prot · GG09113 · 1993-05-19 00:00:00 — Jag tycker inte att den inställningenplatsar i riksdag.Jag menar att vi har ett ansvar för länderna i detsvarta . Det ligger i solidaritetens intressemen också i vårt eget intresse -- det handlar ju ocksåom vår överlevnad -- att vi engagerar oss. Jag troratt det är till gagn att man inte befinner sig alltförlångt från mycket svåra regioner som har enbräcklig administration.Om man tittar på detta med NGO och helt snabbtoch kort drar en parallell, märker man ofta attderas förmåga till effektivitet och till att handla rätti svåra situationer har att göra med att de ärdecentraliserade. De finns på platsen i fråga, levermed människorna och ser vad som händer. Mankommer inte nerdimpande, vilket här skulle varafallet, i ett flygplan -- i och för sig tar det inte så långtid att flyga.Man kan dock aldrig bilda eller bygga uppkontakter och skaffa sig en riktigt djup förståelseför dessa saker. Jag har väldigt svårt, ,att inse det rimliga i resonemanget, om man nuverkligen vill hjälpa, om man verkligen är inriktadpå att göra biståndet så effektivt som möjligt ocksåfrån mottagarens sida.Anf. 76 (nyd) replik:Herr talman! Vi vill ha en effektivisering både avbiståndet och av administrationen. I det lägettycker vi att det är lämpligt att överväga ensidoackreditering på fler ambassader än som i dagär fallet.Anf. 77 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig erinra om följande, som jagförmodar att också har tagit del av.Frågan om regionala ambassader prövades särskilti utredningen inriktning ochorganisation (SOU 1988:58).I den utredningen prövades alternativa former förutlandsrepresentation, dels det s.k. KSA-systemetmed Stockholmsbaserad ambassadör för ett störreverksamhetsområde, dels s.k. regionambassader.Utredningen konstaterade att ett arrangemang medregionambassader sannolikt skulle kräva ökaderesurser och bara kunna genomföras iundantagsfall.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 78 ():Herr talman! Det mesta är väl redan sagt i den härdebatten, men jag vill ändå göra några markeringaroch framföra några undringar.Sverige har länge på olika sätt manifesterat sinuttalade vilja att hjälpa världens fattigaste ländersåväl för att lindra nöd som för att åstadkommautveckling. Också efter regeringsskiftet hösten1991 fullföljs den linjen. Biståndspolitiken harockså genomgått ett antal kvalitativa förbättringar.I en första fas har demokrati och marknadsekonomifått en mera framträdande plats i biståndspolitikensmålsättning. Stöd för en sådan linje har man bl.a.funnit hos de mer tongivandeutvecklingsekonomerna.Nu är det att driva igenom nästakvalitetsförbättring inom biståndet genom ettinförande av striktare styrnings- ochsamarbetsformer. Det tycker jag är bra. Den förrainsatsen kan beskrivas så, att den syftade till attförbättra biståndets innehåll. Den nya föreståendeinsatsen kan beskrivas som en positiv utveckling avbiståndets form.Eftersom dels antalet biståndsprojekt totalt sett viden utblick över världen överstiger i-ländernasfinansieringsmöjligheter, dels i-ländernasbiståndsbudgetar minskar på grund av det kärvaekonomiska läget, ställs det större och större kravpå att varje biståndskrona får så stor effekt sommöjligt.Även om enprocentsmålet återupprättas kommervår solidaritet att möta svårare ochstörre krav från omvärlden. Antaletsamarbetsområden ökar liksom antaletsamarbetsländer. För att kunna möta den härsituationen på ett aktivt sätt krävs det effektivitet.Med andra ord: Utdelningen av en relativt stor,men ändå begränsad, insats maximeras så mycketsom möjligt.Herr talman! Den nuvarande svenska strukturenvad gäller biståndets fältadministration präglas avotydlighet utåt och dubbelarbete i fråga omadministrationen.I det perspektivet är det särskilt välkommet attregeringen med exempelvis den s.k. som underlag nu föreslår ett antalåtgärder som syftar till förbättrade styrnings- ochsamarbetsformer inom biståndet. Ytterst är syftetatt förtydliga