prot · GG0998 · 1993-04-23 00:00:00 — nästan per skattekrona.Däremot gäller det negativa incitament som StenÖstlund beskriver ett knappt tiotal andrakommuner.Mot bakgrund av vad jag har sagt kan minasvar på de tre frågorna sammanfattas på följandesätt:Vad gäller fråga omstatsbidragseffekterna för kommunerna iStockholmsregionen så omfattas givetvis ävendessa av regeringens förslag till ''frysning'' av 1993års bidragsregler. Jag avser inte att ta ytterligareinitiativ utöver de förslag till beslut som kan bliföljden av de utredningsarbeten jag har nämnt.Beträffande fråga om att ökaincitamenten i bidragssystemet, jag förmodar atthan syftar på incitament för att öka det egnaskatteunderlaget, så kan jag för dagen inte säga merän att det utredningsarbete som har påbörjats inomdepartementet rör såväl denna fråga somproblemet med att alla kommuner inte omfattas avbidragssystemet.Vad sedan gäller interpellanternas gemensammafråga om att förändra statsbidragssystemet så attsärskilda ''storstadskostnader'' beaktas vill jagavvakta betänkandeoch resultatet av den planerade remissomgångeninnan jag tar ställning till om och i så fall hur dettakan ske.Slutligen vill jag framhålla att det nyastatsbidragssystemet med alla bidrag i en ''påse''tillgodoser ett sedan längre framfört önskemål frånkommunerna om mindre statlig styrning. ''Pås-principen'' öppnar betydande möjligheter tillrationaliseringar och effektiviseringar som en följdav de avregleringar som sker. Minskadeekonomiska resurser behöver alltså inte varaliktydigt med en försämrad verksamhet. Tvärtomvisar många erfarenheter att det förnyelsearbetesom pågår i kommuner och landsting gör detmöjligt med både lägre kostnader och en bättreservice.Anf. 25 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på mininterpellation.I bor avSveriges invånare. När det nuvarandestatsbidragssystemet för kommunerna är heltgenomfört -- -- kommer länsandel av skatteinkomsterna att vara ochStockholms läns andel av bruttonationalprodukten25 %. andel av statsbidragenkommer dock att minska från till 3,5 %.Det är detta, finansministern, som vi tycker ärorimligt.Tio av länets 24 kommuner kommer att stå heltutanför skatteutjämningssystemet. Kommunernasinkomster i ligger kvar på i principoförändrad nivå . Helaökningen av skatteintäkterna i länöverförs till övriga landet. De pengar som fördelasskall användas till att utjämna nivåerna i servicentill invånarna i hela landet.Skatteutjämningssystemet är -- som vi vet -- ettbidrag till att utjämna levnadsstandarden mellanmänniskor, och vägen går över kommunerna. Dettaborde också gälla vårt gemensamma län,finansministern!Stockholms län, och andra storstadsområden, haralltid betraktats som en mjölkko. Man pekar pågenomsnittsinkomsterna och på den godaarbetsmarknaden. Men, man måste också tahänsyn till kostnaderna i storstadsområdena. I dagär tyvärr inte arbetsmarknadsläget iStockholmsområdet bättre än i övriga landet.Länsarbetsnämndens prognoser fram till höstenvisar på 100 000 arbetslösa människor i Stockholmslän.Herr talman! I en familj med två barn som har igenomsnitt i gemensam familjeinkomst,får man, när de nödvändiga utgifterna har betalats,kvar i , kvar i och2 kvar i . Då har hänsyn tagits tillbarnbidrag, skatt, hushållsutgifter, bostäder ochbarnomsorg. Det är naturligtvis de högrebostadskostnaderna i som ger dettaresultat. Inte lär det bli bättre efter att ha gjort etthastigt studium av kompletteringspropositionen.Trots den högre skatten i såväl som ,kompenseras situationen mer än väl av de lägrebostadskostnaderna.Livssituationen i är tuff ochpressande för många människor. Bristen på socialakontaktnät måste kompenseras. Det innebär storasamhällsförluster när barnomsorg och vård intefungerar. Den sociala infrastrukturen är smörjoljani storstadsmaskineriet. Storstadslivet har sina egnakostnader både för individ och samhälle. Jag menaratt det är hög tid att det sker en genomgång av hurmänniskornas livssituation ser ut och hurlevnadsstandarden varierar i olika