prot · GG0950 · 1993-01-12 00:00:00 — Jag vill först tacka utrikesministern försvaret.Det är naturligtvis en helt oacceptabel situationsom palestinierna mycket länge har befunnit sig ioch som råder för den här gruppen av drygt 400palestinier som finns i de kyliga bergsområdena isödra med Hamas -- den fundamentalistiskarörelsen som finns i området -- löser mannaturligtvis inte på det här sättet. måste lärasig att hantera sina problem inom de gränser somman kontrollerar. Man kan bara komma till rättamed fundamentalismen genom att vidareutvecklafredsprocessen och genom att se till att situationenför palestinierna stegvis förbättras.I ett av numren före nyår av tidningen står det i en rubrik att deprotationernas syfteär att rädda de fortsatta fredssamtalen. Om det ären åsikt som är vanlig i , är man inne på enmycket farlig väg. Jag tror precis motsatsen: dettaär mycket kontraproduktivt för att skallkunna uppnå en långsiktig lösning av den härkonflikten och åstadkomma fred. Vi kristnasocialdemokrater framförde just den här åsiktenstrax till labours ordförande tror att det är nödvändigt att den svenskaregeringen protesterar i en sådan här situation. Detär också bra att så har skett. Men precis som KentCarlsson efterlyser också jag officiella åtgärder ochuttalanden som syns i pressen och somvärldssamfundet kan ta del av, t.ex. en sådan åtgärdsom att kalla ambassadören till UD. Jag villdessutom fråga vilka åtgärder därutöver somregeringen arbetar med för att bidra till en lösningav den aktuella konflikten. Vad kan regeringenvidta för ytterligare åtgärder?Anf. 21 Utrikesminister ():Fru talman! Statsministerns uttalande fokuserar detsamband som finns mellan palestinskavåldsaktioner och det israeliskadeportationsbeslutet. Bådadera innebär ett hot motfredsprocessen. Det finns alltså ett samband mellanorsak och verkan, som vi icke kan bortse ifrån. I sittuttalande önskade statsministern att fördöma såvälvåldsaktioner som strider mot alla humanitäraprinciper som handlingar som står i strid medfolkrätten.Till vill jag säga att jag delar hansbedömning att deportationerna är ett hot motfredsprocessen. Det är därför viktigt att dennasvåra fråga får en lösning och att beslutetomprövas, så att de deporterade får återvända tillsina hem.Det finns möjlighet för dessa bådariksdagsledamöter att ta del av det här brevet. Detär inget hemligt brev som har skrivits till ShimonPeres. Brevet överlämnades av Sverigesambassadör till utrikesministersställföreträdare. Det är fråga om en officiellmarkering och protest, och innehållet är det somjag tidigare här redovisade.Anf. 22 ():Fru talman! Uppriktigt sagt är det ett märkligt svarsom utrikesministern ger. Att jämställa enskildapalestiniers handlanden med rättsstatens Israelsagerande är mycket märkligt. Det vore precis somatt vi i skulle deportera alla kosovoalbanerbara för att ett antal kosovoalbaner har begått brotthär. Så får man inte bete sig i en rättsstat. StatenIsrael är en stat som skall följa de regler som gällerför stater.Det är därför som statsministerns uttalande ärmycket märkligt. Jag vill återigen ställa frågan: Ärdet rimligt att göra en sådan jämförelse som mangör i det här sammanhanget? Också jag tycker skall fördöma våldsbrott, vilket jag och andrasom agerar i den här frågan gör.Världssamfundet diskuterar nu sanktioner motIsrael om inte följer FN:s resolution 799, somuppmanar att låta palestinerna flytta hem.Kan regeringen tänka sig att delta i sådanadiskussioner, om inte säkerhetsrådets beslut följs?Anf. 23 ():Fru talman! Det är alldeles utmärkt att vi äröverens om tolkningen av situationen, om hurallvarlig den är. Så det kan lämnas därhän.Men jag fick inget svar på min fråga om vilkaytterligare åtgärder som regeringen kan tänkasvidta. Det är här fråga om humanitära insatser förpalestinierna. Det finns ju svensk personal iområdet, och vi har en tradition att göra insatserbl.a. via UNRWA och FN. Det vore angeläget attockså försöker att bidra till att lösa denaktuella situationen.Sedan finns