prot · GG0972 · 1993-03-10 00:00:00 — Jag tycker att det är beklagligt attde borgerliga ledamöterna iarbetsmarknadsutskottet så konsekvent avvisar deförslag som vi socialdemokrater har lagt fram. har ni möjligheten att stötta våra förslag,att se till att människor åter kommer i arbete, ävenkvinnor. Det, , skulle göra någotverkligt för jämställdheten mellan könen.Anf. 160 TALMANNEN:Jag vill erinra om att debatten gäller anslag tilljämställdhet.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 161 ():Fru talman! , somoffentliggjorde sin rapport i går, visar ur vilketklimat dagens ekonomiska kris har uppstått.Strukturer som gynnar organisationer ochkorporationer riskerar att skapa underskott och iframtiden skada enskilda människor mer än dennytta organisationerna kan åstadkomma. Det ärdärför en nödvändig politisk princip att intespendera mer pengar än man har, dvs. det gäller attfinansiera sina utgifter.I det betänkande vi nu behandlar föreslårarbetsmarknadsutskottet att totalt 20 miljoner skallläggas på åtgärder för jämställdhet: ca 10,5miljoner för jämställdhetsprojekt av olika slag, 6,5miljoner till JämO och nästan 3,5 miljoner tillkvinnoorganisationerna.Är det mycket eller litet? Ja, det beror på vad manjämför med. I varje fall om vi jämför med demiljoner som faktiskt läggs på konkreta åtgärderför att få i gång nya friska kvinnojobb via ,också 20 miljoner, eller med de totalt hundratalsmiljoner som går till idrotten förefaller summan 3,4miljoner till kvinnoorganisationerna modest.Några riktigt bra mätinstrument för att mäta hurmycket resp. åtgärd i praktiken påverkarjämställdheten finns inte. De skulle behövas, inteminst för att man skall kunna styra den framtidainriktningen på rätt sätt.Moderater anser inte att organsiationsbidrag börvara det högst prioriterade. Snarare är det så attmänniskors möjligheter att betala hyra, mat ochkläder för oss är viktigare än organsationsbidrag.Samtidigt förnekar vi inte det värde som en god,effektiv organsation har.Principiellt menar vi att i tider när människor fårdra åt svångremmen kan inte Organsationssverigegå ograverat ur krisen. Det vore orimligt att låtakvinnoorganisationerna dra ned medan idrotten,som i många avseenden är mansdominerad,behåller sina bidrag -- i all synnerhet som man kankonstatera att där finns ett ekonomiskt överhängatt spara på.Arbetsmarknadsutskottet vände sig tillkulturutskottet för att via idrotten finansieraåtertagningen av den besparing påkvinnoorgansationerna som var föreslagen.Särintressena, de som Lindbeckkommissionenvarnar så för om man vill upprätthålla en sundekonomi, finns väl representerade här i huset, såfinansiering via kulturutskottet blev ingenframkomlig väg.Vid behandlingen av ärendet i utskottet fanns detett intresse för att åstadkomma en bra egenfinansiering inom arbetsmarknadsutskottet. Jagutgår från att så kommer att bli fallet. Det är ju oftaså att när man verkat ihop som en familj såuppstår också ett gemensamt ansvar för attplånboken skall räcka till utgifterna. Såanmärkningsvärt bra som det ändå svårasamarbetet i regeringsställning mellan fyra partierfungerat vore det märkligt om inte ocksåfortsättningen skulle fungera, särskilt i dennaförhållandevis lilla fråga. Vi moderater finansierargivetvis det bevarade anslaget inom utskottets egnaväggar.Men även om det handlar om relativt små belopp ärdetta en viktig principiell fråga för de kvinnor somi generationer känt sig lägre värderade. Mångaskulle tolka en neddragning av detta anslag somytterligare en nedvärdering, om inte motsvarandeneddragning kan ske på något mansdomineratområde.I den brytningstid som vi nu befinner oss i när detgäller mäns och kvinnors lika värde är rösträttenkanske det mest värdefulla kvinnor har. Rättanvänd kan den sannolikt betyda mer änorgansationsanslag. Det är därför av största vikt attkvinnor inom partierna vid val och provval inservärdet av det trumfkort det innebär att innehamajoriteten av valsedlarna och att tillhöra det könsom har det högsta valdeltagandet.