prot · GG0967 · 1993-02-24 00:00:00 — Men framför alltkommer det att innebära att 1993 -- årtionden försent, kan gärna sägas -- måste alla de som hävdadeatt det var fel, dumt, mindre bra att ha frihet ietern, ge med sig. Skälet är att argumentet attlyssnarna inte kan välja, inte bör välja eller att detde valde skulle vara dåliga program, har fallit.I den bemärkelsen innebär denna nya lagstiftningett oerhört viktigt politiskt genombrott. Deninnebär också att alla de som under årtiondenhävdat att tekniken inte har givit möjlighet tillnågonting annat än monopol, i verkligheten har fåttse hur fel de hade. De har fått se att många olikaradiostationer kan finnas sida vid sida. Vi kommerunder att få se en helt nymediastruktur växa fram. Den innebär atttryckfrihetens principer nu också omsätts inommoderna media. Det är självfallet ett oerhörtviktigt genombrott för den grundläggande tankenom vad som bör gälla i en öppen demokrati.I och med detta beslut förs också debatten om våramedia framåt. måste det bli en diskussion ommöjligheten för alla radiostationer att verka pånågorlunda lika villkor. Det måste också föras endiskussion om hur vi kan se till att hela radiomedietfylls av en öppen konkurrens med likvärdigaalternativ. Jag menar att det under de kommandeåren är viktigt att föra en debatt om vad publicservice-alternativen i den nya mediamiljön skallkomma att betyda. Jag tror att det är för tidigt attdra alla slutsatser. En viktig sak måste bli att sevilka resultat och vilka förändringar vi iverkligheten kommer att få med den nyalagstiftningen.Självfallet kommer det att ställas andra krav på denlicensfinansierade radioverksamheten i en framtiddå vi kommer att ha många olika typer avradiostationer i samhället. Det kommer också attbli av intresse att resonera om hur mycket en avstaten beslutad och kontrollerad licensfinansieradverksamhet skall tillåtas dominera den totalamediastrukturen i då man faktiskt har fåttgehör för att tryckfrihetens principer skall gällaäven i etern.Fru talman! Denna reflexion har sitt värde på grundav det stora framsteg som görs när det gällerradioprogram, men också som en påminnelse omatt mediadebatten sannerligen inte är avslutad. Detfinns en mängd viktiga frågor som har att göra medhur stor roll det licensfinansierade radiobolaget --och TV-bolaget -- skall spela . Jag menaratt det nu är dags att börja föra en debatt om hurstor den rollen skall vara, utifrån det perspektivetatt licensfinansierad public service-verksamhetskall tillföra publiken något utöver det sompubliken kan få genom alla de alternativ som ändåväxer fram. Den debatten är lika spännande somdet faktum att nu kommer att höra till deländer som har haft en fri radio.Anf. 80 ():Fru talman! Demokratin förutsätter fri informationoch fritt meningsutbyte. Det beslut som riksdagensenare väntas fatta innebär en väsentligvidgning av yttrandefriheten i vårt land. Men det ärockså sant att om demokratin inte förmår skyddasina medborgare mot hot och hets undermineras devärden som är demokratins och den fria debattensförutsättning. I regeringens proposition finns ocksåförslag till en klarare markering mot den rasistiskahets som med stor systematikbedrivits med närradion som forum.Jag, och företrädare för flera andra partier, har iflera år genom motioner och frågor sökt fästariksdagens och regeringens uppmärksamhet på densituation som rått sedan slutet av 1980-talet.Sverige blev då hemvist för den enligt mångabedömningar -- även internationellt -- grövstaantisemitiska hets som bedrivits någonstans iEuropa efter kriget. När den ansvarige, , ställdes inför rätta fälldes han på flerapunkter än någon tidigare fällts för hets motfolkgrupp i vårt land. Men som närradiolagen var --och alltjämt är -- formulerad blev påföljden endastsymbolisk. Sändningstillståndet kunde dras in ihögst . När detta år gått till ända hade måletjust hunnit fram till hovrätten. Där fastställdestingsrättens utslag i allt väsentligt och dömdestill fängelsestraff. Eftersom det