prot · GG09124 · 1993-06-08 00:00:00 — När jag pratar medmänniskor på många håll i landet gråter de öppet.De vet inte vart de skall ta vägen. De vet inte hurde skall klara sig.Jag såg på TV:s nyheter i går, och man talade därom nya förslag. Det kommer juen stor reform på det här området, det ser verkligeninte bättre ut. Man pratade om att från dagens 80-procentsnivå i ersättningen göra ytterligareförsämringar, dvs. man har liksom redan blivit klaröver att försämringarna har skett. Det kännsväldigt obehagligt.Arbetslöshetsförsäkringens roll är, som JohnnyAhlqvist sade, att utgöra ett omställningsskydd.Det handlar om att främja arbetslinjen. Dethandlar om att trygga situationen socialt förarbetande människor som har slagits ut,förhoppningsvis tillfälligt.Historiskt sett handlar det om en anda avsolidaritet, solidariska a-kassor där man avstod frånen del av vad man hade som arbetande för attkunna ha ett försäkringsskydd när man gick urarbetet. Men det var också ett slags solidaritetmellan arbetande och icke arbetande åt andrahållet. Det var ett sätt att förhindra socialdumpning, dvs. att de arbetslösa skulle kasta sig inoch sänka lönenivåerna.Det är alltså en relation mellan dem som arbetaroch dem som befinner sig i arbetslöshet. Därför harfackföreningarna alltid tyckt att detta kanske är detallra viktigaste. Jag vill understryka det som JohnnyAhlqvist framförde, att det här inte rör sig enbartom en allmän socialförsäkring, en trygghet för densom drabbas att kunna klara sin försörjning. Dethandlar lika mycket om en solidaritet som medförmöjligheten av att hävda en lönelinje, att hävdaarbetets rätt även för dem som har arbete.Arbetsmarknadsfonden, som har dåliga finanser och egentligen är ett stort svart hål, finansierarmycket. Den står för arbetslöshetsförsäkringen,och den står för utbetalningarna till kontantarbetsmarknadsstöd, KAS. Den står också förutbildningsbidragen, och den del av de bidragensom regeringen kraftigt ökar volymen av genom attinföra som arbetsmarknadspolitisk volymåtgärdden s.k. arbetslivsutvecklingen. Man kan väl tänkasig att drygt 400 000 människor är beroende avutbetalningar från arbetsmarknadsfonden, det somvi ofta pratar allmänt om som a-kassan.Jag vill slå fast några viktiga punkter. Det åberopasi utskottets material och i regeringens propositionatt vi har levt över våra tillgångar och att detstatsfinansiella läget kräver att vi gör ingrepp iarbetslöshetsersättningen. Man måste vara klaröver att arbetslöshetsförsäkringen inte är orsaken.Det förefaller mig som om många tror att den ärorsaken till att vi har fått en ökad arbetslöshet ochatt vi har en ekonomisk kris.Låt mig poängtera att hade fondenett överskott på ungefär 10 miljarder hade det hunnit bli minus 5 miljarder.Men det var alltså först som detbörjade gå back, och det berodde på attarbetslösheten hade blivit så stor.Underskottet i arbetsmarknadsfonden, att inte a-kassan räcker till, beror på den ekonomiska krisen.Det beror på arbetslösheten. Det är inte tvärtom.Det är inte de som uppbärarbetslöshetsersättning som har levt över sinatillgångar. Det är inte de som har spekulerat.Varken samhällsekonomiskt eller individuellt ärdet rationellt eller rättvist att genomföra en åtgärdav den typ som föreslås. Det minskar efterfrågani ekonomin och ökar arbetslösheten, ochdet ökar beroendet av socialbidrag. Det är naturligtvis utomordentligtorättvist och ett uttryck för en osolidarisksamhällssyn att låta dem som först drabbas avarbetslöshet därefter drabbas av minskadersättning.Lösningen ligger i att minska belastningen påfonden, dvs. att fler människor är i arbete, flermänniskor uppbär lön, fler människor betalaravgifter och skatter. Det finns ett samband som ärgrundläggande för underskottet iarbetsmarknadsfonden, detta att a-kassan som visäger kostar för mycket i samhället; att intäkternaär för små och utgifterna för stora är den självklaralogiska följden av en hög arbetslöshet.Vi har föreslagit att man skall höjaarbetsmarknadsavgifterna, alltså att intäkterna