regeringens och resp.biståndsmyndigheters ansvar och uppgifter samt attge en tydligare och bättre bild av det samladebiståndet. Dessa åtgärder är genomtänkta ochförankrade. Ett stort antal remissinstanser är klartpositiva till utredningens förslag. Men man börobservera att flera av förslagen ligger i linje medvad som har beslutats här i kammaren mensom inte genomförts.Redan år 1973 fattade beslut om enförstärkt integration av biståndskontor ochambassader i programländerna. Men förslaget harinte genomförts fullt ut. Kraven påhelhetsperspektiv, behovet av en fördjupadpolicydialog med mottagarländerna, bredden i detsvenska utvecklingssamarbetet, kraven påsamordning av biståndet och, inte minst,nödvändigheten av besparingar talar för enintegrering.Konstigt nog har i samband med nämnda utredningoch proposition ett antal röster höjts i protest.Naivt nog trodde jag att myndigheternaseffektivitet var allas angelägenhet och därför bordevara ett område av samförstånd. Men det motståndfrån vissa håll som den Engblomska utredningenoch propositionen framkallar får mig att misstänkaatt det finns ideologiska meningsskiljaktighetereller t.o.m. kanske hotade särintressenförknippade med den här frågan -- intressen somjag inte känner till.Jag ställer mig nu frågan: Vad är det som är såkontroversiellt i denna utredning?Herr talman! Kan det vara förslagen röranderegeringens styrning av myndigheterna?Den realitet som biståndet skall kunnahantera består av en ökning av antaletmottagarländer och ett mångfasetterat bilateraltbistånd som involverar flera svenska myndighetersamtidigt.Förhållandet mellan regeringen och myndigheternamåste därför präglas av en mål- ochresultatorienterad styrning, som hävdats tidigare.Därför har kraven på myndigheterna skärpts. Detinnebär att verksamheten stramas upp genom attden redovisas och analyseras underbudgetprocessen. Budgetprocessen utnyttjas dåsom ett effektivt centralt styrnings- ochsamordningsinstrument. Med denna åtgärdgaranteras inte bara att skattebetalarnasbiståndskronor utnyttjas effektivare, utanmyndigheterna får också ökad frihet att inom givnaramar planera och genomföra verksamheten.Kan det då vara de åtgärder som syftar till en bättreöverblick över mottagarländerna som upprörkänslorna?I samarbetet med enskilda större mottagarländerföreslås att landstrategier inrättas som möjliggör enregelbunden revidering av det svenska biståndetsinriktning och sammansättning. Dessa strategierutgör underlag för prioriteringar i verksamhetenoch en tydligare samordning mellan myndigheternaoch ökar möjligheterna till en delegering avärenden till myndigheterna. Grunden förstrategierna skall vara de resultat som uppnåttsinom biståndet, de erfarenheter som enskildaorganisationer har i sin verksamhet,mottagarländernas behov och egna prioriteringarsamt regeringens anvisningar om huvudmål förbiståndet. Men man bör ånyo påpeka att ett steg iden riktningen redan har tagits genom införandetav landprofiler för vissa samarbetsländer.Vidare föreslås att s.k. indikativa planeringsramar,något som vi har diskuterat här, skall ersätta denuvarande avtalsfästa landramarna. Också härställs samarbetsinriktning samt förväntade ochuppnådda resultat i centrum.Detta kontrasterar med tidigare och, tyvärr,nuvarande synsätt, som fokuserat ensidigt påutbetalningarna. Jag tycker att det är på sin plats attvi i , när vi talar om hjälp till självhjälp,också verkar för att ansvaret för ett effektivtresursutnyttjande tydligare vilar på mottagaren.Herr talman! några ord om den åtgärd somutredningen föreslår och som jag redan nämnt.Åtgärden går ut på att integrera ambassadernasallmänna avdelningar och biståndskontoren och attha en enhetlig chef.En grundregel inom management har alltid varit attden högra handen alltid skall veta vad den vänstragör. Med separat ledning av diplomati och biståndär det inte konstigt att den nuvarande strukturenpräglas av otydlighet utåt och dubbelarbete när detgäller administrationen.Det är inte någon ny managementkunskap som jagplockar fram. fattade, som jag tidigaresagt, beslut om en förstärktintegration av biståndskontor och ambassader.Inte nog med att resultat förväntas ge vinster i formav effektivitet och enhetlighet -- besparingarna lärockså bli ganska betydande, pengar som jag hoppasgår till en ny välriktad biståndsinsats.