prot · GH0921 · 1993-11-10 00:00:00 — Jag tyckerändå att det är bättre om nu gerregeringen en fingervisning om vad vi förväntar ossav den propositionen.Den regionalpolitiska kommittén som lämnade sittbetänkande i mitten av 1989 föreslog att ett nyttanslag -- motsvarande ett öre per produceradkWh -- skulle gå till skogslänen. Utredningenkonstaterade emellertid att frågan måste utredasytterligare innan slutgiltigt beslut kan fattas. Den gav vidhanden att det inte finns några juridiska hinder föratt återföra vinsten från vattenkraften tillskogslänen.Det finns således inga juridiska hinder för regeringoch riksdag att ge skogslänen del i vinsterna frånvattenkraften. Det finns behövligt beslutsunderlag,och det som krävs är politisk vilja. Med tanke på deuttalanden som har gjorts av bl.a.ledande centerpartister tycks nu en sådan viljaockså finnas bland regeringspartierna. Därför anserjag att det är hög tid att regeringen lägger fram ettförslag i den riktning som föreslås i bl.a.motionerna N405 och N420.Herr talman! Jag yrkar bifall till motionerna N405och N420.Anf. 117 (-) replik:Herr talman! Jag hälsar med tillfredsställelse att endel socialdemokrater har gjort en helomvändning idenna fråga. Jag beklagar att det sker med en visströghet. I synnerhet tycker jag att det gäller deledamöter som kommer från den norrländskaregionen.Vi kan inte förvänta oss något resultat här ikammaren eftersom den socialdemokratiskagruppen i näringsutskottet inte har ställt sig bakommotionskravet. Det finns en fråga som är mycketintressant i det här sammanhanget. Kan vi, om detskulle bli ett regeringsskifte , förvänta ossett förslag från en socialdemokratisk regering omen sådan reform? Ett förslag i denna fråga skulle iså fall kunna läggas fram inom . Det ären mycket intressant fråga som jag tycker att HansStenberg bör ha någon uppfattning om.Anf. 118 HANS () replik:Herr talman! Först och främst bör väl JohnAndersson hålla sig till sanningen. Han säger att jaghar gjort en helomvändning i denna fråga. Det harjag inte gjort. Jag har haft samma uppfattning helatiden. Jag kom in i . Jaghar konsekvent drivit denna linje.Den socialdemokratiska partikonkgressen harockså uttalat sig mycket positivt i denna fråga. Jagär säker på att partiet kommer att driva en positivlinje i denna fråga framöver.Anf. 119 (-) replik:Herr talman! Jag skall ge rätt i atthan personligen har kommit in i efter detatt omvändningen i denna fråga ägde rum.Jag vill i alla fall nämna en gång till att det varväldigt nära att det blev en lösning på frågan redan1987/88. Det fanns en majoritet i näringsutskottet.Den förskräckta socialdemokratiska regeringenfick då att agera som den räddandehanden för att på så sätt undgå att behövaåterkomma till med förslag till återbäringav vattenkraftspengarna.Jag menar att någon delaktighet i den historia somfinns kring denna fråga måste väl Hans Stenbergha. Men jag hoppas att han kan ha styrka och modatt påskynda en kursändring inom hela partiet tillspartiet eventuellt skall ta över regeringsmaktennästa år och att det då kan komma ett förslag omåterbäring av vinsterna.Anf. 120 ():Herr talman! Diskussionerna om att återföravattenkraftsvinsterna till devattenkraftsproducerande länen har pågått i 13--14år. Jag tror att det åtminstone går att räkna till treutredningar. Den första jag var i kontakt med varden som professor gjorde 1979 för attbelysa frågan. I hans förslag ingick bildandet av ettNorbottens kraftaktiebolag som skulle ägavattenkraften i och avkastningen skulleöverföras till en industrifond för regionalutveckling.Vidare har det varit den regionalpolitiskakommitténs betänkande REK 87. Där var det näraatt frågan kom till sin lösning. Den senaste statligautredning som nämns i betänkandet är från 1991.Där utreds egentligen inte huvudfrågan hur vinsterfrån äldre vattenkraft skall kunna återföras tillregionerna. I stället har man kommit med ettförslag till skatt på markvärdet vidvattenkraftsstationerna.De