prot · GH0943 · 1993-12-14 00:00:00 — Enutredning har tillsatts, men inga förslag har lagtsfram . Men vi hoppas och tror på att det skalläven i fortsättningen vara möjligt för vuxna attstudera och klara sig ekonomiskt.Anf. 180 () replik:Herr talman! senaste uttalandejämfört med utbildningsministerns uttalande ikammaren för någon vecka sedan gör att jaghoppas att det är och inte Moderatasamlingspartiet som kommer att ha inflytande överhur förslaget till studiestöd skall utformas i denslutliga propositionen.I fråga om svenska 2 har det kommit massivaprotester från hela Utbildningssverige. Det har intebara skett när propositionen presenterades utanockså när utskottets ställningstaganden hartydliggjorts. Det gäller också sedan departementetgått ut och markerat sitt synsätt. Det är inte frågaom en allmänt yvig opinion som är bekymrad, utandet är universiteten, lärarorganisationerna ochövriga som skall hantera svenska 2.Jag har pratat mycket om svenska 2, men det är föratt jag tycker att det är ett utomordentligt viktigtämne. Jag tror också att risken är väldigt stor attämnet tappas bort. En professor skrev i en skrivelsetill utskottet att det är skillnad på om det i enkursplan som har karaktären av en förordningmarkeras betydelsen av svenska 2, eller om det skeri någon form av kommentarmaterial frånSkolverket. Verket har å sin sida markeratbetydelsen av språket. Det har gjorts i den gedignarapporten om elever med annat hemspråk änsvenska. Där görs följande slutsats.Eftersom svensk språkfärdighet i denna såväl somtidigare grundskoleformer har visat sig såbetydelsefull för framgång i studierna, är det enkonsekvens att man bör satsa på svenska så tidigtsom möjligt och se till att elever som har svenskasom andra språk får denna undervisning. Det ärsannolikt så att en hel del invandrarlever och derasföräldrar överskattar sin kompetens i svenska ochinte gärna vill delta i undervisning av svenska somandra språk. Skolan och skolhuvudmännen ilandets kommuner måste ta sitt ansvar ochidentifiera det behov som finns av undervisning isvenska som andra språk och organiseraundervisningen därefter.Det är mycket klara krav. Det är beklagligt attriksdagen inte har kunnat vara lika tydlig, och detär beklagligt att regeringen inte har förstått att enkursplan i svenska som andra språk har både ettstort symbolvärde och ett stort sakligt värde.Anf. 181 ()replik:Herr talman! Jag har också tagit del av det materialsom har fått. Förmodligen skickasen hel del till oss som sitter i utskottet. Jag har självjobbat som skolpolitiker i en kommun med mångainvandrare. Jag har haft kontakt med lärare somjobbar inom detta området och som inte ser en såstor fara i detta som finns i svenska. Målet är att varjeindivid som kommer hit skall lära sig svenska så fortsom möjligt. Med den kunskap och erfarenhet jaghar från min egen kommun och från andra lärarejag har pratat med, är jag övertygad om att mankommer att göra sitt allra bästa för att demänniskor som kommer hit och behöver läsasvenska även i fortsättningen skall få göra det på ettbra sätt.Anf. 182 ():Herr talman! Från sida ser videt som en klar fördel att vi nu har fått engemensam läroplan för gymnasieskolan, komvux,gymnasiesärskolan och särvux. Vi tycker också attdet är bra att värdegrunden, de övergripande målenoch riktlinjerna och ansvarsfrågorna blirgemensamma för hela det frivilliga skolväsendet.Jag kan inte låta bli att uttrycka en stilla undran närjag säger att vi ställer upp på värdegrunden och densyn som regeringen har uttryckt i sin proposition.Samma sak gällde diskussionen om UbU1. Attdetta skulle åstadkomma ett sådant rabalder närfrågan enbart tas upp i ett särskilt yttrande är ägnatatt förvåna -- om man har någon logiskslutledningsförmåga.Den gemensamma läroplanen ger stora möjlighetertill samverkan över gränserna. Detta är angelägetinte minst i mindre kommuner. I större kommunerfinns det däremot möjlighet att, precis som ,ha särskilda undervisningsgrupper för vuxna.Kommunerna är enligt