tillfonden skall ökas. Det har avslagits. Hela vårarbetsmarknadspolitik och allmänt vår ekonomiskapolitik innebär att minska belastningen på fonden.Det skulle också ha givit upphov till mycket mindreunderskott. Det har avslagits.När det gäller nivåerna som försämras nu iarbetslöshetsförsäkringen och i KAS kan jag barastryka under det som sade. Desiffrorna är korrekta. Det handlar om 12--isänkning. Det betyder 15 000 à perår, litet grand beroende på vilken lönenivå manligger på. Det skall noteras att någonsemesterlönegrundande inkomst är det inte frågaom. Det blir alltså värre nästa omgång för dem somdrabbas.Att genomföra det som föreslås innebär såledesatt hårt dra åt svångremmen för dem som redan harlitet. Det gör mig verkligen ont när jag tänker på attriksdagen har avslagit praktiskt tagit samtligaförslag till inkomstökningar för statskassan eller förarbetsmarknadsfonden under de senastemånaderna. De inkomstförstärkningarna skulle hainneburit att de som har resurser också skulle fåbetala, och jag frågar de borgerliga politikerna: verkligen er uppfattning att det ni nu villgenomföra skulle vara ett sätt att klaraarbetsmarknadsfondens underskott, att det skullevara ett sätt att klara statsfinansernas brister?Budgetunderskottet uppgår till över 200 miljarderoch underskottet i arbetsmarknadsfonden till uppemot 50 miljarder när nästa budgetår har gått. Nikammar in kanske 5--6 miljarder på att klippa tillmot de arbetslösa. Det gör mycket litet nytta förstatsfinanserna, men det drabbar mycket hårt deutsatta.Karensdagarna är ytterligare en kompletterandeåtgärd, beroende påvad man har för dagpenning. Socialdemokraternagår med på det, och jag vill verkligen fråga JohnnyAhlqvist: Varför anser ni att den miljarden ärsärskilt viktig att fånga in? Anser ni att denverkligen bidrar till att förbättra statsfinanserna?För mig är det lika egendomligt som när ni gick inoch sparade på industriarbetarnas semester eller sålänge drev frågan om att höja pensionsåldern. Detär fel tänkt, och det drabbar fel grupp.Karensdagarna är också ett sätt att göra människortveksamma att ta jobb kortsiktigt. De måste alltidfundera över om de kanske får jobb bara en korttid, då åker de på karensdagar sedan. Då kanskedet är bättre att vänta på ett permanent jobb,eftersom de då slipper karensdagar.Karensdagarna motiveras i utskottets betänkandemed analogier till sjukförsäkringssystemet. Jagförstår inte det. Det har ju ingenting med det attgöra. Det är en ren och skär besparing. Man kunde ha valt . Det kanskedet blir nästa gång. Man klipper till mot dearbetslösa.Kom ihåg att när en period har gått, och jagåterkommer kanske , då harjag inte någon semesterlönegrund, och jag har ingasparade pengar. Jag har levt på en utomordentligtlåg nivå, och jag får öppna med en karensperiod.Jag anser att detta är fullständigt felaktigt.Dessa 5--6 miljarder kommer man inte att sparainom ramen för den offentliga sektorn. Jag såg attSKTF hade räknat på vad man uppfattade skulle blide kommunala konsekvenserna -- ökadesocialbidrag, ökade bostadsbidrag. Det handlar om2 miljarder. Man får minskade momsintäkter, etc.Detta är något som slår för dem som uppbär a-kassa. Det är något som slår för dem som är föremålför arbetsmarknadspolitiska åtgärder och som harutbildningsbidrag.Vi avvisar både sänkningen av nivån på a-kassanoch på KAS. Vi avvisar också införandet avkarensdagar. Men för att spara tid skall jag nöja migmed att ställa mig bakom min egen meningsyttringtotalt sett och yrka bifall till meningsyttringen vadavser mom. 1. I övrigt yrkar jag bifall tillreservation 3 från Socialdemokraterna när detgäller nivåsänkningen. Där finns även en delytterligare synpunkter när det gäller finansieringen,där vi har litet olika uppfattningar. Men materielltsett är vi helt överens.Låt mig slutligen säga att en mängd andra frågorbehandlas i betänkandet. Det handlar omtillämpningsbestämmelser av karensreglerna,samordningsfrågor med avgångsvederlag, etc.,företagsbegreppet. På punkt efter punkt, japraktiskt