olika modeller som har föreslagits har jämförtspå olika sätt. Det borde nu finnas ett ordentligtunderlag för regeringen och utskottet för att läggafram ett förslag som ger den bästa tekniskalösningen. Den breda politiska bakgrunden som viser i motionsfloden till denna fråga borde ha gjortdet lätt att få stöd i riksdagen.Vi från har tagit upp frågan igeninför de hot som uppstått om avreglering ochprivatisering av Vattenfall.Självfallet skall inte en sådan återföring vara enersättning för de ordinarie pågåenderegionalpolitiska insatserna. Ett beslut att återföravattenkraftsvinster och placera dem i fonder förnäringslivsutveckling och infrastruktursatsningarskulle, tror jag, öppna möjligheterna att i framtidenslippa en kraftig ökning av de regionalpolitiskainsatserna. När den inre marknadens mekanismerslår igenom med full kraft, kommer vi faktiskt attråka ut för ökade regionala obalanser. Det är jagövertygad om. Vi ser redan nu sådana effekter påinrikesflyget, och vi ser behovet av att staten köperupp trafik på linjer till och från mindre orter. Statenborde göra kraftfulla satsningar på t.ex.tågtrafiken. En viktig del är investeringarna iflygplasterna. Där skulle en sådan fond spela enroll. Det gäller även andra former av infrastruktur.Man kan fråga sig varför olika företag som testarhur olika material tål kyla och is satsar på norraSverige . Varför satsar de inte på ,eller ? Jag tror att det beror på trots allt har lyckats upprätthålla eninfrastruktur med hyggliga tele- ochdatakommunikationer, vägar, utbyggd offentligservice och näringslivsaktiviteter i kommunerna. Iframtiden kan den typen av fonder spela en roll.När dessa speciella sub-arktiska förhållandenutnyttjas i landet gynnas hela Sverige.Det borde vara möjligt att fråga t.ex. Per-OlaEriksson i hur det har gått förhonom. Han är ändå finansutskottets ordförandeoch framstår som en förkämpe för en återföring avdessa vattenkraftsvinster. deltar han inte ensi debatten, och i betänkandet syns inga resultat avhans verksamhet.Som tidigare nämnts var också densocialdemokratiska partikongressen positiv till enlösning. Men som andra talare har sagt finns detingen socialdemokratisk reservation, inte ens frånmotionärerna. Det går bra att föra politik imassmedia och på partikongressen. Men när detkommer till kritan blir det tyst. Så hoppas man attmedia inte märker tystnaden. Den typen av politikbäddar för politikerförakt.Nu finns det bara meningsyttringatt rösta på och det yrkande som Hans Stenbergframförde för att rädda det socialdemokratiskaanseendet. Bakom yttrande står enskåning. Det visar att vi som parti i helhet sluterupp bakom kraven.Herr talman! Jag vill yrka bifall till denmeningsyttring som har lagt fram.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 20 §. )19 § Vissa frågor om naturresurslagenFöredrogsbostadsutskottets betänkande1993/94:BoU1 Vissa frågor om naturresurslagen.Anf. 121 ():Herr talman! Jag har tagit mig friheten att anmälamig på talarlistan på denna punkt, eftersomutskottet i detta betänkande behandlar en motionsom jag, tillsammans med de övrigasocialdemokratiska ledamöterna från ,under den allmänna motionstiden väckt om dens.k. Talmavägen.Den här frågan, som kammaren skall ta ställningtill, är inte ny, vilket framgår av betänkandet. Såsent som behandladekammaren denna fråga i samband medpropositionerna om samerna och samisk kultur.Då, som , argumenterade jag för denna vägstillkomst, eftersom det här är fråga om ensamebygds fortsatta existens. Jag har inte avsiktenatt ta kammarens tid i anspråk med att upprepasamma argumentation som jag sedanframförde. Jag tror nämligen att utskottetsledamöter fortfarande har dessa argument i färsktminne.Jag vill dock framhålla att jag inte motionerar ochargumenterar i den här frågan och från den härtalarstolen år därför att jag tycker att det ärroligt. har sameby slagitsför att få till stånd en vägförbindelse i detta väglösaland. Det är den enda sameby