prot · GG0995 · 1993-04-20 00:00:00 — Jag har redovisat de regler somInvandrarverket har fastställt, vilka förläggningaroch även tillståndsbyråer är skyldiga att redovisa.Vid normalt umgänge mellan förläggningspersonaloch allmänhet, eller riksdagsledamöter som villveta hur en situation är på en förläggning, utgår jagfrån att det är normal verksamhet att informera såmycket som det över huvud taget är möjligt. Det ärväl en samlad erfarenhet som vi har att ju mer maninformerar om verkligheten, desto större stöd fårman bland de kringboende svenskarna förverksamheten. Därför utgår jag från attförläggningspersonalen kan berätta om situationenpå förläggningarna utan att det skall behöva ta siguttryck i att man formaliserar en ny statistikserie.Anf. 73 ():Fru talman! Det sistnämnda ber jag att få tacka för.Jag utgår från att jag i det sammanhanget också fårcitera kulturministern vid diskussioner i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1992/93:570 omuppehållstillstånd för hivpositiva personerAnf. 74 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att medverka till att hivsmittade, som inteföljer de skyddsregler som gäller, inte skall fåuppehållstillstånd och förpassas ur riket.Att medvetet smitta en annan människa med hiv,liksom att utsätta någon annan för risk för hivsmittautgör brott enligt svensk lag. Den som handlar påett sådant sätt kan bli dömd till straff, och ibrottmålet kan därmed också fråga om utvisningkomma att aktualiseras. finns såledesmöjlighet att utvisa den som gör sig skyldig till brottgenom att utsätta någon annan för hivsmitta.Frågan om vilken betydelse den omständigheten atten hivsmittad inte följer förhållningsreglerna skallha vid bedömningen av hans rätt tilluppehållstillstånd, är föremål för översyn.Regeringen har tillsatt en särskild utredare sombl.a. skall se över reglerna som behandlar vilkenbetydelse en utlännings vandel skall ha vidbedömningen av hans eller hennes rätt tilluppehållstillstånd i Sverige.Jag vill även nämna att smittskyddsläkaren iStockholms läns landsting har tillskrivit regeringenoch framhållit vikten av en översyn av reglerna förutvisning vid medvetet smittfarliga beteenden.Brevet har överlämnats till den särskilda utredarenför kännedom. Utredaren avser att överlämna sittbetänkande i denna del vid årsskiftet 1993/94.Anf. 75 (nyd):Fru talman! Jag ställer den här fråganinte så mycket som en riksdagsledamot som vändersig till ett statsråd, utan jag ställer frågan i minegenskap av en far som är orolig för framtiden. Jaghar nämligen själv två döttrar, som är 16 och 19 år.Som far ställer jag mig frågan: Varför ingriper interegeringen med kraft mot sådant här?Det här handlar inte på något vis om rasism. Dethandlar inte om att man ger sig på en speciellfolkgrupp. I det här exemplet handlar det omhivsmittade afrikaner, men det kunde lika gärnahandla om vilken hivsmittad utlänning som helst,oavsett nationalitet, som kommer hit och medvetetbegår brott som strider mot vårsmittskyddslagstiftning.Man måste fråga sig om det är rimligt atthivsmittade personer som inte respekterar svenskagrundläggande värderingar och som bryter motsvensk lagstiftning över huvud taget skall fåuppehållstillstånd här. Jag menar att det självklarasvaret är att det naturligtvis inte finns någon allmänrätt för några som helst utländska medborgare attbo i , om de medvetet håller på att sprida ensjukdom som medför döden lika säkert som om deskulle slå en yxa i huvudet på en annan människa --i alla fall gäller det såsom forskningen ser ut i dag.Man kan i det här fallet inte skylla på någonting.Vad skulle fru statsrådet säga till en ung ochförmodligen oerfaren flicka som på detta sätt, medeller mot sin vilja -- vi får inte glömma att det isådana här sammanhang också förekommervåldtäkter -- drabbas av hiv? Vad skall man dåskylla på? Man kan inte skylla på dessa människorsfrämmande kultur. Man kan inte skylla på att deinte känt till förhållandet. Man kan i det här falletinte