prot · GH0939 · 1993-12-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:39Onsdagen den 8 decemberKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 2 december.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1993/94:108 till skatteutskottet1993/94:109 till lagutskottet3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkanden /94:FiU4 ochFiU5Lagutskottets betänkanden /94:LU9 och betänkanden /94:JoU9,JoU11 och betänkanden /94:NU6, NU8och NU10Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att socialutskottetsbetänkanden SoU10, SoU9, SoU12 och SoU13,betänkanden KU11 ochKU15, lagutskottets betänkande LU8,skatteutskottets betänkande SkU9 samtjustitieutskottets betänkanden JuU7, JuU8 ochJuU9 skulle avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt.4 § betänkande1993/94:SoU10 Familjerådgivning (prop.1993/94:4).Anf. 1 ():Fru talman! Familjerådgivning är en verksamhetsom har till uppgift att genom samtal hjälpamänniskor att bearbeta samlevnadsproblem.Familjerådgivningen är också en utåtriktadverksamhet som förmedlar kunskap och spriderinformation om samlevnad.Samtliga partier i är överens om attfamiljerådgivningen har en väsentlig betydelse närdet gäller att ge stöd till människor som behöverbearbeta sina relationsproblem. Det är angelägetatt den verksamheten får fortleva och att dengaranteras.I dag drivs familjerådgivningen till allra störstadelen av landstingen. Men det är tyvärr inte alltidtillfredsställande. I t.ex. saknas möjlighettill familjerådgivning, och i vissa delar av landet ärväntetiderna till rådgivningen mycket långa.Regeringen föreslår därför ett enhetligthuvudmannaskap och framhåller att rådgivningenligger nära och i anknytning till kommunernasverksamhet varför denna verksamhet skall förasöver från landstingen till kommunerna. Detinstämmer utskottet i. Det finns i detta inget hinderatt den faktiska verksamheten ligger kvar hoslandstingen eller sköts av lämpliga privatarådgivare.Vad gäller avgifter för rådgivningen är den i dagkostnadsfri för klienten. Men regeringenframhåller att familjerådgivningen torde utgöra ensådan socialtjänst som kommunerna har möjlighetatt ta ut avgift för. Också det instämmer utskotteti. Vi anser att kommunerna bör ges möjlighet att taut skäliga avgifter.Detta kan möjliggöras genom att begreppetfamiljerådgivning läggs till i uppräkningen över detjänster för vilka kommunen har rätt att ta utavgifter. Denna ändring skall ske 35 § 1 st isocialtjänstlagen. Utskottet föreslår därför attriksdagen antar det av utskottet i bil. 2 framlagdaförslag till ändring i socialtjänstlagen.Fru talman! På en punkt skiljer vi i de borgerligapartierna oss åt från majoriteten. Det gäller fråganom sekretess. Sekretesslagens bestämmelseromfattar också familjerådgivare. Sekretess gällerenligt 1 kap. 6 § sekretesslagen för uppdragsgivaresom har hand om uppgiften i kommunen.För anställda i privata företag som enligt avtal medkommunen kan komma att bedrivafamiljerådgivning är tystnadsplikten begränsad tilluppgifter om den enskildes personligaförhållanden. Inom den kommunalt bedrivnafamiljerådgivningen är även uppgiften om någonvänt sig dit sekretesskyddad.Tystnadsplikten är alltså inte riktigt likalångtgående för privata företag som enligt avtalmed kommunen tar hand om familjerådgivningen.Men denna skillnad är inte större än att frågan omenhetliga sekretess- och tystnadspliktsregler utanstörre olägenheter kan anstå i avvaktan påytterligare överväganden. Därför anser vi från deborgerliga partierna att något tillkännagivande tillregeringen inte behövs på den här punkten.