i vårt avlånga landsom saknar sådana förbindelser.Bostadsutskottet har också,förutom att behandla planfrågor, att behandlasamefrågorna. När jag nu tagit del av utskottetsbetänkande, får jag uppfattningen att man iutskottet prioriterar planfrågorna före sådanafrågor som behandlar samernas väl och ve.Som skäl för ett avslagsyrkande återger utskottet ibetänkandet beslutet som fattats i iNorrbottens län . Det framkommer intei betänkandet att beslut inte varenhälligt. T.o.m. ordföranden, nämligen dendåvarande landshövdingen, som var väl kunnig idenna fråga, reserverade sig mot det beslut somlänsstyrelsen fattade.Mer än har förflutit sedan länsstyrelsenfattade detta olyckliga beslut. är dettabeslut enligt utskottets mening gångbart för attavslå socialdemokraternas motion. Man görnämligen i betänkandet gällande att inget nytt hartillkommit som motiverar en omprövning avtidigare fattat beslut.Jag vill dock hävda det motsatta. För rennäringengäller fr.o.m. nya föreskrifter och kravi fråga om slakt, slaktplatser, utrustning ochtransport av slaktade kroppar. De här kravenkommer, om man inte har vägförbindelse, attförsämra förutsättningarna för att på ettekonomiskt sätt bedriva renskötseln inom Talmasameby. Jag vill därför fråga utskottets talesman:Är inte detta förhållande något nytt som skullemotivera en omprövning av tidigare fattat beslut?I utskottets betänkande citeras vidare de farhågorsom hade,nämligen att t.o.m. turistanläggningar kan bliaktuella om en väg anläggs där. Jag vill dock viddetta tillfälle lugna utskottets ledamöter med atttala om att med de skyddsbestämmelser som gällerför raketskjutfält begränsas bådenyanläggningar och trafik, eftersom vägen heltenkelt måste stängas av vid raketutskjutningar.Den planerade vägen skulle nämligen få ensträckning inom detta raketskjutfältområde.Jag skulle kunna föra fram ytterligare argument,utöver vad jag sagt och tidigare, men iblandverkar det som att man talar för helt döva öron.Mycket gärna skulle jag vilja att utskottet på ortoch ställe bildade sig en uppfattning om den härvägen, eftersom samtliga ledamöter kommer frånorter som är geografiskt fjärran belägna från Talmasameby och därför är mycket dåligt insatta i den härfrågan -- vågar jag påstå.Herr talman! Jag yrkar inte bifall till den motionsom den norrbottniska socialdemokratiska gruppenhar väckt, men däremot förväntar jag mig attutskottets talesman yrkar återförvisning av ärendettill utskottet. Därigenom får utskottet ånyomöjlighet att med mer aktuella sakuppgifterbehandla vår motion och återkomma till kammarenmed ett nytt förslag; ett förslag som tolkarnaturresurslagen på det sätt som det står i lagen,nämligen att väg inom det obrutna fjällområdetendast får komma till stånd om det behövs förrennäringen.I detta anförande instämde . 122 ():Herr talman! Jag ber inledningsvis att få yrka bifalltill bostadsutskottets hemställan i det här ärendet.Det innebär således avslag på . Jag avser inte heller att yrka återförvisningav ärendet till bostadsutskottet för ytterligarebehandling. Jag skall kort motivera mittställningstagande.Jag tillhör de ledamöter som ut som genuint okunniga om förhållandenapå ort och ställe. Av det skälet skulle jag gärna viljaåka till detta område för att studera förhållandenadär. Vilka möjligheter det finns för utskottet i desshelhet att åka dit vet jag inte, och därför kan jaginte svara på det.Jag har tagit del av den argumentation som BrunoPoromaa tidigare i denna kammare har drivit ifrågan och av den riksdagsbehandling som ägt rumvid två tillfällen . Av detta har jag kunnautläsa att den här vägen är mycket angelägen förTalma sameby. Av riksdagsprotokollen har jagkunnat utläsa att inte minst utvecklat skälen till varför denna väg är såangelägen.Samtidigt står behovet av denna väg i konflikt mednaturintressen, och det kan göras olikaavvägningar. Sådana avvägningar har också vidolika instanser gjorts, dvs. man har å ena sidan vägtbehovet av väg mot å