skylla på annat än allmän slapphet.Anf. 76 Kulturminister ():Fru talman! Det är naturligtvis helt oacceptabelt attmänniskor som är hivsmittade utsätter andramänniskor för fara. Det gäller oavsett vilket landman är född i. Det är också bakgrunden till att deti är brottsligt att medvetet utsätta andramänniskor för denna fara. Vi har under senare tidhaft några uppmärksammade mål, där människorockså har dömts för detta brott.När man tar ställning i frågan om påföljd och detgäller en person som inte är medborgare i ,har rätten också att ta ställning till om personen ifråga skall utvisas. Det ingår som en följd ibrottspåföljden. Jag tror att det är viktigt att ocksådetta sägs till svenska folket. Myndigheterna ståralltså inte helt handfallna inför en sådan härsituation.Dessutom finns möjlighet att ålägga en hivsmittadförhållningsregler, och är det så att han eller honinte följer de förhållningsreglerna, kan vitvångsmässigt ta hand om och isolera personen ifråga.En fråga som återstår att ta ställning till är om detvid bedömningen av om en person skall fåuppehållstillstånd i skall ha betydelse omhan eller hon har brutit mot förhållningsreglerna.Jag har i mitt svar redovisat att regeringen redantidigare har gett en utredare i uppdrag att taställning till huruvida brott skall påverkamöjligheten att få uppehållstillstånd. Vi har ocksåöverlämnat det brev som smittskyddsläkaren iStockholms län har skrivit till regeringen.Anf. 77 (nyd):Fru talman! Det statsrådet säger är bra, mensamtidigt tycker jag att man litet negligerarbakgrunden till det här problemet. Regeringen ocholika företrädare för medicinska intressen har gångpå gång gått ut och sagt att vi måste bekämpa aids.Skall vi göra det eller inte, och vems intresse skall vii sådana fall tillvarata? Är det de potentiella offrensintressen eller är det intressena hos de människorsom gömmer sig bakom asylreglerna? Oavsettvilket brott människor begår, om de så i principmedvetet utsätter andra för dråp, kan de tydligengömma sig bakom asylreglerna. Det tycker jag ärväldigt sjukt.I dag finns enligt en tidningsartikel 44 styckenafrikaner som medvetet har brutit motsmittskyddslagen. Jag nämner att det är fråga omafrikaner, men det kunde ha varit vilka människorsom helst som inte är svenska medborgare. Ingenskulle låta andra gå runt och slå ihjäl folk med yxautan att bli utvisade eller satta i fängelse, men såfort det gäller aids är det tydligen tillåtet att hållapå på detta sätt och sedan gömma sig bakomasylreglerna.Anf. 78 Kulturminister ():Fru talman! Som jag sade tidigare är ett sådantbeteende icke acceptabelt i . Vi har tilluppgift att bekämpa både hiv och aids i Sverige.Det går inte att medvetet utsätta andra för fara ochsedan gömma sig bakom några asylregler. Som jagtidigare sade är det tvärtom fråga om brottsligverksamhet om man medvetet utsätter andra förfara. I bedömningen av brottspåföljden ingår ocksåatt en icke svensk medborgare kan utvisas urlandet.Anf. 79 (nyd):Fru talman! Då vill jag fråga statsrådet: någonhittills blivit utvisad på grund av att han medvetethar spritt hiv?Anf. 80 Kulturminister ():Fru talman! Jag har inte låtit ta fram någon statistikpå det, men det är fullständigt klart att vårarättsvårdande myndigheter också brukar utvisapersoner som har dömts för grova brott. Det är inteså länge sedan som en svensk dömdes till sju årsfängelse för ett sådant beteende. Jag utgår ifrån attvåra domstolar i ett sådant sammanhang ocksåskulle fatta beslut om utvisning, om det inte finnsalldeles särskilda skäl som talar emot.Anf. 81 (nyd):Fru talman! Då förutsätter jag att statsrådet medkraft kommer att medverka till att sådant svinerisom vi har talat om kommeratt upphöra i , att lagen kommer att skärpasoch att domstolarna kommer att få direktiv attutvisa personer som sysslar med sådant här och somicke är svenska medborgare, efter att de haravtjänat ett fängelsestraff som förhoppningsvis ärpå sju år.Anf. 82 Kulturminister ():Fru talman! Som känner till kan jaginte som enskilt statsråd ge direkta direktiv till våradomstolar. Låt mig emellertid redovisa att det finnsutlänningar som begår andra brott här i . Jagstöter på sådana fall , eftersom vi får innådeansökningar av personer som hardömts för grova brott och som också har dömts tillutvisning men som trots det vill stanna i . Vihar en mycket hård praxis vid bedömningen avsådana fall. I nästan samtliga fall får dessa personerlämna riket. Regeringen handlägger sådananådeansökningar av personer som har begått brottav olika slag.