det givetvis andra typer av åtgärdersom vi kan vidta för att göra klart för att denhär frågan måste bringas till en lösning förisraelernas eget bästa. Jag undrar då vilket budskapsom utrikesministern har tänkt att framföra undersin resa i Israel.Anf. 24 Utrikesminister ():Fru talman! För min del tycker jag att det är mycketmärkligt att inte kan se verklighetensom den är, nämligen att det varterrororganisationen våldsdåd som utlöstedet israeliska beslutet att vidta den folkrättsstridigaåtgärden. Det förvånar mig att intekan se detta samband.Regeringen vidtar en mycket konkret åtgärdgenom att jag skall resa till . Jagkommer då att föra samtal både med israeliskaföreträdare och med palestinska företrädare. Jagräknar med att få god tid för alla dessa samtal. Jagkommer att mycket klart framföra den svenskaregeringens åsikt om bl.a. deportationerna, somsjälvfallet kommer att vara en avsamtalspunkterna.Anf. 25 ():Fru talman! Låt mig deklarera att jag självfalletstöder fredsprocessen. Jag delar den uppfattningsom har gett uttryck för, attdeportationerna är kontraproduktiva och att deskadar fredsprocessen. Det är synd, eftersom det ärden enda vägen när det gäller att lösa konfliktenmellan och Palestina.Jag vill återkomma till frågan om det här medrättsstaten. Jag kan förstå att man i reagerarför alla våldsdåd. Men beträffande Sverigesregering, som har att följa folkrätt och annat, ärstatsministerns uttalande märkligt. I dettauttalande jämställs alltså enskilda palestiniershandlingar och agerande. Därmed minskasstaten ansvar att agera som en stat skallgöra. Om det finns våldsverkare, skall dessa släpasinför skranket och dömas. Man kan inte klumpaihop dem och skicka i väg dem. Det finns ingenannan riktig rättsstat som får göra på det sättet.Jag måste återigen fråga vilka övriga åtgärderregeringen vidtar för att lösa detta problem. Ärman beredd att i FN diskutera sanktioner i det fallatt inte följer säkerhetsrådets resolution 799?Anf. 26 ():Fru talman! Vi måste naturligtvis vara klara i vårtbudskap för att de här palestinierna skall fååtervända. Det är viktigt att regeringen fortsätteratt framföra det budskapet. räcker inte baraord, utan det krävs också handling. Det är därförjag har pekat på humanitära insatser och insatserför att hjälpa palestinierna i den svåra situation somde befinner sig i både i det aktuella området och ide ockuperade områdena.Att resa till just när den uppkomnasituationen är för handen kan vara diskutabelt.Men jag tycker trots allt att det är riktigt att göradet. Men då är också markeringarna viktiga. Det ärmycket viktigt att budskapen går fram att vi frånsvensk sida inte accepterar en sådan här situationsamtidigt som vi naturligtvis vill värna Israelsintressen. Men det är mycket viktigt att de får klartför sig att de inte kan få uppträda på det här sättet.Det är därför viktigt att vi har någonting med oss ipaketet. Jag återkommer till frågan om det finnsnågra åtgärder som regeringen har förberett ochfunderat över som redan nu skulle kunna diskuterashär.Anf. 27 Utrikesminister ():Fru talman! Avslutningsvis vill jag bara återigenupprepa att den fördömerdeportationsbeslutet. Jag ser fram emot demöjligheter som jag kommer att få direktinformation på platsen och att få förasamtal om dessa frågor.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1992/93:299 om avveckling avkärnkraftenAnf. 28 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder regeringen avser att vidta för attkärnkraftsavvecklingen skall kunna ta sin början.Till att börja med vill jag erinra om vad jag anfördehär i kammaren vid frågestunden den 17 november1992 beträffande omställningen av energisystemet.I regeringensförklaringen fastslås attenergiöverenskommelsen ligger fast.Det innebär att de utgångspunkter föromställningen av energisystemet som överenskomsmellan , ochSocialdemokraterna utgör basen för regeringensenergipolitik.I överenskommelsen sägs bl.a. att landetselförsörjning skall tryggas genom ett energisystemsom i största möjliga utsträckning grundas påvaraktiga, helst inhemska och förnybara,energikällor samt en effektiv energihushållning.Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorgom miljön vid användning och utveckling av allenergiteknik.Vidare sägs att omställningen av energisystemetmåste, vid sidan av säkerhetskraven, ske medhänsyn till behovet av elektrisk kraft förupprätthållande av sysselsättning och välfärd. Närkärnkraftsavvecklingen kan inledas och i vilkentakt den kan ske avgörs av resultaten avhushållningen med el, tillförseln av el frånmiljöacceptabel kraftproduktion ochmöjligheterna att bibehålla konkurrenskraftigaelpriser.Den utfrågning kring kärnkraftens säkerhet ochsårbarhet som genomfördes den 4 december 1992har inte på något avgörande sätt förändrat dessaförutsättningar. Ytterligare information hartillförts, men den politiska överenskommelsenpåverkas inte.Omställningen och utvecklingen av energisystemetbör grundas på långsiktigt hållbara politiska beslut.Detta förutsätter bred politisk majoritet. Beslutenmåste vara sådana att fastlagda mål förenergipolitiken framstår som trovärdiga över tiden.Under första hälften av 80-talet ökadeelanvändningen kraftigt. senarehälft uppgick den genomsnittliga ökningen tillendast . har vi haftförhållandevis milda vintrar. Elanvändningenberäknas ha minskat med , bl.a.till följd av rådande mycket djupa lågkonjunktur.Vidare har en effektivare elanvändning hållittillbaka förbrukningen.Detta innebär emellertid inte att det skapatslångsiktigt utrymme för en minskad kapacitet ielproduktionssystemet. Det är därför viktigt attfullfölja de energipolitiska program som pågår ochvilkas uppnådda resultat redovisas i åretsbudgetproposition.Anf. 29 (-):Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret på minfråga. Jag är dock inte nöjd med svaret, vilketmiljöministern säkert kunde förutse.Fem av landets tolv kärnkraftreaktorer har underen varit avstängda på grund avsäkerhetsproblem. Två har beviljatstillstånd att få starta igen.Med anledning av bl.a. säkerhetsproblemen, menockså med anledning av frågor kring säkerheten itillförseln av energi, hölls en offentlig utfrågning ibörjan av december. Jag var där och lyssnade påvad som sades. Min slutsats var att det med tankepå tillförseln av energi och med anledning avsäkerhetsproblemen skulle vara fullt möjligt attpåbörja kärnkraftsavvecklingen. Av de referat somgjordes i media fick jag intrycket att miljöministerndelade den uppfattningen. Det är därför jag harställt denna fråga. Jag har utgått ifrån attregeringen kollektivt har utvärderat utfrågningenoch dragit slutsatser av den. Eftersommiljöministern undviker att beröra den delen avfrågan vill jag upprepa den. Om regeringen intekollektivt har värderat resultatet eller dragit någraslutsatser av utfrågningen menar jag att det kanskerent av var litet oärligt att anordna utfrågningen.Den kanske inte var avsedd att tjäna som underlagför de fortsatta politiska besluten, utan mer som ettspel för gallerierna. Det skulle i så fall vara mycketbeklagligt.Miljöministern hänvisar till den energipolitiskaöverenskommelsen mellan tre partier. Jagifrågasätter om det verkligen är denenergiöverenskommelsen som gäller, eftersom deninnebär att man skall påbörja avveckling avkärnkraften när det är möjligt. Det är möjligt nu.Är det inte i själva verket en helt annan outtaladenergiöverenskommelse som gäller i det här landetför närvarande, som domineras och dikteras avModerata samlingspartiets politik i dessa frågor ochsom innebär att någon avveckling över huvud tagetinte är förestående?Anf. 30 Miljöminister ():Fru talman! Jag förstår att hartagit intryck av utfrågningen. Det finns allanledning att göra det.Jag vill återkomma till vad jag själv vidutfrågningen sade i sammanfattningen.Beredningsprocessen i är inteavslutad. Däremot är hela utfrågningen utskrivennu, vilket ger möjlighet att mer i detalj analyseraden. Det är inte på det sättet att det endaintressanta underlaget i det här sammanhanget äruttalanden från utfrågningen. Det