delar av landet.I min egen hemkommun, , skulle skattenkunna sänkas med om föräldrarna till varttionde förskolebarn slutade att arbeta. För varjehundralapp som faller bort i skatteinkomster gerstaten tillbaka . Detta är kvinnofientligt. Förmig är det här fullkomligt orimligt. Med tanke påde värderingar som och BengtWesterberg ofta påstår sig företräda, tycker jag attdet är konstigt att som folkpartist harbidragit till ett statsbidragssystem som har uddenriktad mot oss förvärsarbetande kvinnor.Jag är djupt oroad över konsekvenserna avstatsbidragssystemet. Förslaget ikompletteringspropositionen att frysastatsbidragen nivå är bra. Men hur serdet ut ? Det finns en stor risk att dengrundläggande kvaliteten på barnomsorg,äldreomsorg och vård inte kan upprätthållas.Är finansministern beredd att medverka till enutredning om levnadsnivån för människor i landet?Jag hoppas att finansministern kommer att rätta tillorimligheterna i systemet som gör att kvinnorsarbete straffas. Kommer finansministern attmedverka till att storstäderna får en bättrekompensation för sina kostnader? Det skulle varabra om jag fick svar på mina frågor.Anf. 26 ():Herr talman! Först vill jag tacka för svaret.Finansministerns uttalande att jag far medfelaktigheter är inte riktig. Jag återkommer till denfrågan.Vi har i arbetsmarknadsutskottet denna veckaslutbehandlat regionalpolitiken. Utskottet har ,liksom tidigare, uttalat att förutsättningen för attSverige som helhet skall utvecklas positivt är attStockholm och övriga storstadsregioner utgör enstark motor i en stabil ekonomisk utveckling. Mennu finns det ett kommunalt statsbidragssystem somdirekt motverkar de förutsättningarna.För del har det inte ens under 80-taletvarit fråga om några excesser i tillväxten. Närlandets kommuner i övrigt hade en genomsnittligtillväxt på fick Göteborgarna nöja sig med1 %. Kommunen har vid snart sagt varje statligtbeslut fått ett sämre utfall än deflesta andra kommuner.Som exempel finns uteblivenkompensation för skatteomläggningen. Vidareär det indragningen på 7,5 miljarder frånkommunerna. För del blir det då frågaom . Alla dessa indragningaroch förändringar i statsbidragssystemet gertillsammans effekter på 1,9 miljarderkronor och på . Det äralltså ganska hårda smällar.Indragningen är 3--4 skattekronor högre förGöteborgs del jämfört med andramedelkommuner. är medandra ord härdad av ganska hårda smällar, och detär på marginalen av vad göteborgarna tål. Det nyastatsbidragssystemet är kanske ännu mer svårsmält.Varje göteborgare bidrar till den s.k. påsen med4 men får tillbaka 2 400 kr.Det nya statsbidragssystemet tar ingen hänsyn tillstorstädernas oundvikliga kostnader när det gällertrafik och andra förhållanden så som t.ex. socialakostnader. Däremot innehåller systemet något somkallas för klimatfaktorn. Det ger för ochomgivningarna där synnerligen egendomligaeffekter. Om hade blivit tilldelad sammaklimatfaktor som , hade kommunen fått ettavdrag på . Det här visarpå vilka orimligheter som råder. De som känner tillförhållandena i området kan inte finna någonrimlighet i detta. Klimatet upplevs förmodligendessutom som angenämare i större delen av Lerumän i , med dess vintriga rådimmor frånGöta Älv.Men det allra mest tokiga är väl ändå effekterna påfördelningssystemet som jag har pekat på iinterpellationen. Om skattekraften ökas, blirmarginaleffekten . Kommunen får inormalfallet behålla 5 %.Det jag säger om det bisarra för del ärriktigt. Om man delar upp den kommunalaskatteberäkningen för kommundel försig är det ett faktum att om kommunen lyckas ökaskattekraften från dagens nivå på till 108kr, blir nettot av skatteutjämningsbidraget attkommunen förlorar 5 miljoner kronor.Det blir alltså mindre pengar när skattekraften förkommundelen ökar. Det är den frågan jagbehandlar i min interpellation.Visst får kommunen behålla den delen somankommer på . Men där faller en delbort på grund av de indragningar som har drabbatlandstinget. Om jag hade tagit med den frågan i mininterpellation, hade jag kunnat