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1992/93:561 om blyhagelAnf. 83 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att ta nödvändiga initiativ för attfrågekomplexet kring blyhagel snabbt utreds.Riksdagen har beslutat (prop. 1990/91:JoU30, rskr.338) att användningen av bly bör avvecklas.Avvecklingen genomförs i huvudsak genomöverenskommelser om frivilliga åtgärder.Som jag har redovisat, senast den 13 april1993 med anledning av en fråga av förbud mot blyhagel vid jakt, har regeringengett ochKemikalieinspektionen i uppdrag att senast den 1juli 1993 redovisa hur avvecklingen av bly- resp.kvicksilveranvändningen, dvs. såväl blyhagel somannan blyanvändning, fortgår. I uppdraget ingårockså att myndigheterna skall följa attavvecklingen sker som förväntat och attöverenskommelser om frivilliga åtgärder ochinformationsinsatser ger avsedd effekt.Myndigheterna skall i förekommande fall föreslåde ytterligare åtgärder som kan krävas för en sådanavveckling. I denna mening pågår alltså enutredning om blyhagel och dess miljökonsekvenserm.m.Hos myndigheterna pågår mot denna bakgrundförberedelse för en sådan redovisning. Enligt vadjag har erfarit avser myndigheterna att i sinredovisning beröra även bl.a. vapentekniska frågorkring användningen av alternativ till blyhagel.Anf. 84 (-):Fru talman! Jag får tacka miljöministern för svaret.Jag får också beklaga att miljöministern tvingaskomma till kammaren en tredje gång för att svarapå frågor om blyhagel.Jag och många med mig tycker att debatten omblyhagel för länge sedan har lämnat verkligheten.Det måste väl också i det här fallet finnas plats försans och måtta, detta trots att nu harfattat vissa beslut.I ett tidigare svar har miljöministern sagt att det ärangeläget att all blyhagelanvändning avvecklas,såväl vid övrig jakt som vid banskytte.Miljöministern är också beredd att verka för attblyhagelanvändningen förbjuds i om enavveckling inte kan nås på frivillig väg.Nu är ju saken den att vissa kommuner är i full färdmed att stänga dessa skjutbanor. Ingen frågar eftervart skyttarna tar vägen. De kanske åker ut iskogen och tränar där; ingen kan förbjuda enskytt att utöva på egen mark. Man får alltsåen konsekvens som är raka motsatsen till vad manär ute efter, trots att det efter vad jag kan förstå ärmycket enkelt att åtgärda skjutbanorna -- genomatt lägga ut ett lager mossa påskjutbanorna kan man samla upp haglen.Man har inte alls diskuterat frågan om vapen.Miljöministern säger i sitt svar att ävenvapentekniska frågor skall diskuteras, menstålhagel kan ju inte användas till av de vapensom finns.Därtill kommer djurskyddsaspekten. Det handlarom en halvering av skjutavstånden till villebråden,enligt mycket noggranna undersökningar frånDanmark, som jag har fått ta del av.Dessutom finns hundratusentals ton bly i blykablar,vilket man över huvud taget aldrig diskuterar.Jag tycker att den här frågan har fått dimensionersom inte har med verkligheten att göra.Anf. 85 Miljöminister ():Fru talman! Det är möjligt att det förekommeröverdrifter i debatten. En del av dessa har JohnAndersson nämnt. Inriktningen frånstatsmakternas sida måste ändå vara alldeles tydligoch klar.Det är viktigt att man, som har uttalat,eftersträvar frivillighet, men det skall ändå framgåatt bilan finns där om det inte skapas möjligheterför frivilliga överenskommelser. Det har varitavsikten med mina inlägg i den här debatten. Detär helt enkelt allvarligt