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i betänkandet.Anf. 79 () replik:Herr talman! Jag skall fatta mig väldigt kort. Defrågor vi ställer oss är följande:Kommer biståndet att bli effektivare med hjälp avde här förslagen?Kommer långsiktigheten i biståndet att bevarasgenom de här förslagen?Är det inte så att biståndet fragmenteras?Det här är de frågor som vi har i dettasammanhang. Jag trodde att de med all tydlighethade framgått i tidigare inlägg.Anf. 80 ():Herr talman! Jag skall inte beröra sakfrågan, utanjag skall bara göra ett påpekande.Statsrådet sade i sittinledningsanförande att det till den utredning somlåg till grund för propositionen hade knutitsriksdagsledamöter. Det uttalandet gör att man kantro att riksdagsledamöter ingick i självautredningen. Så var det emellertid inte. Det varambassadör som fick i uppdrag avstatsrådet att göra den aktuella utredningen, somsåledes var en enmansutredning.Karl-Göran Biörsmark från och jag ficken inbjudan från utredaren att under hösten 1992vid, vill jag minnas, fyra tillfällen få informationoch samtala med utredaren och hans medhjälpareom de frågor som han arbetade med. Jag ingickalltså inte i utredningen. Som socialdemokratiskrepresentant har jag således inte heller någotansvar för de förslag som utredaren presenterade.Johan var införstådd med det. Det varfråga om att vi fick information. Det var värdefulltoch bra. Vi kunde komma med något påpekandeoch vi hade samtal om dessa viktiga frågor.Anf. 81 ():Herr talman! Jag vill svara på de frågor somKristina ställde till mig. Jag hann intefram till min plats tidigare.Ja, jag tror att effektiviteten i biståndet blir bättre.Som jag sade tror jag att man kan utnyttjavarje enskild biståndskrona bättre. Man får ocksåökad insyn i verksamheten och kan planera på ettbättre och effektivare sätt. Det är mitt svar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )7 § Uppskov med behandlingen av vissaärendenFöredrogsutrikesutskottets betänkande1992/93:UU27 Uppskov med behandlingen av vissaärenden (skr. 1992/93:224 delvis).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 8 §. )8 § Användningen av inkomna medel förbiståndsverksamhetFöredrogsutrikesutskottets betänkande1992/93:UU32 Användningen av inkomna medelför biståndsverksamhet (prop. 1992/93:219).Anf. 82 ():Herr talman! Jag har respekt för kammarens tid ochbegränsar mig till att yrka bifall tillmeningsyttringen i detta betänkande. Imeningsyttringen finns en utförlig motivering tillvarför vi inte är överens med propositionen ochbetänkandet.Anf. 83 ():Herr talman! Jag skall följa och inte orda så mycket om dettabetänkande. Det finns motiveringar till utskottetsställningstagande. Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i betänkande 1992/93:UU32.Anf. 84 ():Herr talman! Jag skall i någon mån följa exemplet,men jag skall ändå använda talarstolen. Orsakentill det är att jag tycker att det kortfattadebetänkande som vi har framför oss är mycketglädjande.Bakom det betänkandet finns nämligen ett riktigtengagemang för det svenska biståndet av enfolkrörelse, i det här fallet kyrkorna. Man harkonstaterat att vi i riksdag på förslag avden har beslutat oss för attminska det svenska biståndet i storleksordningen1,5 miljard, dvs. Man reagerarpraktiskt genom att samla in pengar. Pengarnaskickas till för att användas ibiståndssammanhang. Man vill i någon mån gå frånord till handling och visar att man inte accepterarden här utvecklingen. Trots det beslut vi har fattattycker jag att vi alla i den här skall varamycket glada över det här. Det finns faktisktfolkrörelser i som reser sig upp ochsäger att det inte