prot · GG09123 · 1993-06-07 00:00:00 — Men jag upprepar att detibland inte är alldeles lätt att hitta vederbörande.Jag delar er uppfattning om att det är nödvändigtatt sträva efter att bredda rekryteringsunderlagettill dessa tjänster. Jag har själv talat om att det voreav stort värde att få ett ökat inslag av pesoner medbakgrund i näringslivet som vill åta sigchefspositioner inom den offentliga sektorn. Jaghar i några sammanhang försökt få personer medgedigen erfarenhet och stor kompetens från detprivata näringslivet att åta sig chefspositioner inomden offentliga sektorn. Men jag har så gott somgenomgående fått nej till svar. Det här har berottpå att de har sett den offentliga sektorn som enverksamhet där det krävs speciella talanger när detgäller att hantera massmedier och den politiskadebatten. De har inte heller ansett attlöneutvecklingen inom den offentliga sektorn ellerpensionsavtalen är konkurrenskraftiga med de sombjuds inom näringslivet.Det här kan måhända tjäna som en kommentar tillJohn påstående om det s.k. träsket. träsket är det hårdare regler än vad som gälleri övriga samhället. Jag vill gärna säga detta med enviss skärpa. Sluta tala om träsk! Det drabbar ytterster själva.I denna riksdag sitter hedervärda personer sombärs upp av samhällsengagemang. De avstår oftafrån en civil karriär för att kämpa för idéer som detror på. De sitter inte här för att få pension ellerlön. Jag kommer att reagera med samma skärpavarje gång jag hör eller någon annanbedriva denna billiga populistiska retorik om träsk.Det är en träskargumentation som inte har meddenna fråga att göra.Åter till , slipsfalangen inompartiet.Det gäller frågan om politiken och politiskameriter. Jag tror att det är viktigt att ha klart för sigatt politik är ett engagemang. Personer skall kunnagå in i ett politiskt engagemang ikommunfullmäktige, landsting och riksdag. Mende skall inte sitta där för evigt, utan kunna gåtillbaka till en civil karriär. Men förutsättningen föratt detta över huvud taget skall vara möjligt är attde inte förses med en peststämpel. Bara för att enperson har suttit på ett politiskt uppdrag, t.ex. iriksdagen, skall vederbörande inte förföljas närdenna får ett arbete t.ex. inom den offentligasektorn. Vi skall inte bortse från att en mycket stordel av den totala svenska ekonomin är denoffentliga sektorn.Jag tror att riskerar attåstadkomma -- om han släpper lösalltför mycket med denna typ av argumentation --en situation där människor från näringslivet ellernågon annanstans säger, att de aldrig kommer attvåga ge sig in i politiken. Så fort de därefter vill haett jobb, kommer agitatorer att förfölja dem ochsäga att de inte har fått jobbet tack vare deraskompetens utan bara därför att de med sittsamhällsengagemang har ägnat sig åt politiskverksamhet under en, två eller tre mandatperioder.Förse aldrig politiken med en pestflagga! Sepolitiken som ett uttryck för engagemang. Det ärdärför ni sitter i riksdag. De är faktisktdärför andra sitter i riksdag.Anf. 10 (nyd):Fru talman! Statsministern sade att ansvaret förchefsutnämningar i bolag i normalfallet åvilarstyrelsen. Jag förstår av detta att det inte har varitnormalfall. Jag är av den uppfattningen attregeringen skall verka för att det finns godaförutsättningar i företag att rekrytera bra chefer.Jag fick inte svar på om och haft några avvikande meningar i fråga omtillsättningar.Statsministern säger i sitt interpellationssvar attförmågan att leda större myndigheter förutsätter enrad kvaliteter.I statsministerns svar avspeglas regeringensföretagskultur. Statsministern och regeringen harett snävt perspektiv -- det är ett politikerperspektiv.Statsministern säger bl.a. att verkschefer skallkunna samarbeta med regeringen och att det är enfördel att ha erfarenhet från svensktutredningsväsende. Regeringen skall alltså utsepersoner som gör, direkt eller indirekt, somregeringen säger. Krav på att utnämnda chefer skallta ett ekonomisk ansvar och leda företag påaffärsmässiga grunder lyser med sin frånvaro.Statsministern säger avslutningsvis i sittinterpellationssvar att regeringen är bunden avöverenskommelser att placera den