visa på atteffekterna av indragningen och de negativaincitamenten staplas på varandra.Det är ett faktum att i fråga om kommundelen finnsdet inga som helst incitament. Det hadeförmodligen varit enklare att beskriva detta om jaghade valt en kommun som inte har landstingsdelenmed i verksamheten. Men man tar ju gärna fram sinegen hemkommun.Det är också ett faktum att kommunpolitikernasintresse för näringspolitik och tillväxtfrågor ikommunen är av stor betydelse. Nog skulle jag viljaha reda på om finansministern delar uppfattningenatt det nya statsbidragssystemet främjar dettaintresse i kommunerna.Jag ser förslaget att frysa statsbidraget som etterkännande av en del av den kritik som AnitaJohansson och jag har framfört. Det är uppenbartatt det inte går att fortsätta med dettastatsbidragssystem.Anf. 27 ():Herr talman! Det är en myt att stockholmarna leverså mycket bättre än invånarna i övriga delar avlandet. Varje region har säkert sina svårigheter.Det vill jag absolut inte sopa under mattan. Mendet får inte heller sopas bort att storstäderna harspeciella problem.I inledningen av interpellationframgår det att det redan finns tecken på att detstatsbidragssystem som infördes vid årsskiftetkommer att få kraftigt negativa konsekvenser förmånga kommuner. För stadsvidkommande är det inte bara tecken -- det är klarafakta. Det går inte att komma ifrån att det finnssärskilda storstadsproblem. Eftersom det bor flermänniskor i en storstad som finns detockså fler förvärsarbetande. Många av dessa harlånga restider. Därav följer större krav på staden.Några exempel är: Det blir mer och dyrarebarnomsorg, dyrare kollektivtrafik, dyraregatuunderhåll, högre kriminalitet, större andelekonomisk brottslighet, mera socialbidrag betalasut och mer omfattande vård av missbrukare. Denskrämmande utvidgningen av arbetslösheten,varsel och uppsägningar för också med sig mycketnegativa effekter. Det gäller inte minst detförebyggande arbetet sett ur ettfolkhälsoperspektiv.Genomsnittskostnaderna i , Göteborgoch är betydligt högre än för landet i övrigt.Undersökningar som presenterades ger vidhanden att de totala levnadskostnaderna är minst20 % högre. Trots dessa fakta slår statsbidraget såatt tappade ca iinkomster . Det är oerhört viktigt att tahänsyn till storstädernas situation. Det finnsspeciella kostnader i storstäderna som det måste tashänsyn till. Det skedde inte när det nyastatsbidragssystemet utformades. Det kan inte vararimligt att storstädernas invånare skall behandlassämre av statsmakterna än invånarna i andra delarav länet. Jag tycker att det är finansministernsskyldighet att se till att storstäderna får en rättvisbehandling i uppföljningen avKommunalekonomiska kommitténs förslag.Jag vill säga några ord med anledning avkompletteringspropositionen. Regeringen anser att35 miljarder kronor skall sparas på att växla nedden offentliga konsumtionen, främst denkommunala, från till tillväxt. Men denkommunala verksamheten växer inte utankrymper i stället med växande arbetslöshet somföljd. Jag skulle gärna vilja ha en förklaring tilldetta av finansministern.Nu föreslås också att skattestoppet skall slopas. Vihar jobbat för detta mycket och intensivt. Samtidigtstraffas kommuner som höjer skatten.Jag vill i det här sammanhanget betona attgenomsnittligt ligger kommunalskatten iStockholms kommun lägre än i landet förövrigt.Då är självklart frågan: Innebär förslaget att man iStockholm inte ens kan höja skatten till dengenomsnittliga nivån för landet i övrigt utan att detfår effekt i form av minskade statsbidrag? Är det såjag skall tolka kompletteringspropositionen från ?Anf. 28 ():Herr talman! Finansministern säger i sitt svar attdet nya systemet innhåller vissa svagheter sombehöver ses över. Jag tänker ändå ta somutgångspunkt det som anges som ett syfte i det nyasystemet. Inkomstutjämning för kommunerna skallske också genom att bidraget utgår oberoende avvilken ambitionsnivå kommunen har för sinverksamhet.Det är på den punkten som det nuvarande systemethar sin