prot · GG0987 · 1993-03-31 00:00:00 — Vi hoppas inom kortkunna återkomma till med förslag omdetta.Fru talman! Jordbruket och andra biologiskanäringar är våra gröna resurser. talar vi omskogen som vårt gröna guld. Jag skulle vilja säga atträtt utnyttjat är också jordbruket, om inte enguldgruva, så i alla fall en väldigt värdefull resurs.Den biologiska produktionen kommer att få enstörre betydelse i framtiden.Användningen av fossila bränslen är förmodligenett av de allra största globala miljöhoten . Denger upphov till försurande utsläpp ochväxthuseffekt. Genom att börja använda merbiologiska råvaror och mindre av de fossila kan vikomma bort från dessa problem. Jordbruket har enviktig funktion som producent av nya rena råvarortill industri och energi. Jordbruket kan användassom en resurs i miljöarbetet.Värdet av ett öppet kulturlandskap är omvittnat,inte minst här i . Jag vill slå fast att det ärnödvändigt med ett öppet och levandekulturlandskap. Vi får inte stanna vid att enbartkräva ett öppet landskap.Jag har tidigare, och även här ,betonat vikten av att det finns en bred politiskuppslutning kring jordbrukspolitiken. Inomjordbruket behövs långsiktiga hållbara beslut sominte ändras för mycket och för ofta. Det vore därförockså bra med en stor majoritet. Det vore bra omman nu kunde samla många partier bakom denödvändiga anpassningarna och avstämningarna av1990 års beslut.Jag är litet oroad över att det störstaoppositionspartiet inte vill medverka till dessanödvändiga justeringar. beslut kommer attunderlätta ett medlemskap i , men det räckersom helhet inte för att uppnå medlemskap.Justeringar måste göras i så stor enighet sommöjligt.Sverige finns i . Det är i denna miljö somockså svenskt jordbruk skall finnas. Att försökaanpassa det till något annat, t.ex. de lågadumpningspriserna på världsmarknaden, ärnaturligtvis både orealistiskt och felaktigt. Vi har iSverige ett effektivt jordbruk. Vi älskar vårtkulturlandskap. Vi har ren och bra mat. Vi bör vararädda om dessa resurser. Det hoppas jag att ävenMargareta och villgöra.Anf. 14 ()replik:Fru talman! Jag vill börja med att säga attjordbruksministern är en modig man som överhuvud taget har kommit hit. Jag ler litet i mjugg närjag hör jordbruksministern säga att han har''förståelse för att utskottet förändrarpropositionerna''.Det var milt uttryckt. För vad som är fallet just nuär att jordbruksministern och regeringen saknarstöd i , inte bara när det gäller de fyrapunkterna, nämligen tvångsträda, antalet grödorsom skall omfattas av arealersättning, inlösenprisoch EG-anpassning, utan också beträffande detsom vi nu håller på att behandla och skall beslutaom. På punkt efter punkt gör den borgerligamajoriteten upp med oss eller driver sin egenpolitik i strid med jordbruksministern ochregeringen. Det handlar om fruktodlingen, fisketoch grönmjölsproduktionen. Man avstyrker vissadelar av den proposition som har medanimaliesektorn att göra.Därför är det litet -- jag vet inte vad jag skallanvända för uttryck -- konstigt att höra ministernsom företrädare för regeringen säga att han harförståelse för att utskottet avstyrker regeringenspropositioner.Jag blir häpen när jag hör jordbruksministern sägaatt reformtanken inte är glömd. Vad varbakgrunden till reformen? Jo, det var att manskulle avskaffa regleringarna, gå mot ett merekologiskt jordbruk, stödja norra och skulle göra den neddragning som varnödvändig, eftersom det fanns en överproduktion isödra och . Utvecklingen går istället i helt motsatt riktning. Då kan man väl intehävda att reformtanken inte är glömd! Den kanskefinns någonstans, men den omsätts verkligen inte ipraktisk politik. Tvärtom, nu återinförsregleringarna, och de metoder som skulle göra detmöjligt att ha ett mer ekologiskt jordbrukavskaffas. Stödet till norra dras ned. Manförskjuter subventionen från norr till söder, frånmjölk till spannmål. Ändå hävdarjordbruksministern att mjölkproduktionen ärryggraden inför EG-förhandlingarna!Eftersom