år då gått till ända,för vilket sändningstillståndet var förverkat, kundehan omdelbart återuppta verksamheten och spelain närradioprogram i fängelset och sända dem i sinnärradiostation.Det är en nationell nesa att detta var möjligt. Denpinsamma sanningen är att när en norsk kommittémot nynazism och antisemitism bildades --med en rad kända politiker ochkulturpersonligheter i ledningen -- beskrevs syftetuttryckligen som att man ville förhindra ''densvenska smittan''. Detta är den bild som skapats avvårt land under de år då och dessnätverk av nazister och kända våldsverkare nästanutan påföljd kunnat sprida sin propaganda i vårtsamhälle.Den möjlighet att dra in tillståndet för denna typ avradiopropaganda för en period av upp till fem årsom nu föreslås, kommer att göra det möjligt attingripa med en helt annan kraft mot nya försök iden riktningen. Dessutom markerar regeringen ochutskottet att det inte skall vara möjligt för ensammanslutning som fått sitt tillstånd indraget attbara byta namn och få ett nytt tillstånd. Det ärutomordentligt glädjande. Jag tackar regeringenför det förslag som har lagts fram.Dess värre har en ny fråga uppstått. och hanskrets har valt en annan taktik. Man låterideologiskt närstående organisationer, som redanhar tillstånd, sända valda delar av Radio Islamsbudskap. I pressen har man de senaste dagarnakunnat läsa om hur Sverigepartiet i sinanärradiosändningar sänder tal av den franskehistorieförfalskaren -- en av Ramisinternationella kumpaner. Dessutom harSverigepartiet lyckats lägga beslag på flera timmarssändningstid i sträck, utöver vad man som egenorganisation är berättigad till. Tekniken innebär söker tillstånd i en rad olika namn:Nattarbetarnas vänner är ett, Patriotiska kultur-och musikföreningen ett annat. Tidningen att man inte ens bryr sigom att byta programledare mellan de, till det yttre,olika programmen.Närradionämnden står maktlös inför detta nyatilltag. Alla de dokument som krävs är formelltkorrekta, även om trovärdigheten naturligtvis ärmåttlig. I den nya lag som vi senare skall antamarkeras särskilt att det skall räknas somupprepning av ett yttrandefrihetsbrott, om det stårklart att en ny organisation består av sammapersonkrets som en tidigare avstängd organisationeller består av i allt väsentligt samma krets avpersoner. Det förefaller inte troligt att dettauttalande i förarbetena kan tillämpas på densituation som råder.Jag yrkar bifall till utskottets förslag, men vill ocksåfråga kulturministern: regeringen beredd attgenomföra en ytterligare översyn av närradiolagenom det visar sig att denna nya form av bedrägligtbeteende av nazistiska -- och likartade --organisationer inte kan beivras med gällande ochnu föreslagna paragrafer?Anf. 81 ():Fru talman! Tidningen hade en ledareden med rubriken: En eländig soppa.Den handlade om regeringens förslag till nylagstiftning på privatradioområdet. Bl.a. skrevman: Seriösa intressenter på radiområdet som villsatsa på kvalitet i innehållet tvingas vara med i enekonomisk budgivning kring tillståndet. Högstabudet skall enligt regeringen ges koncession. Detinnebär rimligtvis att den som får starta radio redanfrån början dräneras på kapital som skulle behövasför programarbetet. Ledaren konstaterarslutligen -- efter kritik på en rad andra områden: Tadärför ett nytt tag i en parlamentarisk beredning.Låna gärna direktiven från i : Detborde inte vara svårt att få till stånd entillståndsprövning där inslag om lokal förankring,bredd i ägandet och mediakompetens vägs in.Man uppmanar regeringen att göra detta förlyssnarnas skull.Det har inte funnits någon beredvillighet frånregeringens sida att lyssna. Därför är det litetmärkligt att här i kammaren sägeratt Socialdemokraterna vill förhala den här frågan.Det är inte sant. Regeringen hade, om den politiskaviljan hade funnits, kunnat påbörjaberedningsarbetet . Istället inkallades de politiska partierna tillKulturdepartementet . Därefter meddelade regeringsföreträdarenatt man inte ansåg det vara meningsfullt