prot · GG0977 · 1993-03-17 00:00:00 — Avnaturliga skäl, trots många folkhögskolor och en välutbyggd folkbildning, går det därför inte åt såmycket pengar i kronor räknat som i för attordna den danska folkbildningen. Det vore väldärför mycket konstigt om det hade funnits ett landi världen som gav högre statsbidrag tillfolkbildningen än . I så fall vore det renakatastrofen. slog nog in litet öppnadörrar.Det är faktiskt fråga om rejäla nedskärningsförslag.Man måste titta på vad det handlar om. Jagförsökte ge en bild av detta. Det tog , menuppenbarligen var jag inte tillräckligt tydlig. Förraåret låg förslaget på nedskärningar på 304 miljonerkronor. Det är detta vi får utgå från. Jämfört medförra årets förslag innebär årets en uppräkning medendast , alltså 250 miljonerkronor i förhållande till förra årets förslag somhandlade om så kraftiga nedskärningar. Detta skerefter ryckigheten i kurser.Jag är bekymrad, vilket uppenbarligen GöranÅstrand inte är. Sedan kan vi använda hur mångaöversvallande ord som helst om folkbildningensbetydelse. Till syvende och sist handlar det om attkunna ställa platser för elever till förfogande. Meddenna nedskärning blir det dess värre färre platserför färre elever.Anf. 38 () replik:Herr talman! Om jag skall tro hon just accepterat en nedskärning påfolkbildningen med . Det ärintressant att veta mot bakgrund av det anförandesom hon höll i talarstolen , dåhon målade upp att det fanns bara en bov i dettasammanhang, nämligen denna förskräckligaregering.Både och jag lever ifolkbildningen och har erfarenhet av den, och vi vetatt det handlar om att ge folkbildningenförutsättningar. När jag nu får en bekräftelse på attSverige har en oerhört generösfolkbildningspolitik -- vi är överens om att Sverigehar en oerhört generös folkbildningspolitik -- dåförstår jag inte den dialektik, den oerhört kraftfullakritik som framförde i sittinledningsanförande. Den är obegriplig. ärett land som med rätta satsar kraftfullt påfolkbildning och som skall fortsätta med det. Vi seri alla partier ett stort och värdefullt värde i vadfolkbildningen gör. Men skall dåinte måla upp en sådan skräckvision av det slag somhon gjorde i sitt inledningsanförande.Anf. 39 () replik:Herr talman! Det hade varit bättre om GöranÅstrand hade diskuterat sakfrågorna och inteanvänt sådana ord. Det som jag målar upp är inteen skräckbild. Jag beskriver vilka problem somfolkhögskolorna och folkbildningen i stort, ävenstudieförbunden, har haft pågrund av en dålig politik. Det kan inte vara frågaom något annat än en dålig politik, när man i frågaom bidragsgivningen håller på med ett sådanthattande, och när man den ena månaden inte vetvad man vill nästa.En långsiktig och genomtänkt politik förfolkbildningen saknas hos regeringen. Annars hademan inte gjort på detta sätt. Detta är inget billigtsätt att fixa kurser för arbetslösa. Det hade blivitmycket bättre om man hade haft en genomtänktstrategi för hur man skulle använda folkbildningen,bl.a. för att ge korttidsutbildade utbildning och föratt ge arbetslösa möjligheter att studera och skaffasig bättre utgångspunkter tills de förhoppningsviskan söka sig ut på arbetsmarknaden igen.Det är avsaknaden av en folkbildningspolitik somgör att man de facto slarvar bort en mängdmöjligheter och resurser. Detta kallar GöranÅstrand för en generös folkbildningspolitik. Det ärinte det.Det är möjligt att politiken inte är dålig. Den ärkanske bara dum, eller också saknas det kanskeidéer om vad man vill göra och om hur det hela skallanvändas. Jag kan inte avgöra den saken. Men jagkänner till resultatet. Jag vet vad det innebär attförst planera kurser och anta elever till dessa ochsedan få meddelande om att det inte finns plats.Efter några veckor kommer så pengar, och då är detsamma människor som skall tillfrågas. Det är endålig och orationell ordning.Att på det sättet sköta produktionen på ett företagskulle bara inte vara möjligt. Jag trodde att GöranÅstrand skulle begripa detta, åtminstone när detuttrycks i de termerna.Anf. 40 () replik:Herr talman! Det sades i ett tidigare inlägg att viskall vara stolta över våra folkbildningstraditioneroch att det vore dåligt om vi inte, som vi ju gör,satsade mer än vad kanske alla jämförbara ländergör. Jag tycker att det är en bra bild. Jämför denmed den oerhörda utskåpning som förekommer närdet gäller den borgerliga utbildningspolitiken.Får jag meddela kammaren att det vi diskuterar ärett belopp på något mindre än 2 miljarder kronor.Sverige satsar alltså stora belopp genom statsbidragtill landsting och kommuner. 