prot · GG0987 · 1993-03-31 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:87Onsdagen den 31 marsKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 25 mars.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1992/93:195 till lagutskottet1992/93:213 till justitieutskottet1992/93:214 till lagutskottet1992/93:216 till justitieutskottet1992/93:222 till lagutskottet1992/93:225 till EES-utskottetSkrivelse1992/93:224 till utrikesutskottetMotionerna1992/93:Jo83--Jo92 till jordbruksutskottet1992/93:K28 till konstitutionsutskottet3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades åter1992/93:Konstitutionsutskottets betänkande1992/93:KU28Kulturutskottets betänkanden /93:KrU14,KrU17--KrU19, Kru21 och betänkande 1992/93:NU234 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 25 marsFöretogs till avgörande lagutskottets betänkanden1992/93:LU27, LU29, LU30, LU31, LU32 ochLU33 (beträffande debatten i dessa ärenden, seprot. 83).Lagutskottets betänkande LU27Reservationen av m.fl. biföllsmed 175 röster mot 137 för utskottets hemställan.Lagutskottets betänkande LU29Utskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU30Mom. 2 (anslag till kronofogdemyndigheterna)Reservationen av m.fl. biföllsmed 176 röster mot 137 för utskottets hemställan.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU31Utskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU32Mom. 9 (utvärdering av miljömärkningen)Reservation 1 av m.fl. biföllsmed 177 röster mot 138 för utskottets hemställan.Mom. 10 (obligatorisk miljöfarlighetsmärkning)Reservation 2 av m.fl. biföllsmed 175 röster mot 138 för utskottets hemställan.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU33Utskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att jordbruksutskottetsbetänkande JoU13 och skatteutskottetsbetänkande SkU20 skulle avgöras i ettsammanhang efter avslutad debatt.5 § Statsbudgeten för /94,betänkande1992/93:JoU13 Statsbudgeten för budgetåret1993/94 () (prop.1992/93:100 delvis).Anf. 1 ():Fru talman! 1990 var ett historiskt år sett i ettjordbrukspolitiskt perspektiv. Det var året då manbeslöt att avskaffa sex årtionden avjordbruksregleringar. Det var det år då den gamlauppgörelsen från mellankrigstiden mellansocialdemokratin och dåvarande bondeförbundetskulle ersättas av något nytt.Jordbruksprisregleringen var ett barn avmellankrigstidens kris. Den skulle skyddalandsbygdens folk från utslagning, och den skullesäkra den inhemska produktionen av livsmedel.Från sin tids utgångspunkter hade den flera godaskäl för sig.Men den överlevde sig själv. Ju längreutvecklingen fortskred, desto fler orimligheteruppstod.När jordbrukets produktivitet ökade, blevinlösensystem och avsättningsgarantier faktorersom drev överproduktionen i höjden.När överskotten växte, fick stat och skattebetalarebära kostnaden för export till en dumpadvärldsmarknads låga priser.När mängdproduktion stimulerades, gynnade dettaen överdriven kemikalisering, som blev ett av destora miljöhoten i landet. Det drev fram onaturligaoch ensidiga former för djurhållning.När konsumtionsmönster och synen på kostenändrades, kunde det stela regleringssystemet intefölja med.En grundläggande och allsidig reform blev till sluten nödvändighet. Det var utgångspunkten för detförslag, som den socialdemokratiska regeringenlade fram på basis av en utredning, där allariksdagspartier medverkat.Nödvändigheten och förnuftet segrade. haren så bred majoritet kunnat samlas i för att helt lägga om kursen på ett viktigtsamhällsområde.Regleringssystemet skulle avvecklas. Produktionenskulle anpassas i ekologisk riktning.Kemikaliseringen skulle minska.Exportsubventionerna skulle avvecklas.Jordbruket i norra skulle ges ettregionalpolitiskt betingat stöd. Ett flexibeltgränsskydd skulle tills vidare behållas för att gelantbruket andrum att utveckla nya metoder.Parallellt med detta kom en ny djurskyddslag, denmest avancerade i världen, som skulle säkrarimligare och mer naturliga förhållanden förhusdjuren.Budskapet till bönder var: Detta skallgälla för överskådlig tid. Efter dessa riktlinjer kanni planera och förnya lantbruket.