förutvaranderegeringens statssekreterare efter kompetens ocherfarenhet. Om det skulle bli regeringsskifte efternästa val, hur många statssekreterare är det då somfyrpartiregeringen lämnar efter sig och som skallplaceras? En statssekreterare kan knappastbefordras under generaldirektörsnivå. Hur mångachefstjänster i verk, bolag och myndigheterkommer det då att handla om? Det är ju dettautbud på politiker som gör det så svårt attrationalisera bort statliga inrättningar -- regeringenmåste ju placera chefer.Detta är vad har gemensamt medsovjetnomenklaturans privilegiesamhälle. Varförär det bara den arbetslösa sjuksköterskan ellerindustriarbetaren som får gå tillarbetsförmedlingen? Varför skall arbetslösapolitiker slippa detta? Jo, därför att den grundsynsom regeringen och många politiker har är, att enpolitiker som nått en viss nivå är värd mer än andratrots att grundlagen talar om allas lika värde och attalla skall behandlas lika. Då säger naturligtvisstatsministern att LAS inte gäller för dessa. Nej,säger jag. LAS behöver inte gälla för dem som ärstora och starka. Det är något sjukt i vårt samhällenär de makthavande har behov av att skydda destarkare.Jag påstår att det är helt enkelt så att politiker villinte ut och konkurrera. Många politiker började sinbana som yrkespolitiker i tonåren och har aldrigkonkurrerat på den öppna marknaden och vetegentligen inte vad de duger till utanför politiken.Fru talman! Det som jag har sagt föranlederytterligare en fråga. Avser statsministern att rivaupp bestämmelsen om skyldigheten att förse densom en gång blivit statssekreterare med fallskärm iform av garanterat välavlönat arbete fram tillpensioneringen? Om inte, skulle jag vilja attstatsministern utvecklade skälen till sittställningstagande.Anf. 11 (nyd):Fru talman! Vi i Ny demokratikom direkt från verkligheten. Vi hade ingenpolitisk bakgrund. Men på grund av -- jag tar migfriheten att använda vilka uttryck som helst -- detpolitiska träsket har vi hoppat in i detta spel. Vimenar att det nu får vara nog.Mina kamrater i stålverket säger likadant. Jag harsvårt att förklara för dem hur kommunalråd ochriksdagsledamöter, som sitter här på s.k.förtroendeuppdrag, när de får gå av en eller annananledning, kan få full pension. Skattebetalarna harbetalat dessa politiker. Men stålverksarbetarna somhar arbetat i stålverket, de får som tack sexmånaders avgångsvederlag. Sedan får de gå. Menpolitikern, som har slösat bort pengar, vi har ju1 i statsskuld, han sitter kvaroch får pension.Kan statsministern förklara för hela svenska folketvar rättvisan finns i detta? Inte nog med det, nu servi...Anf. 12 TALMANNEN:Interpellationsdebatten gällerutnämningspolitiken. Jag vore tacksam om JohnBouvin försökte hålla sig till ämnet.Anf. 13 (nyd):Fru talman! Ja, det skall jag nog göra. Men, frutalman, så fort den andra parten glider över på ettannat område, blir det inte någon tillsägelse. Mennär vi försöker svara, blir det en tillsägelse. Men detär väl så att man inte vill ha någon friare debatt. Detär därför denna knasiga ordning med dessa reglerför interpellationsdebatter finns. Man eliminerarden fria...Anf. 14 Statsminister ():Fru talman! Låt mig svara på en gång när det gällerfria debattregler. Jag ber om ursäkt, fru talman!Det som säger är i grunden felaktigt.Varje politiker har inte något fallskärmsavtal, ochdet finns inte någon evig anställningsgaranti. Jagkan nog förklara detta för svenska folket. Om jaglyckas förklara det för är väl meratveksamt.Det går att ta del av de regler som gäller. Skulle jagi morgon dag fällas av Ny demokrati eller någonannan i denna kammare, har jag ingen annananställningstrygghet än om Moderatasamlingspartiet vill ha kvar mig sompartiordförande.Jag har inga pensionsavtal. Jag har ingafallskärmsavtal. Det är möjligt att jag är alldelesvärdelös på arbetsmarknaden. Men jag avser attförsöka.Att bedriva denna propaganda, som går ut på attjag och andra skulle ha jättelika fallskärmsavtal,sitta med pensioner, bedriva denna verksamhetbara för att tjäna pengar -- det upprör mig djupt isjälen. Jag tycker att skall sluta meddetta. Det är under värdigheten, också för det partihan företräder.Anf. 15 TALMANNEN:Överläggningen är härmed avslutad. varmt välkommen att komma med frågor ochinterpellationer i ämnen som han önskar fåbehandlade här i kammaren.Anf. 16 Statsminister ()inpass:Fru talman! Jag ber om ursäkt för att förhindrade mig att svara på de av HarrietCollianders frågor som jag avsåg att besvara.2 § Svar på interpellation 1992/93:158 omkonkurrensbegränsning av viss importAnf. 