största brist. Jag skall ta ett exempel frånmin hemkommun , strax söder omStockholm. Där innebär systemet de facto attTyresö inte kommer att få några statsbidragalls.Det statsbidrag till som motsvararutjämningsbidraget minskar med c:a 80 miljonerfrån 1992 till 1995. uppgick statsbidraget till80 milj.kr. Innevarande är det statsbidraget51 miljoner och 1994 -- om det nuvarande systemetskulle slå fullt ut -- 29 miljoner för att 1995 heltupphöra. För jämförelse kan nämnas att enutdebitering av i utgör 40 miljoner.Beträffande det incitament som tidigare talare harvarit inne på är det så, att det nya statsbidraget gördet mycket lönsamt för kommunen att lägga nedden kommunala barnomsorgen. Om föräldrarnastannar hemma minskar visserligenskatteunderlaget, men det påverkar intekommunen, utan statskassan. I fall ökart.o.m. Det beror på att kommunen, ilikhet med , kompenseras mera genomökade statsbidrag.Det nya statsbidragssystemet innebär att man utanatt vilja det skapar ett negativt incitament, som kanminska kommunernas intresse att bedrivabarnomsorg eller andra verksamheter, eller attvidta åtgärder för att stimulera förvärvsarbete ochsysselsättning.Skattekraften är långt ifrån opåverkbar frånkommunens sida. Kommunen har möjligheter attpåverka en del av de faktorer -- t.ex.förvärvsfrekvensen och näringslivsklimatet -- somär av betydelse för skattekraftens storlek ochutveckling.Inte minst i ett läge där ökad sysselsättning ochekonomisk tillväxt eftersträvas förefaller detganska obetänksamt att utformastatsbidragssystemet på ett sådant sätt att detverkar i motsatt riktning. På det sättet stimuleraskommunerna att agera på ett sätt som försvagarstatsbudgeten och påverkar aktuella intressennegativt.Jag vill fråga finansministern om vissa signaler somhar nått mig stämmer med verkligheten. För attförhindra att kommunerna skär ner eller intebygger ut barnomsorg övervägs en tvingande lag,efter vad jag hört. Om dessa signaler stämmer alltså genom förbud försöka förebygga denegativa incitament som staten själv har skapat.Det skulle vara intressant att få ett svar på om ensådan lag eventuellt är på gång.Anf. 29 ():Herr talman! Det blev litet fel det här, tror jag. Jagtror att finansministern tycker likadant. Jag tyckerman kan tolka svaret från finansministern på AnitaJohanssons interpellation på det sättet.Strukturkostnadsutredningen som finansministernhänvisar till har ju kallats för att rätta till, som detstår i svaret, ''vissa svagheter'' i det nya systemet.Jag tycker möjligtvis att dessa ''vissa svagheter'' inteär så små, utan ganska stora, speciellt för vårregion.Det handlar särskilt om det som i svaret kallas förstorstadsfaktorer. Som jag ser det är det oerhörtviktigt att ta dessa faktorer på allvar. Visserligen ärvi storstadsbor kommunalekonomiskt sett ganskadyra i drift, men nationalekonomiskt ochsamhällsekonomiskt i stort är vi ju en väldig tillgångoch mycket tillväxtbefrämjande. Vi har högförvärvsfrekvens. Vi har en stor ekonomiskaktivitet.Då måste man organisera samhället så att den härekonomiska aktiviteten också kan fungera och öka.I vårt län har vi också den högstaförvärvsfrekvensen för kvinnor i landet. Jag tror viär överens om att detta är bra, nationalekonomisktsett, men då får man inte göra ett system sommotverkar detta, vilket det nuvarandestatsbidragssystemet gör genom att en väl utbyggdbarnomsorg blir något negativt som kommunernatjänar på att dra ner.Vi har också den högsta andelenkollektivtrafikresenärer i vårt län, jämfört med allaandra regioner. Det kostar, kommunalekonomisktsett, en hel del pengar, även om taxorna numerahöjs. För miljöns skull och för möjligheten förarbetskraften att komma till jobben ärkollektivtrafiken oerhört väsentlig och viktig.Vi använder våra gator och vägar mera, och vi harstort behov av underhåll på dem. är detidigare statskommunala vägarna inte längrestatskommunala, utan statsbidraget ingår i påsen.Vi märker att den traditionella inställningen''stockholmarna har inga problem med sina vägar,för