attfortsätta överläggningarna. Så var det med detberedningsarbetet och med viljan i det avseendet!Sedan säger attSocialdemokraterna alltid har motsatt sig en friradio. Hon säger också att Socialdemokraterna villha en mängd regleringar. Med förlov sagt, YlvaAnnerstedt: Vad är detta för trams?Vi har ju i regeringsställning tagit initiativ till ettförberedande arbete för att skapa förutsättningarför en kommersiell radio. Ni hade, som detpåpekats tidigare, när ni var i regeringsställning för15--, för att nu använda YlvaAnnerstedts terminologi, möjlighet att genomföradetta.Vem är det som vill ha en mängd regleringar?Ni vill ju gå in och reglera reklamens omfattning.Det skall vara en särskild myndighet somkontrollerar detta.Ni vill förhindra närradioföreningarna att iföreningens regi sända reklam.Ni vill inrätta en särskild myndighet förlokalradiotillstånd. Man ser här ett slags statensåsiktsverk växa fram framöver.Vi vill utnyttja den lokala förankring somlänsstyrelserna i det här avseendet har.Tar ni alls inte intryck av von der Eschs kritiki fråga om förbudet att överklaga i grundläggandefrågor som rör yttrandefriheten?Ni vill reglera tillstånden. Det skall ske etappvis ochregleras så, att kommuner med mer än 100 000invånare skall vara ett slags fördelningsnyckel.Människor som bor i glesare befolkade områdenblir således värda mindre.Så här kan man fortsätta på område efter område.Det är faktiskt inte vi som står förregleringssamhället. Det är ni som gör det.På vilket sätt -- resterande taletid kommer jag attkoncentrera mig på det här resonemanget -- får vien ökad mångfald? Det är ju det viktiga frånyttrandefrihetssynpunkt, inbillar jag mig, genomatt ett auktionsförfarande införs. Yttrandefrihetenär till salu. Det gäller att bjuda högst. Jaginstämmer alltså i kritik.På vilket sätt får Radio Q en chans att göraordentliga satsningar här om man inte hartillräckligt med pengar bakom sig? är detganska knalt på den sidan såvitt jag förstår. Det ärlätt för den som har mycket pengar att bjuda över.På vilket sätt blir det möjligt att inom ramen för enkommersiell radio göra angelägnainvandrarprogram? Det kan ju vara en fråga förinvandrarministern att besvara. Vi vet ju att det ären ganska liten lyssnarkrets, men -- får manförutsätta -- en mycket intresserad sådan. Det äringa annonsörer som är beredda att betala särskiltmycket för sådana program, eftersom deprogrammen har så få lyssnare. Därmed är de intekommersiellt intressanta. Således bäddar mangenom auktionsförfarandet för ett slags jämntjocksmet. Strävan är att maximera antaletlyssnare, därför att det leder till bättreförutsättningar för finansieringen avverksamheten.Sedan vill jag säga -- men jag är inte så säker på attregeringen tar åt sig på någon punkt när det gällerdet som vi säger -- att det är med beklagande somvi socialdemokrater konstaterar att regeringen intetycks se något värde i sig i breda parlamentariskalösningar i viktiga yttrandefrihetsfrågor.Här har Socialdemokraterna ställts inför fullbordatfaktum. De borgerliga ledamöterna ikulturutskottet fick, skulle jag vilja säga, närutskottet gjorde ett besök på tack vareSimon utdelat material om denuppgörelse som hade träffats. Det var nog förstagången de ledamöterna såg den uppgörelsen. Såkan man nog också se på det här med bredalösningar.Därmed avslutar jag med att återge vad nämndeSören säger i : Det finns ingasakskäl som kan förlåta att lagstiftningen förkommersiell radio blir ett bristfälligt hastverk.Därför borde tid ges för diskussion och eftertanke.Men det är kanske att hoppas för mycket.Lyhördhet och öppenhet tycks inte vara BirgitFriggebos starka sida.Anf. 82 TALMANNEN:Även citat skall ingå i den medgivna talartiden.Anf. 83 () replik:Fru talman! försöker ge sken av attSocialdemokraterna i grund och botten alltid harvarit för fri radio och fri TV. MenSocialdemokraterna är ett parti med en historia därman konsekvent gått in för att bekämpa varjeförsök att luckra upp monopolet. Det handlar omallt från att man i de allra yvigaste ordalag haftledande företrädare som sagt sig vilja förbjudaparabolantenner på taken till att ständigtmotarbeta televisionskanaler vid sidan avmonopolet och radio vid sidan av monopolet, till attständigt motarbeta tanken på ett införande avreklam i monopolet, till att ständigt hävda att detinte fanns plats i etern för något annat änmonopolet och till att ständigt hävda att det bara ärbra om monopolet sänder.Detta är er historia. Ni har tvingats ge upp varendaen av dessa positioner. Ni bekämpade närradionmen har gått så långt att ni står bakomdenna. Men ni har aldrig varit villiga att ta nya steg.Den indignation som här försöktege uttryck för klingar oerhört falskt. Helt klartinnebär det förslag som föreligger att friaradiostationer kommer att kunna växa fram utanatt den politiska makten kontrollerar derasinnehåll. Det är helt följdriktigt, helt logiskt ochhelt konsekvent att går emotdetta. Det är han uppfostrad att göra alltsedan hanvar . Jag förstår honom helt och hållet närhan gör det även i dag.Men, , försök inte att få frågan atthandla om när beredningar inkallades eller ej! Denhär frågan har diskuterats under 20 års tid.Möjligtvis är det en stor förändring att ni under detsenaste året har bytt position även i denna fråga. Vivälkomnar ni blir klokare. Men anklagainte andra för att försena processen! Ni har gjortdet, med viss skicklighet, . Men nuär det slut på det, för nu blir det fri radio.Anf. 84 () replik:Herr talman! Jag tycker att man skall vara litetförsiktig med orden, . Här talasom etablering av kommersiella radiostationer, ochdetta ärende har initierats under densocialdemokratiska regeringens tid.Vidare vill jag erinra om att under densocialdemokratiska regeringens tid fattades detbeslut som skapade förutsättningar för en senareetablering av en terrest , , som --möjligen har det undgått -- är ifull färd med sina sändningar. Eftersom GunnarHökmark använder termen monopol förmodar jagatt han syftar på och SverigesRadio. Men det är faktiskt inte någonmonopolsituation i dag.På en punkt kan ha rätt. Jagmedger att vi ibland nog varit litet tröga. Jag ärgärna självkritisk i det avseendet. Men då vore detväl desto bättre om ni nu kunde vara med på attgöra något bra av detta i stället för att enbart låtapenningen vara utslagsgivande i frågan om vemsom skall få tillstånd.Frihet och fri radio talas det om. Men för vem? Jo,frihet för den som har mest pengar. För lyssnarnasskull tycker jag precis som , nämligen attdet måste finnas ett annat urvalsförfarande. detta som vår huvudsakliga kritik motmajoritetens förslag gäller.Gunnar säger att Socialdemokraternaockså har motarbetat tanken på ett införande avreklam i monopolet. Men jag vill då meddela att dethar förekommit avvikande meningar på denpunkten, och jag var en av dem som hade enavvikande uppfattning. Det borde GunnarHökmark känna till.Anf. 85 () replik:Herr talman! Det kan hända att ivissa frågor och i vissa delar varit en av de bättre avsocialdemokraterna i den här frågan, och för dettavill jag ge honom ett erkännande.Men när jag refererade till monopolet refereradejag till den debatt som förts i detta landoch där Socialdemokraterna intagit en hållning istrid med alla dem som ville skapa frihet i etern, iradio och i TV.När det gäller den grundläggande frågan om denpolitiska maktens relation till radiostationer ärauktionsförfarandet, , det endasättet att se till att det inte är en offentlig myndighetsom avgör vem som skall få rätt att sända. Detinnebär att det kommer att vara oerhört mycketbilligare att starta en radiostation än att starta entidning. Men det innebär också att ingenmyndighetsperson avgör vem som skall få sända. Islutänden blir alla andra alternativ att någonpolitisk makthavare skall fälla ett avgörande, ochdet är oacceptabelt.Det är fel av att säga attyttrandefriheten skall auktioneras ut. Det är igrunden helt fel. tillhör ettpolitiskt parti som mycket envetet harvelat skära bort denna del av yttrandefriheten. Nihar ju motarbetat denna yttrandefrihet.Vad som är vid handen när det gällerauktionsförfarandet är att de som är intresserade avatt sända radio får betala ett auktionspris när andraockså vill sända som motsvarar de intäkter som mankan få genom reklamen.Är det fel, , att olika företag somtävlar med varandra om att få sända reklam ocksåtävlar om att få stå för den kostnaden, i konkurrensmed varandra? Eller är det att man skall ha en privilegiesituationdär reklamintäkterna av en offentlig myndighetfördelas till den ene eller den andre?Med den mycket omfattande mångfald som nuskapas kommer det att finnas rikligt medmöjligheter för bl.a. invandrarprogram. En poängmed de friskolor, fristående barndaghem eller friaradiostationer som andra än ni har slagits för är jujust att olika minoritetsgrupper kan göra sig hördapå ett annat sätt . Den möjligheten harhärmed skapats.Det är litet patetiskt att ni nu skall kröna er karriäri denna debatt med att inta den hållning som ni intarhär i kammaren . Det hade varit bättre om ni,med angivande av vissa synpunkter, ändå hadeinsett det värdefulla i att godkänna en propositionsom ger fri radio.Anf. 86 () replik:Herr talman! Jag skall inte diskutera här ikammaren vad som är patetiskt eller inte. Däremotvill jag ge en poäng isammanhanget. Visst finns det en konflikt härmellan yttrandefriheten och näringsfriheten. I denkonflikten är det viktiga för mig att stå påyttrandefrihetens sida.Gunnar säger att auktionsförfarandet ärdet enda sättet att få ett korrekt urval här.Marknaden avgör valet. Därmed säger han också:Jag står helt och fullt på näringsfrihetens sida.Jag ser en konflikt här och väljer då att ställa migpå yttrandefrihetens sida.Vidare säger : Det är just detförslag som vi har som ger möjlighet till mångfaldoch invandrarprogram osv.Jag hävdar att det icke stämmer. pågårinom ramen för och för SverigesTelevisions utbud en diskussion om just de smalaprogrammen, som upplevs somklämda.Om jag driver en kommersiell radiostation är detalldeles givet att jag vill ha intäkter. Jag vill att dethela skall gå runt. Det måste vara många lyssnare,annars får jag inte mycket annonser. Detta ärelementärt, . Därmed menar jagatt vi faktiskt får problem om vi ökar mångfalden ide här sammanhangen.Dagens husorgan för mig är tidningen roar mig med att med instämmande i vad somdär sägs återge vad som sägs i en annan del avledaren som just handlar om auktionsförfarandet.Gunnar bryr sig kanske inte om vad jagtycker. Men han kanske kan fundera litet grandöver vad , som ideologiskt ändå står litetnärmare , säger om justauktionsförfarandet.Det står så här: Av slagordet fri radio riskerar vi attfå en privatradio som inte blir fri, därsedelbuntarnas tjocklek mera än kvalitet ochinnehåll avgör frågan om tillstånd att sända, därmusikmattorna prydligt läggs ut ort för ort. Lokalt,visst. Men bra?Förste vice talmannen anmälde att GunnarHökmark anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 87 () replik:Herr talman! brösttoner i den härdebatten klingar ganska patetiskt med tanke påSocialdemokraternas historiska bakgrund på dettaområde. Socialdemokraterna har ju alltid försvaratmonopolet. Ni har tagit någotinitiativ till friheter på detta område -- det gör niinte förrän tekniken tvingar er att gå i en annanriktning.Att man vid beredningsförfarandet inte kunde nåen överenskommelse handlar naturligtvis om attdet finns diametralt motsatta utgångspunkter frånregeringens resp. från Socialdemokraternas sidanär det gäller friheten i etern och när det gälleryttrandefriheten.Åke gör också en poäng av att detskulle finnas väldigt många regleringar i det härbetänkandet. Men vi har aldrig påstått att endjungelns lag skall råda i etern. Skillnaden mellanera och våra regler är att vi sätter upp generellasådana, så att vem som helst som uppfyllerkriterierna kan få vara med och tävla om en plats ietern.Ni talar om åsikts- och yttrandefrihet hos dem somfinner nåd inför era ögon. Ja, på era villkor får manverka i etern. Men det är inte ett system som vi villha i fråga om den fria radion. Det är tvärtom genomgenerella regler som det blir möjligt att dendjungelns lag som måhända existerar inte blir total.Det är klart att det måste finnas regler föragerandet när det gäller dem som släpps in på en frimarknad. Som sade är det frågaom en balans. Man måste vara ytterligt försiktig närdet gäller att göra inskränkningar iyttrandefriheten.I de förslag som finns i betänkandet tas hänsyn tillden balans som måste finnas mellanyttrandefriheten och andra friheter.I det här sammanhanget vill jag också kommenteraBjörn von der Eschs yrkande, vilket jag yrkaravslag på.Anf. 88 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Repliken gäller . 89 () replik:Herr talman! Jag vill alltså i detta sammanhangockså säga något om det som egentligen ärSocialdemokraternas vilja. Det finns faktiskt enliten skillnad mellan signalerna när det gällerkulturutskottsgruppen ochkonstitutionsutskottsgruppen.Gemensamt för oss är i alla fall att vi vill ha en friradio och generella regler. Men ni vill ha en radiodär man bara får agera på era villkor.Anf. 90 () replik:Herr talman! Jag måste säga att ärmycket duktig. Hon påstår sig ju kunna seskillnader mellan Socialdemokraterna ikonstitutionsutskottet och Socialdemokraterna ikulturutskottet. Jag har inte hittat några sådanaskillnader och det tror jag inte attkonstitutionsutskottets ordförande, som finns här isalen, heller har gjort. Möjligen kan YlvaAnnerstedt utveckla sitt resonemang något.Sedan en kommentar till detta med detgrundläggande arbetssättet och de diametraltmotsatta uppfattningarna i frågor som röryttrandefriheten. Förmodligen är okunnig om hur nära det var att ni hamnadei en helt annan situation. Om man hade satt sig neroch diskuterat dessa saker tror jag inte att manhade funnit några diametralt motsattauppfattningar, utom på några punkter. Det ärmöjligt att vi hade kommit fram till en lösning. Dethandlar då om just yttrandefriheten och om att låtadenna gå på auktion. Något sådant kan vi inteacceptera. Vi kan inte ge näringsfrihetenförköpsrätt framför yttrandefriheten i dettaavseende.Vår modell, vilken vi redogör för i vår motion, äratt alla som har en godtagbar finansiering skallaccepteras som kvalificerade sökande. Därefter skall länsstyrelserna få avgöradetta. Vi vill inte ha något somskall sitta i och avgöra detta. Ni är ju påväg åt det hållet. Låt frågan ligga så långt ute iorganisationen och så nära människorna sommöjligt. De vet bäst hur människor uppfattarförutsättningarna. Vi vill ge dem förutsättningar församgående, om det skulle bli aktuellt. Omsamgående inte blir aktuellt skall tillstånd ges tilldem som bedöms ge störst utrymme för lokalrapportering och bevakning. Detta ärunderstrykandet av det lokala.Jag vill fråga hur hon medtrovärdighet skall kunna hävda att man kan nå enstörre mångfald, få ett vidare programutbud och nåolika programprofiler genom att låta pengarnabestämma i stället för innehållet och inriktningen.Tyvärr har nog låtit de nyliberalatankarna i deras sämsta uttryck gå före denklassiska liberala yttrandefriheten som stod för. Vänd tillbaka till ochläs hans bok om friheten!Anf. 91 () replik:Herr talman! vill låtalänsstyrelserna avgöra. En myndighet skall fåavgöra vem som är mest lämpad att få tillstånd. Härges då ett utrymme för godtycke med en behandlingsom kan skifta från län till län, vilket vi inte vill varamed om. Vi vill i stället ha generella regler sominnebär att de som uppfyller de ställda kriteriernafår tävla om tillståndet. På det sättet ger man störreutrymme och bildar en större plattform föryttrandefriheten i stället för att de som sökertillstånd skall vara utlämnade till en gruppmänniskor som gör avvägningar, och som kanskelåter personliga hänsyn göra sig gällande. Även omså inte skulle vara fallet, finns den risken. Vi villinte utsätta yttrandefriheten för den risken. Därförhar vi funnit att denna modell bäst tillfredsställerdet fria ordet i etern.Anf. 92 () replik:Herr talman!