Även om den största politiska kraften ligger i rollensom konsument av politik med betalningsmedel iform av röstsedel behövs ändå extrautbildningssatsningar på kvinnor för att skapa bådedjup och bredd när det gäller den kompetens somytterst måste utgöra grunden för alla avancemangbåde i politiken och på arbetsmarknaden. Därfyller fortfarande kvinnoorgansationerna en viktiguppgift.Det är därför, fru talman, som vi inte kan accepteraNy demokratis linje i detta ärende. Det är tyvärrden linje som riskerar att bidra till att kvinnornaförlorar mest. Det är inte att undra på attnydemokraterna synes ha problem med att behållaoch dra till sig kvinnliga medlemmar. Partietskvinnosyn har ju luftats offentligt mellanolika kvinnliga företrädare.Problemet med kvinnodebatten över huvud tagetär att alltför många fortfarande ser kvinnor som ettkollektiv. Det är inte bara i Nydemokraternasinterna kvinnodebatt som två oliktänkandekollektiv står emot varandra. Så är det i många avde debatter om kvinnor som pågår. Men kvinnorutgör inte ett kollektiv mer än män. Personligentror jag snarare att kvinnor har mer divergerandeåsikter än män -- just för att de har tvingats att taställning i de svåra personliga frågorna om hur manförenar utbildning, förvärvsarbete, tid och närhetför barn och allmänt familjeansvar. Det är frågorsom många män glider undan ända tills det är försent.Det moderna samhällets uppgift är inte att tvinganågon till mera dubbelarbete, utan att ge var ochen, man och kvinna, rätt och möjlighet att finna sinegen väg och att kunna få gå den. Vi är inte där ,men vi är på god väg. När vi är framme vid detmålet behövs inte längre de anslag som vi i dagdiskuterar.I stället för att upprepa liknande synpunkter somIsa framförde, vill jag instämma ihennes synpunkter vad avser kvinnolönerna.Fru talman! Problemet är att även om människorgärna tar till sig nya tankar och idéer är det svårt attfå dem att lämna de gamla, vilket med sitt citat. Det försenar onekligenönskvärda förändringsprocesser.Fru talman! Därmed ber jag att få yrka bifall tillmajoritetens hemställan i betänkande AU9.Anf. 162 HANS ():Fru talman! Jag förstår att fru talman för ett tagsedan gjorde en anmärkning om vilken typ avärende vi faktiskt behandlar. Det bryter normalt uten diskussion av sämsta manliga typ. Jag tycker attkvinnorna här tenderar att lära sig mycket av demanliga politrukerna. De försöker ta billiga poängsom om den här kvinnofrågan är så till den mildagrad partipolitisk som ni låtsas. Jag tycker att det ärett stort hyckleri.Flera av debattörerna talade om löneskillnader.Löneskillnaderna ökade särskilt markant undersenare , . Då varden socialdemokratiska casinoekonomin i gång.Men med hjälp av det borgerliga förslaget att sättalöner med decentraliserade marknader och låta denstarke vinna, förlorar de lågavlönade ochkvinnorna. Jag tycker att det är litet dystert medden där inskränkta debatten. Jag tror att de flestakvinnor som med all rätt kräver halva maktenoch hela lönen skulle hålla med mig.Jag har några synpunkter även när det gäller mom.1, anslaget till JämO. Jag har ingen annan meningän utskottet. Men i samband med motiveringarnaför anslaget diskuteras JämO:s aktiviteter litetgrand. Jag är själv mycket besviken på JämO somopinionsbildare, med det relativt stora anslag somJämO trots allt har. JämO hörs ganska litet, ochJämO påverkar opinionen ganska litet. Det kanskeinte är så konstigt. Precis som villjag stryka under det faktum -- som står ibudgetförslaget -- att har JämO inte förten enda fråga till Arbetsdomstolen. Jag tror att detär just det som JämO skall göra. 19 fall har lett tillförlikning i all tysthet, och resten har fallit. Jag troratt det är en alltför defensiv linje. Det visar inteminst som lade fram sinutredning och helt klart ansåg att det finns enrestpost när det gäller löneskillnader på 8--10 %som inte kan förklaras med något annat änkönsskillnader.Isa ville göra skillnad