prot · GH0947 · 1993-12-17 00:00:00 — Villkoren ärmycket viktiga, och jag vill understryka att de gällerför både privat och barnomsorg. Vi harunderstrukit detta i hela vår skrivning. Det gällerbåde ekonomiska villkor och alla andra villkor. Detär på det sättet vi vill åstadkomma valfrihet ochmöjlighet för föräldrar att bestämma.Anf. 49 () replik:Fru talman! Jag kan bara konstatera att denborgerliga majoriteten uppenbarligen inte är likaangelägen om att understryka betydelsen avkvaliteten i barnomsorgen. Det visar detta väldigttydligt.Anf. 50 ():Fru talman! I i går fanns en artikelom barnstugan i stadsdelen i . Där stod det ungefär så här:Inne på barnstugan expedition finns enberedskapspärm. Den innehåller anvisningar förhur man ska göra om kriget kommer. I fredstid skadaghemmet ta emot 60 barn, i krigstid 70 barn. ''Där är vi . har vi 69 barn här.Politikerna håller på att införa en verksamhet förkrigstid'', konstaterar föreståndare att ha haft 15 barn i syskongrupperna och 12 ismåbarnsgrupperna kommer man att ha 19eller 20 barn i syskongrupperna och 15 ismåbarnsgrupperna. På ekonomispråk heter det attproduktiviteten har ökat . Formuleringenär hämtad ur den borgerliga majoritetens budgetför . ''Som föreståndare har jag väldigt svårt att se vadpolitikerna vill. Hur ska framtidens barnomsorg seut?'' undrar daghemsföreståndaren i DN-artikeln.Det är ingen överdrift att påstå att det råder en stororo över den negativa utvecklingen inombarnomsorgen. Större barngrupper, neddragningav personal, omflyttningar, nedläggning avbarnstugor och avgiftshöjningar är vardagsmat förpressade föräldrar och personal.Finns det någon gräns, undrar en förskollärare iDN-artikeln från dagis. Ständigtkommer det nya besparingskrav. Schablonsystemetgör att man måste ha fulla barngrupper för att klaraekonomin, vilket leder till att det ofta är nya barnsom ska vänjas in.Fru talman! Vad gör regeringen? Beskedet tillkommunerna är entydigt -- ni måste dra nerytterligare på verksamheten. Det handlar omtusentals jobb och många miljarder sombehoven ökar. Med den nyaarbetslöshetsförsäkringen har regeringen ocksåbäddat för en socialbidragsbomb, som får storaeffekter för kommunernas möjligheter att klaraövrig verksamhet.I det läget lägger regeringen fram en proposition påfamiljepolitikens område som inte kan uppfattassom annat än ett smörgåsbord beställt på kredit avfyra borgerliga partier. Notan får betalas senare,helst av någon annan.I propositionens familjepolitiska riktlinjer finnsvårdnadsbidrag, barnomsorgslag, oförändradersättningsnivå i föräldraförsäkringen ochetableringsfrihet för privat barnomsorg.Socialministern har fått med det mesta i syfte attgöra alla inblandade parter nöjda.Den socialdemokratiska inställningen tillvårdnadsbidrag är känd. Ett vårdnadsbidrag gårtvärt emot den förda familjepolitiken ochriktar sin udd mot kvinnors rätt till arbete ochjämställda levnadsvillkor. Barn kommer också attbli stora förlorare och riskerar att mista sin plats ibarnomsorgen när avgifterna blir rekordhöga.Många föräldrar kommer att leta efter billigarelösningar -- lösningar som ofta är betydligt sämre.Dessutom är det ytterst märkligt att regeringen kanutlova en reform i mångmiljardklassen när vi har enekonomi i kris och stora neddragningar inom vårdoch omsorg. Jag förstår att det handlar om enavancerad kohandel mellan regeringspartierna,men det ekonomiska ansvaret kan regeringenaldrig springa undan.Fru talman! Nästa motstridiga förslag ipropositionen ger kommunerna en skyldighet atterbjuda barnomsorg eller skolbarnsomsorg till barni kommunen som är -- somdet blir näst intill omöjligt för kommunerna attplanera barnomsorgen och de kostnader denmedför.Vi socialdemokrater har länge arbetat för alla barnsrätt till god barnomsorg. Inte minst övergången tillett generellt bidragssystem till kommunerna harskapat ett behov av en utvidgad lagreglering avkommunernas ansvar på detta område. Det harvisat sig att flera kommuner inte