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan förutom majoritetens förslag vad gällersekretess, varför jag i stället yrkar bifall tillreservationen avseende mom. 3.Anf. 2 ():Fru talman! Familjerådgivningen är en synnerligenviktig verksamhet som har fungerat i närmare 50 år.Den har på många sätt kunnat hjälpa familjer tillatt antingen återförenas och fungera ihop eller,vilket inte är mindre viktigt, genom att se till attbåda föräldrar efter en skilsmässa ändå kan fungeraihop såsom föräldrar och sköta sina angelägenhetermed gemensamma barn.Familjerådgivningen fyller en oerhört viktigfunktion. Det har varit en brist att den inte varitlagreglerad och att det inte har funnits ett krav påkommuner att ha familjerådgivning. Man harunder utrett verksamheten. Det ärdärför mycket bra att vi äntligen kan komma till ettbeslut om att familjerådgivning är en kommunaluppgift och att den bör finnas i hela landet.Fru talman! Vi vet att det på många håll inte harvarit möjligt att ge denna service till de invånaresom bor i en viss kommun. Det har inte varitmöjligt att bygga ut verksamheten på ett sätt somdefinitivt behövts. Man har på vissa håll infört ettavgiftssystem och på detta sätt tagit bort köer ochminskat underlaget fast behovet har kvarstått.Det är därför bra att socialutskottet i stort sett ärenhälligt i betänkandet och yrkar bifall tillpropositionen om familjerådgivning. Men det somär mindre bra är den punkt där majoriteten ochoppositionen skiljer sig åt. Jag har oerhört svårt attförstå varför majoriteten, i detta fall representeradav , inte har ansett attverksamheten hos privata rådgivare skulle lydaunder samma sekretessregler som den som finnsunder landsting och kommuner.Jag har mycket svårt att förstå varförregeringspartierna inte anser att detta är likaväsentligt och att man inte såsom vi i oppositionenvill driva kravet att få framsamma regler för privata rådgivare. Jag yrkardärför bifall till majoritetens skrivning på dennapunkt.Jag vill också nämna betydelsen av en utvidgad planför familjerådgivningen för att se till att det finnstäckning i hela landet och att man kan arbeta på ettbra sätt.Till slut, fru talman, vill jag ta upp frågan omavgifterna inom familjerådgivningen. Beklagligtvishar man ju varit tvungen att på vissa håll ta utavgifter på grund av ökade kostnader totalt sett.Naturligtvis hade det varit önskvärt att helafamiljerådgivningen hade varit avgiftsfri, så att intemänniskor som kanske redan har en svårfamiljesituation och dessutom ekonomiskaproblem i det läget avstår från familjerådgivning pågrund av avgiften.Med tanke på den situation vi befinner oss i anserjag ändå att kommunerna skall kunna ta ut avgift.I det läget bör man emellertid ändå införa etthögkostnadsskydd. Det finns också förslag på ettsådant, och jag yrkar bifall till det förslaget.Vi från välkomnar förslaget. Vi villha en lagreglering av familjerådgivningen, men vianser att staten egentligen borde skickamed pengar för den här verksamheten. Vi vetnämligen att kommunerna, som har ett svårtekonomiskt läge, kommer att ha svårt att se till attfamiljerådgivningen byggs ut där den saknas utanatt man därmed måste göra avkall på andra, kanskeangelägna verksamheter.Fru talman! Jag vill slutligen yrka bifall tillutskottsmajoritetens skrivning i det härbetänkandet men också till min meningsyttring,som avser hemställanspunkten under mom. 6 och 8om högkostnadsskydd och uppbyggnaden avfamiljerådgivningen.Anf. 3 () replik:Fru talman! frågar mig varför viinte vill göra ett tillkännagivande vad gällersekretesslagstiftningen. Jag tycker att det är såenkelt. Både regeringen i propositionen och vi frånde borgerliga partierna i betänkandet säger att vi ärmedvetna om att det inte stämmer överens fullt ut.Men den här lagen skall ju inte träda i kraft förränden . Vi tycker därför att det äronödigt att gå ut med ett tillkännagivande tillregeringen, eftersom vi är medvetna om saken ochfrågan kommer att hinna lösas innan lagen äranvändbar i kommunerna.Jag vet också att önskar en plan vadgäller utbyggnaden av familjerådgivningen. 11i vårt betänkande har vi tagit upp det som ocksåsägs i propositionen, nämligen att detta skall liggapå . Man finner att det är väldigtangeläget att , tillsammans medSvenska kommunförbundet, nu hjälperkommunerna att bygga upp den här verksamheten.Det är alltså inte en uppgift som bara skall slängasut till kommunerna, utan man skall verkligen följaupp arbetet och vara ett stöd åt kommunerna.Därför anser vi att det är rätt att ansvaret ligger hosSocialstyrelsen, som tillsynsmyndighet.