de har ju inga tjälskott'' slår igenom också hososs.Vi ligger över huvud taget dåligt till med vårtvägunderhåll. Det handlar både om framkomlighetoch trafiksäkerhet.Det här statsbidragssystemet verkartillväxthämmande. Det har flera talare sagttidigare. Det blir då också näringslivsfientligt.Finansdepartementet har uppenbarligen satt i gången översyn för att se över de tillväxthämmandefaktorer som ligger i systemet. Att man fryserövergångsreglerna -- som vi nu fick reda på viakompletteringspropositionen -- är positivt. Det ärbra och det är nödvändigt. Jag hoppas verkligen attdet också innebär att skevheterna kommer attslipas bort.I vårt län finns det kommuner som skulle klaraegentligen vilket statsbidragssystem som helst,därför att skattesatsen är så låg. Vi båda känner sådan kommun ganska väl. Det skulle mankunna kompensera genom en inte särskilt storhöjning av skatten. Men kommer mannästan i ett moraliskt dilemma med tanke på designaler som i går kom i och medkompletteringspropositionen.Låt oss, klart uttalat, ta kommunen somexemel. Majoritetspartiet i den kommunen har somövergripande politisk målsättning att ha Sverigeslägsta skatt. Det målet är viktigare än hur det gårmed medborgarnas service och hur det går medbarnomsorgen. lägsta skatt är det somskall gälla.Då råkar man i ett moraliskt dilemma. Är detriktigt att denna moderata kommunledning skallbelönas med en sådan här kompensation, därför i den kommunen inte går med på att höjaskatten? Jag vill gärna ha en kommentar frånfinansministern på det. Som jag förstår avkompletteringspropositionen blir detta resultatet,när skattestoppet nu skall tas bort.Anf. 30 ():Herr talman! Låt mig först säga att jag tycker attdet är bra att bidragsnivåerna istatsbidragssystemet när det gäller kommunernasstatsbidrag fryses nivå. Detinnebär att kommunerna i bl.a. fårlitet andrum. De pressas i vart fall inte lika hårt ochbrutalt som annars skulle bli fallet.Det innebär också att vi vinner tid, tid som jaghoppas skall användas för att finna ett mer rättviststatsbidragssystem, dvs. ett system som gör detmöjligt för tättbebyggda och relativt ungakommuner -- företrädesvis i storstädernas närhet --att värna om medborgarnas trygghet och service.Herr talman! Det finns ändå anledning till stor oro.Det finns väldigt litet som talar för att kommunernahar en starkare ekonomisk ställning 1995 än i dag.I vart fall om man har ambitionen att på ett bra sättklara viktiga åtaganden inom bl.a. utbildning ochomsorg.Tvärtom pekar mycket på att den politik som nuförs kommer att öka kommunernas ekonomiskabörda. Arbetslösheten växer, och senast i gårförutskickade regeringen ytterligare en lång radkostnadsövervältringar på familjer som redan hardet svårt att få ekonomin att gå ihop. Det härkommer att betyda ett ökat tryck på kommunernasekonomi, både i form av ren socialhjälp, men ocksåi form av andra kostnader, som ökad social oroohjälpligt för med sig.Om sådana här stora förändringar skall genomförasmåste det få ta tid. Kommunerna måste få en chansatt kompensera sig och anpassa sin ekonomi.Frysningen av bidragsnivåerna är alltsåbra, men det är en ganska klen tröst, om reformenskall genomföras fullt ut . Då blir raset ikommunernas ekonomi katastrofalt.Jag tänker nämna några exempel på vad de härsiffrorna betyder. Jag har hämtat exemplen frånmin egen kommun och några grannkommuner.Upplands Väsbys kommun kommer att förloraungefär 60--1995 jämfört med . Det motsvarar en skattehöjning i denkommunen på . Jag ser inga som helstmöjligheter att spara in hela detta bortfall, tvärtom.Bl.a. ser vi att de sociala kostnaderna ökarlavinartat, vilket vi inte kan påverka särskiltmycket. är väldigt mycketpengar.I vår kommun kostar hela kultur- ochfritidsverksamheten ungefär 50 miljoner kronor.Det handlar om bibliotek, idrottsanläggningar,fritidsgårdar, föreningsstöd och allt annat som gerframför allt barn och ungdomar en hyfsat bra fritid.