andra sidan behovet av skyddav naturreservat. Skulle man bygga denna vägskulle nämligen ett intrång i ett naturreservat, i ettobrutet fjällområde, göras. För att kunna göra detmåste en prövning enligt naturresurslagen göras,och en sådan prövning har ägt rum.Frågan har behandlats i , som fattatsitt beslut, även om det inte var enhälligt. Fråganhar prövats av och av regeringen,bl.a. av den gamla Carlssonregeringen. Man harkommit fram till slutsatsen att ett byggande avdenna väg inte är förenligt med bestämmelserna inaturresurslagen.Jag kan förstå att tycker att det ärfel. Det är möjligt att det är fel, men lika fullt hargjord prövning lett fram till den slutsatsen.Bruno Poromaa väcker då en motion här ikammaren under den allmänna motionstiden ochber bostadsutskottet och kammaren att uttolkanaturresurslagen. Det kan man kanske be om. Mensåvitt jag förstår skall inte ägna sig åt atttolka lagar utan att stifta lagar. Det har riksdagengjort i det här fallet. En uttolkning har också gjorts.Men den har inte gjorts av utan avregeringen.Ett bifall till motion mot denbakgrunden är, såvitt jag förstår, omöjligt. Det harBruno Poromaa inte heller yrkat.Om det är så att vill ha vägen tillstånd finns det bara en möjlighet, såvitt jag förstår,och det är att man ändrar stadgandena inaturresurslagen och ritar om gränserna för detobrutna fjällområdet. Om det är lämpligt eller inteundandrar sig min bedömning, men det är inte denfrågan som vi har haft att pröva nu.Till sist undrar om det inte harkommit till någonting nytt vid bostadsutskottetsbehandling av den här motionen som bordeföranleda ett annat ställningstagande än vadbostadsutskottet har kommit fram till vid tidigarebehandling av likartade motioner. Han åberopar denya föreskrifter som skulle komma att påverkahöstslakten.Det framgår av bostadsutskottets betänkande --kanske inte särskilt utförligt, men ändock -- attbostadsutskottet har inhämtat den uppgiften att denya bestämmelserna inte kommer att förhindrahöstslakten i sameby.Jag hoppas att jag, trots min okunnighet om deexakta förhållandena i sameby, med dettahar besvarat frågor.Jag yrkar alltså bifall till bostadsutskottetshemställan.Anf. 123 () replik:Herr talman! Jag förstod att åberopa att en väg kommer i konflikt mednaturintressena. Det vittnar om okunnighet frånMikael sida.Alternativet till vägen är att man transporterar medexempelvis fyrhjulingar, kör med snöskotrar ochflyger med helikoptrar. Vilket är attföredra? Är det en smal grusväg över det härområdet som kommer att vara avstängd med envägbom som det inte föreliggerbehov av att använda vägen, eller är det transportermed s.k. fyrhjulingar och andra fordon, somsäkerligen är störande i naturen? När man har körtnågra gånger med dessa fyrhjulingar i den härmiljön blir stråken så sönderkörda att man börjarköra på andra stråk.Om det är någonting som ligger i linje mednaturvården så är det ett byggande av den härvägen.Jag kan nämna att definitivt inte ärnegativ till att vägen kommer till stånd. gett i uppdrag att utredaalternativa sträckningar. Problemet är bara attNaturvårdsverket tolkar naturresurslagen på ettsådant sätt att man inte är beredd att medge attnågon väg kommer till stånd annat än genom attnaturresurslagen ändras.Eftersom det är som har fattat beslut omnaturresurslagen är det också som skallgöra ändringar i den. Naturresurslagen föreskriveratt väg i de här områdena kan medges om det är tillgagn för renskötseln. Den här vägen är till gagn förrenskötseln. Det enda vi kräver är att dennaförsamling tolkar naturresurslagen på detta sätt; enpositiv skrivning i utskottets betänkande, med entolkning som medger byggande av denna väg.Anf. 124 ()replik:Herr talman! Haken är att det är varken BrunoPoromaas, min eller kammarens sak att tolkalagstiftningen. Det går inte till så att domstolar ochandra beslutande organ fattar beslut ilagtolkningsfrågor och att vi här i riksdagtar upp domar som vi inte är nöjda med ochöverprövar