påpartitillhörigheten bland ministrarna. Jag tyckerinte att det är bra att , ,precis som JämO noterar att man skall fortsätta attdriva samma linje som man har gjort och att man,som det sägs, av resursskäl inte tänker föraprocesser i domstol. Man säger vidare attarbetsgivarna visar en seriös och välvillig inställningtill jämställdhetsfrågorna. Så säger ministerFriggebo i ett läge där en mängd arbetsgivareuppenbarligen bryter mot lagen. De skulle straffasoch inte få höra att de är seriösa och välvilliga.Fru talman! Om JämO är alltför passiv kan mandäremot säga att kvinnoorganisationerna medrikstäckning har visat en stor aktivitet. Den syntesinte minst , . Denhar synts i många aktiviteter som har fokuseratkvinnoorättvisorna, t.ex. lönediskrimineringen ochanvändningen av arbetstid kvinnor och mänemellan. Det är just dessa kvinnoorganisationersom det föreslogs att man skulle sänka anslaget till.Man skall visserligen spara pengar, och jag tyckervisserligen också att man skall se över stöd tillideella organisationer, så att de inte mal påtomgång med något slags gratsipengar från staten.Det skadar dessutom både idealiteten ochfolkrörelseandan. Men det är inte bra att just nusänka anslaget till kvinnoorganisationerna, som ärde organisationer som verkligen lyfter upp dessafrågor och kanske -- men jag är inte säker -- kangöra till det årtionde då man tar någrasteg framåt i stället för bakåt när det gällerkvinnorättvisa.Det fanns bra förslag i motion 814, där man tänktetulla litet grand på det realt ökande idrottsanslaget.Det var man dock inte med på från kulturutskottet.Jag tror att allmänheten, inte minst kvinnor, här ilandet skulle ha förundrats om de hade sett denvånda som fanns i arbetsmarknadsutskottet närman försökte lägga fram ett förslag i enighet ochbibehålla den nivå i krontal som gick ut i stöd tillkvinnoorganisationerna på riksplanet sedan det härbudgetåret -- . Det är vi som hanterarmiljarderna när det gäller arbetslösheten ocharbetsmarknadsåtgärder. Det var faktiskt mycketspänt i utskottet under den diskussionen, och detvar stor vånda. Ny demokrati visade som vanligt sinlinje att inte stödja kvinnornas kamp för rättvisaoch jämställdhet. Övriga borgerliga ledamötervåndades. Jag har inte riktigt kunnat tolka LO-ordförandens nyintroducerade uttryck men jag trorfaktiskt att vi ägnade oss åt att dansa hambo igarderoben.Jag vill uppmärksamma att de två ministrar som ibåda dessa moment har varit regeringensrepresentant är kvinnor som tillhört kds ochFolkpartiet. Det här visar att det inte räcker medatt ha kvinnor som utövar och verkställer beslut omman skall uppnå halva makten och hela lönen. Detgäller att driva en politik som är medveten omkvinnoförtryck, segregation och diskriminering.Det går med både kvinnor och män. Det viktiga äratt det finns politisk vilja och att man ärkonsekvent.Med tanke på den diskussion som fördes härtidigare noterar jag att det inte var många månadersedan som kvinnorna från de övriga partiernaavslog motioner från som t.ex.handlade om kollektiv lönediskriminering ochinförande av arbetsvärdering som täckerarbetsmarknaden för att komma till rätta medorättvisorna. Som vanligt fick jag stå ensam bakommin meningsyttring. Det är besluten som räknas,och det räknas om man är konsekvent. Det handlarinte om att anklaga varandra litet hycklande för inte har fört en politik som har varit tillräckligtförmånlig gentemot kvinnorna. Vi skall intehyckla. Det här är ett stort problem. Alla parter bärsitt ansvar. Låt oss se till att vi aktivtdriver de här frågorna så att kvinnorna slutligen kanerövra halva makten och hela lönen.Anf. 163 ():Fru talman! Jag skulle vilja göra ett litet påpekandetill , nämligen att han glömde attlägga till tillväxtens betydelse för utjämningenmellan män och kvinnor. Får vi ingen tillväxt i dethär landet, kommer vi att få svårt att klarautjämningen mellan olika grupper, vilka grupperdet än må vara.Jag vill göra en snabb historisktillbakablick och visa vad som