lever upp till denationella målen för barnomsorgen.Därför säger vi socialdemokrater ja till regeringensförslag att i socialtjänstlagen införa en preciseringoch en klarare inskriven skyldighet förkommunerna att se till att alla barn får denbarnomsorg de har behov av.Men vi kan inte acceptera att denna skyldighet förkommunerna att erbjuda alla barn barnomsorgknyts samman med ett förslag som helt tar ifrånkommunerna möjlighet att planera och ansvara föromsorgen och bestämma hur de starkt begränsaderesurserna skall användas.Regeringen föreslår en lagändring som innebär attkommunerna tvingas ge bidrag till enskildabarnstugor även om de har full behovstäckninginom kommunen och även om de tvingas skära hårti den barnomsorg som finns. Har barnstuganlämpliga lokaler och personal skall kommunenbevilja tillstånd och ge bidrag. Inget avseende skallmed andra ord fästas vid om det finns behov avbarnstugan eller inte. Detta motsätter vi oss helt.Vi anser det självklart att kommunen skall ha rättoch möjlighet att planera barnomsorgen inom denegna kommunen. I tider av begränsade resurser ochnedskärningar är det särskilt viktigt att göra rättvisaprioriteringar och hushålla med resurserna.Regeringens företrädare talar gärna omkundvalssystem när man egentligen menarmarknad. Alltmer av den kommunala verksamhetsom riktar sig till barn skall privatiseras ochkonkurrensutsättas. Det är uppenbart attregeringen anser att barn kostar för mycket iSverige. Regeringen vill dra ner på kostnadernamen inte för alla, och då är marknadslösningarutmärkta medel. Etableringsfriheten skapargräddfiler i systemet. Risken är uppenbar att detväxer upp en skiktad barnomsorg, och vi ser detredan på en del håll. Detta är en utveckling som visocialdemokrater inte kan acceptera.Fru talman! Regeringen föreslår i propositionen enutvidgad lagreglering av barnomsorgen isocialtjänstlagen som berör både mål och kvalitetför verksamheten. Detta är bra, inte minst motbakgrund av den kritik vi socialdemokrater riktademot regeringens proposition omvalfrihet i barnomsorgen. Den hade formen av enren näringspolitisk proposition och innehöllingenting om barns behov och villkor.När propositionen lades fram pekade visocialdemokrater på en rad brister.Rättssäkerheten var inte tryggad när kommunernalade ut verksamhet på andra huvudmän. Regler försekretess och likabehandling samt möjlighet tillinsyn och kvalitetsbedömning saknades.Kvalitetskrav som skall gälla all barnomsorgoavsett huvudman saknades. Det gällde bl.a. kravpå verksamhetens innehåll, personalens utbildning,barnomsorgens tillgänglighet, intagningsregler,avgifter.Vi ansåg att principerna för rättvisa, kvalitet ochvalfrihet och rättssäkerheten för barnen måstetryggas innan man tog beslut om att lämna överbarnomsorgsverksamhet till andra huvudmän.Socialministern har uppenbarligen tagit åt sig avkritiken, eftersom de flesta av våra krav återfinns idet konkreta förslaget om utökad lagreglering.Till detta kommer utskottets eget enhälliga initiativatt utöka villkoren för kommunala bidrag tillenskild barnomsorg genom ett tillägg i 18 §. Dettycker vi socialdemokrater är en mycketbetydelsefull komplettering. Efter dennakomplettering rådde det ingen tvekan om attsamma kvalitetskrav skulle gälla all barnomsorgsom får kommunala bidrag.Efter att ha lyssnat till idebatten förstår jag att de borgerligapartierna sålt bort detta i förhandlingarna med Nydemokrati, och det beklagar jag djupt.En allvarlig konsekvens av besparingarna ikommunerna har utskottet särskiltuppmärksammat, och det gäller avgifterna ibarnomsorgen.Många kommuner har ändrat sinaöppethållandetider och sina taxor. De har ändratsfrån inkomstrelaterade, progressiva taxor tilltidsrelaterade taxor, där inkomstens betydelse föravgiftens storlek minskar. Det innebär ofta attpersoner med låga inkomster och långaarbetsdagar, t.ex. ensamstående mammor, har fåtthöjda taxor. Höginkomsttagarnas avgifter hardäremot i många fall minskat. Vi anser att