är rätt att vi tar pengarna från demsom är mest utsatta.Vi har många problem i . Det är förvissosant. Vi har många utsatta grupper även i Sverige.Men det finns inga människor som är så utsatta somde nänniskorna som vi möter i tredje världen. Detkan jag säga efter att själv har gjort några resor ochsett hur det ser ut. Jag tycker därför att det varmycket positivt att den här aktionen genomfördes.Jag hade gärna sett att fler folkrörelser hadeengagerat sig för biståndet på olika sätt än vad somhar varit fallet.Jag noterar att utskottet i sitt betänkande strykerunder att det är olyckligt att vi har avvikit frånenprocentsmålet under trycket av den ekonomiskakrisen i . Jag tycker att det är positivt attutskottet också ger regeringen en reprimand. Somexempel på hur man skall återgå tillenprocentsmålet använder man denkonsekvensanalys som finns ikompletteringspropositionen. Med litet vetskapom hur regeringsarbetet fungerar är jag ganskasäker på att har tvingatigenom att det skall stå så här ikompletteringspropositionen. Jag tror inte attintresset från det hållet är så stort för att återgå tillenprocentsmålet -- tyvärr. Jag har i och för sig ingasäkra belägg för det, men jag har en känsla av inte gör sådana prioriteringar.Det här har också fött en annan tanke hos mig. Idetta betänkande talar vi om prioriteringar. Detstår klart och tydligt. Strängt taget hela utskottethar skrivit under på att vi skall prioritera enåtergång till enprocentsmålet. Trots det finns detpartier i den här som anser att andrasaker skall prioriteras. Det är särskilt intressant attkonstatera att ett av de partierna är kds somprioriterar ett vårdnadsbidrag före en återgång tillenprocentsmålet.Jag tror säkert att man kan hitta fel och brister äveni mitt parti på det här området. När vi gör våraprioriteringar glömmer vi att vi faktiskt har skuritner biståndet. Om det är någon reform som vi i dagbör inrikta våra insatser på så är det att återställaenprocentsmålet och inte att inleda nya satsningarpå andra områden. Jag hoppas att vi skulle kunnaenas och att det som utskottet säger om prioriteringär något som vi alla kan sluta upp omkring.Biståndet skall prioriteras så fort som det överhuvud taget är möjligt och så snart som ekonomindet tillåter. Jag hoppas att vi långt före budgetåret1987/88 skall vara tillbaka på enprocentsmålet.Anf. 85 ():Herr talman! Det går tydligen inte att vara generösoch ta hänsyn till kammarens tid. Trots att jagtycker att det räckte med att hänvisa till vårmeningsyttring får jag nu ändå lov att gå upp idebatten.Jag kan instämma i det sade. Precisdet som har sagt står imeningsyttringen. Jag är tacksam för att det togsupp. Jag hoppas att också stödermeningsyttringen.Det är riktigt som säger attutskottet har gett regeringen en knäpp på näsan närdet gäller den förnumstighet och det sätt att kommamed pekpinnar som propositionen präglas av.Regeringen säger exempelvis: ''det inte är någonbra ordning att föreningars och enskildamedborgares engagemang för ett aktivt biståndkommer till uttryck på så sätt att man försöker fåprivat insamlade medel kanaliserade viastatsbudgeten''. Så talar en fullfjädradstatsbyråkrat som ingenting har hört och ingentinghar förstått. Man borde i stället ha tackat -- precissom säger -- de kyrkor, samfundoch biståndsorganisationer som tog det härinitiativet och uppehåller det härsolidaritetsengagemanget. I propositionen nämndeman inte ens att kampanjen kom till just som enprotest mot att man skar ner biståndet med 1,5miljard. Detta rättade, som jag har sagt tidigare,utskottet till. Det tycker jag hedrar utskottet.Vi har tidigare i biståndsdebatten diskuteratenprocentsmålet. Jag vill minnas att det är som i någon tidningsartikel harsagt att man skall fortsätta att tjata om attenprocentsmålet skall återställas. har vi gjortdet en gång till. Det kommer att bli ytterligaretillfällen. Det är helt oacceptabelt att man först1997/98, i bästa fall, kan tänka sig att återställaenprocentsmålet.Anf. 