menat att vi måste försökautveckla alternativ, och helst, som sagt, isamarbete.Jag skall ta ett exempel ur en skrivelse som jag harfått från . Man skriverdär: De samlade erfarenheterna pekar emellertidmot att nackdelarna med järnhagelpatronerna ärväsentligt överdrivna. I vissa stycken får mannärmast ett intryck av ''svartkonst'', därkonstruerade skäl ställs mot praktisk kunskap.Jag vill inte åberopa så mycket egen erfarenhet pådet här området, utan jag åberopar den erfarenhetsom jägare, sammanslutna i olika organisationer,redovisar för bl.a. . Jag hoppasatt den här debatten skall vara befruktande, dvs. attden skall kunna leda till att man kommer fram tillfrivilliga överenskommelser. Det jag har pekat på itidigare frågesvar är, som vet, naturligtvis skall börja med de mestskyddsvärda områdena för att få den övergångstidsom faktiskt har beslutat att vi skallförsöka få till stånd.Anf. 86 (-):Fru talman! Jag är helt överens med miljöministerndå det gäller våtmarkerna, eftersom fåglarna därfaktiskt äter haglen. Det problemet slipper man omman förbjuder användning av blyhagel där.Representanter från har varitväldigt käcka innan verkligheten kom i fatt ävendem. I den senaste broschyren från Jägarförbundetsäger man klart och tydligt att man inte vill ha någotblyhagelförbud vid jakt på fast mark. Verklighetenhar hunnit i fatt även skriver:''Olämpliga, i en del fall riskabla, vapen förjärnhagel-skytte:* Vissa exklusiva och särskilt dyrbara vapen. * Vapen med tunnväggiga lopp. * Vapen med patronlägen . * Vapen med trångborrningar starkare än 1/4. * Vapen med okänd bakgrund vad gällertryckprovning. * Kombinationsvapen med lödda pipor. ''Dessa vapen utgör av de vapen som finns iSverige, och de är klart olämpliga eller direktriskabla. Det beror på att inte har någonCIP-norm när det gäller gastrycket i gevären. TillSverige har man fått exportera vilka vapen somhelst.Anf. 87 Miljöminister ():Fru talman! Visst är ett säkerhetsprobleminvolverat i detta. Jag vill inte gå händelserna iförväg genom att säga att allt är möjligt att hanterasnabbare än vad har sagt. Enövergångstid är angiven, bl.a. av säkerhetsskäl.Därför är det så viktigt att man pekar ut det som ärsärskilt allvarligt i detta sammanhang. Är viöverens om vilka restriktioner som bör gällabeträffande våtmarkerna, är det bra.Den metod som vi har valt torde vara den bästa --om den fungerar, dvs. att man når fram till frivilligaöverenskommelser om på vilket sätt man skallhantera de praktiska problemen. Den linjen vill jagfölja. Också jag är angelägen om att sätta press påsituationen så att någonting händer. Men man skallinte beskylla statsmakterna för att ingentinghänder, om man inte själv vill medverka tillöverenskommelser. Det har ju varit min strävan.Anf. 88 (-):Fru talman! Men utgår kommunerna frånmiljöskyddslagstiftningen och stängerskjutbanorna utan att skapa någon annan möjlighettill . Man tvingar ut skyttarna i skogen.Kommunernas tjänstemän läser vissa rapportersom en viss potentat sägs läsa . De stöder sigpå uttalanden av docenten , en avlandets främsta blyexperter. Han säger att jägarnashagel i skogen är fullständigt ofarliga hur surt detän är. Han tycker att det ligger ett löjets skimmeröver hela debatten. Jag förringar intemiljökonsekvenserna, men det måste finnas någonsans och måtta. Man måste mycket närmare ta redapå hur allt hänger ihop, innan man rusar ut ochstänger skjutbanor. Om våtmarkerna är vi överensmen inte om det övriga.Anf. 89 TALMANNEN:Jag erinrar om de debattregler som gäller.Anf. 90 Miljöminister ():Fru talman! Jag vill bara understryka att jagfullföljer beslut. Vi inväntar nu enrapport från berörda myndigheter, dvs.Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen perden . Av detta skäl menar jag att enutredning redan är på gång. Låt oss då inte hamnai den fällan att vi tillsätter en utredning till, innan vihar sett resultatet av den utredning sommyndigheterna faktiskt på regeringens uppdraggenomför. Utredningar kan användas på mångaolika sätt. Ett är att skynda på, ett annat attförsena. Det är viktigt att vi låter myndigheternautarbeta sina förslag . Därefter tar viställning.Anf. 91 (-):Fru talman! Då tycker jag slutligen attmiljöministern till kommunerna skall ge ettentydigt besked att inte heller de skall föregripadessa utredningar. Det är ju det kommunernahåller på med. Det pågår en kds-ride över helalandet med motioner i olikafullmäktigeförsamlingar, senast i , om attstänga skjutbanor. Då tycker jag att ocksåkommunerna skall avvakta och inte stängaskjutbanor, som man har gjort i och påandra orter i Sverige.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1992/93:573 om skyddsnivånför valarAnf. 92 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig vilkeninstruktion representant i () kommer att få införkommissionens årsmöte i den 10--14 maj.Beredningen av instruktionen inför deninternationella valfångstkommissionens möte ärännu inte slutförd. Även om jag därför inte nu kanange vilken instruktion representantkommer att få, vill jag ändå säga följande.Ulf tar i sin fråga upp två ämnen påkommissionens dagordning. Det ena gäller detfranska förslaget om ett valskyddsområde runtAntarktis söder om den 40:e breddgraden. Detandra gäller att alla delar av IWC:sförvaltningsmodell bör antas av kommissionen,innan förbudet mot kommersiell valfångst kanhävas.Redan vid kommissionens förra möte i Glasgowvälkomnade förslaget om ettvalskyddsområde i . Ett sådant ligger väli linje med syn på såsom ettområde där höga miljökrav bör gälla och därmänniskans inverkan på ekosystemen skallbegränsas så långt som möjligt. Detta är angeläget,inte minst för forskningens skull. Vi deltar medpositivt intresse i den fortsatta diskussionen avfrågan.Vad gäller förutsättningen för att häva förbudetmot kommersiell valfångst har från svensk sidaställts just de villkor som nämner.Det innebär bl.a. att vi måste få ett effektivtobservations- och inspektionssystem, regler fördatainsamling och datarapportering samtregelbundet återkommande inventeringar avvalbestånden. Dessa svenska krav kan ses som entillämpning av försiktighetsprincipen, vilken sombekant är inskriven i Riodeklarationen.De bedömnningar som jag nu har redovisat finnerjag ligga väl i linje med de av önskemålen om hur bör agera vidValfångstkommissionens möte i Kyoto.Anf. 93 ():Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för svaret.Jag ser med tillfredsställelse på den inriktning somOlof anger bör gälla för vårt arbete iIWC. Men jag skulle uppskatta att få ett merbestämt besked om vilka instruktioner somSveriges representant vid i Kyoto ibörjan av maj kommer att få. När kommer dessainstruktioner att vara klara? Det hade också varitönskvärt att miljöministern i kammaren något haderedovisat inriktningen av instruktionerna.Den 3 mars träffades och Sverigesfiskeriministrar. Då betonades vikten av attlösningar kunde uppnås inom IWC. I går, den 19april, träfades de nordiska valkommissionärernaför att utröna om det finns en gemensam nordiskhållning i dessa frågor, något som vi från Sverigeshåll har betonat inte finns. Vilkainstruktioner hade den svenske kommissionärenmed sig till mötet i går? Kommer instruktionernainför mötet i att baseras på de diskussionersom fördes i går?Den försiktighetsprincip som miljöministernhänvisar till vill jag understryka vikten av. EnligtIWC:s vetenskapliga kommitté tillväxer valstammarmycket långsamt. Det är därför omöjligt att någonstörre förändring i vitvalstammens storlek har skettsedan 1986.Jag ser också med tillfredsställele påmiljöministerns positiva inställning till inrättandetav ett skyddsreservat för valarna kring Antarktis.Men bör inte bara delta med positivtintresse i den fortsatta diskussionen i frågan. Vi böri stället ställa oss främst i ledet för att ett sådantskydd kommer till stånd. kan inte slå sig förbröstet när det gäller det internationella beslutetom skydd för . Flera andra nationer vardrivande före