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jag skall bara kommentera den förstafrågan som tar upp, nämligen attvi borde nöja oss med propositionen och att vi intebehöver skriva något mer omsekretesslagstiftningen. Men, , viär rätt många i den här församlingen som börjar fåerfarenhet av med vilken brådska regeringen görsaker och ting, utan att åtgärderna är ordentligtunderbyggda. Det finns alltså en väl befogad rädslaför att ingenting kommer att hända om vi inte ibetänkandet klart och tydligt säger ut att detta skallske skyndsamt, om vi inte gör ett tillkännagivandeom att vi förväntar oss att något skall ske mycketsnabbt.Jag är därför oerhört angelägen om att i god tidavisera att det här måste komma och att det inteskall komma sent , införikraftträdandet . Det bör i ställetkomma , tidigt påvåren 1994.Anf. 5 () replik:Fru talman! Vi vet ju inte när det kommer. Viskiljer ju oss åt i att vi inte som kansäga att det skall komma precis . Detkan komma litet senare, kanske framåt höstkanten.Vad som är viktigt är att lagen kommer att träda ikraft , och då skall de härfrågorna vara lösta.Anf. 6 () replik:Fru talman! Jag kan bara konstatera att MaudEkendahl och den borgerliga utskottsmajoriteten iden här frågan uppenbarligen inte är lika angelägnasom vi på oppositionssidan.Anf. 7 ():Fru talman! har att ta ställning tillett förändrat huvudmannaskap förfamiljerådgivningen.Bakgrunden till regeringens proposition är ettriksdagsbeslut . Med anledning avtvå motioner, en socialdemokratisk och en frånVänsterpartiet, konstaterade ett enhälligtsocialutskott att familjerådgivningen är viktig ochatt regeringen skyndsamt bör ta upp frågan hurverksamheten skall tryggas. Det blev ocksåriksdagens beslut.Regeringen föreslår i sin proposition attkommunerna, genom en ändring isocialtjänstlagen, åläggs en skyldighet att sörja föratt de som så önskar får tillgång tillfamiljerådgivning. Utskottet tillstyrkerpropositionen med undantag för några mindreförändringar.35 § i socialtjänstlagen ändras, så att det klartframgår att kommunerna får ta ut avgifter förfamiljerådgivningen. Avgifterna får dock inte liggapå en sådan nivå att någon därför avhåller sig frånatt vända sig till familjerådgivningen. Utskottetförordar också, genom ett tillkännagivande, attregeringen återkommer till medförslag om enhetliga sekretess- ochtystnadspliktsbestämmelser för den kommunaltbedrivna familjerådgivningen och denfamiljerådgivning som bedrivs av annan enligt avtalmed kommunen.Som vi hörde alldeles har kravet om etttillkännagivande märkligt nog inte mött någonförståelse hos moderater, folkpartister,centerpartister och kristdemokrater i utskottet. Dehar reserverat sig på den här punkten, medmotiveringen att frågan utan större olägenhet kananstå i avvaktan på ytterligare överväganden.I samband med att regeringen ladefram propositionen om valfrihet i barnomsorgenpåpekade vi socialdemokrater behovet av enhetligasekretess- och rättssäkerhetsbestämmelser närkommunen lämnar över verksamhet till annanhuvudman. Vi upprepade de kraven när regeringenhösten lade fram propositionen om ökadkonkurrens i verksamhet. Det kravetframfördes även av Lagrådet i dess remissvar.Vår inställning i de här frågorna är klar. För attgarantera god vård och behandling i denverksamhet som läggs ut på skilda entreprenörermåste kvalitetskraven läggas fast. Det gäller regler för sekretess ochlika behandling samt möjlighet till insyn ochkvalitetsbedömning av verksamheten. Risken ärannars att samma verksamhet ur sekretessynpunktkan komma att behandlas olika beroende på omden bedrivs i offentlig eller enskild regi.Fru talman! När det gällerfamiljerådgivningsverksamheten är ett fullgottsekretesskydd av utomordentligt stort värde förden enskilde. De personer som vänder sig tillfamiljerådgivningen skall kunna lita på att deuppgifter som lämnas där inte sprids vidare pånågot sätt, och därför råder absolut sekretess inomden kommunala familjerådgivningen.Utskottsmajoriteten anser att enhetliga regler börgälla för all familjerådgivning, oavsett om denbedrivs av en kommun eller en entreprenör.Regeringen bör därför återkomma tillriksdagen med förslag om enhetliga sekretess- ochtystnadspliktsbestämmelser förfamiljerådgivningen. Vi anser att det är mycketviktigt att denna fråga är löst innan lagen träder ikraft . Jag beklagar och hardessutom svårt att förstå att de fyra borgerligapartierna inte har gjort samma bedömning.Jag yrkar därmed bifall till utskottets hemställan ibetänkande 10 och avslag på reservationen.Anf. 8 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är ledsamt -- vi är såöverens, men vi skiljer oss åt i fråga om en litenpunkt. Jag har tidigare försökt säga att det härkommer att ordnas upp . Jag tycker att niskall lita på oss, för vi kommer att ordna upp dethär. På s. 7 i vårt betänkande redovisas vadregeringen skriver i sin proposition, nämligen:''Arbetet med kompletterandetystnadspliktsbestämmelser för privata vårdgivarebör dock fortsätta i syfte att ytterligare förstärkaskyddet för uppgifter som enskilda lämnar isamband med rådgivningen. Regeringen säger sigvara medveten om att de rådgivare som tecknaravtal med kommunen inte kommer att få en fulltlika långtgående tystnadsplikt som den som gällerinom den kommunala familjerådgivningen, menanser att frågan om enhetliga sekretess- ochtystnadspliktsregler utan större olägenheter kananstå . ''Jag säger än en gång att den här lagen inte skallträda i kraft förrän . Det finns tidatt rätta till dessa saker. Vi är överens på denpunkten också. Det är bara hastigheten vi inte äröverens om.Anf. 9 ()replik:Fru talman! Vi skiljer oss på den här punkten. Vitycker inte att den här frågan skall anstå. Vi tyckeratt det är mycket viktigt att utskottet tar även dettapå stort allvar. Utskottsmajoriteten har gjort denbedömningen och därav detta tillkännagivande. Vivill se den här frågan löst före dålagen träder i kraft.Anf. 10 ():Fru talman! Det är bra att man äntligen kommer tillskott och föreslår ett enhetligt huvudmannaskapför familjerådgivningen. Däremot tycker jag attargumenten för placeringen är tunna. I enaandetaget säger man att familjerådgivningen ärartfrämmande för landstingens verksamhet. I nästaandetag hävdas att många kommuner är för små föratt bedriva verksamheten. Därför kan den härverksamheten ligga kvar på landstingen, ochkommunerna får köpa tjänsterna därifrån.I och med det här dubbla uttalandet kan man lättdra slutsatsen att regeringen vill privatiseraverksamheten . Jag vill klart uttala att jaginte har något emot andra driftsformer inom denoffentliga sektorn. Jag tror t.o.m. att det i mångafall kan vara positivt. Men man måste först göraklart för sig om verksamheten blir bättre, billigareoch effektivare. Självfallet får man inte göra avkallpå kvalitet och uppföljning. Det får inte bli enprivatisering för privatiseringens skull, vilket vityvärr upplever inom en rad kommuner ochlandsting i dag.Jag är glad att utskottets majoritet anser attregeringen bör återkomma om enhetligasekretess- och tystnadspliktsbestämmelser förfamiljerådgivningen. Det är för mig en sådansjälvklarhet att det är svårt att förstå att någon kanreservera sig mot detta.En konsekvens av att man lagstiftar om attfamiljerådgivningen skall finnas är attverksamheten måste byggas ut så att den täckerhela landet. För att nå detta mål behöververksamheten utvecklas, och det kostar pengar. Föratt finansiera utbyggnaden av familjerådgivningenbör därför en ekonomisk reglering ske mellanstaten och kommunsektorn . Där börkonsekvenserna av förändringen avfamiljerådgivningen beaktas. Tyvärr tycker jag migha upplevt detta förr, man lägger på kommunernauppgifter utan att ersätta dem. Det blir intetrovärdigt i längden.Att en viss del av verksamheten skallavgiftsfinansieras har jag också förståelse för, mendet får inte bli så att ekonomiska skäl avhållerenskilda från att vända sig till familjerådgivningen.Fru talman! Jag tycker också att man tar alltför lättpå kvalitetskraven när man skriver att det ärkommunens ansvar att den verksamhet somtillhandahålls är av god kvalitet. Socialstyrelsenborde som tillsynsmyndighet få klara direktiv att setill att familjerådgivning i såväl somenskild regi fyller skäliga krav på kvalitet.Jag tycker också att familjerådgivningensmöjligheter att erbjuda samarbetssamtalundervärderas i propositionen när man säger att detborde vara en möjlighet att anförtro merkomplicerade samarbetssamtal tillfamiljerådgivare. Inom familjerådgivningen finnsväl utvecklade metoder och mångårig erfarenhet avatt bedriva samarbetssamtal av vitt skilda slag.Fru talman! Den syn på samlevnadsproblem ochfamiljerådgivarnas förhållningssätt till dehjälpsökande som propositionen ger uttryck förstämmer inte överens med vare sig allmänhetenssyn på samlevnad eller familjerådgivarnasuppfattning om sin yrkesroll. I propositionen sägsatt syftet med familjerådgivningen är att biståmänniskor med samlevnadsproblem så att man kanhantera sina konflikter, problem och krissituationerpå sådant sätt att de kan fortsätta att levatillsammans. Det är underförstått att skilsmässoroch separationer till varje pris skall undvikas. Detär ett uttryck för en människosyn som jag ochmånga familjerådgivare inte delar.Målformuleringen borde i stället ha utformats så attrådgivningen syftar till att hjälpa par medrelationssvårigheter att förändra eller upplösa sinrelation och att vid skilsmässa hjälpa föräldrar tillett fortsatt samarbete kring barnen. En skilsmässabehöver inte splittra en familj. Här kanfamiljerådgivarna hjälpa till så att det inte sker,trots en skilsmässa. Att fortsätta att leva i ett dåligtäktenskap kan få oerhört svåra konsekvenser.Därför kan man inte uttala sig så kategoriskt somman gör i den proposition som behandlas ibetänkandet.Fru talman! Det finns faktiskt justa skilsmässor.Anf. 11 () replik:Fru talman! sade att det kanskeinte är bra att det är kommunen som har hand omfamiljerådgivningen. Det är kanske inte det bästasättet att lägga den där. Men verksamhetsområdetfamiljerådgivning anknyter i mycket störreutsträckning till kommunerna än till sjukvården,där landstingen har haft hand om den.Vi tycker att kommunerna själva skall kunna fåavgöra om de skall driva detta i egen regi, om enprivat rådgivare skall ta hand om det eller om detskall få finnas kvar inom eftersom detfungerar bra där. Vi vill ge just den härvalmöjligheten. Det är det som skiljer oss mångagånger, . Vi på den borgerligasidan, och framför allt vi moderater, vill öppnadörrarna och ge valfrihet. Vi tycker att flera kanvara lämpliga att ta hand om samma uppgift. Detbehöver inte vara en och samma instans, oftast denoffentliga. Vi vill mjuka upp och ge privatavårdgivare en chans.Det kan ju vara så att själv hararbetat inom och tycker att hon villöppna en egen familjerådgivning i privat regi. Dåskall hon kunna göra det. Det är så vi ser på saken.Var inte så rädd för att kvalitetskraven kommer attbli åsidosatta, ! Socialstyrelsensuppgifter står längst ner på s. 11 i betänkandet. Jagsade tidigare att det gällde både stöd och råd, ochinte minst skall man kontrollera och tillförsäkra högkvalitet.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag är inte riktig säker på att MaudEkendahl lyssnade på vad jag sade. Jag sade att iena andetaget säger man att den här verksamhetenär artfrämmande för landstingen. I nästa andetagsäger man att verksamheten kanske inte kanbedrivas i små kommuner och därför mycket välkan ligga kvar hos landstingen. Jag tycker attargumentationen för placeringen är tunn. Det ärdet jag vill påpeka. Jag tycker alltså att man talarmed dubbla tungor i propositionen.Jag sade också att jag inte är främmande för olikadriftsformer inom den offentliga sektorn. Jagtycker t.o.m. att det är bra. Då börjar MaudEkendahl tala om enbart privatisering och att manhär skall kunna få välja. Vilka valmöjligheter harman egentligen, när verksamheten kanske inte kanbyggas ut i sin helhet?I övrigt tycker jag att kvaliteten när det gällerverksamheten med familjerådgivning är oerhörtviktig. I propositionen sägs att det är kommunernasom skall ha ansvaret för kvaliteten och, tycker jag,att borde vara tillsynsmyndighet.Här får jag en hänvisning till s. 11 i betänkandet.Men det som står i den del av betänkandet somMaud hänvisar till handlar ju till stor delom uppbyggnaden av familjerådgivningen.I inledningen sade jag också att jag tycker att det ärbra att man får ett enhetligt huvudmannaskap. Menjag vidhåller att man i regeringen kanske inte hartänkt tanken fullt ut, när man använder deargument som finns i propositionen.Anf. 13 () replik:Fru talman! tycker att vi ger dubblabudskap när vi talar om verksamhet som ärartfrämmande för . När man har gjortundersökningar har det visat sig att det t.ex. iNorrland inte har fungerat när skulle hahand om verksamheten. Då är det väl inget somhindrar att man i , om förutsättningarnaför det är bättre, låter kommunen ta hand omverksamheten eller att det t.ex. finns en privatvårdgivare. Det är så vi ser det. Vi vill semångfalden. I en kommun eller ett landsting passaren modell. I ett annat län passar en annan modell.Det är därför vi gör så här, för att det skall fungera.Vi är ju överens om att familjerådgivningen ärviktig, . 14 () replik:Fru talman! Det kanske är jag som är dålig på atttala om vad jag menar. Det står uttryckligen ibetänkandet att denna verksamhet ärartfrämmande för landstingen, underförstått attlandstingen inte skall ägna sig åt den. Samtidigtsäger man att många kommuner är så små attlandstingen kanske behöver ha denna verksamhetoch att kommunerna får köpa verksamhet därifrån.Det må inte minst gälla Norrlandskommunerna.Det jag befarar är att man vill privatisera dennaverksamhet i dess helhet. Från regeringens sidapratar man inte om andra driftsformer än privata.En hysterisk privatiseringsiver går fram igenomkommuner och landsting. Det upplever vi . Det har vi åtskilliga exempel på. Här kommerytterligare ett.Anf. 15 ():Fru talman! Det är glädjande att i dagbeslutar om kommunernas skyldighet att sörja föratt de som så önskar får tillgång tillfamiljerådgivning. Utskottet menar attfamiljerådgivningen är av stort värde och att det ärangeläget att verksamheten fortlever.Kommunerna bör ges frihet att praktiskt ordnaverksamheten utifrån lokala förutsättningar.I propositionen anges inte vilka uppgifterfamiljerådgivarna skall ha, men ispecialmotiveringen sägs att tanken är attfamiljerådgivarna liksom skall ha somhuvuduppgift att genom samtal medverka tillbearbetning av samlevnadsproblem och konflikter.Dessutom anges ytterligare en uppgift: att förmedlakunskap och sprida information om samlevnad.Fru talman! ''En av de allra viktigasteutmaningarna för framtiden är att ge bättreförutsättningar för trygga familjer och för barnensuppväxt och omvårdnad'', sägs iregeringsförklaringen . Den familjesplittringsom äger rum i vårt land drabbar många människorårligen och framför allt barn. Att plötsligt upplevaatt den grundläggande trygghet som finns i familjenraseras kan hos både yngre och äldrefamiljemedlemmar sätta djupa spår för lång tidframöver. Samhället har därför mycket att vinna påatt uppvärdera, stötta och stödja den mest naturligaav alla närmiljöer, dvs. Samhället kangenom familjerådgivarna ha en beredskap atthjälpa familjer som får det svårt. Detta måstesjälvfallet vara det viktigaste, att ge stöd ikrissituationer.En annan mycket viktig uppgift är att informera omsamlevnad, framför allt inom skola, barnomsorgoch hälsovård. Dessutom är familjerådgivningen envärdefull resurs i föräldrautbildning. Även här trorjag att familjerådgivarna kan vara samhälletsspjutspetsar när det gäller att framhållaföräldraskapets stora betydelse och att uppvärderaföräldrarollen.Inriktningen av familjerådgivningen bör vara attäktenskapet framhålls som bästa grund förfamiljebildning och att vikten av trohet och respektmakar emellan lyfts fram.