pågår ocksåutredningar på olika håll, vilket jag nämnde i minavslutning. Särskilt nämnde jag , som SKI själv har initierat. Vi har viamedia fått veta attmotsvarande uppdrag har lämnats av närdet gäller kärnreaktorerna. Det är bra att så skeroch att berörda parter agerar på olika sätt. Detfinns också mer av den sortens material. Jagutlovade också, vilket kommer att ske, att detsamlade materialet skall bli föremål för en samladdiskussion också i regeringen som helhet vid enallmän beredning, vilket var anmält föreutfrågningen. Det är en självklarhet därför attannars kunde intrycket bli precis det som AnnikaÅhnberg sade, nämligen att frågan mynnade ut iintet och blev ett spel för gallerierna. Så är det intealls.Det är en utomordentligt allvarlighändelseutveckling som har kunnat bevittnas underden med mycket stora konsekvenseroch frågetecken beträffande såväl säkerhet somsårbarhet främst i det svenska elenergisystemet.Självfallet ser och regeringenallvarligt på den situationen och kommer att draslutsatser när materialet har samlats. Hearingen varen del av detta.Anf. 31 (-):Fru talman! Jag får nu intrycket att dennadiskussion pågår inom regeringen och att detförhoppningvis kan komma förslag rörandeavvecklingen som grundar sig på en mer samladbedömning. Men det är mycket osäkert när i tidenett sådant förslag kan väntas. Som jag ser det ärbehovet av beslut akut.Energiövenskommelsen, som jag somkärnkraftsmotståndare inte var nöjd med eftersomjag tyckte att den var för vag och otydlig, byggdeändå på en överenskommelse över de dåvarandeoch nuvarande blockgränserna. Tanken var, somjag uppfattade den, att den skulle ha giltighetoavsett vilket politiskt block som hade makten. överenskommelsen ingick också att manårligen skulle utvärdera säkerheten och andraaspekter för att finna vägar att gå vidare.Jag undrar hur man konkret lever upp tillenergiöverenskommelsen. Hur ser de fortsattaöverläggningarna mellan de tre parterna iöverenskommelsen ut? På vem vilar initiativet?Vem gör utvärderingarna? Hur driver ni arbetetvidare? Jag får intrycket att överenskommelseninte existerar i praktiken.Anf. 32 Miljöminister ():Fru talman! Jo, energiöverenskommelsenexisterar, både på papperet och i praktiken.Dessutom är det, efter den nya regeringensbildande, fem partier som står bakom den,eftersom detta är inskrivet i regeringsförklaringen.Jag vet inte om har hunnit läsabudgetpropositionen, om än inte alla bilagor, men ibil. 13 från finns enredovisning av de energipolitiska programmen.Där återfinns de delar som är relevanta för just enkonkret uppföljning av energiöverenskommelsen.Där finns en redovisning av läget ochEnergirapport från . Därefterredovisar föredragande statsråd sinaöverväganden.I det sammanhanget är det viktigt att peka på dedelar som har sin grund bl.a. ienergiöverenskommelsen och i andra beslut. Detgäller utveckling och introduktion av nyenergiteknik, stöd till kraftvärmeproduktion medbiobränslen, stöd till vindkraft och stöd tillsolvärme.Anf. 33 (-):Fru talman! Jag har förvisso inte läst alla bilagor tillbudgetpropositionen, men just den här har jagtittat på. Den innehåller också för energibehovet fram till sekelskiftet.Jag noterar att inte räknar med attavvecklingen av kärnkraften skall påbörjas , eftersom man redovisar produktionenför de tolv reaktorer som är i drift.Det här resonemanget, där man hänvisar tillNUTEK:s analyser och prognoser, blir ettcirkelresonemang. Om det är prognoserman stöder sig på och i sina prognoserstöder sig på att det inte finns en tillräcklig uttaladpolitisk ambition, som lägger en påbörjadkärnkraftsavveckling som grund, är det inte etthållbart resonemang.Miljöministern upprepar att det är fem partier somstår bakom energiöverenskommelsen. Om det vore så, skulle man ha tagitutfrågningen på allvar och sett till attmed någon hastighet redovisa hurkärnkraftsavvecklingen skall inledas. Hur skall detgå till? Det finns ingenting sagt om hur i tidenavvecklingen skall gå till.Anf. 34 Miljöminister ():Fru talman! Jag