skollagen ålagda att erbjudavuxna gymnasial utbildning som svarar mot derasbehov.Kds ser med tillfredsställelse att gymnasieskolanblir inom ramen för programmen merkursutformad. Fördelarna är uppenbara när detgäller den ökade valfriheten och flexibiliteten.Eleverna får större möjlighet att påverka sinutbildning när det gäller valet av kurser efter egenintresseinriktning. Förhoppningsvis skall detta ökastudiemotivationen. Det är en stor fördel att denstuderande själv kan bestämma takten i sinastudier, eftersom tiden bara är att se som ennormaltid. Detta blir möjligt med hjälp av ettsystem med gymnasiepoäng, som motsvarar detminsta antalet undervisningstimmar som elevengaranteras enligt timplanen. Den större flexibiliteninnebär också fördelar för kommunerna, som kanta hänsyn till lokala möjligheter och behov.Det påpekas i propositionen att ingen kurs böromfatta mindre än 30 undervisningspoäng. För deomfattande ämnen där en uppdelning i kurser kanvara lämpligt, är det förmodligen lämpligt med enuppdelning i kurser som är mer omfattande än 30poäng, kanske t.ex. 50. Det påpekas med rätta att30 poäng i flertalet fall är en alltför liten omfattningför att eleverna skall få djup och sammanhang i sinastudier.Med tanke på detta vill jag uttrycka min förvåningoch mitt beklagande över att tre av kärnämnena,nämligen religionskunskap, estetisk verksamhetoch naturkunskap endast omfattar 30gymnasiepoäng på vissa av programmen. Inte minsti ämnet religionskunskap ökar behovet av atttränga djupare in i ämnet i det mångkulturellasamhälle som alltmer utvecklats till. Detblir allt viktigare för eleverna att bli mer säkra påsin egen kulturella identitet -- som vi redan hörtmånga gånger . Enligt vårt sätt att se kan dettaaktivt bidra till att deras förståelse och tolerans förandra människors religion, kultur och sätt att tänkautvecklas och fördjupas. Detta är inte minst viktigtför att motverka varje form av främlingsfientlighet.Religionskunskapen får en dubbel funktion genomatt på ett särskilt sätt vara så att säga värd för detövergripande etiska perspektivet. Det är meningenatt skolan skall hävda de normer som skolansverksamhet skall bygga på och hjälpa eleverna attfå ett personligt förhållningssätt till dessa. Därförkommer religionskunskapen i ännu högre grad äntidigare att ha stora svårigheter att uppnå målen förämnet på den knappa tid som står till buds. Det ärbara att beklaga att vi inte haft några möjligheteratt med anledning av denna proposition påverkatimplanerna, vilka redan föreslogs i propositionenVäxa med kunskaper, proposition 1991/90:85, ochsom fastställdes av . Det ärtrots det låga timtalet en fördel attreligionskunskapen är ett kärnämne somförekommer i alla program.Kds anser att det är naturligt att betyg sätts eftervarje avslutad kurs, inte i anslutning tillterminsslut. De mål- och kunskapsrelaterade betygsom nu skall sättas i en fyrgradig skala ger elevenstörre förutsättningar att mäta sina kunskaper motkursplanernas kunskapsmål. Det är bra atteleverna kommer att få möjlighet att kompletterabetyg.Grundskolans ansvar för att ge alla elever sådanakunskaper att de ger en god grund för fortsattutbildning är viktigt, inte minst med tanke på attdet nu kommer att krävas godkänt i ämnenasvenska, engelska och matematik för att få fortsättade vanliga programmen. Man måste dock vararealistisk och inte begära det orimliga av skolan.För ett tillfredsställande resultat krävs det ettsamarbete mellan lärare, elev och förälder -- jagtänker på . Ju tidigare en elev får detextra stöd och hjälp som han kan behöva för att nåett gott resultat, dess bättre. Det är därför viktigtatt man i det här sammanhanget tänker pårelationen grundskola--gymnasieskola.Lärarna har fått ett större ansvar för att i samarbetemed sina elever välja stoff, arbetssätt och metoder.En kompetensutveckling och fortbildning som sertill varje lärares individuella behov och önskemålblir därför allt viktigare. Debatten omlärarcertifikat och lärarlegitimation är