Även om vi skulle slopa allt detta 1995, skulle videssutom tvingas att göra nedskärningar påområden som skola, barnomsorg och äldreomsorgför att kunna klara förlusten i statsbidraget.Jag kan garantera finansministern att den härsparpotentialen, som det ofta talas om, för längesedan är utnyttjad. handlar det inte om annat änhårdhänta ingrepp, som mest bara betyder sämreservice och trygghet och ökad arbetslöshet för dekommunanställda. Jag inser inte riktigt vitsen meddet. I våra grannkommuner ser det ungefärlikadant ut. Värst är det för som förlorarmotsvarande i utdebitering. och klarar sig litetbättre, nämligen resp. i förloradutdebitering.Senast i går här i kammaren sade finansministernatt vi är på rätt väg. Det kan möjligen vara på detviset, men för att veta det måste jag få reda på vadfinansministern vill. Jag vill veta om hon har tappatkompassen. Vad vill medkommunernas verksamhet? Är målet att denverksamheten skall minimeras och göras väsentligtsämre? I så fall instämmer jag i att vi är på rätt väg.Men innan vi fått svar på den frågan är det omöjligtatt veta om den här vägen är ett rätt val eller inte.Det är därför väsenligt att vi får höra vad AnneWibble vill.Anf. 31 Finansminister ():Herr talman! I alla dessa inlägg, gjorda av den enasocialdemokraten efter den andra, har enosedvanligt egenartad situation tagits upp. Allainterpellanterna har nämligen tagit upp densärskilda storstadsproblematiken. Att denproblematiken tas upp nu -- ungefär efter attregeringen redan satt i gång en utredning som bl.a.skall beakta denna faktor -- känns väldigt konstigt.Från Strukturkostnadsutredningsgruppen kommervi att få ett förslag. Det rör sig om entidsperiod om cirka två månader.Därefter tycker jag att det kunde finnas anledningatt diskutera de förslag och tankegångar somframläggs i denna utredning, men att mitt underpågående diskussion ta upp denna problematik ärlitet egenartat. En av faktorerna som särskiltbetonades i direktiven tillStrukturkostnadsutredningen var att ta fasta påkritik och konstruktiva synpunkter i remissvarenmed anledning av den kommunekonomiskautredningens betänkande. Då är detstorstadsfaktorer av många olika slag som figurerari ganska stor omfattning. Men det får vi återkommatill.Klimatet i tänker jag inte yttra mig om.Det får väl tas upp av dem som tycker att klimatetdär är viktigast att tala om.Det finns en problemställning som jag tycker börfinnas med. Om man vill ha ett bra solidarisktskatteutjämningssystem, där några hjälper någraandra, måste några solidariskt betala litet mer föratt andra inte skall ha en fullständigt orimligsituation. Det handlar alltså om det där med plusoch minus. Och det här förefaller mig vara enrelativt enkel matematik. Det är den princip somligger bakom utredningsförslaget frånkommunalekonomiska utredningen och bakompropositionen och beslut om att ha ettinkomstutjämningssystem som det huvudsakligautjämnande inslaget. Jag tycker att det är rätt ochviktigt.Det är också bra att vi har gått ifrån det här medspecialdestination och att regering och riksdagskulle bestämma alla möjliga saker när det gälldeden kommunala verksamheten. Det sades då iprincip att om kommunerna inte sköterbarnomsorgen eller äldreomsorgen på visst sättlämnas inga statsbidrag. Jag menar att det är ganskacentralt och viktigt med kommunalt självstyre.Förutsättningarna är också annorlunda i olikakommuner.Det skulle vara intressant att veta om densocialdemokratiska uppfattning som man fårförmoda ändå finns i den här stora gruppeninterpellanter är att vi inte skall ha någoninkomstutjämning. Det vore i så fall synd. Detskulle nämligen visa en brist på solidaritet som jaginte hade väntat mig.Den sakligt sett viktigaste frågan -- om vi bortserfrån frågan om storstadsproblematiken som ju ärunder utredning, vilket är väl känt för er -- är hurkommunerna kan förväntas reagera vid olikautjämningsregler i fråga om egenförvärvsverksamhet. Kort sagt gäller detkvinnornas förmåga att jobba och hur det påverkarkommunernas skatteinkomster.Det är välkänt att en hög kvinnligförvärvsverksamhet är mycket bra för helaekonomin.