2 miljarder kronorsatsas på folkbildningspolitiken, och denna har jaganledning att vara stolt över.Anf. 41 () replik:Herr talman! hade vi, GöranÅstrand, en omfattande diskussion omfolkbildningen beroende på att anslaget då kraftigtskars ner. mindre betyddenärmare nedskärning. Många elever, lärareoch olika grupper reagerade på den storanedskärningen.Vi fick sedan 100 miljoner extra till folkbildningen,och vi har sett resultatet därav. Stora insatser hargjorts för de arbetslösa. Men vi skall också kommaihåg att de 100 miljonerna inte var nya pengar, utanman tog från det stora arbetsmarknadsanslaget.Pengarna öronmärktes och fördes över tillfolkbildningen, och det var bra. ser vi effekten.Det var en riktig, effektiv och värdefull satsninginte bara för de arbetslösa som fått utbildning utanockså för samhället som helhet.Vi har en generös folkbildning, och det är bra. Densom reser runt litet i i dessa tider medspirande demokratier känner stolthet över attkomma från och och över att kunnaberätta om folkbildningen. Den är kanske något avdet finaste vi har. Just därför skall vi måna omfolkbildningen och se till att den får möjligheter attutvecklas. Dessutom skall vi se till att det finnsmöjligheter till stöd inte bara i goda tider utanockså, och kanske framför allt, i dåliga tider närtron på demokratin sviktar. Det är viktigt att just dåavsätta resurser till folkbildningen.För oss har de här varitviktiga just på grund av, som vi redan nu kan se, attpengarna har använts så bra. En omgång till har juavsatts till folkhögskolorna, just på förslag ikrispaketet från oss socialdemokrater om att 106miljoner skulle satsas på folkhögskolorna för attdessa skulle kunna fortsätta med och t.o.m.utveckla kursverksamheten för arbetslösa. Redannu, när gått sedan beslut fattades, har3 600 personer fått en utbildningsplats på någon avfolkhögskolans kurser. Men ytterligare medel kanbehövas. har tagit upp densaken.För de arbetslösa och för landet är det alltså viktigtatt just nu avsätta de pengar som behövs. Därförundrar jag , : Varförskulle vi inte kunna vara överens om att medlensatsas så, att folkhögskolorna och studieförbundenredan nu kan börja planera?Anf. 42 () replik:Herr talman! När det gäller folkbildningen har jagmycket stor respekt för ochSocialdemokraternas uppfattning. Inga skillnaderhar kunnat märkas när det gällervåra uppfattningar om folkbildningen och dessbetydelse.Om vi nu skall skapa bästa möjliga förutsättningarför folkbildningen, varifrån tar vi då pengarna? Vihar ju just lyssnat på bl.a. ochAllan från det parti som . Med stor skärpa sade de att det ärsjälvklart att det behövs mycket stora besparingarinom den offentliga sektorn. Kan det verkligen varaså, , att ni just inom den här sektornkan öka anslaget med ?Samtidigt avser ni uppenbarligen att spara inomalla andra sektorer. Kan jag få ett svar på denfrågan?Anf. 43 () replik:Herr talman! Först och främst har vi sagt att vi skallse till att människor har jobb eller är föremål förutbildning. Det är vad vi har prioriterat. Men nunär arbetslösheten är hög och den dessutom ökar isnabb takt vill vi prioritera satsningar på utbildningoch på att människor får ett jobb.I vårt budgetförslag har vi en finansiering. Vi ärstolta över att vi har prioriterat just utbildning ochåtgärder som ger människor jobb. Anledningen tillatt folkbildningen är så viktig är att det är de somhar den sämsta utbildningen, de sämsta jobben ochde lägsta lönerna som först slås