taget på samtliga punkter, måste utskottettillrättavisa, avstyrka eller be att regeringenåterkommer. Man tillrättavisar och kritiserar starktBörje förslag. Detta tycker jag är etttecken som vi oavbrutet märker. Det är mycket lågkvalitet på propositionerna frånArbetsmarknadsdepartementet.Herr talman! Med mitt yrkande och med dessakompletterande synpunkter, avslutar jag mittanförande.Anf. 66 () replik:Herr talman! Jag fick en konkret fråga från HansAndersson om karensdagarna.Först vill jag till protokollet fastslå att vi inte ställerupp på den utformning av karensdagarna som denborgerliga majoriteten har gjort, utan vi harreserverat oss i denna del.Att vi accepterar karensdagarna beror på att vi harett heltäckande förslag till finansiering för att ökaintäkterna i arbetsmarknadsfonden, som bygger påatt alla solidariskt skall hjälpa till. Det skallarbetsgivarna göra genom arbetsgivaravgiften ochsjukförsäkringsavgiften. De människor som har ettarbete skall hjälpa till att finansieraarbetsmarknadsfonden. De arbetslösa får då lämnasitt bidrag genom på femdagar, som drabbar människorna en gång på entolvmånadersperiod. Det är anledningen till att vihar accepterat detta. Det är vårt heltäckandeförslag till att finansiera arbetsmarknadsfonden.Anf. 67 HANS () replik:Herr talman! Det är riktigt att om man skall kommatill rätta med de våldsamma underskott som finnsi arbetsmarknadsfonden, är vi överens om att manmåste öka inkomsterna. Jag tror personligen att enhel del av detta får ske genom skatten, helt enkeltdärför att regering och riksdag har ett såutomordentligt stort ansvar för valuta, räntor,investeringar och annat som bestämmer den reellasysselsättningsnivån i samhället, både inomnäringslivet och inom kommuner och landsting.En annan del måste täckas rakt ut frånproduktionen. Det bör i första hand täckas genomarbetsgivaravgifter. Men man kan naturligtvisockså alltid av fördelningspolitiska skäl diskuteraolika nivåer på egenavgifterna. Men detta är viöverens om, och det har ingenting att göra med skall minska på ersättningen till dem som justhar drabbats. De får ju betala ändå, JohnnyAhlqvist. De får ju , eller , av sintidigare lön. De arbetslösa får väl sannerligenbetala. Varför skall de dessutom ha karensdagar?Frågan är fortfarande obesvarad. Jag hoppas attJohnny kan skingra mina tvivel.Anf. 68 () replik:Herr talman! Jag vet inte vad det är för skillnadmellan oss. säger att han är bereddatt gå med på höjningar av egenavgifterna. Visocialdemokrater säger att vi inte är beredda attöka egenavgifterna till a-kassan. Vad är det förskillnad, , mellan att införa femkarensdagar eller att, som vill, ökaegenavgifterna?Anf. 69 HANS () replik:Herr talman! , jag har inteföreslagit att egenavgifterna skall höjas. Jag harbara pekat på de finansieringskällor som finns.Det exakta krontalet, egenavgifter, kan man alltiddiskutera om man därmed kan komma framåt ochhitta konstruktiva lösningar. Men självfalletkommer det aldrig att kunna handla om så våldsamtstora belopp som ni talar om när ni talar omkarensdagar. Varför, , går ni medpå ?Anf. 70 (m):Herr talman! När man lyssnar litet grand pådebatten -- det gäller inte minst -- får man en känsla av att motivet för attregeringen lägger fram detta förslag är något slagsallmän ondsinthet, en vilja att komma åt demänniskor som har drabbats av arbetslöshetensgissel, ett sätt att riktigt markera en asocial profil.Detta är så uppenbart felaktigt. Man kan diskuteraolika metoder och lägga olika värderingar på dem,men att uppfatta regeringen som om den har ett ontuppsåt att verkligen komma åt dessa människor,tycker jag kanske att vi kunde lämna i ennågorlunda rimlig och anständig debatt.Ett av kanske två motiv, vilket även JohnnyAhlqvist och har varit inne på, föratt göra förändringar i detta system är framför alltatt i stort sett drygt en tredjedel av de människorsom är utan arbete står utanför detrygghetssystem som arbetslöshetsersättningen ochKAS innebär. Det andra motivet är naturligtvis detgalopperande