jordbruksministern talar om en visspositionsbestämning, vill jag ställa en fråga. Jagskall tala på i . Jag vet där kommer att fråga mig hur det blir medNorrlandsstödet. Jag får tyvärr säga att stödet ärneddraget i årets budget. Regeringen hade intestörre ambitioner än så det här året. Men jag villveta om jag kan säga att regeringen är beredd attinta en position på den här nivån och att detta ärvårt utgångsläge i förhandlingarna.Det finns en statlig utredning som har visat att omvi nu skulle överföra till det svenskajordbruket, skulle stora delar av det norrländskajordbruket slås ut och därmed ocksålivsmedelsindustrin.Anf. 15 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tycker att det är litet konstigt attMargareta blir häpen när jag talar omförändringar i regelverket. Vi återinför ju interegleringar i det svenska systemet som ett led i 1990års beslut. Det är faktiskt fråga om avstämningaroch justeringar för att vi skall få ett system sommera liknar EG:s. Det är en direkt åtgärd i linjemed de strävanden vi har när det gällermedlemskap i -- där tror jag att partiernaegentligen inte har olika uppfattningar i princip.Margareta tycker att det är konstigt att jaginte blir mera upprörd över att bli överkörd. Jagförsökte förklara att det har hänt ganska mycketsedan vi gjorde det grundläggande arbetet ibudgetpropositionen. Dessutom har jag tidigarevarit med så pass mycket i jordbruksutskottet attjag har lärt mig att inse att utskottet kan ändra iregeringsförslag. Det gjorde man även på den förraregeringens tid. Så det är inte precis någonting nytt.När det gäller frågan om Norrlandsstödet, bådebeträffande positionen i EG-förhandlingarna ochbeträffande dagsläget vill jag säga följande. Vi harinte dragit ned på Norrlandsstödet i den härbudgeten. Det ligger kvar på samma nivå somföregående år, men det har skett en vissuppjustering som en anpassning till kostnadsläget.Om man strikt följde beslut, skulle mankunna hävda att stödet borde vara istorleksordningen 100 miljoner lägre. Om manskall ge en fullständig kostnadskompensation förallting, blir nivån något högre. Vi har kommit framtill att det i det här läget är lämpligt att lägga sig imitten. Vi står alltså fast vid innevarande års nivå.För övrigt noterar jag att att jag är modig och ganska mild. Det stårjag för och tackar också för.Anf. 16 ()replik:Fru talman! Det som gjorde mig häpen var attjordbruksministern sade att reformtanken inte ärglömd. Vi måste väl ändå kunna vara överens omatt det som sker är att ett annat slags politikintroduceras. Oavsett vad vi tycker om EG, kan viväl också vara överens om att den politik påjordbruksområdet som man där för strider mot1990 års beslut. Det är en dålig politik som vi iSverige, om vi blir medlemmar, tvingas att införa,beroende litet grand på hur duktiga förhandlarna iBryssel är.Jag vet inte om jordbruksministern känner till denutredning som skulle bidra till att avsluta alla år avtvistigheter på det här området, då det ena partietefter det andra -- inte minst ioppositionsställning -- bjöd över varandra. Detlades fast vissa kriterier som man var ense om. Nuföljer inte regeringen dessa kriterier. Det var iförhållande till denna summa som jag menade har dragit ner på Norrlandsstödet. Om manskulle ha följt de kritier som jag trodde att man varöverens om, fattas det nämligen 73 miljoner.Jag vill ställa en avslutande fråga. EnligtModeraternas företrädare här betyder det förslagsom vi nu diskuterar ett ytterligarebudgetunderskott med ca 20 miljoner. Det kanförefalla vara småsummor. Men hela dennauträkning är på sätt och vis manipulerad. För att fåpengar till detta trixade de borgerliga partiernamed omställningsarealen. I propositionen rörde detsig om 125 000 ha. kom man fram till25 000 ha. Men när pengarna ändå inte räckte gickman ner till 10 000 ha, för att man skulle få dessapengar till ett höjt inlösenpris. Det tycker jag är attmanipulera med siffror, och för övrigt är det ocksåatt köra över ministern. Tänk, jordbruksministern,om