86 ():Herr talman! Jag skall vara ganska kortfattad. Mankan väl säga att vi är överens. Det är inte mycketsom skiljer meningsyttringen från betänkandet.Jag -- som har följt biståndet iriksdagen -- tycker att den betänkandetext som vihar samlats kring i utskottet är osedvanligt stark.Det är glädjande att vi har kunnat enas kring detta.Jag hoppas att regeringen kommer attlyssna på vad utrikesutskottet säger ibiståndsfrågor. Det är inte alltid man har gjort det.Anf. 87 ():tHerr talman! När tar till sådana ordsom han gör när det gäller kds kan jag inte låta bliatt kommentera det. Han säger bl.a. att kdsprioriterar vårdlönen före satsningen på biståndet.Jag vill påminna om att det budsom man hade från början, när man talade omnedskärningar i den gemensamma uppgörelsen, lågpå en neddragning med 4 miljarder. Dåprotesterade inte socialdemokraterna särskiltmycket. Jag vet att biståndsministern kämpadeoerhört för att få biståndet på den nivå där det är . Att jämföra vårdlönen och våra aktiviteter förden med insatser som gäller biståndet är ungefärsom att jämföra äpplen och bananer. Det är enjämförelse som jag protesterar mot.Anf. 88 ():Herr talman! Buden om hur mycket man skall skäraned i biståndet kommer från den borgerligaregeringens finansdepartement. Som jag sade i mittanförande anklagar jag föratt alltför ofta försöka skära i biståndet. Detta ärinte första gången det sker. Man borde lyssna merpå den opinion som finns för biståndet. Att det skallskäras 4 miljarder i biståndet är alltså inte någotsocialdemokratiskt förslag, utan det är denborgerliga regeringens finansdepartement som harlagt det budet.Jag tycker inte att det är fel att jämföra vad vi skallprioritera, exempelvis den vårdlön som kdsföreslår. Jag kan nämna annat som vi bör prioritera.Jag anser personligen att vi i första hand skallprioritera de mest utsatta i samhället oavsett om definns i eller utomlands. Jag vill börja meddem i tredje världen eftersom det är de som har detallra sämst.Jag tycker att det är en fråga om etik och moral, omdet är biståndet som skall återställas först eller omdet är andra sektorer i det svenska samhället. Jagtycker att jag har god grund för mitt påstående attvi bör -- precis som det står i betänkandet --prioritera en återgång till enprocentsmålet.Anf. 89 ():Herr talman! Jag hade tänkt att jag skulle instämmai vad sade. Men jag gjorde inte detpå grund av hans något ojusta påhopp påFinansdepartementet. Vi har väl alla våra problemmed finansministrarna. Men jag kännerfinansministern väl och jag kan gå i god för att därklappar ett hjärta som också är för ett ökat bistånd.Uppgörelsen mellan Socialdemokraterna ochregeringen ledde ju fram till detta som vi bådabeklagar. Men vi arbetar båda för en återgång till1 %.Jag är litet orolig för hur kommeratt klara detta i sitt parti, när man ser på debesparingar som förutskickar skall göra på exempelvis flykting- ochbiståndsområdet. Vi kommer att få det ganska tufftbåda två, skulle jag tro.Anf. 90 ():Herr talman! Jag har egentligen ingen anledning attkommentera K-G Biörsmarks inlägg. Men hansäger att Socialdemokraterna tänker skära ibiståndet. Det vill jag härmed dementera.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande utrikesutskottetsbetänkanden /93:UU13, UU19, UU26, UU27och betänkande UU13Mom. 2 (sanktionerna mot )Utskottets hemställan bifölls med 268 röster mot 20för reservationen av . 2 ledamöteravstod från att rösta.Karin Falkmer (m) anmälde att hon avsett att röstanej men markerats ha röstat ja.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU19Mom. 1 (nationella och internationella konflikter)Utskottets hemställan bifölls med 170 röster mot129 för reservation 1 av . 11 (svensk säkerhetspolitik)Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 7för meningsyttringen av imotsvarande del. 1 ledamot avstod från att rösta.Mom 13 (fredsbevarande och fredsskapandestyrkor)Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot129 för reservation 5 av m.fl.Mom. 16 (kärnvapen till sjöss)Först biträddes reservation 6 av . -- som ställdes mot meningsyttringen av BertilMåbrink i motsvarande del -- med acklamation.Härefter bifölls utskottets hemställan med 170röster mot 127 för reservation 6 av . 