ut frånarbetsmarknaden. Det är således viktigt att de kanförbättra sina kunskaper. Med bättre kunskaperblir det lättare för dem att få jobb när konjunkturenså småningom vänder. Mot den bakgrunden är detriktigt att just nu se till att de som har den sämstautbildningen och som blir arbetslösa först kommermed i utbildning.Vad är resultatet? Jo, man får en starkaresjälvkänsla och ett bättre självförtroende. Mankanske vågar sig på ytterligare utbildning, så står stark den dag vi ser jobben kommatillbaka.Jag garanterar alltså att vi har finansierat vårbudget. Vi har sett till att det finns pengar tillutbildning och jobb. Det är det som står först pådagordningen i dessa tider.Anf. 44 ():Herr talman! Efter dagens finansdebatt tycker jagatt tillfället är väl valt att debattera folkbildningenoch dess roll i svenskt samhällsliv.Folkbildningen växte fram som ett medel i kampenför att erövra de demokratiska rättigheterna. Utanatt överdriva kan det sägas att folkrörelser ochbildningsrörelser går hand i hand i utvecklingen avdet demokratiska samhället. varinne på det.Demokrati är inte något som erövras en gång föralla. Demokrati och inflytande måste ständigtåtererövras. En av folkbildningens allra viktigasteuppgifter är nämligen att ge människorförutsättningar för utbildning -- och då oftakompetenshöjande sådan --, information, socialakontakter och mycket annat.De ekonomiska aspekterna på folkbildningen harbelysts av tidigare talare i debatten . Men låtmig säga att inte har varit overksam ibudgetarbetet när det gällt att se till attfolkbildningen får sin rättmätiga del. Såvälbildningsorganisationer som folkhögskolor har,som jag ser saken, väl levt upp till det förtroendesom 1991 gav dem -- nämligen att desjälva skulle få utforma sin verksamhet alltefterförutsättningar och behov.I det arbetsmarknadspolitiska läge som Sverigebefinner sig i är folkbildningen en tillgång.Folkhögskolor och studieförbund arbetar i närakontakt med , medarbetsförmedlingar och med kommuner. En del avstyrkan i folkbildningen ligger just i den kompetensoch den flexibilitet som byggts uppoch som gör att man snabbt kan möta nyautbildningsbehov. Därmed är vägen röjd förfortsatta insatser beträffande arbetslösheten, försådana behövs.Statsbidraget utbetalas numera som ett samlatanslag till folkbildningen. I samband med det nyastatsbidragssystemet kommer även det bidrag somtidigare utbetalats separat för studiematerial tillutvecklingsstörda att hamna i den gemensammapenningpåsen. Däremot finns fortfarande ettseparat anslag för stöd och service till vissafunktionshindrade.Den hänvisning som utskottet gör tillpropositionen, som bygger påhandikapputredningens förslag, löser inteproblemet med de utvecklingsstördas behov avsärskilt studiematerial. Det måste, som jag ser det,antingen till en förändring vid Folkbildningsrådetsfördelning av medel till de olika studieförbundeneller att återkommer tillregering och riksdag -- och det kanske är det rätta --med en utförlig redovisning av de behov som finns,så att man på ett tillfredsställande sätt kan klara dei flertalet fall små produktioner av material sommåste fram.Jag har svårt att tänka mig att ledamöterhar någon annan uppfattning än att ävenutvecklingsstörda och afatiker skall kunna delta iutvecklande studier.Herr talman! Jag vill till slut yrka bifall tillkulturutskottets hemställan.Anf. 45 ():Värderade talman! Svensk folkbildning,studieförbund och folkhögskolor, har så länge dehar funnits gång på gång visat vilkenanpassningsbar del av det svenskautbildningssamhället de är. Det finns mängder avexempel på att folkbildningen har ryckt in och gjortutbildningsinsatser då svenska folket har behövtspeciella kunskaper i aktuella ämnen.Folkbildningen har också haft stor betydelse för attutjämna utbildningsklyftan mellan de som tidigthar kommit åt utbildning i vanliga skolor och desom senare i livet har försökt kompensera det somde missade i sin tidigare ålder. Jag kan gottinstämma i den lovsång som ,, och här har framfört om