faktiskt har hänt medtillväxten då de socialistiskapartierna i olika schatteringar hade hand om denpolitiska makten. Faktum är att BNP per capitarasade . föll från plats 3till plats 14 bland OECD-länderna.Anf. 164 HANS ():Fru talman! Det här var återigen ett försök attdiskutera någonting annat. Tillväxten är viktig,men för vad? Tillväxten är viktig för välfärden ochför att människor skall ha arbete. Men jag tog nuspecifikt upp ett jämställdhetsproblem, och detjämställdhetsproblemet handlar omlönediskriminering. Det handlar alltså om ett brottmot jämställdhetslagen.Det skall inte vara så, , skall vänta på tillväxt för att genomföralönerättvisa för kvinnorna. Det skall inte vara så attsvaret är ''Var god och dröj, vi inväntar tillväxten''när kraven om lika lön för lika arbete kommer frånkvinnorna.Anf. 165 TALMANNEN:Jag vill erinra om attdebatten fortfarande gäller anslag till jämställdhet.Anf. 166 ():Fru talman! Jag ville bara uppmärksamma herrAndersson på att jag kompletterade hans tidigareinlägg med att tala om tillväxt. Jag tog inte upptillväxten som en särskild fråga. Det är inte frågaom enbart tillväxt, utan jag instämmer i desynpunkter som har framförts om hurviktigt det är att följa upplönediskrimineringsärendena. Jag ville emellertidändå påpeka att det är väldig vanligt blandvänsterpartier att man glömmer att komma ihågtillväxtens betydelse. Det var alltså enkomplettering.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )16 § Investeringsbidrag till ochVägverketFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1992/93:AU15 Investeringsbidrag till Banverketoch Vägverket.Anf. 167 ():Fru talman! Som dagens sista ärende behandlar vinu Investeringsbidrag till och Vägverketur anslaget B2, betitlat Arbetsmarknadspolitiskaåtgärder för tidigareläggning avaffärsverksinvesteringar. Det är ett enigt utskottsom föreslår att även och Vägverketskall få del av detta anslag.Vi beslutade här i att AMSskulle få disponera för att därmedgöra det möjligt att tidigarelägga investeringarinom affärsverken. Med hjälp av det här bidragethar ett antal mycket angelägna investeringarkunnat tidigareläggas.Det har betytt mycket för sysselsättningen på olikaorter i vårt land. Jag kan nämna t.ex. att av X2000-tåget gjorde att sysselsättninginom ABB i kunde säkras och 400 personerdär kunde få behålla sina jobb. Även andra verkinom kommunikationsområdet, såsom ,och , har kunnattidigarelägga investeringar. har mindre än400 tagits i anspråk ur det häranslaget.I det betänkande vi nu behandlar föreslås i ettutskottsinitiativ att och , trotsatt de inte är affärsverk, skall få bidrag ur det häranslaget för att kunna tidigarelägga sinainvesteringar. Det finns mycket stora likhetermellan de här båda verken, som inte är affärsverk,och de statliga affärsverken. Förutsättningarna ärmycket likartade. Det finns även inom Banverketoch en mängd uppgifter och projekt somskulle kunna vara lämpliga att tidigarelägga för atttrygga och främja sysselsättningen. Detta har ocksåtrafikutskottet framhållit i en skrivelse tillarbetsmarknadsutskottet.Arbetsmarknadsutskottet instämmer i desynpunkterna och föreslår därför i ettutskottsinitiativ att också och Banverketskall få del av det här anslaget.Fru talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillhemställan i betänkandet AU15.Anf. 168 ():Fru talman! Det börjar bli litet ödsligt i kammaren,men jag vill ändå göra en kort markering ianslutning till behandlingen av det här enigautskottsbetänkandet.Jag vill erinra om att Socialdemokraterna underförra året tog initiativ för att få tillstånd en tidigareläggning av investeringar av bl.a.vägar och järnvägar. Vi gjorde det för att bemästra,bekämpa och dämpa den stigande arbetslösheten.Men våra förslag avvisades tyvärr av den borgerligamajoriteten.Det var först genom krisuppgörelsen, sombehandlades här i kammaren ,som vi socialdemokrater äntligen fick gehör förvissa åtgärder för att öka sysselsättningen. Detgällde bl.a. anvisande av