underskottet iarbetsmarknadsfonden.På den sista punkten förefaller alla att vara överens,nämligen att den utvecklingen inte kan fortsätta.Att ha ett underskott på 20 miljarder , 45--50miljarder och 80--120 miljarder på tre fyraår är icke möjligt att acceptera framöver. Vi måstedå se hur man skall komma till rätta med det.Herr talman! Det finns i princip fem komponentersom reglerar Arbetsmarknadsfondens ekonomi.Det är för det första givetvis arbetslöshetsnivån.Det är för det andra den ersättning som man får omman blir arbetslös -- a-kasseersättningsnivån. Detär på utgiftssidan. Sedan har man egenavgiftsnivånsom en tänkbar intäkt, man hararbetsmarknadsavgiften, och man har självfallet depengar som staten skjuter till.Jag tror att man framöver kommer att vara i behovav att göra justeringar i stort sett på alla dessa fempunkter. Det är alldeles uppenbart att den mesteffektiva punkten är att sänka arbetslöshetsnivån.Om det vore så enkelt som att man bara kundekommendera fram detta eller att som JohnnyAhlqvist ge ett intryck av att siffrorna förarbetslösheten steg när den borgerliga regeringentog över.Redan 1989 varnade för attluften gick ur arbetsmarknaden. Det var mitt underden välsignade perioden då Socialdemokraternahade regeringsmakten. Redan då börjadearbetslöshetssiffrorna att skjuta i höjden.Jag kan bara konstatera att dennaarbetsmarknadsfond inte är konstruerad för denivåer som vi har både på utgiftssidan och påintäktssidan. De går inte att hålla ihop med enarbetslöshet som är större än 2,5--. Det finnsingen möjlighet till det.Johnny säger att socialdemokratin har ettfinansieringsalternativ. Det är klart att det är ettalternativ, men man kan diskutera trovärdigheten idetta alternativ.Genom att föra över pengar frånsjukförsäkringssystemet till arbetsmarknadsfondenoch a-kassesystemet skulle man kunna finansieradet hela och tillföra ett antal miljarder kronor.Hur många miljarder, , harsjukförsäkringssystemet gått back med från 1987till 1991? Ge en antydan här i kammaren om hurmånga miljarder ackumulerade som detsystemet gått back med. Om ett system integenererar några överskott, hur skall man då kunnaföra över pengar till ett annat system? En fattigkyrkråtta skall finansiera en annan, ännu fattigare,kyrkråtta. Är det modellen?Hur många miljarder gick alltsåsjukförsäkringssystemet back med? Det är ju dettasom enligt ochSocialdemokraternas modell skall finansiera dethär aktuella systemet som går back.Jag är alltså övertygad -- på den punkten håller jagmed både och --om att det är nödvändigt att mycket snabbt göranågonting. när har lagt framsitt förslag kan man som en allmän iakttagelse sägaatt det alltid är mycket lättare att tala om vad sominte är bra i ett system som föreslås. Kanske hadedet varit mera kreativt att föreslå ett alternativ, ochdå framför allt ett hållbart sådant.Om tempot och betydelsen av att det är viktigt attsnabbt göra någonting tror jag att vi kan vara totaltöverens i denna kammare. Det är inte rimligt att haett växande -- ja, galopperande -- underskott.Vidare är att notera att vad regeringen på ett antalpunkter gör, just för att åstadkomma en nyekonomisk politik som häver arbetslösheten, äråtgärder på ett antal områden som vi inte närmarebehöver gå in på här men som regeringen vid ettflertal tillfällen har presenterat. Det gällersatsningar på småföretagsamheten -- en fråga somLaila varit inne på -- och regeringensmånga förslag på ett stort antal områden somgagnar småföretagsamheten.I dag upplever exportindustrin att orderingångenblir allt bättre. Det är alltså god orderingång ochbra vinster. Därigenom skapas nya jobb inomexportindustrin. Det kommer givetvis att innebäraatt även den inhemska industrin utvecklas och att vifår en vändning beträffande arbetslöshetssiffrorna.De talen började att rusa i höjden,! Det var inte somdet började, utan vändningen skedde mitt underdet socialdemokratiska maktinnehavet. Självfalletvar det ett utslag både av den ekonomiska politiksom ni förde och av den internationellakonjunkturen.Utskottet