dem. Vad vi gör är att stifta lag.Jag har inte varit med om att stiftanaturresurslagen -- det är möjligt att BrunoPoromaa har varit det. Den lagen har prövats avolika instanser, och vid en tolkning har man kommitfram till att vägen inte är möjlig att bygga, med denutformning som naturresurslagen har. Denprövningen är gjord ända upp på regeringsnivå.Då säger att vi väl kan uttolkalagen. Nej, det kan vi inte. Vi kan möjligen ändralagen, men det är inte det ärende sombostadsutskottet har haft att behandla nu.Bruno Poromaa skall alltså inte skälla på mig,därför att det är inte jag som har gjort tolkningen avnaturresurslagen. Det är regeringen som har gjortden. Ett problem är att det inte ens hjälper omBruno Poromaa byter regering, därför attprövningen gjordes av en regering där IngvarCarlsson var ordförande. Det enda som återstår äratt ändra naturresurslagen, och då får väl BrunoPoromaa föreslå det.Anf. 125 () replik:Herr talman! Om lagen är otydlig ankommer det pådenna kammare att utforma lagtexten på ett sådantsätt att den är så tydlig som den skall vara.Vid den tidpunkten då frågan behandlades av densocialdemokratiska regeringen var situationen enhelt annan. När de nya bestämmelserna om slakt nuhar kommit till stånd har situationen för denberörda samebyn helt förändrats. Alternativet förbyn är att upphöra med renskötseln. Det ärunder höstslakten, när man behöver vägen, somman har de största och bästa intäkterna. Om vägeninte kommer till stånd äventyrar det den fortsattaexistensen för den berörda samebyn. Det är denenda samebyn, från Treriksröset ända ner tillHärjedalen, som saknar vägförbindelse.Det skulle vara mycket intressant att veta vilkaalternativ bostadsutskottet har för den berördasamebyn.Anf. 126 ():Herr talman! Jag vill börja med att helt instämma iBruno Poromaas anförande och repliker. Han harpå ett mycket bra sätt framfört problematiken ifrågan, och jag tänker inte upprepa det han harsagt. Däremot vill jag också påpeka att det här ären gammal fråga och att det var densocialdemokratiska regeringen som gjordeprövningen.Jag vill något belysa hur absurd frågan är. All annannäringsverksamhet inom fjällområden och ifjällnära skog har inneburit att vägdragningargjorts kors och tvärs, utan hinder ellerbetänkligheter. Där har vi handlat på ett helt annatsätt än våra grannar i har gjort. Jag kan somexempel ta sjön , som är reglerad på bådasidor om gränsen. På den norska sidan har man intebyggt permanenta vägar, utan man har byggt vägarsom skall utplånas och växa igen när man haranvänt dem för att dra fram material. På densvenska sidan finns det en asfalterad autostradarakt in i fjällvärlden.För att få fram skogsråvara finns det hur mycketvägar som helst i fjällnära skog. För Esrangesverksamhet har det inte heller funnits någrabetänkligheter när det gäller vägdragningar.Talmavägen är helt nödvändig för attsamebyn skall kunna fortsätta att utöva rennäring.Den är nödvändig även från naturvårdssynpunkt,som nämnde. kunderenkropparna fraktas med exempelvis helikopter,men det är inte längre tillåtet.De berörda samerna är hänvisade till att försöka tafram renarna med fyrhjulingar, snöskotrar osv.Deras situation är mycket besvärlig. Det ärverkligen olyckligt om den här politiken skallfortsätta, som helt enkelt stryper deras möjligheteratt utöva sin näring.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 20 §. )20 § Vissa bostadsrättsfrågorFöredrogsbostadsutskottets betänkande1993/94:BoU2 Vissa bostadsrättsfrågor.Anf. 127 ():Herr talman! Skall man tvingas att betala förnågonting man inte vill ha? Det naturliga svaret ärsäkert för de allra flesta ett rungande nej. Men i dethär betänkandet föreslår en majoritet ibostadsutskottet att man visst skall tvingas attbetala för det man inte vill ha. Det handlar omkabel-TV. Diskussionen är inte ny, och den värstadebatten får väl anses ha blåst över, men jag tyckerlikafullt att frågan är principiellt och ideologisktviktig.Innehav av