunnaavskaffas . Skrivelsen utgör en redovisning avläget, av utvecklingen och av den förutseddatidsplanen i den här frågan. När skrivelsen harbehandlats i kommer regeringen i ljusetav detta att fatta sitt beslut.Flera har tagit upp frågan om kontakterna medANC. Självfallet har vi nära kontakter med ANC,nu liksom tidigare, detta för att befordrautvecklingen i och för att vara lyhörda förANC:s argument. Det är emellertid uppenbart attregeringen måste göra en sammanfattandebedömning och väga in även andra faktorer. Det är,för att uttrycka det milt, för mig överraskande, när man har använt ordet sysselsättningenbara har använt det i negativ bemärkelse. Jagmenar att sysselsättningsaspekterna i ärviktiga och att de skall vägas in. När vi i detförgångna har beslutat om dispenser harsysselsättningsaspekterna också vägts in. Om detinnebär allvarliga nackdelar för svensk industri ochsvensk sysselsättning har det beaktats viddispensgivningen. Det tycker jag är viktigt, tillskillnad från flera andra som har debatterat här.Slutligen, herr talman, är det min förhoppning attvi snart skall komma i det läge att vi på alla sätt skallkunna utveckla de ekonomiska förbindelsernagenom investeringar m.m. för att befordra ett ökatsamarbete mellan och . Vi stöderdärmed den fortsatta demokratiseringsprocessen.I avvaktan på att sanktionerna avskaffas i sin helhetär vår avsikt att vi skall tillämpa en generösdispensgivning. Det innebär inte att varje enskilddispens kommer att medges, bl.a. kommer hänsynjust till sysselsättningen i och till effekternapå att tas.Anf. 45 HANS ():Herr talman! Det är anmärkningsvärt att statsrådetDinkelspiel intar den position som han gör i sittinlägg, efter den massiva kritik som finns här ikammaren. Jag tror att statsministern bättre skulleha förstått vad som sades här och att han intepå det här envisa sättet skulle vidmakthålla en radfelaktiga positioner.Utgångspunkten för min interpellation är attdiskussioner om en maktdelning förs.Förhoppningsvis kommer det också att bli enkoalitionsregering, vilket är önskemålet. Menproblemet i det här sammanhanget är att man intehar kommit överens om hur detta skall ske. Detarbetet återstår.Det har från flera håll talats om regeringensförhastade hållning, inte bara utan också statsministerns. Det äringenting nytt. Jag erinrar mig att det också isamband med besök gjordesförhastade uttalanden. Man sade att det nu var näranog klart och att det rörde sig om dagar, möjligtvisveckor, innan man skulle kunna förändra densvenska Sydafrikapolitiken.Man måste ställa sig frågan: Vad beror de felaktigaställningstaganden som finns i både svaret och iskrivelsen på. De beror på att insikterna ärotillräckliga och att man inte bryr sig om att sättasig in i den komplicerade förhandlingsordningen.Visserligen talar statsrådet om att det ärkomplicerat, men förenklar han helaförfarandet. Det går därför inte att godta framlagdskrivelse. Det kommer att föranleda motioner medinnebörden att detta inte är godtagbart.Det är opportuniskt av statsrådet, tycker jag, atttala om sysselsättningen. Statsrådet tror att han kaninhämta några poäng genom att i dagens mycketkritiska läge i tala om sysselsättningen.Men faktum är att om man studerar förarbetenfinner man att motivet inte är sysselsättningen.Syftet med detta har på ett bra sätttalat om. Det föreligger ett klart missförstånd frånstatsrådets sida.Anf. 46 ():Herr talman! För mig är det ytterst förvånande attregeringen, inte bara när det gäller finanspolitikenutan uppbarligen även när det gällerutrikespolitiken, där vi i många stycken tidigarehaft en gemensam syn, väljer att frondera motriksdagen. Det är helt uppenbart vad iolika sammanhang uttryckt och vad det i riksdagenfinns en bred majoritet för. Ändå är det i det