det blir mer än de 10 000 ha som ställs om! Dåökar ju budgetunderskottet med mer än 20miljoner. I dagens läge, när det gäller att hittakronor att spara överallt, är 20 miljoner ocksåpengar värda att diskutera, eller hur?Anf. 17 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag vill ta upp den avslutande fråganförst. Jag skall inte gå in i detalj i beräkningarna,men om man ändrar förutsättningarna för t.ex.spannmålsodlingen, ändrar man förutsättningarnaockså för omställningen. Jag tycker inte attförändringen av omställningsarealen behöverbetecknas som manipulerande och trixande. Manhar naturligtvis gjort den bedömningen attsituationen, med de förändrade förhållanden sominträder, blir en annan. Vi hade ett förslag som jagfrån början ställde mig bakom, men jag tyckte attdet lades fram , nämligen detta med attknyta an till det 15-procentiga kravet som finns iEG. Då hade det blivit en större omställning somhade kostat mer pengar. När det inte blev så,förändras naturligtvis situationen.Jag vill återkomma till reformtanken. Den svenskajordbrukspolitiken är mycket intressant i etteuropeiskt perspektiv. Vi kan ju diskutera omallting som beslutades var lyckat. Det fannssäkert felaktigheter i detta beslut -- som i allapolitiska beslut. Men i det stora hela vargrundtanken bra. I ett EG-sammanhang kommersäkert behovet av en avreglering och av ettnärmande av priserna till en mera förnuftigvärldsmarknad -- förhoppningsvis efter ett förstaoch ett andra -- att leda till att det gåratt få ordning på det hela. Det är vår förhoppning.Från svensk sida kommer man naturligtvis attarbeta för detta, både i förhandlingarna och senare.I många har man med en viss förvåningnoterat att på så kunde få nedöverskottet. Det finns möjligen jordbrukare ochandra som förebrår den dåvarande regeringen ochäven det då sittande jordbruksutskottet och dessordförande för att man gick litet för hårt fram. Jaghar förståelse också för dessa synpunkter.EG:s politik strider mot vår. Den är för närvarandeväldigt lik den politik som vi i hade innan1990 års beslut. MacSharry-planen, som avsåg attförändra i betydande del, klarade ju inte attgenomföra alla sina intentioner, utan det blev enbegränsad reform på spannmålsområdet som träderi kraft i år.Vi måste anta den här politiken om vi vill antaresten av EG-medlemskapet, men tiden ochutvecklingen står ju inte stilla. Det kommerförändringar, men de är ganska tröga i EG. Detkommer att ta innan man får storaförändringar till stånd som liknar de svenska.Vad gäller Norrlandsstödet kan vi gräla länge omvilken nivå som är den rätta. Den nivå som viförordar, dvs. 971 miljoner för det kommandebudgetåret, anser vi stämmer väl. Den liggermellan de båda ytterlighetsbedömningar som bådaanses grunda sig på det beslut som är fattat. Det ärdenna nivå för stöd och för en bevaradjordbruksproduktion i som är vårposition vid förhandlingarna om stöd i EG, och inteen anpassning till tillämpningen av EG:s systemsom det är utformat , därför att det räcker intei . Detta har vi fastslagit ,vilket EG också har accepterat genom att användaandra begrepp. Begreppen arktiska ochsubarktiska områden är ju inte tillkomna av enslump, utan för att illustrera att det här finnsområden som inte har någon motsvarighet iEG. Därför måste ett nytt system tillskapas. Vihoppas att vi skall lyckas med detta, och därmedkunna garantera ett fortsatt jordbruk i ,även om blir medlemsland i EG.Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare repliker i detta replikskifte.Anf. 18 ():Fru talman! Så är vi då återigen inne i enjordbrukspolitisk debatt. Jordbrukspolitiskadebatter väcker i regel ganska storuppmärksamhet.Riksdagen har åter att fatta beslut på jordbruketsområde, men tyvärr med ganska bristfälligabeslutsunderlag. Detta har jag påpekat tidigare,senast . är det faktiskt litetsämre än vanligt. Inte nog med att regeringensproposition till vissa delar är undermålig, utan denär faktiskt också inaktuell efter att utskottetsborgerliga majoritet har gett regeringen bakläxa påpunkt efter punkt.För att börja med att granska regeringens förslag,kan man konstatera följande. För det första gårregeringen, som också tidigare var uppe i debatten,ifrån beslut. Det gör man genom att föreslåinförande av ett arealstöd. Stödet är avsett att ökalönsamheten i jordbruksnäringen, men är inteförbundet med några villkor. Det är intekonstruerat så att någon hänsyn tas till miljön ellernaturvården. Följden blir att merparten somvanligt kommer att hamna hos spannmålsodlarnapå slätbygden.För det andra är det svårt att tränga igenom deekonomiska förutsättningarna. Hur tänkeregentligen majoriteten finansiera arealbidraget?Hur finansieras de nya utgifter som hänger sammanmed utskottsmajoritetens beslut? I propositionenhänvisas bl.a. till ej disponerade regleringsmedel,som tillsammans med anvisade direktbidrag, skallfinansiera såväl arealbidrag som stöd tillanimalieproduktionen. Men ingen precisering avregleringsmedlen finns i propositionen. Däremotredovisas kostnaden för arealstödet till ca 800miljoner kronor. Då skall man också lägga märketill att regeringens förslag till trädesplikt fickallvarlig kritik. Regeringen insåg då snabbt attförslaget inte skulle gå igenom i . För atträdda ansiktet informerade jordbruksministerngenom ett pressmeddelande om att trädespliktendrogs tillbaka. Därmed var första steget tillnedbrytningen av regeringens förslag taget avstatsrådet själv.När det gäller stödet till animaliesektornkonstaterar statsrådet att regeringen avser attåterkomma. Tyvärr skall man i stort sett allapropositioner återkomma i en mängd frågor. Dettainnebär att det är svårt att få enhelhetsbild av den jordbrukspolitik som regeringenavser att föra.Under utskottsbehandlingen har regeringensförslag fullständigt brutits sönder. Det gällerstödarealen som enligt propositionen omfattar1 140 000 ha. Det betyder att regeringen utesluterodling av potatis, sockerbetor, konservärtor osv.från arealstödet. Detta har den borgerligamajoriteten i utskottet ändrat så, att stödarealen nuutökas med ytterligare 100 000 ha. Det gäller ocksåinlösenpriser på spannmål. I stället för föreslagna90 öre, som följde beslut, har majoritetenbeslutat att höja inlösenpriset till 1:05, ett förslagsom leder ännu längre bort från denöverenskommelse som vi träffade omlivsmedelspolitiken. Om man vill förhindra ettspannmålsöverskott är knappast en höjning avspannmålspriser den bästa åtgärden, utan den lederi motsatt riktning.Vad som är än värre är att det beslut, som denborgerliga majoriteten i jordbruksutskottet hardrivit igenom, naturligtvis ökarbudgetunderskottet. Uppenbarligen har manlyckats med att få finansministern med på detta. Påannat sätt kan man inte tolka det svar somfinansministern lämnade på den 11 mars.Vad gäller just spannmålsbönderna finns detbetydande skäl att se till att man inte i onödan slårut producenter inom ramen för EG:sjordbrukspolitik. Vi kommer att ha ganska storaförutsättningar att på ett effektivt sätt bedrivaverksamhet i , och därmed också produceraen viktig tjänst, nämligen öppet landskap. Jagtycker att det finns anledning att se till att man,vi avvaktar medlemskapet i EG, intei onödan beskogar landet.Jag vet inte om man skall gratulerajordbruksministern och hans budbärare i utskottettill ett skickligt mullvadsarbete eller om man skallbeklaga för att hon blivit lurad av sinaborgerliga vänner. Men på det här viset ligger det ialla fall till.Om man skall se till vilken del av vårjordbruksnäring som inom EG har de bästaförutsättningarna, så är det animalieproduktionenoch inte spannmålsproduktionen. Spannmålproduceras i stor mängd inom EG, och det finnsinget intresse för vårt överskott. Däremot har våranimalieproduktion en framtid. Men den delen avjordbruksnäringen verkar regeringen inte varasärskilt intresserad av.Om man vill värna det öppna landskapet ärspannmålsproduktionen inte det första som vi skallsträva efter. I stället skall vi skapa