folkbildningen.Nu senast har det bl.a. gällt att ge meningsfullutbildning till människor som har blivit arbetslösa,så att de kan utnyttja sin svåra situation till någotgott. Då har studieförbund och folkhögskolor återkunnat ställa upp med kort varsel och med enmycket anpassningsbar utbildning över hela landet,där det har behövts.Riksdagen och regeringen har också anslagit extrapengar till sådana satsningar. Här harfolkbildningen visat att man vid sidan av denvanliga utbildning som man anordnar också kanrycka in för att ge plats för människor som är i ensvår situation och som kan utnyttja tiden tillutbildning.Kulturutskottets betänkande 1992/93:KrU13föreslår att godtar regeringens förslag tillanslag för folkbildningen. Den summa pengar somman föreslår skall anslås till folkbildningen är1 , nästan 2 000 miljoner kronor.Det är ett gott exempel på hur den tradition attstödja folkbildningen som vi har i kan ta siguttryck även i den här budgetpropositionen.Det är inte ovanligt att en opposition i den härriksdagen föreslår mer pengar till olika ändamål änvad regeringen gör. Det har förekommit med allatyper av regeringar. Därför är det inte särskiltförvånande att Socialdemokraterna ochVänsterpartiet gör det även i det här ärendet. Jagyrkar avslag på deras förslag till ökade ekonomiskasatsningar i det här sammanhanget.Berit efterlyste regeringsalternativ till deförslag som hon framförde och som finns i densocialdemokratiska reservationen. Då kan man välsäga att till viss del redan har blivitbönhörd, för regeringen har den här veckanberättat att man är beredd att ge ökat stöd inom dets.k. SVUXA-bidraget, som någon av er nämnde,för att fler studerande skall få plats påfolkhögskolor.Det är ett bra exempel på att regeringen inteundandrar sig ansvar för att ge arbetslösa möjlighettill ökad utbildning, att regeringen också serfolkhögskolan och annan folkbildning som en godresurs i detta sammanhang. Regeringen har bevisatatt man har förtroende för folkbildningens förmågai det här sammanhanget.Visst finns det annars krafter i som inte serfolkbildningens värde. Jag tycker ändå att vi harlyckats bemästra de krafterna bra. Många av osshar en god beredskap för att se till att inte dekrafterna får för stort inflytande när det gällerfolkbildningens arbetsmöjligheter i framtiden.Jag har själv i en motion föreslagit attFolkbildningsrådet skall få i uppdrag att inventeravilka insatser folkhögskolor och studieförbund ärberedda att göra för arbetslösa och vilkenförberedelsetid de skulle behöva innan de kanstarta ytterligare sådan verksamhet om riksdagenav arbetsmarknadsskäl skulle anvisa ökade resurserför ändamålet.Folkbildningens flexibilitet har visat sig så god attden kunskap som jag efterfrågade, och som jagtrodde att man behövde lägga ned extra jobb på attinventera, redan finns i . Dettycker jag är ett gott exempel på den snabbhet ochden goda anpassningsförmåga somfolkbildningsorganisationerna har.Värderade talman! Jag yrkar bifall till hemställan ikulturutskottets betänkande 1992/93:KrU13.Anf. 46 ():Herr talman! stämmer in i vårlovsång till folkbildningen. Med kunskap om hurmusikalisk är lär det bli enriktigt bra kör av det här. Det är roligt. Det är braoch tillfredsställande. Problemet är bara att det interäcker med en glad trudelutt då och då. Det räckerinte med lovsånger.Jag skulle vilja fråga : Står bakom de skrivningar i betänkandetsom säger att utskottet utgår från att regeringenåterkommer i kompletteringspropositionen medmedel för särskilda kurser, eller skriver man dettaav tvång? Hoppas att ett nyvalskall befria utskottet från de här löftena?Varför i hela fridens namn är ni inte beredda attredan nu se till att folkbildningen kan ordna de härkurserna? Tror ni att de, om de fick dessa 100 eller200 miljoner som föreslagits av ellerSocialdemokraterna, skulle göra något annat än attordna kurser för korttidsutbildade eller arbetslösa?Varför detta hattande i bidragsgivningen?Det är i och för sig jättebra att man äntligen inseratt