tilllänsvägar i skogslänen.Vi fick då också ett genombrott för våra idéer omen tidigareläggning av investeringar genom att låtaaffärsverken och finansieravissa projekt genom upplåning. Riksdagenanvisade till AMS för att verkenoch skulle få kompensation förvissa merkostnader, framför allt räntekostnader,som tidigareläggningen medförde.Tyvärr omfattades, precis som , inte och av den härmöjligheten till tidigareläggning av investeringar.De borgerliga motsatte sig i förhandlingarna detta.Nu, efter initiativ från socialdemokraterna itrafikutskottet, har såväl trafikutskottet somarbetsmarknadsutskottet enigt ställt sig bakomförslaget om att också och Vägverketskall få möjlighet till kompensation förmerkostnader vid upplåning.Det som främst har föranlett det här initiativet är,som bekant för oss som har behandlat ärendet,behov av att upphandla räls. kandetta förhoppningsvis ske, så att sysselsättningenfrämjas vid tillverkningsområden i landet.Möjligheterna till tidigareläggning begränsasnaturligtvis inte till det, utan gäller helaverksamhetsområdet för ochVägverket. Det är nu viktigt att alla berörda gör sittyttersta för att utnyttja den möjlighet som öppnasefter beslut.Jag vill i sammanhanget uttrycka förhoppningen attarbetsmarknadsutskottet också kommer atttillstyrka Socialdemokraternas förslag att för detverksamhetsår som börjar ge fortsattmöjlighet till kraftigt ökade investeringar.Banverket har presenterat investeringsobjekt omca och om hela 20miljarder som kan startas under innevarande år.Det finns således rika möjligheter att genom enkraftig ökning av investeringstakten nu motverkaden galopperande arbetslösheten.Tyvärr har arbetsmarknadsutskottets borgerligamajoritet fungerat som bromskloss. Deborgerliga ledamöterna i andra utskott, t.ex.trafikutskottet och utbildningsutskottet, har visatsig betydligt mer när det har gällt att görainsatser mot arbetslösheten. Det är närmastpinsamt att se hur likgiltiga regeringspartiernasföreträdare i arbetsmarknadsutskottet har varitinför den allvarliga arbetslöshetskris som vi nuupplever.I morgon har de chansen att rehabilitera sig. Dåskall nämligen arbetsmarknadsutskottets viktigabetänkande om arbetsmarknadspolitikenslutjusteras, och jag hälsar de borgerligaledamöterna välkomna att då tillstyrka vårt förslagom fortsatt räntestöd för tidigareläggning av viktigainvesteringar inom , ochkanske också inom affärsverken.Med detta yrkar också jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 169 HANS ():Fru talman! Jag är sist anmälde talare och skalldärför fatta mig kort.Jag yrkar bifall till arbetsmarknadsutskottetshemställan i föreliggande betänkande ominvesteringsbidrag. Jag tycker att betänkandet ärväldigt bra. Det ligger i linje med den politik somVänsterpartiet har förordat både pådet här området och på en del angränsandeområden.Jag vill understryka det som , nämligen att initiativet tyvärr inte kom frånoss. Man kan säga att det inte spelar så stor roll.Nej, men det speglar faktiskt litet grand en brist påkreativitet och konstruktivitet iarbetsmarknadsutskottet, trots att ansvaret för attarbetsmarknadspolitiken ses litet mera samordnatligger på vårt utskott.Det här kom dock sent, och jag är oroad över attmindre än har utnyttjats fördet avsedda ändamålet -- även om en mycket stordel utnyttjats för ABB:s X2000-tåg. Det har gettjobb inte bara i utan också i ,och samt på många orter därsmå företag är underleverantörer.Att ge möjligheter till ordinarie jobb tror jag ärallra bäst och kostnadseffektivast på såväl kort somlång sikt. All kapacitet och all kompetens finns juredan. Personalen är utbildad, och personalen vetvad som skall göras. Det finns alltså ett företag, ochdet finns maskiner. Alla vet vad som skall ske. Mansätter i gång arbetet, och det blir braoch nyttiga produkter. Möjligheterna atttidigarelägga en produktion av varor som samhälletbehöver -- i det här fallet gäller detinfrastrukturen -- är således väldigt bra förmänniskorna, som därmed inte