är ledsen att behöva påpeka en delelementära saker för , men dettamed avvecklingen har sina juridiska ochekonomiska komplikationer, utöver deenergipolitiska. Jag utgår från att vi båda ärmedvetna om detta.Jag kan också meddela att regeringen omedelbartföre jul beslutade att utreda kärnkraftens totalakostnadsansvar. Det har inte uppmärksammats imedia, men det är ett beslut som har fattats medanledning av de årliga finansieringsbeslut somgäller kärnkraftens avfallshantering och rivning avreaktorer. Det arbetet kommer att igångsättas.Den konkreta uppföljningen avenergiöverenskommelsen är alltså årligaavstämningar, och det är en sådan avstämning somkan avläsas i bil. 35 (-):Fru talman! Det är uppenbart -- det var alltsåmiljöministerns slutsats av utfrågningen -- att det ärmöjligt att påbörja kärnkraftsavvecklingen. Iredovisningen i bilagan till budgetpropositionenanges inte hur det skall gå till, därför att det intefinns någon sådan uttalad ambition. Men det finnsingenting i redovisningen i sig som säger att det äromöjligt. Många av remissinstanserna harifrågasatt prognoser.Det skulle vara intressant om miljöministernredovisade vilka juridiska och ekonomiskakomplikationer som han avser just nu.Att ett antal av våra reaktorer inte har någontidsbegränsning, när det gäller hur länge de skalldrivas, och att andra har ett driftstillstånd fram tillår 2010 är naturligtvis en komplikation, men omkärnkraften skall vara avvecklad måste mannågon gång konkretisera planerna. Det kommeralltid att medföra juridiska och ekonomiskakomplikationer, såvitt jag kan förstå.Anf. 36 Miljöminister ():Fru talman! Det är helt riktigt att det finns sådanakomplikationer, oavsett tidpunkt. Enligt minuppfattning minimerar man dem genom ensuccessiv avveckling. Det är det som heladiskussionen har gällt , och ävendessförinnan, dvs. hur det skall ske.Vi hade också en diskussion om förtida avveckling,dvs. före den tekniska livslängden . Undernästa valperiod jubilerar de första 25-åringarna,och det betyder att frågan ställs på sin spets, omman vill gå in för en successiv avveckling eller omman vill hålla sig till den utmätta tekniskalivslängden, som också är avskrivningstid. Det ärnaturligtvis en mycket avgörande tidshorisont.Anf. 37 TALMANNEN:Jag medger ytterligare var sitt inlägg.Anf. 38 (-):Fru talman! Kärnkraftsfrågan står på sinspets -- det är just det som är problemet. Det är detsom säkerhetsproblemen och avställningen av femreaktorer har visat.Miljöministern talar om en successiv avställning avkärnkraften. Men om den skall vara successivmåste den ta sin början -- annars stårvi där , och då handlar det inte om någonsuccessiv avställning utan om en omedelbaravställning. Jag är inte nöjd med svaren på dessafrågor.Dessutom vill jag slutligen tillägga att de protesteroch reaktioner som har kommit fram från vårtgrannland är väl värda att ta på allvar ochatt höja över surströmmingsdebattnivån. Jaghoppas att det i det fortsatta arbetet ingår seriösaöverläggningar med om hur avvecklingenskall ske. De har rätt att ställa anspråk isammanhanget.Anf. 39 Miljöminister ():Fru talman! Jag ställer inte godvilligt upp somkärnkraftens försvarsadvokat, som bekant. Vi hadeen folkomröstning, där det alternativ som AnnikaÅhnberg och jag stod för inte vann. Det finns alltsådemokratiska restriktioner, som vi måste ta påallvar.Det var i ett läge när man i vissa kretsar försöktegöra energipolitik till någonting som marknadenskulle sköta som energiöverenskommelsen slöts.Den var viktig för att skapa den politiskatrovärdighet som krävs och kommer att krävas i änhögre grad när kärnkraften skall börja avvecklas.Självfallet är syftet med de program som redovisashär, med årliga avstämningar enligtenergiöverenskommelsen, just att öka dettautrymme. Sedan kan olikabedömningsdiskussioner föras om vad som ärmöjligt , men då skall man också ha klartför sig -- det har jag alltid klargjort -- att man skallta reda på konsekvenserna. Det är alltså inte braom kör sju kolkraftverk för att täcka vårtunderskott vid avställningen av reaktorer i södraSverige, utan sådana aspekter måste också beaktas.Men visst är det möjligt, praktiskt sett, att avvecklakärnkraften och att börja i dag.