SVUXA-bidragen är viktiga medel för attmänniskor skall kunna ta del av folkbildningensutbud. Men varför är man så senfärdig? Varförfanns inte det med redan i budgetpropositionen?Jag måste få ställa de här frågorna. Jag tycker inteatt jag målar upp en nidbild. Jag tycker att jagredogör för fakta. Det är möjligt att det framstårsom något oroväckande, skrämmande eller hotfulltnär man gör det. Kan jag få svar på de här frågornafrån , så får vi sjunga efteråt.Anf. 47 ():Värderade talman! huvudfrågatill mig var om jag står bakom det som står ikulturutskottets betänkande nr 13. Mitt svar tillhenne är ja.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Kostnader för medlemskap iUnesco m.m.Föredrogskulturutskottets betänkande1992/93:KrU10 Kostnader för Sverigesmedlemskap i m.m. (prop. 1992/93:100delvis).Anf. 48 (nyd):Herr talman! Jag hoppas att få komma tillbaka tillden diskussion som just förts om bidrag tillfolkbildning och folkrörelser och kommer då attbesvara försynta fråga till mig.Som ett mellanstick skall vi diskutera kostnader förSveriges medlemskap i har talat i kammaren om det fantastiskabudgetunderskottet på 200 miljarder. Jag tror attdet snarare kommer att bli 220 eller 230 miljarder.Nu vill jag ta upp -- det kanske förvånar många --ett litet obetydligt anslag på . Lesextre mes se touchent -- det är ytterligheterna somspelas mot varandra. Varför gör jag detta nu? Jo,därför att det inte går att få ned ettbudgetunderskott, vare sig det är 200 eller 250miljarder, om man inte börjar spara i smått.Grundtesen i sparande, vare sig det gäller ett landeller ett bidrag till en kulturinstitution, är att manmåste ifrågasätta kostnaden. Det tror jag inte gör tillräckligt. Det är alltså den tesen jag villdriva i detta och i ett kommande inlägg.Jag skall då gå över till frågan om . Jag harlevt utomlands större delen av mitt liv. Jag har varitansvarig för företag som har arbetat med Förentanationernas olika organisationer. Jag har respektför allt vad FN står för. Däremot har jag av praktiskerfarenhet ingen respekt alls för byråkratiseringenav FN-organisationerna som i vissa fall är magnifik.Det gäller även -- det har jag blivit medveten om --t.ex. i med 15 000anställda bara på kommissionen.Det är denna byråkratisering av de överstatligaorganisationerna som man måste vara på sin vaktmot. Man måste börja skära iadministrationskostnaderna. Det gäller vare sigman talar om eller om bidrag tillfolkbildning och folkrörelser.Det är därför jag har reagerat mot att regeringen isin proposition har godkänt en uppgradering av ettadministrationsanslag till organisation iSverige, som jag inte känner till så mycket av, ävenom jag känner till FN-organisationerna. Men att idagens läge, då alla skall spara, börja tala om ökadeanslag och ökade traktaments- och möteskostnadertycker jag är högst olämpligt. Det är för att få i gången diskussion om detta i stället för att godkänna enökning med som jag har sagt att vi skallskära i dessaadministrationsomkostnader.Mot denna bakgrund yrkar jag bifall till vårreservation i kulturutskottets betänkande.Anf. 49 ():Herr talman! Internationellt samarbete är viktigt,särskilt för ett så litet land som . Det ärockså en lång tradition att svenskar är mycketintresserade av internationellt samarbete. Vi harlärt oss att tala, skriva och förhandla på främmandespråk. Vi har blivit så skickliga att det finnssvenskar på ganska många betydelsefulla poster utei världen. Det är viktigt för att få vara medi sådana sammanhang.Det är lätt att glömma bort att man är svensk. Förmig som har arbetat med ''Positiva '' ochsvenskhet är det därför väldigt intressant attkonstatera att identitet är ett viktigt ord, att densvenska identiteten tas fram som någotbetydelsefullt när det gäller att bli internationelloch kosmopolit.Det är i sådana här grundläggande frågor som vi fårreda på hur viktig kulturen är och hur svenskar ochSverige har utvecklats. skall vi t.ex.