förutsättningarför ett fortsatt jordbruk och djurhållning, där ocksåskogs- och mellanbygderna kommer med i bilden,dvs. just det som vi socialdemokrater föreslår i vårmotion. Inte är det de stora sädesfälten som mantänker på när man talar om det öppna landskapet.Den beskogning som finansministern talar om, ochsom många debattörer har skrämt det svenskafolket med, har vi inte sett särskilt mycket av. Vikommer inte heller att få göra det. När man serresultatet av omställningen kan man konstatera attbarrskog, som ju skulle mörklägga , endasthar planterats på av omställningsarealen. Denöverlägset största delen, , används förextensivt bete, och bete håller ju landskapet öppet.Fru talman! Vi kan alltså konstatera att det intefinns särskilt mycket kvar av regeringensproposition. Den är i grunden förändrad när detgäller arealstödet och villkoren för detta samtspannmålspriset, vilket är olyckligt.Beträffande animalieproduktionen haderegeringen inga förslag i budgetpropositionen ijanuari, och när man äntligen samlade sig till ettförslag i den proposition som presenterades den 18februari, hade partikamraterna ijordbruksutskottet redan fullständigt förändratförutsättningarna. Men den debatten får vi föra närvi behandlar proposition 183.Ett viktigt inslag beslut var att vi måstelägga om jordbrukspolitiken i riktning motbrukningsmetoder som bevarar den biologiskamångfalden och som medger enlivsmedelsproduktion utan användning av storamängder av kemikalier. Vi var helt överens om attvi skulle gå den vägen. Miljö- och resursmåletinnebär att jordbruket måste ta hänsyn till kravetpå en god miljö och behovet av en långsiktig ochplanerad hushållning med våra resurser. Detkonsumentmål som formulerades innebar attkonsumenternas val skulle styra produktionen.Konsumenterna skulle ges goda möjligheter attvälja mellan olika slags livsmedel. Dessa livsmedelskulle också vara hälsosamma och främjakonsumenternas hälsa.Sedan beslutet om den nya livsmedelspolitikenfattades har emellertid mycket hänt. En viktighändelse är den konferens om miljö och utvecklingsom ägde rum i . Dendeklaration om en hållbar utveckling ochsäkerställande av den biologiska mångfalden somantogs av konferensen har undertecknat,och detta ställer stora krav på oss. Dessa krav måstevi uppfylla inom samhällets alla sektorer. Härspelar jordbruket en mycket viktig roll.Vi anser att riksdagsbeslutet är en godgrund att bygga vidare på. Avregleringen ochborttagandet av prisgarantierna gav oss en godgrund att stå på. Förutsättningarna för att gå vidareär goda -- eller kanske var goda.I riksdagsbeslut ingick ett anslag förlandskapsvårdande åtgärder. Motivet härför var attsamhället även i fortsättningen bör ta del avansvaret för att värdefulla natur- ochkulturlandskap bevaras, inklusive växter och djur.Det visar sig att människorna i vårt land värderardessa s.k. kollektiva nyttigheter mycket högt. Detfinns också en vilja att betala för bevarandet avjordbrukslandskapet samt växtoch djurliv.Här spelar jordbruket en viktig roll, eftersomjordbruksnäringens utveckling hänger sammanmed möjligheterna att bevara den biologiskamångfalden och det öppna landskapet. Vi menardärför att de skattemedel och de allmänna resursersom tillförs jordbruksnäringen skall fördelas så attde åstadkommer en produktion av varor ochtjänster som uppfyller konsumenternas behov ochönskemål både när det gäller de varor som köps ochsäljs på marknaden och när det gäller de s.k.kollektiva nyttigheterna för biologisk mångfald.Vi tycker inte att regeringens förslag till arealbidraguppfyller dessa villkor. Som jag tidigare sade är dethelt inriktat på ökad spannmålsproduktion. Ävendet strider mot beslut att man skall stödjade små och medelstora företagen. Vi föreslår därföratt inkomststödet bibehålls . Stödetbör inte villkoras till ytterligare omställning.Det finns en ökad medvetenhet om och ett ökatintresse för matens innehåll och kvalitet. Ettuttryck för detta är att intresset för de ekologisktodlade