2 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 17 (internationella åtgärder mot och kontrollav kärnvapen)Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot129 för reservation 7 av m.fl.Mom. 21 (internationell vapenhandel)Utskottets hemställan bifölls med 170 röster mot129 för reservation 8 av m.fl.Mom. 23 (militära resurser och miljön)Utskottets hemställan bifölls med 170 röster mot129 för reservation 9 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU26Mom. 1 (en förändrad anslagsstruktur)Först biträddes reservation 1 av m.fl.med 127 röster mot 20 för reservation 2 av RichardUlfvengren. 148 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 148röster mot 127 för reservation 1 av . 19 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (en ny modell för samarbetet medmottagarländerna)Först biträddes reservation 3 av m.flmed 132 röster mot 22 för reservation 4 av RichardUlfvengren. 141 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 148röster mot 129 för reservation 3 av . 21 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 3 (en integrerad fältadministration)Först biträddes reservation 5 av m.fl.med 129 röster mot 22 för reservation 6 av RichardUlfvengren. 143 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 148röster mot 129 för reservation 5 av . 21 ledamöter avstod från att rösta.Utrikesutskottets betänkande UU27Utskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU32Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 10för meningsyttringen av . 1 ledamotavstod från att rösta.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av andre vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under återstoden av dagens sammanträdeskulle företas till avgörande vid arbetsplenumonsdagen den 26 maj.9 § Riktlinjer för en kretsloppsanpassadsamhällsutvecklingFöredrogsjordbruksutskottets betänkande1992/93:JoU14 Riktlinjer för enkretsloppsanpassad samhällsutveckling (prop.1992/93:180).Anf. 91 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna nr 1, 3, 4 och 6.Inga-Britt kommer i ett anförandesenare att tala för våra övriga reservationer.Det var med mycket stora förväntningar som vi togemot regeringens proposition om riktlinjer för enkretsloppsanpassad samhällsutveckling.Förväntningarna var uppskruvade, förseningenstor och propositionen, när den väl kom, alldelesför mager. Tyvärr tvingades vi ganska snabbtkonstatera att förväntningarna på förslag tillkraftfulla åtgärder inte infriades.Vi delar självfallet regeringens uppfattning att detfinns ett mycket stort behov av förändringar i helavårt samhälle, när det gäller såväl konsumtion ochproduktion som energi-, transport- ochjordbrukspolitik, och vi ställer upp på de allmännariktlinjerna för den framtida miljöpolitiken.Redan under vår regeringstid, då varmiljöminister, inledde vi omställnings- ochavvecklingsplaner och förberedde oss på en ny fas imiljöpolitiken. Det var en fas som skulle blisvårare, därför att den direkt skulle påverkamänniskors levnadsvanor.Det är en gigantisk förändring som förestår iSverige och i alla våra västerländskaindustrisamhällen om vi skall klara uppgiften attskapa den hållbara utveckling som vi har satt ossföre. Vi måste börja i vårt eget land och se kritisktpå vår egen livsstil och på våra egna konsumtions-och produktionsmönster. Vi lever på en materiellstandard som är omöjlig på global nivå. Den rikastefemtedelen av mänskligheten, som vi tillhör,förbrukar fyra femtedelar av jordens resurser.FN:s stora konferens och utveckling i deJaneiro förstärkte ochbekräftade vår uppfattning att en hållbar utvecklingpå jorden inte är möjlig, om inte vi i den rika delenav världen förmår minska vår förbrukning avändliga råvaror och fossil energi.