öppna en utställning om den svenska historien, somverkligen visar att vi vill se hur vår identitet harbyggts upp.Det är i det perspektivet som vi också skall se detinternationella samarbetet. Det är inte bara Sverigesom nu arbetar på sin identitet. Vi ser det också ivåra nordiska grannländer. I har dettagits många intressanta initiativ till ytterligaresamarbete, inte bara inom utan också långtutanför gränser. Vi hade t.ex. ettsamarbete i i . Man kansäga att allmänkulturen kommer att bli etthögprioriterat samarbetsområde i det nordiskasamarbetet.På samma sätt har vi tagit en rad kontakter iBryssel. har gått in i en grupp som skallarbeta med kulturfrågorna i . Man kan sägaatt på det här sättet långsamt men säkert,med en svensk utgångspunkt, går in i ett samarbeteom kulturen ute i . Det finns också mångaintressanta projekt på gång med olika länder itredje världen.Vi har FN:s kulturårtionde framför oss. I detprojektet finns bl.a. Svenska med,och där diskuterar man en rad betydelsefullaprojekt både i och utomlands.I år kommer det första mötet att hållas i denvärldskommission för kultur och utveckling somleds av förre generalsekreteraren i FN. Det är ocksåpå nordiskt initiativ som det här samarbetet harkommit till stånd och satsar på den härkommissionen. Kommissionen skall se över hursamhällsutveckling och kulturutveckling påverkarvarandra och ta fram en rapport. Den skall alltså haett möte här i Sverige.Jag tycker, herr talman, att det är i det härperspektivet som vi skall diskutera hur mycketSverige och svenska folket skall ge till detinternationella samarbetet. Jag tror att det äroerhört viktigt.Det känns väldigt futtigt när talarom att vi skall spara . Precis som SimonLiliedahl har jag haft förmånen att få arbeta förSverige i andra länder. Jag har också haft förmånenatt arbeta i några av FN-organisationerna. Jag vetprecis som att det finns mycketbyråkrati och mycket som man vill ändra på. Jagkan gärna hålla med honom om att det bör ses över.Men det känns också futtigt att plötsligt vilja skärai ett anslag som redan är prioriterat, särskilt när detgäller kommissionsarbetet för kultur ochutveckling, som jag bedömer som särskilt intressantjust nu.Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag ochavslag på Ny demokratis reservation samtmotionerna Kr239 och Kr274.Anf. 50 (nyd):Herr talman! är en av de fåverkligt internationella kvinnor som vi har iSverige. Det är få som har gjort mer reklam förSverige än hon. Det är en av de mest positivakvinnor som jag känner på det här området. Hontalar mycket riktigt om vad som görsinternationellt, framför allt i , förkulturfrågor, t.ex. i Bryssel.Jag har tagit intryck av vad hon har sagt till denmilda grad att jag har försökt föra en diskussion omoch ta ett initiativ till en speciell parlamentariskutredning, som verkligen skall sätta sig in iEuropafrågorna såsom grund för denkulturpolitiska parlamentariska kommission som ärtillsatt. Vi har samma grundsyn om detta. Var viskiljer oss något åt är att jag vill poängterabesparingseffekten. kunde regeringenlika gärna ha hoppat över, för äringenting.Jag vidhåller att man i varje fråga som vi diskuterari i dessa tider, speciellt när det gällerbidrag, skall ifrågasätta kostnaden för detta. Manskall skaffa bra administratörer, något som jag trordet klickar en hel del på.Det är en principfråga, att man i dagens läge inteskall acceptera några ökningar avadministrationskostnader, även om man talarpositivt för det hela. Det är en principsak, och dettror jag att har förstått.Anf. 51 ():Herr talman! Det är ju inte till administration somdessa pengar skall gå, , utan dessapengar skall användas för att man skall kunnaarbeta och hålla sammanträden i den nyavärldskommissionen, som skall se över hur kulturoch samhällsutveckling påverkar varandra.Jag vet inte varifrån har fått attpengarna skall gå till administration. Pengarna skallanvändas för resor, så att man kan hålla möten bl.a.i . Jag håller med om detsom han sade om besparingar. Men jag tycker att viskall diskutera den frågan på ett annat sätt och iandra sammanhang.