blir arbetslösa utanfår vara kvar i ordinarie produktion. Det är ocksåett sätt att upprätthålla företagen, dvs. att inte låtakapitalförstöringen i industridelen gå längre.Den här politiken är ett sätt att ersätta denspontana efterfrågan. Eftersom en mycket stor delav vår nuvarande kris är en efterfrågekris påhemmamarknaden kan den till en del ersättas av enplanerad upphandling, en planerad efterfrågan ochen planerad konsumtion i offentlig regi.Jag tror att de förseningar och den brist på initiativsom kan konstateras faktiskt i ganska storutsträckning har en ideologisk bakgrund.Borgerligheten har ju ett mycket litet intresse föratt ersätta den spontana marknaden med planeradeinitiativ för offentlig konsumtion och förinvesteringar.I samband med detta initiativ från trafikutskottetssida vill jag också, fru talman, nämna att vi ser såpositivt på det här att vi har gjort precis samma sakför nästa budgetår. Vi föreslår således att 1 000miljoner anslås för fortsatta upphandlingar ochtidigareläggningar när det gäller produkter som vårsvenska industri är mycket bra på att framställa ochsom håller mycket hög kvalitet. Jag tror att det härär en av de allra bästa åtgärder vi kan vidta förSverige -- för tillväxten, , och förmänniskorna som härigenom får ett meningsfulltarbete.Jag tillstyrker således varmtarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkande1992/93:AU15.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )17 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 9 mars1992/93:97 av () till statsrådet om KABI och blodprodukten larmrapport över KABI:shantering av blodprodukten och denärmast kriminella förfaringssätt som företagetanvänt sig av kommer , enligt sjukvårdsministerBo Könberg, läkemedelsbolagets hantering avblodreningen att utredas.Det som framkommit i medierna är att det ärKABI:s agerande som skall bli föremål förgranskning och ingenting har sagts omSocialstyrelsens roll i detta sammanhang.Vänsterpartiet har i flera motioner framhållit attSocialstyrelsens inriktning mot en skärptkontrollfunktion måste bli mer precis. Deninriktning som styrelsen har är mer att vara endiskussionspartner med dem de är satta attövervaka. Detta är otillfredsställande och leder tillmisstag som i KABI-fallet.Liknelsen om som en ''tandlöstiger'' tycker jag nu mer än någonsin är på sin plats.Den aviserade granskningen av KABI:s agerandebör utvidgas till att omfatta Socialstyrelsenshandläggning.Utredarna bör även se över Socialstyrelsensarbetsuppgifter. Dessa renodlas så attSocialstyrelsen blir en nationell och regionalkontrollerande myndighet. Funktioner som kanhandhas av andra organ som ,, ,, ,universiteten m.fl. bör överlåtas på dessa.De personer som har blivit HIV-smittade avKABI:s och misskötsamhet harutsatts för mycket personligt lidande. Därtill har deenligt gällande regler fått skriva under att de inteskall vidta några rättsliga åtgärder för att få merersättning för detta lidande. Jag anser att i dessa fallskall staten ge ytterligare en kraftig ersättning tillde drabbade och träda i deras ställe för att föratalan mot läkemedelsbolaget.Jag vill med anledning av detta frågasocialministern:1. Kommer regeringen att göra en utredning avSocialstyrelsens hantering av KABI-affären?2. Kommer regeringen att göra en översyn avSocialstyrelsens funktion så att den blir en effektivkontrollerande myndighet?3. Kommer regeringen att se till att de personersom drabbats av HIV-smitta genom KABI:sPreconativ får en ersättning i paritet med skadanden förorsakat?4. Kommer regeringen efter detta att gå in ochföra talan mot KABI?18 § Kammaren åtskildes kl. 20.44.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m. 2 §anf. 17 (delvis),av förste vice talmannen därefter t.o.m. anf. 48(delvis),av tredje vice talmannen därefter t.o.m. 3 § anf. 86(delvis),av andre vice talmannen därefter t.o.m. 4 § anf. 121(delvis),av förste vice talmannen därefter t.o.m.ajourneringen ,av talmannen därefter till sammanträdets slut.