Även om det fanns en osäkerhet inför det nya,visade sig lantbrukets folk vara situationen vuxen.Man har tagit initiativ till nya former för odling ochdjurhållning. Med sin känsla utvecklade manjordens, växternas och djurens förhållanden. Manhar svarat på och litat på de nya signalerna.Men hur är det , mindre än efter det storareformbeslutet? Den person som sedanvar jordbruksutskottets ordförande är nujordbruksminister i en högerledd regering. IJordbruksdepartementet är den storareformtanken glömd.Nu skall allt kastas om. är signalen: Tillbaka tilldet gamla! Subventionssystemet skall åter kommatill heders. Skattebetalarna skall åter belastas föratt finansiera en meningslös dumpning avöverskott. Utan minsta hänsyn till denstatsfinansiella situationen strör regeringspartiernasubventionslöften omkring sig.Var är nu löftet till lantbrukarna om attreformsystemet skulle hålla och utgöra den nyatidens sunda och goda riktlinjer? Vart tog 1990 årspolitiska enighet vägen i ett jordbruksutskott där deborgerliga representanterna snubblar övervarandra i ivern att skaffa fram subventioner åt änden ena, än den andra grödan? Den reform KarlErik som utskottsordförande kunde sättasin signatur under, springer han som statsråd ifrånpå punkt efter punkt. Koalitionsbröderna iutskottet springer ännu fortare. Ministern körsöver, och statsutgifterna ökar.Vi vet var skon klämmer. Reformviljan ochförnyelsen har fått ge vika för en skråanda ochsubventionshunger. Riktmärket för dennaofruktbara politik är EG:s gamla föråldradejordbrukspolitiska system. Man vill med enanpassning tillbaka till det förflutna, utnyttja detsnåriga reglerings- och subventioneringssystemsom belastar av EG:s budgetkostnader.Nu kan man visserligen hänvisa till att Sverigeansökt om medlemskap i den blivande europeiskaunionen. Men ansökan i sig är faktiskt inget skäl förden omläggning av jordbrukspolitikenregeringspartierna nu inlett. Det är ju i självaverket så, att alla framsynta EG-politiker inser attdetta gamla system måste bort. De allra flesta vill jui själva verket ha en reform svenskatankegångar. Men de är politiskt såfast i det gamla att förändringen kommer att tamycket lång tid.Frågan är då: Skall redan i förhandlingarnahjälpa till att befästa detta gamla system? Skall vi iSverige överge våra gamla sunda tankar som vikämpat för i GATT-förhandlingarna och sombehövs som bäst i det framtida ? Är det intei stället ett stöd för reformviljan inom EG som ärden riktiga kursen, åtminstone iförhandlingsskedet?Om vi vill att skall ha en positiv roll i EGskall vi väl inte genast ge upp sådant som vi vet ärekonomiskt riktigt och miljömässigt ansvarsfullt.Då skall vi tvärtom stödja reformanhängarna i EGmed att hålla på vår linje.Om vi i förhandlingarna i bara viker oss gervi falska signaler, försvagar oss själva och missar attge positiva bidrag till en sund utvecking av deteuropeiska lantbruket. Men om vi håller på vårlinje bidrar vi till att driva utvecklingen framåt. Attförhandla är inte att underkasta sig motparten. Attförhandla är att tala om och stå för det man vill ochtror på.Dessutom är regeringens politik litet väl beskäftig.Det kan nämligen inte alls uteslutas att enkommande folkomröstning förkastar ettmedlemskapsavtal. I själva verket är regeringenspolitik på jordbruksområdet något som faktisktriskerar att gynna EG-motståndarna. I ett sådantläge passar regeringens kovändning precis lika illa.Steg tillbaka i ett föråldrat system kan intemotiveras i något läge.Man hade hoppats att det trots dessabakåtsträvanden i regeringspolitiken ändå funnitsnågot slags enhetlighet. Men inte heller detta kande fyra partierna åstadkomma.Jordbruksministern hävdar, i propositionerframlagda och , gång på gång att olikafrågor bereds i . Det saknas enhelhetsbild av regeringspolitiken. Och det saknasen ambition och en position i de inleddaförhandingarna.Jordbruksministern! Vilken är position ide förhandlingar på jorbrukets område som redaninletts? Vad är man enig om och vad är man oenigom?Som på så många andra områden gerregeringspolitiken intryck av splittring och kaos.Jag vill ställa några frågor till som såofta talar om konsumenterna. Är ni verkligenanhängare av en återgång till subventionspolitiken?Är de ökade statsutgifterna som de fyra partiernai jordbruksutskottet föreslår egentligen förankradehos finansminister ? Jag betvivlar det.Hur mår marknadsliberalerna bland moderaternainför utsikten att regleringssystemet kanåterkomma? Var står i den här fråganegentligen? En signal från den centerpartistiskejordbruksministern, ett fyrpartibeslut i utskottet,därtill ett särskilt yttrande som ligger på en heltannan nivå gör att jag undrar vad ni egentligen stårför och vad ni egentligen tycker.Hur känns det för jordbruksministern när han nugång på gång får smäll på fingrarna när det gällertvångsträda, inlösenpris, anpassning till EG-systemoch vilka grödor som skall skall omfattas avarealersättning? Vad är regeringspolitikenegentligen värd?Vi socialdemokrater har en annanjordbrukspolitisk linje än majoriteten. Vi hållerfast vid beslut. Det är den enda rimligahållningen fram till dess att vi ser ettförhandlingsresultat och ett i en folkomröstningfattat beslut. Det är också det mest sunda, oavsetthur folkomröstningen går.Den dag eventuellt blir medlemmar av EGstår vi ekonomiskt bäst rustade om vi har balansmellan produktion och konsumtion. Vi stårkonkurrensmässigt bäst rustade om denmiljömässiga utvecklingen fullföljs -- det är ju isjälva verket till vår fördel. Och genom 1990 årsbeslut klarar vi ett jordbruk i hela landet.Fru talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillde socialdemokratiska reservationerna.Anf. 2 (nyd):Fru talman! Ärade ledamöter!Det är intressant att lyssna till ,därför att hon egentligen företräder ett slagstänkande som borde vara borgerligt, dvs.avreglering, fri marknad med konkurrenskraft, osv.Med regeringen är det precis tvärtom. Regeringenvill gå tillbaka till ett system som liknarplanhushållning. Att det är på det här viset ärväldigt intressant att från läktarplats beskåda. Detborde vara tvärtom!Margareta angrep inte mig så jag har inteheller någon större anledning att ingå svaromål. Jagser däremot fram emot jordbruksministerns svar påhennes frågor.Fru talman! Utskottets betänkande behandlar detsvenska jordbrukets anpassning till EG. Nydemokrati stöder i stort regeringens förslag, menjag vill gärna göra följande förtydligande:Svensk jordbruk har länge levt i en hårt regleradverklighet. Bönderna har anpassat sin produktiontill regelverket, vilket har lett till produktion sominte alltid har varit till landets bästa. Principiellt villNy demokrati i stället göra böndernasjälvförsörjande, fria och bidragsoberoende. Deförhållanden som gäller för andra små ochmedelstora företag bör således även gälla förjordbruket. Marknadsanpassning av volym ochsortiment samt fri konkurrens på lika villkor ärnaturliga krav. beslut var ett steg i dennariktning.Efter medlemsansökan till EG har docksituationen förändrats. Vi anser att det nu ärnödvändigt att så snabbt det är praktiskt ochekonomiskt möjligt anpassa oss till dengemensamma jordbrukspolitiken, CAP, i EG. Detblir således nödvändigt att göra vissa avsteg fråntidigare beslut, bl.a. att fortsätta med systemet medreglerade priser samt att införa inkomststöd medbl.a. Det blir också nödvändigt attbibehålla exportstöd i överensstämmelse med CAP.När vi väl blivit medlemmar i och kan påverkaCAP, menar vi att skall verka för enavreglering inom EG i enlighet med det beslut somvi för fattade 1990. Under mellantidengäller det däremot att se till -- om uttrycket tillåts --att inte kon dör medan gräset gror. Det gäller att setill att anpassa det svenska jordbruket på ett sådantsätt att behovet av övergångsregler vid ett inträde iEG är minimalt.Det gäller att se till att svenskt jordbruk ärkonkurrenskraftigt, med det menar jagkostnadseffektivt. Att det skall varakostnadseffektivt har i det här fallet egentligen tvåsidor. Å ena sidan handlar det om den egnaförmågan att på ett lönsamt sätt driva ett företag. Åandra sidan handlar det om påtvingade kostnader iform av skatter och pålagor. i ett EG-perspektiv har de största kostnaderna --bestående av skatter och pålagor -- för helalivsmedelskedjan, från bönderna fram tillbutiksdisken.Den av regeringen hade till uppgift attanpassa svenska regler till CAP på så sätt att manskulle få ett minimum av övergångsregler. Den harockså kommit med förslag som syftar till detta.Sett i detta perspektiv är de förändringar somutskottet föreslår, trots att utskottet går någotlängre än regeringen i sina förslag, en logisk följd.Höjningen av inlösenpriset för spannmål från 0:90kr till per kg motsvarar i stort sett denkostnadsökning som bönderna fått på grund avkronkursens fall.Jag menar att bönderna inte kan, som andrasmåföretagare, styra sina intäkter utan är i stort setti händerna på ett inköpsmonopol med politisktsatta priser. Det är då rimligt att inlösenprisernahöjs i motsvarande grad som kostnaderna ökar pågrund av kronkursens fall. Med de beräkningar somutskottet har gjort blir kostnaden för statskassan enökning med ca . Man har dåräknat in kostnader såväl för arealbidrag och förspannmålsexport som för omställning. Nydemokrati accepterar denna höjning.Jag delar utskottets uppfattning att förslaget om attett slopande av kravet för att få arealbidrag knytstill ett villkor om anslutning avstödarealen till omställningsprogrammet kom försent. Jag har gett uttryck för det i en motion. Detär nödvändigt att ha en längre framförhållning. Detgår inte att driva jordbruk med så kortaplaneringstider som gällt . Detkommer tydliga signaler från fältet, från bönderna,som entydigt pekar mot att just detta är ett av destora problemen. Jag utgår från att regeringenkommer att ta större hänsyn till detta framöver.Fru talman! Jag vill nämna några ord om älgdöden.Jag anser att utskottet har behandlat problemetmed älgdöden alldeles för lättvindigt. Det är ytterstallvarligt, inte bara för vår älgstam och andrafrilevande viltpopulationer, utan även för vårboskap och i sista hand för oss själva. Man harockså kunnat påvisa samband mellan älgdöden ochden kattdöd som förekommer på sina håll i landet.En förutsättning för att komma till rätta med dettaär att satsa de resurser som behövs. Detta är enriksangelägenhet och bör således bekostas avstatskassan. Ny demokrati har i en motionföreslagit en omfördelning av anslaget till SVA såatt kan avsättas för forskning omälgdöden.Arne kommer senare att ytterligareutveckla vår ståndpunkt i detta ärende. Han stårganska långt ner på talarlistan och kan därför intereplikera som håller utskottetshuvudanförande. Men jag hoppas att IngvarEriksson ger en chans till ettreplikskifte genom att begära replik på hansanförande.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 5 imom. I övrigt yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 3 ()replik:Fru talman! Jag vill ta upp några noteringar som jaggjorde. säger att bönderna skall blifria och bidragsoberoende. Det är precis det somSocialdemokraternas förslag innebär. Det syftade1990 års beslut till och det fullföljer vi nu.Christer Windén sade vidare det som väldigt få -- omens några -- vågat säga, nämligen att böndernakompenseras för kronkursens fall. Det är bra attChrister Windén säger det rakt ut. Bönderna är dengrupp i samhället som blir kompenserade för detsom hänt . Alla andra får bära dessabördor.Jag blir ganska ilsk över inledandeord. säger att det från läktarplatsär intressant att beskåda det som pågår. Jag tyckeratt Ny demokrati skall sluta att betrakta sig somåskådare på läktarplats. Ny demokrati tillhörnumera etablissemanget, som ni nydemokratertidigare tyckte så illa om. Sluta tala på detta vis!Christer Windén har i utskottet tillhört majoriteten.Man kan inte sitta på läktarplats när man är mittinne i smeten.Anf. 4 (nyd) replik:Fru talman! Jag vill bemöta det sist sagda först. Attsitta på läktarplats, som jag uttryckte mig,, var bildligt talat. Jag hardeltagit i alla beslut fattade i utskottet. Jag har helatiden tagit ställning. Jag har motiverat minaställningstaganden. Jag kan inte riktigt förstå dethätska angreppet på den här punkten. Det ärmöjligt att det i ögon funnitsanledning att klaga på Ny demokrati, men det kaninte jag bedöma. Men jag tycker att hon är ute pådjupt vatten om klagomålen riktas mot mig.Jag vill återkomma till böndernas kompensation.Ny demokrati anser att bönderna själva inte kanstyra sina intäkter -- mer än i mycket begränsadomfattning. Bönderna är i politikernas händer närdet gäller politikernas beslut. Det är politiskabeslut som i väldigt stor utsträckning styrböndernas kostnader. Om man begränsar bondensmöjligheter till intäkter, men inte förändrar hansmöjligheter att ändra sina kostnader, går det inteenligt normala affärsmässiga principer att göra enlönsamhetsberäkning som går ihop. Det bordeäven inse.Anf. 5 ()replik:Fru talman! har deltagit iutskottsarbetet. Han har avgett sin röst i samtligafall. Det är bra att påpeka det, och det är bra atthan själv säger det. Men ge då inte intryck, när vihar den offentliga debatten och har åhörare påläktaren, av att Ny demokrati står utanför allt dethär och beskådar ett spel! Ni har deltagit iutskottsarbetet i detta spel, och ni skall också deltahär i kammaren i samma spel. Försök då inte ge ettoffentligt intryck av någonting annat!Anf. 6 (nyd) replik:Fru talman! Jag vill bara mycket kort säga, attavsikten med min inledning var att uttrycka enblandning av förvåning och en smula ironi över detfaktum att den borgerliga och den socialistiskasidan har ombytta roller. Det var detta jagkonstaterade.Anf. 7 ():Fru talman! I det här betänkandet kanVänsterpartiet i stort sett ställa upp bakom densocialdemokratiska politiken. Jag återkommer tillden frågan.I fråga om kostnader, offentliga utgifter och denpolitiska beredskapen att stå för de åsikterna, harVänsterpartiet betecknats som den politiska kraftsom alltid har stött samhällets krav på resurser attfördela. Det står vi fortfarande för. Det utesluterdäremot inte att vi kan ha synpunkter på hur demedel som faktiskt är beviljade används och hakritiska synpunkter på behovet av dem i olikaenskildheter.Jag kommer här att vända mig i stort sett tilljordbruksministern, inte minst när det gälleranslaget till i sig.Om man utgår från att en verksamhet kommer attminska och uppgifterna att kräva mindre tid ochmindre resurser, är det naturligtvis inte rimligt attdepartementets utgifter ökar i takt med att dennäring man har att tillgodose som sådan minskar,som en avreglering sker. Det borderimligtvis betyda att departementets uppgifterockså minskar.Vi kan också se på motsvarigheten på verkssidan,dvs. I realiteten fårJordbruksverket en förstärkning i regeringensbudget. Det är tveksamt om den förstärkningenbehövs, med utgångspunkt från vad jag sade förut.Det finns också andra underligheter i synen påomvärlden, som gör att man kan diskuterakostnadsbesparingar. Behovet avberedskapslagring är ett sådant exempel.Vilken grund har man egentligen för att påstå attdet finns ett stort behov av att bygga upp lagren avhandelsgödselkväve och fodermedel? Har det vidnågot tillfälle varit svårt att få tag i de varorna?Bedömer vi den säkerhetspolitiska situationen somsådan att det kommer att finnas risk för att det skallbli så? Vilken risk kan det finnas, under denärmaste åren, för att man inte får tag påhandelsgödselkväve på den internationellamarknaden?Nej, vi behöver naturligtvis inte alls bygga upplagren av gödselkväve och fodermedel. Vi kanminska dem. Vi kan minska anslaget kraftigt. Vikan naturligtvis också, analogt med detresonemanget, minska det anslag som bekostardrift och underhåll av de lager som avses.Nu är det inte stora pengar som vi kan plocka in pådet här sättet, men sammantaget börjar vi närmaoss 70--80 miljoner , och det är ingenting attfnysa åt, i ett läge där vi behöver vända på varjekrona.Självfallet står bakom motionJo249, som behandlas i detta betänkande, men jagavstår från att yrka bifall till den. Vänsterpartietansluter sig till de socialdemokratiskareservationerna till betänkandet.Anf. 8 ():Fru talman! I detta jordbruksutskottets betänkandenr 13 behandlas statsbudgeten för budgetåret1993/94 vad beträffar huvuddelen avJordbruksdepartementets område. Det gällerregeringens förslag om anpassningsåtgärder inomjordbruket inför EG-medlemskapet, åtgärder inomvegetabiliesektorn för budgetåren 1993/94 och1994/95, fodermedelsregleringen,oljeväxtodlingen, stöd till ekologisk produktion,finansieringen av åtgärder inom vegetabiliesektornoch grunderna för anpassningsåtgärder inomanimaliesektorn.Utskottet föreslår att det ursprungliga förslaget om15 % tvångsomställning av stödareal slopas somvillkor för arealersättning. Dessutom föreslås attregeringen prövar möjligheterna att fasa in detsvenska omställningsprogrammet i EG:strädesprogram.Utskottet föreslår också att arealbidraget skallomfatta samma grödor som det tidigareinkomststödet och att inlösenpriset på spannmålhöjs till per kilo. Arealstödet utgårdärigenom även för t.ex. sockerbetor, potatis, ärterm.fl. grödor.I anslutning till anslaget B 5, Stöd till skuldsattalantbrukare, föreslår utskottet att regeringen gören snabb översyn vad gäller tillämpningen av dennastödform.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan påsamtliga punkter och avslag på de till betänkandetfogade reservationerna.Fru talman! Då vi i riksdag för snart tre årsedan fattade beslut om en ny livsmedelspolitikfanns det en rad goda skäl bakom. Det gällde attminska bondens och statens förluster av enöverproduktion, som fick avsättas på en dumpadvärldsmarknad. Det gällde att skapa balans mellanproduktion och konsumtion i landet.Marknadsanpassning och avreglering var en viktigdel, som också syftade till att stärka Sverigeslantbruk och livsmedelsindustri inför den ökandeframtida konkurrensen utifrån.Den dåvarande jordbruksprisregleringen,bestående av ett gränsskydd och en internreglering, upphörde , varefterpriserna på de jordbruksprisreglerade produkternaendast skulle skyddas med hjälp av ett rörligtgränsskydd. Vissa regleringar avvecklades stegvis,medan andra förenklades men behölls i avvaktanpå resultatet av internationella förhandlingar.Inom jordbruk och livsmedelsindustripågår en mycket starkförändringsprocess, med siktet inställt påframtiden. De förutsättningar som låg till grund fördet livsmedelspolitiska beslutet har kraftigtförändrats, men det tycks Socialdemokraterna inteha insett.När beslutet fattades om avreglering ochomställning frystes den svenskaproducentprisnivån, ochexportfinansieringssystemet togs bort i avvaktan påatt GATT-förhandlingarna skulle avslutas /91. Då skulle man också, efteravslutade förhandlingar, göra reala avstämningarav gränsskyddet. Det har givetvis inte kunnat ske.Vi vet alla att GATT-förhandlingarna pågårfortfarande.Dessa GATT-förhandlingar syftade till att sänkastöd och skydd för jordbruken i medlemsländernasamt att införa mer av marknadsanpassadproduktion. Därmed skulle också de statligautgifterna minska. Det var viktigt i sammanhangetatt neddragningen av stödet skulle ske ömsesidigtoch i samma takt länderna emellan. Vi i varpådrivare i denna process och har denuppfattningen.Nu, , har ingen uppgörelse träffatsinom beträffande jordbruk ochlivsmedelshandel. Dessutom har inlämnatansökan om medlemskap i /EU. Svensklivsmedelsproduktion har därför hamnat i en ny ochannorlunda situation än vad som avsågs.Omställningspolitiken har gått i stå, och de frystaproduktprisnivåerna har i stället lett till sjunkandeproduktpriser. Då kostnaderna ännu inte sjunkit isamma takt utan i stället ökat, har lönsamhetenkraftigt försämrats. Detta har, somkraftigt minskade skördar inom många av landetsbästa odlingsområden /92, skapat enekonomisk kris inom jordbruket. MargaretaWinberg tycks vara fullständigt omedveten omdenna verklighet.Den här krisen måste givetvis övervinnas.