intressant,och den bådar gott . Vi kan med allsäkerhet framöver förvänta oss ett starktförändringstryck även på skolans område. Dettakommer att kräva en ständigt pågående utvecklingav lärarkompetens och professionalitet. Jag trorockså att lärarna kommer att svara upp mot det.Anf. 183 () replik:Herr talman! För oss socialdemokrater är fråganom skolans värde och de etiska värden som skolanskall vila på alldeles för viktiga för att göras tillföremål för en billig demonstrationspolitik.Det var därför, herr talman, somsocialdemokraterna valde att reservera sig och tasakdebatten vid grundskolebetänkandetsbehandling. Om riksdagsmajoriteten då skulle följakds ultimatum -- som den tyvärr gjorde -- skulle vifinna det följdriktigt med ett särskilt yttrandebeträffande gymnasieskolan. Det är inte så att viinte tycker att frågan är mindre viktig, men vitycker att frågan är för viktig för att det skall blifråga om billiga politiska poänger från något håll.Jag måste säga, , att jag är uppriktigtoch allvarligt besviken på den billiga släng ni i kdsgav mig i ert inlägg i debatten. sägervidare att kds inte har kunnat påverka timplanen tillgymnasieskolan. Visst hade ni i kds kunnat göradet! Visst hade den kristdemokratiska gruppen iriksdagen kunnat väcka en motion om att ökatimtalet för religionsämnet. Men den gjorde intedet, därför att man förstod att det inte skulle skapasmajoritet för det förslaget i denna kammare.Det finns partier som tagit strid för religionsämnet.Det gjorde de kristna socialdemokraterna. De fickstöd av centerpartister och övrigasocialdemokratiska ledamöter i . De fickäven stöd av ledamöter i andra partier. Striden vartuff, men socialdemokraterna vann den. Om IngridNäslund verkligen menat allvar, och inte bara villtala för någon form av proselyter, hade IngridNäslund kunnat ta ett initiativ.Anf. 184 () replik:Herr talman! Naturligtvis hade vi i kds kunnatväcka en motion, men man måste kunna inse att detinte går att riva upp en hel timplan på grund av ettämne. Man kan inte heller, i ett sådant här fall, drai gång en debatt om saker som inte är föremål förbehandling i propositionen.Det enda vi i kds har gjort vad gäller värdegrundenär att ställa upp på regeringens proposition.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Vissa ändringar i riksdagsordningenFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU8 Vissa ändringar i riksdagsordningen.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )12 § förvaltningskontorsverksamhetsberättelseFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU16 förvaltningskontorsverksamhetsberättelse (redog. 1993/94:RFK1).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )13 § Justitieombudsmännens redovisning av sinverksamhet till 1993/riksmöteFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU17 Justitieombudsmännens redovisningav sin verksamhet till 1993/(redog.1993/94:JO1).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )14 § betänkande1993/94:JuU10 (prop.1993/94:17).Kammaren biföll utskottets framställning om attbetänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.Anf. 185 ():Herr talman! Bakom den proposition och detbetänkande som kammaren nu har att diskuteraligger mycket onödigt arbete. Arbetstid som hadekunnat användas för viktiga uppgifter harförbrukats i onödan. Denna debatt hade kunnatundvikas om propositionen aldrig lagts påriksdagens bord. Det skulle ha varit bra medhänsyn till både saken och kammarens nu trängdaarbetsläge.Det onödiga arbetet började med attJustitiedepartementet presenterade enpromemoria som bl.a. innehöll ett ogenomtänktförslag om att skulle skrotas.Remisskritiken var förödande, och uppslutningenkring var stor. Justitieministerntvingades därför meddela attskrotningen av inte längre varaktuell.Förslaget som då hade lagts fram i en promemoriaskapade bara oro, vilket stal arbetstid från viktigagöromål. Regeringen har ägnat mycken tid åt attlägga fram förslag som inte har någon betydelse närdet gäller att lösa domstolarnas