livsmedlen ökar. Men ännu är ekologisktodlade produkter åtskilligt dyrare än traditionelltodlade livsmedel. Det begränsar naturligtvismänniskornas möligheter att köpa produkter somde egentligen föredrar. Vi vill därför avsättaytterligare medel för att utveckla det ekologiskajordbruket. Till de somregeringen föreslår vill vi lägga ytterligare 25miljoner kronor för att kompensera de ökadeproduktionskostnader som uppkommer videkologisk odling. På så sätt kan man hållakonsumentpriserna på de alternativt odladeprodukterna på en rimlig nivå.Härigenom stimuleras utvecklingen av ettmiljövänligt jordbruk och framställningen avlivsmedel av hög kvalitet. Detta kommer att varatill fördel för oss när vi närmar ossEuropamarknaden. Mot denna bakgrund ärregeringens beslut att avskaffaprisregleringsavgiften på handelsgödsel ochbekämpningsmedel oförståeligt. Vi har tidigaremotsatt oss detta och upprepar nu vårt krav attprisregleringsavgiften omvandlas till en miljöavgift.Regeringen bör utreda detta och återkomma tillriksdagen med förslag.Jag skulle vilja ställa ett par frågor till ochkds representanter i debatten. Hur känner ni er , ni som anser er vara miljöns och jordensbeskyddare i alla lägen? Hur känns det att gåifrån den miljöpolitik som ni så ofta och så varmttalar om?Fru talman! De som företräder regeringen hartidigare framställt sig stå för långsiktighet ochkonsekvens i jordbrukspolitiken. Men verklighetenhar visat sig vara annorlunda. Den nuvarandejordbrukspolitiken utmärks av ryckighet och oklarabesked. Det är inte nog med att jordbruksministernhar svårt att samla regeringen bakom sig när enproposition skall läggas fram. När propositionenligger på utskottets bord, mals den sönder ochsamman av de ledamöter som tillhörregeringspartierna och som borde tillhöraregeringsunderlaget. Om bönder tidigarehar ansett sig illa behandlade, kan man säkert troatt de i detta läge anser sig misshandlade.Lennart Brunander och haravgivit ett särskilt yttrande, som är så utformat attdet i högsta grad är oanständigt att det inte är enreservation. Yttrandet avviker klart både frånmajoritetsförslaget och från propositionen.Fru talman! Jag yrkar bifall till desocialdemokratiska reservationerna 1 och 2 samt,under förutsättning av bifall till dessa reservationer,bifall till reservationerna 3 och 4.Anf. 19 () replik:Fru talman! tog upp frågan omarealbidraget. Det är faktiskt avhängigt detförhållandet att EG har ett arealbidrag just för atthålla spannmålspriserna nere. Vi har valt sammastrategi att hålla spannmålspriset på en lägre nivåsamt ha en arealersättning som skall trappas uppoch ligga på EG-nivå vid inträdet. Det är vårt mål.Finansieringen av detta ingår givetvis i vårlångsiktiga strävan när det gälleranpassningskostnaderna. Men vi har ju sparat påjordbrukets budget även tidigare. Dessutom kan vii dag konstatera att införselavgiftsmedel flyter in tillstatens kassa i ganska stor omfattning. Det rör sigom ca om året.När vi fattade beslutet , om ihåg det, var avsikten att staten genom attalla regleringskassor togs bort och dessa medel gickin i statskassan skulle åta sig att de insatser sombedömdes nödvändiga framåt i tiden under dennaperiod. Så det är egentligen ingenting nytt.Åke Selberg tog sedan upp spannmålsodlingen. Jagtycker att han skall vara litet försiktig, inte minstsom norrlänning, när han angriper detta. Han sägeratt man lägger pengar på spannmålsodlingen isöder. Men spannmålspriset i är trots dessa1:05 kr betydligt under EG:s spannmålspriser, somför närvarande ligger på 1:17 kr.Dessutom kan vi konstatera attvärldsmarknadspriset på vissa spannmålssorterligger över det svenska inlösenpriset. Jag tyckerdärför att det är övermaga att här tala om att manvill öka spannmålsodlingens lönsamhet och att detskulle innebära jättelika problem. talarman om skogsplantering och annat.Jag anser att vi har ett gemensamt ansvar i dettasammanhang för att försöka se till att vi använderen så stor del av vår åkerareal som möjligt.