härfallet regeringen som väljer att agera motriksdagen. Men regeringen kommer förmodligenatt inse att man har förlorat i den här frågan, ochförhoppningsvis kommer regeringen att få allvarligkritik när betänkandet efter utskottsbehandlingendebatteras i kammaren.Det är naturligtvis bra att man i utskottet kommertill en annan bedömning. Det är naturligtvis bra attriksdagens ställningstagande förhoppningsvis ärannorlunda än det som framgår av skrivelsen. Menjag kan inte förstå att regeringen väljer att bete sigpå det här sättet.Med anledning av den fråga som statsrådet själv togupp vill jag citera utrikesutskottets betänkande fråni våras i vilket det talas om interimsregering: Denslutliga bekräftelsen på processen från apartheid tilldemokrati borde enligt delegationen kunna utgörasav själva bildandet av en interimsregering.Delegationens bedömning var att en sådan regeringborde kunna tillträda under sommaren1992.Jag undrar om det finns beslut om interimsregeringi ? Har någon sådan regeringbildats? Jag tycker svaret är solklart. haruttalat sig på den punkten. Jag kan inte förstå attstatsrådet kan ha någon annanuppfattning, om det inte är så att regeringen vill haen annan uppfattning och vill agera på ett annatsätt. Det har man uppenbarligen gjort.Herr talman! Jag har inte tänka mig att någonriksdagsledamot eller någon annan svensk inte haruppfattningen att sysselsättning i är viktig.Kan mer jobb skapas minskar arbtslösheten. Ochdå tror jag att vi alla ställer upp. Men sysselsättningpå bekostnad av utveckling av demokrati iSydafrika är en gammal fråga. Argumenten harständigt dykt upp. Vi vet att svenska företag hardrabbats av sanktionerna, och vi vet attsanktionerna har orsakat problem. Just detproblemet har som nation tagit ställning tilloch man har tyckt ställningstagandet vara värt sittpris, nämligen att våra handelsförbindelser och vårsysselsättning i någon mån har fått stå tillbaka föratt vi skulle kunna utöva påtryckningar mot enrasistisk regim. Det är viktigt att vi ävenfortsättningsvis står bakom det, till dess engaranterad utveckling av demokrati i Sydafrikafinns.Anf. 47 ():Herr talman! Jag vänder mig också mot att mananvänder sig av sysselsättningsargumentet. Det ärett utslag av taktiserande, skulle jag vilja säga. Såsent som i går röstade regeringspartierna ned vårtförslag som skulle skapa tiotusentals nya jobb förungdomar.Jag ställde frågan till statsrådet om han delarSocialdemokraternas uppfattning att en tredjeviktig förutsättning för att häva sanktionerna är attöverenskommelsen om ett övergångsråd och ettfaställande av datum för val förankras i detsydafrikanska parlamentet genom ''Transition todemocracy act'' dvs. en övergång till lagen omdemokrati. Det vill jag gärna ha svar på.Det finns när det gäller dispenser en spänningmellan tidigare skrivning omrestriktivitet och regeringens vilja till generositet.Den frågan hade vi anledning att diskutera medANC och fackföreningsrörelsen i Sydafrika.Jag tror att det finns ett slags mellanläge här.Tidigare när regeringen har visat generositet harman gjort det ensidigt, utifrån regeringens egenbedömning. säger och att man idet här övergångsläget är beredd till en ganskavälvillig inställning till dispenser som är tillömsesidig nytta. Dessutom vill man attinvesteringarna och affärerna skall göras så att degagnar sysselsättningen och de svaga utsattagrupperna i , inom programmet Förutveckling och återuppbyggnad, somfackföreningsrörelsen har antagit. Svenskfackföreningsrörelse är inbjuden att komma ned tillSydafrika för att vara med som rådgivare närdispenserna kommer till stånd.Det går alltså att finna en medelväg mellan denspänning som har uppstått, om arbetet görs isamförstånd med också Cosatu, dvs. närdispenserna är till ömsesidig nytta och sker inomramen för återuppbyggnad, tillfolkmajoritetens bästa.Anf. 48 ():Herr talman! Jag medger att jag inte blev fullt såindignerad av senaste debattinläggsåsom en del andra talare här. Om jag tolkar hansinlägg rätt, vilket jag hoppas att jag gör, äranledningen till att regeringen inte har satt ut ettdatum att man överlåter åt att göra denslutliga bedömningen när det här kan träda i kraft.Jag uppfattar det också så, att vi är ense om attriksdagens bedömning skall bygga på utvecklingeni . Det innebär att vi bör kunnagenomföra det så, att ett lyftande av svenskasanktioner nära ansluter till de steg som ocksådemokratirörelsen i ställer sig bakom,dvs. ett inrättande av övergångsråd, ettgenomförande av demokratilagstiftning, ettfastställande av datum för val och ettgenomförande av val och speciella organ förmassmedia.Det här bör vi kunna hantera. Det är bra om jag fårytterligare bekräftat att det är ungefär så somregeringen förväntar sig att det här kommer atthanteras.När det gäller frågan om dispenser är det naturligtatt vi, nu när vi ser att det bara är en tidsfråga innanvi kan häva sanktionerna, visar en störregenerositet i dispensgivningen. Detta skallnaturligtvis inte innebära -- vilket statsrådet ocksåframhöll -- att det blir något slags automatik, dvs.att alla som ber om dispens får det.För att få dispens måste det alltid föreligga särskildaskäl. Det finns ju också en klart uttalad förståelsebland de demokratiska rörelserna i för attvi kan behöva ge dispenser för att göra det möjligtför det svenska näringslivet att förberedaåterkomsten i stor skala, att så att säga börja beredamark för situationen efter det att sanktionerna harhävts -- detta för att inte svenska företag skall haen nackdel jämfört med företag från länder som harvarit tidigare ute med att häva sanktionerna.Det måste alltså vara den här typen av långsiktigabedömningar som ligger bakom dispensgivningenoch naturligtvis också det som taladeom: den ömsesidiga nyttan, den faktiska effektenav olika åtgärder även på sysselsättningsläget iSydafrika.Det är också viktigt -- jag vill ansluta mig till detsom Ny demokratis företrädare sade i debatten,även om det känns litet otryggt i dessa tider -- attvi förbereder en aktiv politik för att stödja svenskaföretag som vill återvända till närsanktionen har hävts. Det är viktigt att vi verkligenaktivt uppmuntrar svenska investeringar, en utökadhandel osv. i och med -- gärna genomrepresentation på platsen, kreditgarantier ochsådana saker.Det är viktigt att vi också ser nästa steg.Anf. 49 ():Herr talman! Det är förvånande att statsrådet intepreciserar sig mer när det gäller dispenserna. säger är att sysselsättningen i Sverigeskall vara tungt vägande skäl viddispensansökningar.Jag kan inte förstå att det finns någonting kvar somskulle kunna hindra ett svenskt företag från att fådispens. Jag vill återupprepa den fråga som jag ochEva har ställt: Vad finns det för skäl tillatt ett svenskt företag inte kan få dispens?Finns det några sådana skäl?Vad jag har förstått, av de dispensansökningar somhar inkommit, är det för de svenska företagen iprincip bara att uppge att det för sysselsättningen iSverige är viktigt att man får dispens, så får mandet. Då har vi ju bakvägen upphävthandelsförbudet. Då är ju egentligen riksdagensövriga diskussion om handelsförbudet onödig,eftersom regeringen redan bakvägen har avskaffatdet.Man har varit överens i om att man skallha en något mer generös tolkning avdispensreglerna, men det innebär inte att det skallvara grönt ljus, att man skall tuta och köra ochsläppa igenom i princip alla dispenser.Om det föreligger bred partipolitisk enighet om ensådan tolkning kan vi ju få det bekräftat av herrarnaoch damerna i och av andra. Vikan få reda på om den tolkning som statsrådet gör --att det i princip är grönt ljus för nästan samtligadispenser bara man uppger sysselsättningsskäl --stämmer eller inte. Det vore bra att få det klargjort.Om statsrådet har rätt slipper jag hacka på honomi fortsättningen.Herr talman! Dispensgivningen är helt klart encentral punkt när det gäller handelsförbudet. Omman i praktiken upphäver handelsförbudet är denövriga diskussionen relativt onödig. Men omdiskussionen -- vilket jag hoppas -- inte är onödigskall man ju se till vad utrikesutskottet ochriksdagen beslutade vad gällerhandelsförbudet. Då sade faktiskt att''handelsförbudet jämte övriga sanktioner ochrekommendationer --- i propositionen kunnaupphävas när det föreligger en bindandeöverenskommelse om en interimsregering iSydafrika. ''Vad jag förstår föreligger det inte någon bindandeöverenskommelse. Det finns en överenskommelseom att man skall ha en konferens om en månad. Dåskall man diskutera frågan och möjligtvis fattabeslut. Men därmed är ju villkor inteuppfyllt. Jag vill instämma med de talare som harsagt att det är förvånansvärt att regeringen på dethär sättet vill byta politik. Jag ser det också som omman ändrar principer.Jag tycker att beslut 92 äralldeles utmärkt. Det bör också bli nyabeslut när man behandlar den här skrivelsen.Anf. 50 ():Herr talman! Jag tror att regeringen, genom att gåfram för fort och ha för bråttom, håller på att göraett historiskt misstag. På detta vis förfuskar man årav förtroendeuppbyggande agerande när det gälleranti-apartheidarbetet.Nu låter det som om man vädjar om att riksdagenskall rätta till det här. Jag lyssnade på PärGranstedt. Det var intressant. Han menade atttanken är att skall få fram andraskrivningar, och det skall vi försöka hjälpa till med.I regeringens skrivelse nr 204 står det följande:''Med hänvisning till de framsteg och detfördjupade samförstånd mellan huvudparterna somnu uppnåtts i den politiska processen i ,och till tidsplanen för den fortsattademokratiseringsprocessen, anser jag atthandelsförbudet bör avskaffas. Detta avses skegenom att regeringen beslutar att upphävaförordningen (1987:477) om förbud mot handelmed Sydafrika.I avvaktan på att handelsförbudet upphävs anserjag att regeringen bör tillämpa en generös politikvad gäller dispenser. ''Detta är som sagt någonting helt nytt. Det ärnågonting helt annat än det som tidigarehar beslutat. Då säger statsrådet att det ständigtsker förändringar, att det är en ständig process.Visst är det så. Naturligtvis går livet vidare, och detsker förändringar. Min huvudpoäng handlar omvem vi skall lyssna till i denna process. Vem skall vistödja i denna process? Mitt svar är klart. Det är dekrafter i som arbetar för en demokratiskutveckling, inte de krafter som verkar mot en sådanutveckling. Det finns ju starka sådana krafter.Vi skall vända våra öron mot och lyssna till deorganisationer och grupper som jobbar för endemokratisk utveckling i . De säger vissasaker till oss om hur de vill att utvecklingen skallvara när det gäller sanktionerna. Det har framgåttmycket klart och tydligt vilket körschema de önskarse. Detta skall vi lyssna till.Det har sagts att en del här har en optimistisk synpå utvecklingen. Jag har sagt att det finnsvissa glädjande signaler, men det finns ocksåmycket som gör att man blir pessimistisk när detgäller utvecklingen: det grova våldet i ,krafter som verkar mot demokratiutveklingen.Frågan är: Vem lyssnar vi till i denna process?Anf. 51 (nyd):Herr talman! Jag har, till skillnad från de flestaandra talare, gjort det lätt för mig, genom att utgåifrån att den demokratiska processen i Sydafrikakommer att fungera, kanske redan till hösten.Alla har visat på en viss optimism, inte minst PierreSchori, om att det kommer att gå vägen mycketsnart.