kabel-TV jämställs med gemensammanyttigheter som vatten, el, tvättstuga, lekplatser,m.m. Ända från början när kabel-TV på allvarbörjade introduceras i vårt land -- min hemstadMalmö var en av de första där kabel-TV i storomfattning installerades -- kritiserades det härsynsättet. Många hyresgäster ochbostadsrättshavare klagade och opponerade sigmot det kollektiva beslutandet över deras huvudenmen alltid förgäves.Herr talman! Flera domar, också i högre instans,har ställt sig på kollektivets sida mot individensegna beslutandemöjligheter. Jag har alltid funnitdetta lika stötande.Jag kanske skall säga att jag personligen inte harnågonting emot kabel-TV som sådan -- jag har självbortåt 15 kanaler -- även om jag måste säga attmycket av det som visas är av diskutabel kvalitet.Men det är inte det som är poängen. Det viktiga äratt jag anser att den som inte vill ha de härkanalerna inte heller skall behöva betala för dem.Så är det inte i dag.Installeras kabel-TV får man i varierande grad ettantal kanaler utöver de svenska kanalerna, vare sigman vill eller inte. Tekniken gör det möjligt bådeatt installera kabel-TV i omgångar och att filtreraoch begränsa innehavet. Det finns alltså ingatekniska skäl för att påtvinga allabostadsrättshavare kabel-TV. Principen tyckssnarare vara att någon annan alltid vet bättre än dusjälv.Det är sant att den här beslutsmodellen är enkeloch smidig, ganska typisk -- tycker jag -- för hur vii resonerat. Ganskatalande för hur man från bostadsföretag,hyresgäströrelsen och bostadsrättsföreningar ser påde här principiella synpunkterna är den kommentarsom jag har mött . ''Äsch, det därmed kabel-TV är väl inget att tjafsa om -- det varen likadan diskussion om tvättstugor ,och den debatten har ju alla glömt .'' -- Ettpragmatiskt synsätt, men inte desto mindrestötande.Herr talman! Jag tycker att en av våra viktigasteuppgifter här i kammaren är att öka medborgarnasmöjligheter att själva bestämma över sina liv. Attpåtvinga människor kabel-TV ökar inte friheten --det är precis tvärtom. Det är därför med vemod ochen viss förvåning som jag här får argumentera förvad jag tycker är riktigt -- och dessutom liberalt! --mot en majoritet bestående av socialdemokrater,moderater, centerpartister och nydemokrater. Talaom en helig -- möjligen en ohelig -- allians!Utskottet tycker tydligen att människor själva inteskall få välja vad man skall kunna få se på sina TV-apparater i vardagsrummen. I varje fall skallmänniskor få betala för något som de vare sig villha eller vill se på. Man skall t.o.m. kunna bli vräktfrån sin lägenhet om man inte snällt ställer upp påde här villkoren.Herr talman! Av den reservation som UlfBjörklund, kds, och jag har lämnat framgår att vitycker att skall ta initiativ i frågan och setill att ett minoritetsskydd vad gäller kabel-TVskrivs in i bostadsrättslagen. Vi menar då intekostnaderna för installationen -- vi anser att det kanvara rimligt att de slås ut över lägenhetsbeståndet idess helhet -- utan det handlar om kollektivtbeslutande om uttag av abonnemangsavgift. Dettamåste rimligen vara en uppgift för respektivehushåll att själv bestämma om. Det är ju ingen --ännu, i varje fall -- som hävdar att allabostadsrättshavare skall betalatelefonabonnemang.Herr talman! Avslutningsvis vill jag komma in påett omtalat fall från , där en 85-årig damvägrar att betala kabel-TV-avgiften. Hon hotas numed vräkning. Det varhennes fall som fick mig att skriva den härmotionen. Men det finns fler i hennes belägenhet.Principiellt är det enligt min mening en viktigideologisk fråga. vill inte hakabel-TV. Hon har betalat installationsavgiften,men hon påförs nu också enabonnemangsavgift på , somhennes förening har beslutat om. Nog är väl dettaorimligt?Vi svenskar är ett fogligt folk, även om det underde knakat en del i fogarna. Det är tur,tycker jag, att det finns oppositionella personersom i , som orkar ochvågar säga emot när etablissemang ochbeslutsfattare marscherar fram.