oss. I det avseendet finns det ändåingen anledning att tillämpa någonförsiktighetsprincip.Anf. 94 Miljöminister ():Fru talman!Jag utgår från att vi är överens om attdet är uthållig utveckling som vi eftersträvar och attvi inte anser att valar är undantagna från skattning.Det är en viktig utgångspunkt för denna diskussion.I annat fall är det arbete som pågår inom IWCöverflödigt. Då är det bara att bestämma sig påetiska och moraliska grunder för att skyddavalstammen över huvud taget.Det är den första punkten. Om vi sedan vill utövainlytande, vilket är en viktig fråga i varje fall för osspolitiker som representerar människor med i dettafall litet olika uppfattningar beroende på hur näraproblemet de befinner sig, är det angeläget att vitänker igenom strategin väldigt noga. Norrmännenhar sin tradition med valfångst, medan vi inte harnågra valar som vi jagar, i varje fall inte i våra närafarvatten. Vi har inte heller givit oss ut påvärldshaven för att fånga valar.Jag protesterade efter Glasgowmötetmycket klart och tydligt mot . gick såatt säga ensidigt ut med ett besked och föreföll varaberett att lämna IWC. Antingen vill man hanågonting organiserat gemensamt, som bygger påsamarbete, eller så kastar man sig med berått modut i någon sorts anarki på det här området. Det ärinte bra. Detta försöker vi förhindra. Vi tycker dåatt den nordiska länderkretsen är väldigt bra attdiskutera dessa frågor i. Vi tror också att vi kanpåverka övriga länder om vi kan hitta gemensammanämnare -- kanske inte om allt, men om en del.Detta är bakgrunden till såväl de konstruktivasamtal som vi förde i och därefter det mötesom jag har haft med den norske fiskeriministernoch det kommissionärsmöte av förberedandekaraktär som ägde rum i går.Anf. 95 ():Fru talman! Miljööministern hänvisar tillGlasgowmötet . Där deklarerade ju ändåden norska kommissionären att man oavsett IWC:suppfattning skulle återuppta kommersiell valfångstunder 1993. Det var väl det som föranledde de här17 länderna, bl.a. , , , Tysklandoch , att underteckna den härkritiska deklarationen mot agerande.Det är naturligtvis av stor vikt att Sverigekonsekvent driver den linje som stärker IWC somden internationella organisation som faktiskt skallhantera de här viktiga frågorna. Senast vid om miljö och utveckling i ju IWC:s auktoritet fast just för skydd ochförvaltning av de stora valarna. Därför måsteSverige agera konsekvent, naturligtvis i ettsamarbete inom om så är möjligt. Trots i har en annan tradition kan man i dagställa sig frågan om stammen verkligen har tillväxtså starkt att det är dags att reducera den.Anf. 96 Miljöminister ():Fru talman! Låt oss klargöra detta i internationellaorganisationer med vetenskapen som hjälp. Det ärvår avsikt.Det är mycket lätt att man i den här debatten gördetta till en diskussion med betydande övertoner.Jag vill undvika det. Jag tror att vi har mindremöjligheter att på det sättet påverka verkligheten --jag utgår från att det är vår gemensamma strävan.Om vi bara sitter i varsitt hörn utan att föra endialog med varandra kan man i göra precisvad man vill. får naturligtvis kritik för det.Det fick också efter Glasgowmötet.Låt mig också beträffande detta med sägaatt det inte pågår en tävlan om vem som skall varaförst i olika sammanhang på det här området. Menom det finns ett så skyddsfärgat område somAntarktis måste det från svensk sida ständigtmarkeras att det kommer i första hand. Vi måste gåemot storskalig jakt på valar, vilket det är fråga omi sådana områden.Anf. 97 ():Fru talman! Jag uppskattar att vi i stort sett harsamma inställning till den här frågans vikt. Jag tarför givet att vi kommer att ge våra ledamöter somskall jobba med de här frågorna en god instruktionför den fortsatta hanteringen av den här viktigavikvalsfrågan.Tack!Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1992/93:552 om ytbehandlingmot klotter m.m. som en sysselsättningsskapandeåtgärdAnf. 98 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman!