prot · GG09109 · 1993-05-12 00:00:00 — Det har gått ut överpensionärer, handikappade och andra som för sinknappa levnadsstandard är beroende av dettaindex. Generalerna får däremot kompensation.Regeringen är inte särskilt konsekvent.När det gäller försvarsekonomin hävdar jag medbestämdhet att vi ligger kvar på den nivå som visade var en oförändrad nivå vid fjolåretsförsvarsbeslut. De besparingsförslag vi har lagtfram går inte under denna nivå. börgå hem och läsa på litet grand.Jag hade väntat mig att ändå mednågra ord skulle nämna den farsartadebehandlingen av luftvärnsfrågan i Södramilområdet. Den kommer att tas upp av andrasocialdemokrater längre fram . Det är frågaom en närmast skandalös behandling. Man läggerfram slarviga förslag och tvingas efter det att manhar lagt fram propositionen tillsätta utredningar föratt ändra förslaget efter en politisk uppgörelse medNydemokraterna. kommer det attsluta med att vi står där med ytterligare tvåkaserngårdar som suger pengar från våraförsvarsanslag. Det är pengar som naturligtvis tasfrån materielanskaffningen, som talar så varmt för. Det är så dåligt som det överhuvud taget kan bli, , att lägga framett förslag om att minska antaletpenningkonsumerande kaserngårdar för att sedansluta med en politisk uppgörelse medNydemokraterna , medytterligare två kaserngårdar som resultat.Anf. 23 Försvarsminister ():Fru talman! Jag förstår ärligt talat interesonemanget om försvarsprisindex. Antingenskall vi ha ett sådant -- Socialdemokraterna harvarit med om att införa det inkl. kompensation förvalutadifferenser -- eller också skall vi inte ha det.Det kan inte bara utlösas när det passar StureEricson. Då är det icke längre något index.Sture säger -- på det sätt som kanske gickhem -- att generalerna fårkompensation. Det är väl inga generaler som fårkompensation. Det är -- åtminstonehittillsvarande -- väljare i som fårkompensation, eftersom man kan fullfölja storamaterielprojekt. Det är människorna i t.ex. Umeåoch som slipper råka ut för att derasförband läggs ner tack vare att vi med detta indexkan fullfölja materielanskaffningen utan attomedelbart behöva göra stora neddragningar påfredsorganisationssidan. Det är de civilanställdasom ömmar för som fårkompensationen, liksom jobbarna i --inte några generaler.Jag skulle gärna ta en lång diskussion omluftvärnsfrågan. Det stod alldeles klart av detförslag som regeringen lade fram att också försvaretskulle drabbas. Det var ett villkor somSocialdemokraterna ställde för en krisuppgörelse ihöstas. Vi fick ett åliggande att snabbt komma medförslag. kommer vi med förslag, men då passarinte galoscherna. blir det två etablissemang --ett i och ett i . Jag har i utskotteterfarit att det socialdemokratiska förslaget ocksågick ut på att man skulle ha två etablissemang. Ipraktiken skulle vara kvar medett luftvärn i Ystad.Fru talman! Jag har lärt mig en sak. Det spelaringen roll vilka förslag vi lägger fram när det gällerfredsorganisationsfrågor. Detta gäller oavsett omförslagen är bra eller dåliga, och vi kan alla hasynpunkter på vad som är bra och dåligt. StureEricson kommer att lägga fram ettannat förslag. Jag försäkrar att han kommer attkomma med andra motioner på det här områdetnär det gäller förband efter förband bara för attretas och ställa till trassel. Därför har han mält sigur en seriös diskussion om försvarets framtidautveckling. Jag vet att många socialdemokratersom var med och byggde upp det svenska försvaretär djupt bedrövade över detta. Med taktiken attlägga fram alternativa förslag bara för att retas fårSture icke något inflytande.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 24 ():Fru talman! Förra årets försvarsdebatt i början avjuni startade kl. 9 och fortsatte långtin . I debatten deltog 56 talare. De höll156 anföranden. protokoll från dendebatten omfattar mellan 160 och 170 sidor.Till dagens debatt har 24 talare anmält sig. De haranmält en talartid och . Detär ganska mycket det också, men jämfört medmaratondebatten är skillnaden markant.Anledningen till det är inte svår att förstå. Det varförra året vi debatterade och beslutade omförsvarets utveckling ochplaneringsinriktningen för den därpå följandefemårsperioden. Det var då vi äntligen beslutadeatt satsa mer på kvalitet och materiel och fortsättaatt banta en alltför stor numerär av halvdantutrustade soldater. Försvaret skulle, som ArneAndersson och har påpekat här , bli smalare och vassare, som det litet populärtheter. Det är väl en riktig sammanfattning.Det var en inriktning och modernisering avförsvaret som gjorde det ganska lätt för oss iFolkpartiet liberalerna att stödja förra vårensförsvarsbeslut. Vi menar att vi länge -- och för dövaöron -- talat och arbetat för en sådan förändring avförsvaret; inte minst gjorde det.Från vår synpunkt hade beslutet visserligen sinabrister, men färdriktningen var rätt.Numerären t.ex. tyckte vi trots allt var för stor, mendet menade vi fick justeras efter hand.Färdriktningen var äntligen den rätta, och det varden vi utpekat. konstaterar utskottet attförändringar i arméns grundorganisation inte kanuteslutas . Försvarsministern sade i etttal för inte så länge sedan att den materiellaförnyelsen betyder mer för försvaret änmöjligheterna att behålla ett eller annat regemente.Hans Lindblad kunde inte ha uttryckt det bättre.Säga vad man vill om försvarsministern, men någongammaldags konventionell regementskramare ellerkasernkramare är han inte. -- Detta är menat somberöm. Jag hoppas att det inte ställer till problemför försvarsministern i förhållande till det egnapartiet.Sverige ökade alltså sina försvarsanslag genomförra vårens beslut; det gjorde vi när många länderminskade sina, som har påpekat.Orsaken var och är att den materiel som vi skallutrusta våra soldater med var, och är, såomodern på många sätt eftersom det så längefunnits obalanser i vårt försvar; främst naturligtvisinom armén. Inom flygvapnet och marinen är detbättre beställt. Där råder i stort sett balans mellankvalitet och kvantitet. Arméns omstrukturering ärdock nu på gång. Det är bra. Men bristerna påmaterielsidan är besvärande.Jag har noterat att överbefälhavaren har uttrycktdet som att vi går i otakt -- det är som bekant enstyggelse för en militär. Otakten består just i att vihar en omodern materiel på många områden. Detkommer vi att ha -- trots beslutet ochtrots beslutet -- ochkanske in på 2000-talet.Förra vårens försvarsbeslut naggades i kanten, somArne uttryckte det, redan efter någramånader genom förra höstens uppgörelse mellanregeringen och socialdemokraterna i försöken attstabilisera den svenska ekonomin. Även försvaretfick och får bidrag för att sanera landets affärer. Detmenar jag är riktigt.Hade försvaret i det läget -- när så mångamänniskor på så många områden fick vidkännasbesparingar -- undantagits från sparkrav hade detförmodligen lett till negativa reaktioner hos storadelar av befolkningen. Det kunde i sin tur ha lett försvagad försvarsvilja.Ökningen blev alltså mindre än om vårens beslutstått sig, men det är i alla fall fråga om en ökning.Det kan låta paradoxalt i och en värld då dentraditionella hotbilden mot rimligen blivitannorlunda. Risken för ett stort anlagt ochgenomfört invasionsanfall över är detinte många som tror på inom en överskådlig framtidnär nu är upplöst ochWarszawapakten inte längre existerar och när vi harfria och självständiga stater på andra sidanÖstersjön, där det varsovjetryska basområden.Men vi har fått en ny riskbild. Den störstaosäkerhetsfaktorn för oss är utvecklingen i detforna . Där är läget osäkrare än detvar vid . En demokratiskutveckling i är i högsta grad ett svensktsäkerhetspolitiskt intresse. Men den mycketbräckliga demokratin där är långt ifrån säkrad.Tragedin på , i det , kastarsin skugga också över oss. Ingen vet riktigt vad detkan innebära för vår del.Herr talman! gäller det hur det första steget i1992 års femåriga försvarsbeslut skall genomföras.Det är om det steget, eller etappen, somförsvarsministern kallade det, som dagensbetänkande handlar. Det första steget måste sedanföljas av andra. På försvarets område, jag talarnaturligtvis om totalförsvaret, måste vi planera pålång sikt. Det är endast om vi följer uppförsvarsbeslutet från , och dessintentioner, som vi om kanske har detmoderna, smalare och vassare försvar som vi talatom så många gånger.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag.Anf. 25 ():Herr talman! Jag har begärt replik för att berömmaFolkpartiet. har under de gångna årenhaft en, som vi uppfattar det, rationell ochprogressiv inställning när det gällt att rationaliseraförsvaret och få ut så mycket som möjligt av deanslag vi ger till försvaret.Som exempel kan jag nämna frågan om antaletbrigader. har vi först dragit nedfrån 27 brigader till 21. ställde upp pådet; var mycket energiskt emot. Sedandrog vi ned från 21 brigader till 18. Folkpartietställde upp; slogs mycket energisktmot denna neddragning. får vi bevittna hurAnders yver sig över att han har dragit nedfrån 18 till 16. -- Vi drog ned med nio brigader, handrar ned med 2. har velat seett smalare och vassare försvar. Det är i hög gradden politik som nu har anslutit sigtill och därmed övergett de gamla moderatapositionerna.Jag har tidigare citerat den folkpartistiskepartiledaren och vice statsministern . Han sade att han ville göraneddragningar med ett tiotal miljarder efter 1997.Han sade att han ville minska någon miljardomedelbart. Han har talat om att finansieravårdnadsbidraget med hjälp avförsvarsneddragningar. Min fråga till : När kommer partiledarens åsikter att merkonkret avspegla sig i praktiskapolitik?Anf. 26 ():Herr talman! har just berömtFolkpartiet för dess försvarspolitiska hållninggenom åren. Det var väl inte mer än på sin plats attdet gjordes. Vi har haft en rationell försvarspolitik.Det har vi fortfarande. Jag beklagar om det harförbigått och har varit medom att banta ned antalet brigader, tycker jag att deär värda en eloge för det. Syndare som bättrar sigskall man inte gaffla på i onödan.Det har sagt om framtiden ochförsvarskostnaderna är att om densäkerhetspolitiska utvecklingen i vår omvärldunder utvecklas i en för osspositiv riktning och bedöms göra det även iframtiden, får vi ta konsekvenserna av det i 1997 årsstora försvarsbeslut.Anf. 27 ():Herr talman! Det försvar som togöver när han blev försvarsminister var ett försvarsom vi hade skaffat oss genom en uppgörelsemellan Socialdemokraterna och i 1987års försvarsbeslut. Det var de båda partierna somstod för det. Vad hade att göra varatt bita i det sura äpplet och ta klivet ned från 27brigader, som vi då hade i försvaret, till 16. Det varett stort kliv. Partiinternt var det säkertproblematiskt.Låt mig slå fast att har legat rätt. Nusäger att vi, om utvecklingenfortsätter som , skall göra stora ingrepp -- 10miljarder . Det är precis det vi ocksåsäger. Vi socialdemokrater kommer självfallet attjustera våra förslag om det skulle bli dramatiskaförändringar i den säkerhetspolitiska miljön. Mendet vårt förslag för tiden gäller är att viinte skall planera fel. Vi skall inte inteckna de 8miljarder som inte kommer att finnas efter 1997.Det är litet beklämmande att vi inte tillsammansmed skulle kunna styra planeringenrätt; men jag förstår att det hänger samman medregeringssamarbetet. Det betyder att vifelanvänder pengar, om vi tror att vi har de 8miljarderna från teknikfaktorn efter 1997. Allt somhar kommit från det folkpartistiskaFinansdepartementet genomuttalanden av bl.a. ger beskedom att de 8 miljarderna är luft. Därför är det såslösaktigt av regeringen att fortsätta att planerasom om de fanns.Anf. 28 ():Herr talman! försvarsbeslut innebar -- ochjag är noga med att välja mina ord -- att vi fortsatteatt banta brigadantalet. Vi inledde ingenbantning -- vi fortsatte att banta brigadantalet. Menvi inledde en klar upprustning på materielsidan.Det tillsammans med en neddragning avbrigadantalet gjorde försvaret smalare och vassare.Anf. 29 ():Herr talman! Det har talats om både det ena ochdet andra här . Bl.a. har dettalats om syndare som skall vakna -- eller som redanhar vaknat. Jag kommer inte riktigt ihåg hur detvar.Det kan vara lämpligt att jag påbörjar min del avden försvarspolitiska debatten, det gäller dåcivilförsvaret, med att återge vad som sägs i enpostilla. Det kan tyckas märkligt att en dalkullaåterger vad en östgöte sagt, men i det här falletgäller det . Så här säger han:Därför, mina vänner, är det jag talar till er om enhink sand. Jag menar då inte en enstaka sandhink,utan jag avser en bland många. Liksom ett försvarinte byggs upp av en enda soldat -- det vore ju ingenidé -- byggs inte heller ett civilförsvar upp av en endahink sand, långt därifrån. Var och en av oss måstedraga sin hink sand till stacken. Var och en måsteständigt ligga i högsta sandhinksberedskap. Står vidär sida vid sida, miljoner frihetsälskande svenskar,med var sin hink sand fast beslutna att förgörafiendens eld, ja, då vill jag se den främmande maktsom inte tänker sig för både en och två gånger innanden anfaller. Ett land överlupet av sandhinkar är enointaglig fästning.Kanske vore det värt att litet mera tänka på dettanär det talas om de olika delarna av totalförsvaret.Är det inte så, att vi funderar över vad det civilasamhället och den civila befolkningen utsätts förnär vi talar om upprustning, om ett vassare försvarosv.? Om det handlar om att skall vara enointaglig fästning har vi väldigt litet att kommamed.Jag tror att många av oss i är engagerade iförsvarsfrågor, men då på ett sådant sätt att det intealltid kommer fram i debatten. som vitalar om dessa saker kan vi på TV se bilder frånBosnien. Vi ser civilbefolkningen där samt demarterade kvinnorna och barnen. Men trots att viser allt detta har vi svårt att översätta det hela tillvad som är svenska förhållanden, och det är väl braatt det är så. Vi räknar inte med att sådana härsaker skall hända också i vårt land.En sak tror jag dock att vi skall tänka på när detcivila försvaret diskuteras, nämligen att det ärviktigt att få alla svenskar engagerade när det gälleratt ta ansvar för sig själv och för den egnasandhinken.Med detta som bakgrund vill jag gå in på en sak somvi i försvarsutskottet är djupt engagerade i. Detgäller en av de saker som vi ofta diskuterar,nämligen frivilligorganisationerna.För de 22 frivilliga försvarsorganisationerna finnsdet fortfarande ett mycket starkt intresse. Jag villnog påstå att frivilligorganisationerna när det gällerfolkrörelserna är de organisationer som befäster sinstyrka i vårt samhälle. Dessutom nyrekryteras det.Naturligtvis upplever man ett ökat intresse här justpå grund av det som händer runt om ute i världen.Men det handlar också om ett intresse som vi börvara måna om. Vi bör se till att man får medel ochmöjligheter att arbeta med de här frågorna.I framtiden, då det blir ett ökat ansvar förkommunernas del -- framför allt finns det en frågadär man måste driva på, och det gäller då att mankommer till skott beträffande avtalet medkommunerna om det civila försvaret -- måste ocksåregleringen av ansvarsfördelningen verkligen sättaspå pränt. finns det ju ett motstånd idiskussionen om dessa frågor. I och för sig kan jagförstå att det är så ute i kommunerna, där det finnsmånga andra saker som upplevs som mer angelägnaoch kanske också som ekonomiskt belastande.Jag tror att vi måste göra också kommunerna ochde enskilda människorna medvetna om det egnaansvaret i dessa frågor. Även om ,åtminstone som det ser ut just , inte kommer attutsättas för militära hot kan det bli fråga om andrahotbilder. En ny utredning har ju tillsatts, hot- ochriskutredningen, och där är flera av oss iförsvarsutskottet engagerade. Det gäller attdiskutera och att ta ställning till vilka effekter somolika olycksbilder kan få för del. Men dethandlar också om vad t.ex. en flyktingvandring kaninnebära för oss.Det är kanske inte alltid helt enkelt att sekonsekvenserna eller att dra slutsatser av denvetskap vi har. Om vi inte kan hålla den härdebatten levande -- det gäller ju att den civilabefolkningen tar ansvar för sig själv, för det är densom blir mest utsatt vid ett militärt angrepp --kommer vi ingen vart i vårt resonemang medkommunerna.Det finns andra konsekvenser beträffandeförändringarna av den militärafredsorganisationen, och det är de sakerna somfrivilligorganisationerna diskuterar. Manfunderar kanske över hur det kommer att bli medutbildningen i dessa sammanhang och hur man frånden militära sidan kommer att ställa upp med justutbildning.Självfallet finns det på den militära sidanfortfarande ett intresse förfrivilligorganisationerna. Men en krympandeekonomi även där kan resultera i diskussioner omprioriteringar som kan få negativa följder förfrivilligorganisationerna.Själv representerar jag en frivilligorganisation somär knuten till kommunen. Där har vi anledning attfundera över hur en eventuell förändring av denframtida räddningstjänsten påverkar de olikautbildningarna.Jag tror att det finns många frågor som det förSveriges befolkning är mer aktuellt att diskutera änman i förstone tror när rösterna för förändringar ifredsorganisationen höjs. I första hand gäller det dånedläggningar av regementen, flottiljer osv. Isådana sammanhang brukar engagemanget varastort.Jag skulle i detta sammanhang också vilja säganågot om . Vi talar ju omFN-styrkor. Men organiserarfaktiskt FN-insater i det , vilkaligger på en utomordentligt hög nivå. Själv tyckerjag nog att vi talar för litet om den fantastiskt finautbildning som vår räddningstjänstpersonal runtom i landet har. Det är ju sådana här personer somkan tas ut till de mycket grannlaga och svåraarbetsuppgifterna i ockuperade eller så att sägastridsförande områden.Detta får i alla fall mig att se framtiden an med gotthopp. Om vi kan behålla nuvarande nivå kan viockså bygga upp ett bra civilt försvar.Det har talats rätt mycket om återtagningstider fördet militära försvaret. Jag tror att det också kanvara viktigt att tala om återtagningstider för detcivila försvaret. Det gäller särskilt i dessa dagar.Också vi från socialdemokratiskt håll har ju ställtoss bakom nedskärningar avseende t.ex.förrådshållning. Naturligtvis gäller samma saker förbåde det civila och det militära försvaret.En annan fråga som tagits upp vid flera tillfällengäller skyddsrumsbyggandet. Vi kommer nog att fåse att skyddsrumsbyggandet får en annorlundakaraktär, naturligtvis bl.a. beroende på att det förnärvarande byggs mindre i det här landet. Menäven i det avseendet måste vi tala omåtertagningstider.Innan min taletid är slut vill jag ta upp en sak till.En mycket långdragen historia -- åtminstone frågan diskuterats så länge jag suttit med iförsvarsutskottet -- är diskussionen om helikoptrarför sjuktransporter. Tydligen kommer vi fram tillett beslut som flera av oss nog inte hade räknat medskulle bli aktuellt ens vid det här tillfället. Man harju kommit överens från ochfrån regeringens sida. Kan vi gå vidare på det sättetkanske vi t.o.m. skulle kunna få ett avtal medKommunförbundet, även om det just nu synes långtborta.Vårt ställningstagande i utskottet är förbundet medatt det nu finns en hot- och riskutredning, som viantagligen kommer att få behandla meragenomgående litet längre fram.Anf. 30 ():Herr talman! Vi lever i en föränderlig värld ocksåpå försvarspolitikens område. Det beslut somfattades tyckte vi i utskottet var ettganska hyggligt beslut och en tydlig signal tillförsvarsindustrin. Vi menade också att det ihuvudsak skulle kunna räcka , dvs. Vissa justeringar varvi väl beredda på, men att de krispaket som kommitunder det snart gångna skulle medföra såstora omvälvningar som vi nu tvingats göra kundeingen förutse.De säkerhetspolitiska målen ligger dock fast, ochdet har varit och är alltfort en viktig signal till våromvärld att det råder politisk enighet kring dessamålsättningar.För del har det alltid varit viktigt attförsvaret funnits på många platser i vårt land, delsför att den folkliga förankringen, närheten till detegna regementet, har stor betydelse för förståelseoch engagemang för försvarsfrågorna, dels för attSverige, trots allt som hänt i form av avspänningoch nedrustning, ändå alltid är en frontstat emot ettnärområde där konflikterna snabbt kan förändravårt lands situation. Men den ekonomiskautvecklingen har tvingat oss att acceptera deförändringar i fredsorganisationen som vi kanutläsa i föreliggande betänkande, som vi sålundasjälvfallet står bakom.Det mest smärtsamma för oss har varit beslutet omnedläggning av F 6 i . Junibeslutet förraåret innebar att Västgöta flygflottilj hade räddatsfrån nedläggning, men närstabiliseringspropositionen lades fram underhösten var flottiljens saga tyvärr all. F 6 blev på såsätt föremål för nedläggningsbeslut två gånger påett och . Även om militär personal mer änandra har fått lära sig att gilla läget, är dennahantering mycket hårdhänt för berörda familjeroch i övrigt för hela . Medtanke på bl.a. arbetsmarknadssituationen iKarlsborg har statsmakten ett stort ansvargentemot de människor som känner att markengungar under fötterna.En annan effekt av besparingskraven inomförsvaret blev diskussionen om hur det framtidaluftvärnet skall vara organiserat. Lv 4 i Ystadutpekades som hotat. Ingen kan garanteraregementet i all framtid, men tack vare detutredningsarbete som gjordes i luftvärnsfråganfinns nu förslaget om bibehållande av Lv 4 ibetänkandet. Utskottet har alltså tagit intryck avutredningen, som lyft fram de kompetens- ochutbildningsbetingelser i övrigt som finns i Ystad.Utskottet har uttalat sig kritiskt när det gällerbeslutsunderlaget, som tidigarehar påpekat, och en del har varit bristfälligt. Menjag vill gärna i detta sammanhang lyfta fram justden utredning om luftvärnet som leddes avgeneralen som ett exempel påhur jag tycker att förändringar igrundorganisationen skall förberedas -- även omockså den pressades fram . Regeln för sådant arbete måste alltidvara, att ju bättre underlag, desto mindremissförstånd och därmed bättre beslut.Under detta har, efter beslut iförsvarsutskottet och här i kammare,tillkallats en särskild kommitté för att studera ochlägga fram förslag inom de civila delarna avtotalförsvaret. Det är ett krav som vi från Centernssida har drivit och som fickextra aktualitet när Försvarskommittéhavererade innan något slutgiltigt betänkande hadelagts fram. Av hade manägnat åt de civila delarna. Vi tyckte attdetta var ett bevis på att hela den storasårbarhetsproblematik som finns i vårt civilasamhälle inte ägnats den uppmärksamhet som vianser den vara värd.Vi hälsar alltså med tillfredsställelse dettautredningsarbete och hoppas att resultatet leder tillförslag och beslut som gör samhället säkrare ochtryggare. Inte minst bör då situationen medeventuella flyktingströmmar österifrån, somemellanåt är en verklighet , ges en ordentliggenomlysning, bl.a. också ur ett säkerhetspolitisktperspektiv.Herr talman! Jag skall slutligen något berörafrivilligorganisationernas verksamhet. Ibudgetpropositionen anges att den verksamhet somfastslogs i förra årets försvarsbeslut bör kvarståmed försvarsupplysning, rekrytering ochutbildning, och den skall genomföras medbibehållen omfattning. Detta område har varitföremål för utredning, och vid årsskiftetpresenterades betänkandet Frivillig verksamhet förtotalförsvaret.Remissarbetet nu i vår får väl utvisa hur de berördafrivilliga försvarsorganisationerna uppfattar deförändringar för sin verksamhet som kan bli följdenom betänkandet vinner gehör. Denkommersialisering av det frivilliga försvaret somföreslås med ett kund/leverantörssystem är intetillämpbart på frivilligorganisationerna. Härhandlar det om de många människornasengagemang och beredvillighet att göra en insatsför försvaret utanför sin ordinarie arbetstid. Det ären resurs för totalförsvaret som det finns anledningatt vara aktsam om, och man skall inte göraförändringar för förändringarnas egen skull.Från sida är vi icke beredda att stödja enproposition som bygger ograverat på dettautredningsförslag.