verkliga problem,nämligen den stora arbetsbördan.Herr talman! Efter ytterligare hastades detnu föreliggande förslaget fram. Ett helt nytt förslagsom regeringen inte har vågat utsätta för en normalremissomgång. handlar det inte om att lägga nerDomstolsverket som en konsekvens av andraorganisatoriska förändringar. handlar det istället om att, med närmast metafysiskatankegångar om domares och domstolarsförhållande till omvärlden, överlämnadomstolsadministrationen till domarna.Syftet sägs vara att stärka domarnas ochdomstolarnas självständighet för att på det sättetstärka tilltron till rättssamhället. Det ärnödvändigt, skriver statsrådet, att göra detta, dettatrots att hon tidigare skrivit: Ett starkt ochoberoende domstolsväsende är engrundförutsättning för en rättsstat. Det kan utantvekan sägas att det svenska domstolsväsendet i dagsvarar mot högt ställda krav i detta avseende, bl.a.beroende på nuvarande regler som tillerkännerdomstolarna en viss särställning. I detta avseendekan nämnas, förutom domarnas grundlagsfästastarkare anställningsskydd och det direkta skyddetför domstolarnas självständighet i sin dömandeverksamhet, även det förhållandet att derasviktigaste funktioner är fastlagda i grundlag.Ändå vill regeringen -- trots ovan citerademotiveringar -- uppta kammarens tid med att göraändringar!När inrättades, ansåg deborgerliga reservanterna att det inte fanns garantiermot att verket skulle komma att träda domstolarnassjälvständighet för när. har det knappastförekommit motioner i denna kammare som riktatsig mot verket eller dess verksamhet, i synnerhetinte efter 1982 då kammarrättspresidenten redovisade sin på regeringens uppdragutförda utredning om domstolsadministrationen.Gustaf konstaterade att Domstolsverketsverksamhet inte medfört något intrång vad gällerdomstolarna självständighet.När regeringen i budgetpropositionen 1983redovisade denna utrednings resultat, anslöt sig ettenigt utskott till statsrådets anmälan, dvs. ävenföreträdare för de borgerliga partier som några årtidigare hade yrkat avslag på förslaget om attinrätta ett Domstolsverk.Plötsligt -- kan man säga -- dyker frågan omDomstolsverkets nedläggning upp. Frågan är vaddet är som sakligt sett har inträffat, och som lettfram till dagens onödiga proposition. Det skullevara intressant om kunde ägnatid i sitt anförande åt att reda ut det förhållandet.Herr talman! Jag övergår nu till att tala om defackliga organisationernas rätt att nomineraledamöter till . Ingen harunder de som förflutit sedan verketinrättades anfört några praktiska eller principiellainvändningar mot detta förhållande. Tvärtom är deflesta insiktsfulla bedömare överens om att defackliga representanterna och deras aktivitetervarit till nytta för verksamheten.Något har emellertid inträffat, för nu skall dessaledamöter bort! Vad är det som hänt, ChristelAnderberg?När det gäller de fackliga representanterna istyrelsen är det enligt Socialdemokraternasuppfattning nödvändigt att det i bl.a. de centralaverken är väl sörjt för politisk och medborgerliginsyn. Det är också mycket betydelsefullt attpersonalen via sina organisationer har möjlighet attföra fram sina synpunkter rörande verksamhetenoch ta del i myndighetens ledning genom egnarepresentanter i styrelsen. Vi anser att det ävenfortsättningsvis skall ingå fackliga ledamöter iDomstolsverkets styrelse.Regeringens och utskottsmajoritetens doktrinärasyn på fackligt engagerade personer leder till att deledamöter som utsetts av regeringen på förslag avJusek, domarförbundet och TCO-S körs ut även urTjänsteförslagsnämnden, dvs. den nämnd som haratt avge förord beträffande domartillsättningar.Det var som TCO fick rätt attnominera en person. Därigenom bereddes den s.k.biträdespersonalen -- som till stor del är kvinnor,och för övrigt är många fler än domarna --möjlighet att påverka tillsättningen av sina chefer.Jag vet att denna möjlighet är mycket uppskattad idenna grupp. vill utskottsmajoriteten ta bortdessa representanter, som är till stor nytta förverksamheten.När TCO fick denna möjlighet sedanstöttade utskottets ordförande i enmotion förslaget. Hon skrev då tillsammans medsina medmotionärer: ''Det kan vara värdefullt förtjänsteförslagsnämndens verksamhet att enrepresentant för kanslipersonalen ingår inämnden.'' vill hon och de andra borgerligaledamöterna i utskottet köra ut dessa ledmöter ochinte ha kanslipersonalen kvar i nämnden.Mina frågor skulle ha riktat sig till , omhon hade befunnit sig i kammaren. Men det kanskefinns någon annan som känner sig manad att svara.Mina frågor till är: Har det inte visatsig vara värdefullt med kanslipersonal i nämnden?Är det inte besvärande att kasta ut ur nämnden denkvinna som representerar så många andra kvinnor?Vad säger andra kvinnor i och i andrapartier?Här borde finnas utrymme att stanna upp och tänkaefter, och rösta för det som är praktiskt klokt istället för det som är doktrinärt rätt. För övrigt varäven representanter med och stöttade den utökadefackliga representationen , dvs. Vad har hänt , ?Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan under punkten 3 och bifall tillreservationerna 1 och 2, dvs. avslag påhemställanspunkterna 1 och 2.Anf. 186 ():Herr talman! Detta betänkande frånjustitieutskottet behandlar ett av de många ärendeni kammaren som har föranlett myckenturbulens under utskottsbehandlingen. Jag kankanske hålla med om att denmyckna uppståndelsen står i omvänd proportion tillsakens betydelse.Vad som föreslås i propositionen är en ökadsjälvförvaltning av domstolsväsendet genom attdomstolarna får större ansvar för sin egenadministration och ett större inflytande överledningen av sin administrativa centralmyndighet.Detta sker genom att verksamhetfår en något annorlunda och mer decentraliseradinriktning och genom att det får en styrelse sombestår av personer som i huvudsak hämtas fråndomstolarna. Styrelsen skall ha ansvaret införregeringen, och myndighetens chef skall i principansvara inför styrelsen, dvs. en ställning liknandeden som en verkställande direktör har i ettaktiebolag.Det är inte några dramatiska förslag som läggsfram. fanns -- som GöranMagnusson också nämnde -- planer på att lägga nedde 24 minsta tingsrätterna och införa totaldecentralisering. I det perspektivet skulleDomstolsverket helt avskaffas.Remissutfallet på det förslaget blev emellertidsådant att regeringen har beslutat att inte röra vidtingsrättsorganisationen. Som en konsekvens häravkommer att behövas ,om än i en något modifierad form.Utskottsmajoriteten tillstyrker regeringens förslagbeträffande sammansättningen avcentralmyndighetens styrelse . Vianser alltså att det i styrelsen bör ingå personer medledande befattningar i domstolarna och med bredkunskap och erfarenhet från olika domstolstyper.De bör rekryteras på rent professionella grunder.Statsmakterna har ett betydande inflytande överden dömande verksamheten genom normgivningenoch tillräcklig styrning av den administrativacentralmyndigheten, främst genom budgetarbetet.Den medborgerliga insynen och kontrollen är vältillgodosedd. Behovet av politiker i styrelsen måstedärmed anses mindre framträdande. Frånkonstitutionell synpunkt måste det t.o.m. ansesdirekt olämpligt att riksdagsledamöter sitter i justdenna styrelse. Detsamma gäller fackligarepresentanter. Både i styrelsen och iTjänsteförslagsnämnden bör det vara tillräckligt attdet fackliga inflytandet tillgodoses inom ramen förden arbetsrättsligamedbestämmandelagstiftningen.Jag minns inte om varnärvarande under den hearing som justitieutskottethöll i denna fråga. Där framhölls bl.a. från Jusekatt man var fullt nöjd med det fackliga inflytandet itidigare led. Man ansåg det inte alls nödvändigt skulle sitta i styrelsen.Något litet bekymrad var man över förslagenangående , men närmastav det skälet att man befarade mindre acceptans avnämndens förslag. framhöll att det inte fannsnågra ideologiska skillnader mellan departementetoch . Det fanns litet olika uppfattningar i vissapraktiska frågor. hade t.ex. synpunkter på attdet var kort genomförandetid. Facket självt anseralltså inte att det är så dramatiskt som GöranMagnusson vill framställa det som.I utskottet uppstod beklagligtvis en annanmajoritet bestående av Socialdemokraterna och Nydemokrati vad avser propositionen i övrigt. Detgäller hemställanspunkten 3 i utskottetsbetänkande.Det nu föreliggande förslaget vilar på tvågrundpelare, nämligen den decentralisering som ärallmän för hela statsförvaltningen ochdomstolarnas konstitutionella särställning. Detkonstateras i propositionen och i betänkandet attdet grundlagsmässiga skyddet för domstolarnassjälvständighet är ganska svagt utvecklat i vårtland, liksom de legala garantierna för domstolarnassjälvständighet i övrigt. Redan av denna anledningfinns det skäl för en ändrad lagstiftning på området.Frågan om hur förvaltningen inomdomstolsväsendet bör vara anordnad måste ses i ettbredare och mer principiellt perspektiv som har attgöra med tilltron till rättssamhället och dessförmåga att möta påfrestningar i framtiden.Principer finns det, , men någonmetafysik är det definitivt inte fråga om.Den borgerliga minoriteten anser att regeringensförslag är väl ägnat att tillgodose de krav som börställas på domstolsförvaltningen beträffandearbetsformerna för centralmyndighetens styrelseoch sättet att i övrigt leda myndigheten.Herr talman! Jag yrkar sammanfattningsvis bifalltill utskottets hemställan under punkterna 1 och 2och avslag på motsvarande reservationer. Jag yrkarvidare bifall till reservation 3 och avslag påutskottets hemställan under punkt 3.Anf. 187 ()replik:Herr talman! Det finns anledning för mig attinledningsvis påpeka att jag inte fick svar på någonav de frågor som jag ställde. tvärtom upp valda delar ur propositionen. Detkan man naturligtvis göra om man tror att detta ärett nödvändigt och angeläget förslag för att skapatilltro till rättsväsendet och skydda domare ochdomstolar från otillbörlig påverkan.Eftersom det inte i något sammanhang har påvisatsatt nuvarande styrelse ochorganisation har lett till det som man från börjandiskuterade, måste jag upprepa frågan. Vad är detsom har hänt som gör att denna kraftiga principiellaförändring beträffande innehållet i styrelsensverksamhet måste göras? Det handlar ju faktisktom att överlämna administrationen av domstolarnatill framstående domare. Är det inte bättre attanvända framstående domare till dömandeverksamhet och de aktiviteter som de egentligen ärtill för? Är det ägnat att stärka allmänhetens tilltrotill domstolsväsendet om man sluter sig i sitt egetskal och sysslar med detta inom den egna styrelsen?Det är ju själva kungstanken från departementetssida.Jag kan inte komma fram till något annat än att dethandlar om nästan metafysiska resonemang om vadsom egentligen ligger bakom detta. Det voreintressant om kunde gå in påvilka tankar som egentligen gäller.Sedan säger att facket är nöjt,precis som om det bara fanns ett fack, . Detär klart att kan vara nöjt eftersom tanken äratt domstolsadministrationen skall överlämnas tillderas medlemmar. TCO:s representant, som ställsutanför det här inflytandet, är naturligtvis av en heltannan uppfattning. Jag tycker att TCO:suppfattning är lika viktig som Juseks i de härsammanhangen.Christel säger också att detta haråstadkommit mer turbulens än vad sakenegentligen motiverar. Det kan man ju tycka. Menom man hade resonerat, lyssnat och dragitslutsatser av de erfarenheter som finns avdomstolsförvaltningen hade man inte behövt läggafram det här förslaget och man hade inte hellerbehövt ägna så mycket tid till att diskutera det. Dethar ju varit flera sammanträden i utskottet, oro,förvirring och diskussioner bland Domstolsverketspersonal och i andra sammanhang. Först kom denandra promemorian om nedläggning av verket.Om det blir en socialdemokratisk regering medmajoritet i den här kammaren finns det allanledning att återställa domstolsadministrationentill vad som gäller och alltså riva uppde beslut som kan tänkas gå igenom i kammarennu.Anf.