har lagt fram en del förslag och gjort endel revideringar jämfört med den proposition sompresenterats. Det gäller bl.a. karensdagarna. Vimenar att ett system med perlöpande tolvmåndadersperiod är bättre ägnat attstimulera människor att ta just kortvariga jobb. Detär av det skälet som vi också i stor enighet föreslåratt ikraftträdandet skjuts framåt, från tillden . Här finns det framför allt två skälatt anföra: Dels kan sommararbetsmarknaden medmånga kortvariga jobb störas genomkarensvillkoren, dels är det rent administrativtgivetvis enklare om det blir en något längreframförhållning.Vidare har vi behandlat frågorna om en eventuellsamordning av avgångsvederlag och ersättning iarbetslöshetsersättningen. Det är väldigt lätt attgenom de stämningar som här finns lockas in i endiskussion om att avgångsvederlag är lika med ettslags fallskärmsavtal med förmåner i miljonklassen.Sådana finns, men sådana bör stävjas på olika sätt.Det har varit alltför mycket av den typen under degångna åren.Innan man bejakar kravet på ensamordning mellan avgångsvederlag och a-kasseersättningar är det viktigt att man inser attdetta med avgångsvederlag är ett mycket väletablerat instrument på arbetsmarknaden. Dettainstrument används i stor omfattning, och så har detvarit . Det kommer säkert ocksåframöver att vara en förutsättning för att det skallgå att få till stånd en vettig omstrukturering inomföretagen. Människor som har jobbat länge i ettföretag skall få rimlig ersättning, om de tvingaslämna företaget i förtid.Utskottet pekar på en lång rad frågor som det ärviktigt att klara ut. Avgångsvederlagen regleras iflera olika kollektivavtal. Inom det statligasystemet finns det en regel som säger att förutomarbetslöshetsersättningen skall en form avavgångsvederlag utgå av denursprungliga lönen. Det här regleras ju både viakollektivavtal och direkt mellan arbetstagare ocharbetsgivare.Vi i utskottet har inte ansett det vara rimligt att denena kategorin skall befrias från samordningskravet,medan den andra skall underkastas detsamma. Vitycker att det finns anledning att ytterligare titta pådetta.Dessutom finns det skäl att fundera över om detskall ske en samordning -- jag ifrågasätter allvarligten sådan -- mellan ideellt utdömda skadestånd ochavgångsvederlag och arbetslöshetsersättning. Skallman exempelvis grunda en sådan samordning påavtalat avgångsvederlag? Skall avtalet i sig utgöragrunden för samordningen, eller skall det faktisktutbetalade avgångsvederlaget vara det somsamordningen grundas på?Herr talman! Det finns flera punkter somregeringen/departementet ytterligare bör titta påinnan vi i utskottet kan tycka att det är rimligt attsäga ja.Vi har också diskuterat arbetslöshetsbegreppet.Det råder väl inget tvivel om att det under senaretid har kommit väldigt många oroande rapporterom att företagarbegreppet iarbetslöshetsförsäkringen varit alltför vitt tolkat.Utskottet definierar detta på ett snävare sätt. Påklarspråk handlar det om personer som har ettdirekt ansvar för verksamheten, personer som harett direkt ägande och som i sin aktiva gärning kanpåverka företagets resultat. Självfallet skall man hapersonlig utkomst av företaget.Arbetslöshetsbegreppet för företagare har ävendiskuterats. Det har gjorts gällande att man från ettföretags sida borde kunna få åtnjutaarbetslöshetsersättning om intäkterna tryter. Detkan gälla ett åkeri. Om inkomsterna blir lägre ärdet bara att konstatera att företaget inte längreexisterar. Sedan utgår arbetslöshetsersättning. Vimenar att det inte bör vara ett krav -- här hartillämpningen varit för hård -- att företagetdefinitivt upphör och därmed tvingas utförsälja sinegendom. Det kan finnas skäl t.ex. för ett åkeri atthelt enkelt ställa av bilarna. Då bevisar man att detinte förekommer några intäkter i rörelsen. I detläget borde man kunna få ut någon form aversättning. Det finns anledning för regeringen attytterligare titta på detta.Utskottet har också tittat på ett antalfrågeställningar och förslag som gällersamordningen mellan pensioner ocharbetslöshetsersättning. Framför allt gäller detsjömännens pensionsanstalt. Med stöd av vårinitiativrätt i utskottet har vi föreslagit att det skallvara möjligt med undantag från regler som innebäratt samordningen försätter pensionärerna i ettsämre läge.Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställanpå samtliga punkter.Anf. 71 () replik:Herr talman! rekommenderarmig att inte föra en dialog om att det här handlarom att man försöker komma åt löntagarna. Men jagkan bara uppfatta framlagda förslag så, att man påalla sätt försöker komma åt löntagarna.De borgerliga företrädarna i har träffaten överenskommelse med Ny demokrati om denekonomiska politiken, innebärande att skatten förlandets höginkomsttagare höjs med !Samtidigt är man beredd att sänka ersättningsnivåni fråga om a-kassan med 1 000--i månadenför löntagarna. Kan inte detta tolkas så, att man påalla sätt försöker klämma åt löntagarna och att manlämnar höginkomsttagarna åt sidan? Om inte, kanjag inte förstå resonemanget här.Så några ord om det galopperande underskottet.Jag redovisade i mitt inledningsanförande att vi harett heltäckande förslag som vi kan finansiera. av den finansieringen består i en skatt förhöginkomsttagarna som skulle tillföra staten ca 4miljarder. I botten finns mer än 10 miljarder somkan tillföras arbetsmarknadsfonden.Men vad har regeringen för alternativ, ? Ni har ju ännu inte presenteratnågonting här utöver det förslag som GerhardLarsson hade presskonferens om i går och sombiträdande statsministern redanhar sågat av. Vad har alltså regeringen att kommamed här? Det är viktigt att veta vilka era alternativär. Om ni har sådana, tycker jag att ni skall redovisadem.När det gäller att sänka arbetslösheten har vi sedanhösten 1991 lagt fram konkreta förslag ochpresenterat flera program för hur man skall kunnaminska arbetslösheten i det här landet. MenAnders G Högmark har tillsammans med sinapartikamrater och tillsammans med Ny demokratikonsekvent röstat ned alla våra förslag.Så till det stora underskottet i sjukförsäkringen. Jagbaserar mina uppgifter påarbetsmarknadsministerns uttalande idebatten här i . Han sade attsjukförsäkringen redan är överfinansierad på grundav den sjunkande sjukfrånvaron. Antingen harAnders G Högmark fel, eller också hararbetsmarknadsminister fel.Hur blir det med svaren på de frågor som jag ställdeunder debatten? Blir det någrasamhällsekonomiska besparingar genom att manöverför kostnaderna till kommuner i stället? Vad ärAnders G Högmarks svar till den ensamståendemamma som jag nämnde? Vad skall hon klara mednär hon får sin lön sänkt med i månadennär hon redan är drabbad?Anf. 72 (m)replik:Herr talman! Vad har regeringen för alternativutöver det förslag som harpresenterat i går? Jag delaruppfattningen att det borde ha funnits mer avsubstans i de förslag som har lagts fram. Man kanlätt kritisera dem. Det finns väl inslag i dessa förslagsom man kan ta fasta på och säkert komplettera ochutveckla. Problemet är ju, om man nu skall varaöppen, att Socialdemokraterna och JohnnyAhlqvist är lika tomma på förslag. Man flyttarpengar från ett ställe till ett annat, från ett ställe därdet inte finns pengar.Sjukförsäkringen har gått med underskott 1987,1988, 1989, 1990 och 1991. Det är därifrån ni skallta era pengar. Har man den enklafinansieringsmodellen att från ett system som gårmed underskott föra över pengar till ett annatsystem som går med ett ännu större underskott, kanvi också ganska snabbt snickra ihop någonting, mentrovärdigheten i ett sådant förslag blir ganskabegränsad.Om vi säger att vi inte kan röra den ena eller denandra komponenten i systemet, att vi inte kan tänkaoss egenavgifter osv., kommer vi aldrig att kunna taoss ur den här situationen. Jag är alldeles övertygadom att vi kommer att behöva ändra på alla femkomponenterna. En sänkning avarbetslöshetsersättningsnivån kommer självfalletatt bli den bästa hjälpen. Regeringens politikkommer, med satsning på företagsamhet ochföretagande, att ge resultat.