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1992/93:308 om ändradtjänstgöringsort för officerare i flygvapnetAnf. 40 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att vidta åtgärder för att ekonomisktförbättra läget för yrkesofficerare som berörs avnedläggningar inom flygvapnet.Jag vill inleda med att erinra om att skälet tillavvecklingen av förband är de besparingskrav somstatsmakterna har ålagt försvaret. Detstatsfinansiella läget kräver besparingar även inomförsvarets område. Genom att man lägger nedfredsförband, möjliggörs också satsningar påmateriell kvalitet. Det är därför viktigt attnedläggningarna genomförs på ett sådant sätt attbesparingsmålet inte äventyras.I går -- -- överlämnaderegeringen budgetproposition (prop.1992/93:100) till . I denna proposition(bil. 5) behandlar jag även personalfrågorna,främst med inriktning på den avveckling avövertaliga officerare som är nödvändig. Jagredovisar där de åtgärder som har vidtagits och somplaneras med anledning av försvarsbeslut.När det gäller den speciella fråga som LarsStjernkvist tar upp vill jag säga följande.Ett nytt arbete inom försvarsmakten som medförflyttning till en ny bostadsort innebär naturligtvismerkostnader för den enskilde arbetstagaren.Ersättning för dessa kostnader kan betalas ut tillarbetstagaren i den omfattning och på de villkorsom följer av kollektivavtal. I ett sådant avtal förförsvaret finns bl.a. bestämmelser om ersättning isamband med förlust vid försäljning av bostad.Dessa bestämmelser gäller fortfarande. har däremot återkallatdelegeringen till lokal myndighet att besluta i dessafrågor. Detta innebär att ärenden om ersättning förförlust vid försäljning av bostad prövas avArbetsgivarverket.Det är i första hand en fråga för parterna påarbetsmarknaden att pröva om det finns ett behovav att ändra eller komplettera gällande avtal.Anf. 41 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Låt migförst säga att jag inte ifrågasätter försvarsbeslutet.Jag inser att vi behöver lägga ner förband för att fåekonomin i balans. Jag försöker, med denna frågaoch en tidigare fråga, bidra till att denna avvecklingsker på ett så ansvarsfullt och smidigt sätt sommöjligt och med största möjliga hänsyn till demänniskor som berörs.Den uppfattning jag har bibringats genom samtalmed de anställda i som berörs avförsvarsbeslutet är att det i verkligheten intefungerar så som statsrådet refererade. Formellt settär det självfallet så. Däremot har jag fått uppgiftersom pekar på att det inte fungerar så i praktiken.De som riskerar att göra stora förluster isamband med att de måste sälja sina bostäder harfått nej till svar på frågan om det är möjligt att fånågot slags ersättning. Jag vill därför formulerafrågan så här i stället: Är statsrådet beredd att takontakt med de berörda myndigheterna för att tareda på hur det faktiskt ser ut i verkligheten?Anf. 42 Försvarsminister ():Fru talman! Får jag först säga att det är alldelessjälvklart att denna typ av avveckling av personalskall ske med största möjliga hänsyn till deanställda och inte minst till deras familjer, somibland också kan drabbas mycket hårt. Där är viöverens. Det är emellertid så att de bestämmelsersom gällde tidigare faktiskt gäller fortfarande. Dethar alltså inte skett någon ändring av det materiellainnehållet i bestämmelserna. Däremot ärbeslutanderätten, som var delegerad tilllokal myndighet, numera centraliserad, för att viskall få en bättre enhetlighet. Det skall inteinnebära att man i det enskilda fallet gör någraekonomiska eller andra förluster, t.ex.rättsförluster. Skulle det visa sig att detta intefungerar ankommer det i första hand på deanställdas fackliga organisationer att ta upp fråganoch se om de kollektivavtalsvägen kan hitta enlösning.Självfallet skall jag informera mig om hur det helafungerar i praktiken.