avgifteroch intagningsregler inte får användas somsorteringsinstrument, om alla barns rätt till godbarnomsorg skall garanteras.Utskottet gör på denna punkt ett tillkännagivandetill regeringen. En kartläggning bör enligtutskottets mening ske av hur avgifterna inombarnomsorgen utvecklas. Kartläggningen bör varaslutförd senast den 30 juni 1994.Fru talman! Utvecklingen av barnomsorgen ute ikommunerna är djuptoroande. All verksamhet tvingas tillbesparingar, men i barnomsorgen sker också storastrukturella förändringar. Jag har redan tidigarevarit inne på det.Barnomsorg som en självklar service med engenomtänkt pedagogisk verksamhet kommer attupphöra, om den negativa utvecklingen fortsätter.Kvaliteten på barns omsorg blir beroende avföräldrarnas betalningsförmåga.Förvärvsarbetande med låga inkomster kan tvingassöka billigare alternativ eller avstå frånbarnomsorg. De som har råd att efterfråga högkvalitet kan skydda sina barn genom att flytta tillbättre -- och dyrare -- omsorg. Är det dettaregeringen menar med en bra barnomsorg för allabarn?En barnomsorgslag som preciserar kommunernasskyldighet att bedriva barnomsorg är bra. Men deträcker inte. Det är fel tänkt när man tarifrån kommunerna möjligheterna att planera ochansvara för barnomsorgen.Vill regeringen skapa regler som ger alla barn rätttill barnomsorg? Eller vill regeringen främståstadkomma etableringsfrihet för privata daghem?Jag yrkar bifall till utskottets hemställan ibetänkandet med undantag för mom. 5. Jag yrkarbifall den socialdemokratiska reservationen ochavslag på övriga reservationer.Anf. 51 ()replik:Fru talman! Eftersom vi har denna diskussion omkvaliteten varje gång barnomsorgen debatterasförstår nog både jag och övriga deltagare här ikammaren att detta är en ideologisk fråga förSocialdemokraterna och Vänsterpartiet.Bakom detta ligger en misstro mot föräldrar,enskilda alternativ och en övertro på attkommunens regler skall ge kvalitet. Man misstrorföräldrarnas förmåga att göra en egen bedömningav vad som för dem är kvalitet. Kvalitet kan betydaen sak för en familj och något annat för en annanfamilj. Jag vill understryka att de kvalitetskrav somfinns i propositionen när det gäller 13 b § är få ochviktiga, och de gäller för alla alternativ. har jagupprepat detta så att jag hoppas attdet har gått hem.Socialdemokraterna ondgör sig över att kommuneninte får bestämma hur många barnomsorgsplatsersom skall finnas och över att den kommunalabarnomsorgsplanen inte skall gälla. Vi håller intemed dem. Om en privat huvudman har ett förslagom en annan inriktning skall denne få en chans attkomma in. Jag tror inte att det blir så många somkommer med nya alternativ om det visar sig att detinte finns någon efterfrågan.Kommunen får faktiskt anpassa sig till föräldrarnasefterfrågan. Om vi skulle ha med det krav somSocialdemokraterna vill ha skulle vi också stoppautveckling och förnyelse. har det ju visat sigatt de privata alternativen, med olika inriktningar,medverkar till utveckling och förnyelse.Jag vill bestämt protestera mot det som har framkommit från socialdemokratiskt håll.Socialdemokraterna säger att avgiften förbarnomsorgen, om det blir ett vårdnadsbidrag,skulle bli så hög att ingen skulle ha råd att anlitaden. Vad är det för dumheter. Den debatten får viåterkomma till när förslaget läggs fram . Detär ju inte riktigt aktuellt , men det talades omdetta tidigare i debatten . Detta har ingentingmed verkligheten att göra.Anf. 52 ()replik:Fru talman! Jag kan inte tolka detta som annat änatt eftersträvar enbarnomsorg som skall fungera utan kontroll, mensom ändå skall få offentliga bidrag. Den härmarknadsstyrda barnomsorgen handlar egentligenom det.Låt föräldrarna bestämma, säger upprepade gånger. Det låter fint,men vi vet att föräldrar i verkligheten inte harsamma möjligheter att ta för sig. Det vet ocksåIngrid . I ett marknadsstyrt systemkommer alltid de starkare att ha större möjligheteratt ta för sig än de svagare.Jag blir väldigt upprörd över det förslag som nuläggs fram från talarstolen av går emot det enhälliga utskottsinitiativet närdet gäller kvalitetskraven. Att ni tar ställning på detsättet måste självfallet stå för någonting. Såvitt jaghar förstått är det en effekt av förhandlingarna medNy demokrati. Jag vill höra vad IngridHemmingsson säger om detta. Det måste betydanågonting.Det föreslås tydligen också en förändring av deriktlinjer för familjepolitiken som presenteras ireservation två. Där talas det om att all barnomsorgskall kunna få kommunala bidrag. Vad står det för,? Vad är all barnomsorg sombedrivs i enskild regi? Om den här reservationenbifalls innebär det att regeringen får en beställningom att återkomma i den här frågan och korrigeralagen?Anf. 53 ()replik:Fru talman! Alla som lyssnar förstår att Maj-IngerKlingvall överdriver otroligt.Hon säger att vi vill ha någonting helt utan kontroll.Det vill vi självfallet inte. Det kan alla förstå somläser propositionen. Det handlar om att det skallvara få och viktiga regler. Det är precis vad som ståri propositionen när det gäller kvalitetskontrollen.Det är ändå föräldrarna som skall vara med ochsäga sitt. Därför vill vi ha så stor valfrihet och såmånga olika inriktningar på barnomsorgen sommöjligt. Därför säger vi att det inte skall vara någrakäppar i hjulet för de enskilda alternativen. Deskall ha samma villkor som de kommunalaalternativen. Vi tar inte tillbaka någonting som harmed kvalitetskraven att göra. Den diskussion somvi förde i utskottet gällde ju det klargörande ochförtydligande av 18 § som begärdes avSocialdemokraterna.I den diskussionen hade vi naturligtvis enförhoppning om att Socialdemokraterna skullemjuka upp sitt motstånd mot enskilda alternativ. Såhar inte skett. Vi kan konstatera attSocialdemokraterna yrkar avslag på förslaget till2 a § tillståndslagen.Som vi hör här vill man tillkännage att kommunenanser att det skall finnas ett behov av privataalternativ för att man skall tillåta sådana. Detinnebär att och privat barnomsorg intefår samma villkor. Vi tar återigen ett steg tillbakaom vi ställer oss bakom förslaget om att politikernaskall bestämma vilken barnomsorg föräldrarnaskall få välja.En kommun kan faktiskt ha full behovstäckning avkommunal barnomsorg. Det är inte så ovanligt. Dåskulle man alltså inte tillåta någon som helstutveckling av andra idéer. Det skulle vara tvärstopp.Det innebär i sin tur att det inte blir någonutveckling av olika former av barnomsorg.Jag besökte ett daghem där man har enspeciell inriktning på friluftsliv. Föräldrarna står ikö till det daghemmet, därför att de just vill ha deninriktningen av barnomsorgen. Om man misstrorde föräldrar och de enskilda alternativ som här harpresenterats skulle allt sådant försvinna.Anf. 54 ()replik:Fru talman! Vi avser naturligtvis att samma reglerskall gälla för både kommunalt och enskilt drivenbarnomsorg, . Så har vi drivitdenna fråga ända sedan den s.k.Pysslingenpropositionen lades fram för två årsedan.Samma regler skall gälla. Då är det också viktigt attvi i 18 § verkligen ställer upp dessa regler. Ingenskall kunna påstå, , att det inteskulle betyda någonting att ni nu har gått ifrån deteniga utskottet på den här punkten. Det är klart attdet betyder någonting. Jag beklagar det djupt.Ingrid säger sedan att kommunernainte kommer att släppa fram några alternativ om viinte antar bestämmelsen om etableringsfrihet itillståndslagen som den är formulerad i regeringensproposition. Det är klart att kommunerna kommeratt släppa fram alternativ. Det har de ju gjorthittills.Detta handlar om att kommunerna har ansvaret föratt bedöma verksamhetens innehåll och ekonomi.Om samhället skall betala bidrag till privatadaghem är det alldeles självklart att samhälletockså, genom de demokratiska organ som finns,måste kunna ställa krav på verksamheten ochavgöra vilka som skall beviljas tillstånd.Barns behov ser olika ut, och det ser inte likadantut över allt i . För att klara av att tillgodosebarnens skiftande behov har vi bestämt oss för attanvända gemensamma lösningar och beslut.Marknaden ser inte till några behov. Marknadenser till kunder.Anf. 55 ():Fru talman! Barnomsorg är till för barnen ochbarnens föräldrar. Barnomsorg skall ge barnen enpedagogisk och utvecklande verksamhet och geföräldrarna, såväl mamma som pappa, möjlighetatt förena föräldraroll och yrkesliv.Därför är det föräldrarnas och barnens behov somskall styra hur barnomsorgen skall utformas.Riksdagen kan fatta beslut om enbarnomsorgsgaranti. Med den proposition somregeringen framlagt om lagfäst skyldighet förkommunerna att ordna barnomsorg och att stödjaenskild barnomsorg på lika ekonomiska villkor ochmed samma kvalitetskrav tar vi ett rejält steg påvägen att förverkliga en barnomsorg för alla.Det hälsar vi från liberalerna medmycket stor tillfredsställelse. Det är många årsenträget opinionsarbete som skulle kunnakrönas med framgång.Med propositionen kommer barnomsorg i enskildregi att likställas med offentlig barnomsorg. Det ärdefinitivt slut med det kommunalabarnomsorgsmonopolet.I socialtjänstlagen skrivs äntligen in vilkakvalitetskrav som kan ställas på barnomsorgen. Ienlighet med propositionen anser vi det självklartatt samma kvalitetskrav kan ställas på såväl enskildsom offentlig barnomsorg. Det framhålls särskilt ipropositionens specialmotivering till lagtexternaavseende paragraferna 13B, 14B och 18. Det ärkvalitetskrav som på intet sätt behöver lägga någrahinder i vägen för en önskvärd pedagogisk ochverksamhetsmässig förnyelse.I propositionen aviseras ytterligare en propositiontill vårriksdagen om införande av ettvårdnadsbidrag för småbarnsföräldrar. Rätten tillbarnomsorg ger tillsammans med ettvårdnadsbidrag den valfrihet som den härregeringen vill ge småbarnsföräldrar att själva väljahur de vill ordna för sina barns och sin familjs bästa.Det är en liberal politik för valfrihet.Fru talman! Livet är fullt av konflikter som maninte kan lösa med ett enkelt svärdshugg, konflikterdär det gäller för den enskilde att välja så att manfår en lämplig avvägning mellan för- och nackdelar.Inte minst vi som är eller varit småbarnsföräldrarvet hur det är att ständigt försöka göra bästamöjliga av situationen och ändå gå med ständigtdåligt samvete för att man inte lyckats bättre.Därför finns det inget enkelt sätt att för alla på likasätt forma avvägningen mellan rollen somsmåbarnsförälder och att verka i yrkeslivet. Denavvägningen måste den enskilda familjen göra. Våruppgift är att ge dem möjligheter att välja efter sinaförutsättningar och behov.Visst kan det föreligga en konflikt mellan att varasmåbarnsförälder och att fullt ut förverkligajämställdhet, särskilt om det skall ske samtidigt.Att förneka den konflikten är ideologisk blindhet.Visst skulle ett kraftigt tilltaget vårdnadsbidragkunna bidra till att småbarnsmammor känner sigtvingade att stanna hemma och därmed vara ett hotmot jämställdhet. Men för de småbarnsföräldrarsom önskar göra en annan avvägning mellan attförvärvsarbeta och vara hemma med sinasmå barn är det en mycket stor uppoffringekonomiskt, även om många anser denuppoffringen vara värd priset.Jag valde för övrigt själv att vara hemma ett halvårmed min äldsta dotter när föräldraförsäkringenhade upphört.Det kan därför inte vara orimligt att med hjälp avett vårdnadsbidrag av den omfattning som aviserasi propositionen ge småbarnsföräldrar ett stöd i denvalsituation där de skall välja själva vilkenavvägning som passar deras barn och deras familjbäst. Ett sådant vårdnadsbidrag är inget stort hotmot jämställdheten, men ett bidrag till ökadvalfrihet. Det är god liberal politik.Fru talman! På knappast något område har mångasocialdemokrater visat sig ha så svårt att överge enuniform centralplanerad politik som inomfamiljepolitiken och barnomsorgen. Visst är manför valfrihet i teorin, men varje förslag att lätta uppett stelt och genomreglerat barnomsorgssystemmöts med tirader av invändningar som baraavslöjar den obotfärdiga.Låt mig gärna erkänna att jag utgår ifrån att detfinns åtskilliga s.k. förnyare inom socialdemokratinäven här i . Ni är välkomna att göragemensam sak.I socialdemokratins skall barnomsorgenemellertid helst se exakt likadan ut och följa exaktsamma regler i varje kommun från tillYstad, i storstad och i glesbygd. Att det kan rådaolika förhållanden på olika platser är man lyckligtokunnig om.Att familjer kan vara olika eller göra olika val ochprioriteringar strider mot traditionellsocialdemokratisk likhetspolitik. Att samma familjkan göra olika val och olika prioriteringar vid olikatidpunkter i familjens liv är ofattbart för sådanasocialdemokratiska planerare. Att olika barn isamma familj kan ha olika förutsättningar och olikabehov -- strider det mot socialdemokratiskalikriktningsideal?Det är svårt att bakom de numera oändliga radernaav invändningar mot varje försök att ökavalfriheten och låta hundra blommor blomma seannat än att det döljer sig en övervintrandeideologiskt färgad strävan att med en likformigbarnomsorg kunna stöpa alla barn i samma form.Jag känner rader av starkt övertygadesocialdemokrater som bara inte kan fatta den oviljamot valfrihet och mångfald som många (s)-politiker manifesterar inför förändringar avbarnomsorgen. De tror sig själva om att kunna görarätt val för sina barn och för sin familj. Det trorockså vi i liberalerna dem om att kunnagöra.Fru talman! I vår familj hade vi från början våräldsta dotter i kommunalt daghem. När vi flyttade till en annan kommun hadevi ingen kötid i den kommunen att åberopa. Vilyckades till slut ändå få plats i kommunaltfamiljedaghem. Det fungerade också mycket bra.Sedan fick storasyster en lillasyster. Då fick honinte behålla sin kommunala barnomsorgsplats, närmamma och pappa skulle vara föräldralediga. Dågällde barnomsorgen plötsligt inte barnets bästa!Det hade inte varit bra för vår äldsta dotter. var att gå in i ett föräldrakooperativtdaghem med mindre stelbenta regler änkommunens. Det fungerade utmärkt och gjordesedermera så även för lillasyster.Så långt kan allt verka väl. Trots hotfulla uttalandeni valkampanjer från socialistiska och fackligaföreträdare i den kommunala verksamheten motannorlunda avgiftssystem än det som kommunentillämpar, har kooperativet lyckats överleva. Menvisst har det varit en nagel i ögat på företrädare förden kommunala barnomsorgen. När barn frånföräldrakooperativ, som ingått i kommunensbarnomsorgsplan, uppnått skolålder och sökt platsi kommunalt fritidshem där ett storasyskon redangår, då får man inte syskonförtur, utan placeras sisti kön. Man har ju frivilligt ställt sig utanför, får manhöra. Utanför vad då? Vilken förolämpning mot dem som vetbäst hur man ordnar allt till det bästa för alla!Fru talman! Den springande punkten ipropositionens förslag till ökad valfrihet ligger iändringen av 2 § tillståndslagen. Genom förslagetges kommunerna skyldighet att tillåta barnomsorgi enskild regi. Vid prövningen får avseende endastfästas vid sökandes lämplighet att bedrivaverksamheten och vid ändamålsenligheten av delokaler där sökanden avser att bedrivaverksamheten.På den här punkten sätter socialdemokraterna insitt motstånd . säger man attkommunerna måste ha rätt att ta hänsyn tillbehovstäckningen i kommunen. Därmedförbehåller man kommunernatolkningsmonopolet, d.v.s. precis som . Omfull behovstäckning råder, enligt det kommunalamonopolet, skall ekonomiskt bidrag inte behövages till enskild verksamhet.Men vad är full behovstäckning? Om ett enskiltdaghem begär bidrag för 15 barn, som önskar deltai verksamheten, och kommunensbarnomsorgsmonopol hävdar att det inte behövs,därför att full behovstäckning råder, så finns ändåuppenbarligen behov av det enskilda daghemmet.Annars skulle inte föräldrarna ha valt att placerasina barn där.Risken finns naturligtvis att innebörden av detta äratt det finns barnomsorg som inteefterfrågas av föräldrar. Det enda rimliga är väl dåatt den verksamheten avvecklas.