17 Näringsminister ():Fru talman! Per Stenmarck har frågat mig vad jagavser att vidta för åtgärder för att statliga verk, medutgångspunkt från sitt allmänna tyckande, inte skallkunna hindra en fri och sund konkurrens tillkonsumenternas bästa.Bakgrunden till frågan är att avslagit en ansökanfrån en svensk importör om tillstånd att importeraoch sälja vitaminberikat chokladpulver. Jag är, somPer Stenmarck säkert väl känner till, förhindrad atthär i kammaren diskutera ett sådant enskilt fall,men jag kan lämna generella synpunkter påreglernas utformning.Enligt 2 § kungörelse (SLV FS1983:2) med föreskrifter om berikningsmedel ilivsmedel fordras tillstånd för att berika livsmedeleller importera berikat livsmedel. En förutsättningför att berikning skall beviljas är att produktenredan utan berikning kan anses vara värdefull frånnäringssynpunkt samt att produkten är en naturligbärare av vitaminerna i fråga. Berikning får inte skeför att enbart bli ett försäljningsargument utan börtillgripas endast om en naturlig halt avnäringsämnen gått förlorad under tillverkningeneller om andra starka skäl från näringssynpunkttalar för en berikning.Reglerna om berikning av livsmedel har alltsåkommit till för att förhindra att produkter som i sigsjälva inte är näringsriktiga genom berikninguppfattas som nyttiga.Regleringarna inom livsmedelsproduktionen kaninnebära att konkurrensen begränsas, vilket bl.a.medför en press uppåt på priserna och en negativinverkan på effektiviteten på marknaden. Givetvisskall vi inte ha regler som i onödan hämmarkonkurrensen. Vi måste därför noga pröva varjeregel som kan få sådana effekter mot bakgrund avde intressen som regeln tillkommit för att skydda.Förekomsten av vitaminberikade livsmedelvarierar i de europeiska länderna. Det finns förnärvarande inom EG inga harmoniserade reglerangående berikning. En omständighet som måstevägas in är att inom ramen för ett EES-avtalkan komma att anklagas för att sätta upp tekniskahandelshinder på ett icke harmoniserat område.Inom pågår ett arbete med att seöver regler av olika slag för att se om de ärnödvändiga. Detta avregleringsarbete bedriverregeringen med hög prioritet.Anf. 18 PER STENMARCK (m):Fru talman! Jag ber att få tacka näringsministernför svaret på min interpellation.I svensk lagstiftning finns det regleringar somkanske hade ett välmenande syfte när de tillkom,men som av allmänheten -- den allmänhet som dekom till för att hjälpa eller skydda -- inte baraupplevs som onödig detaljreglering utan t.o.m. sommotverkande dess intressen. Ett exempel på dettaär den regel som jag har tagit upp i mininterpellation, med föreskrifter omberikningsmedel i livsmedel, som bl.a hindrarimport av vitaminberikat chokladpulver.Eftersom näringsministern är förhindrad att ikammaren diskutera enskilda fall, tänker jag intege mig in på det konkreta fallet somuppmärksammade mig på detta förhållande. Menjag kan inte låta bli att göra principiella reflexionerkring just detta förbud och vilka konsekvenser detfår, med utgångspunkt i detta exempel.Jag kan i och för sig förstå det rimliga i att manförbjuder livsmedelstillsatser som kan vara skadligaför konsumenten. Men när man förbjuder tillsatsersom inte är skadliga bara för att man inte tycker attde borde finnas, drar man ett löjets skimmer överden statliga myndighetsutövningen.Om jag har förstått reglerna rätt, förbjuder devitamintillsats i en vara om den inte är naturligbärare av vitaminer, men tillåter varan annars,förutsatt att tycker att varan ärvärdefull från näringssynpunkt.Det jag har anfört är ett exempel på hur fullkomligtabsurt en regel kan slå. Självfallet ställer jag migfrågan om det finns andra exempel på att dennaregel eller andra regler har slagit på ett likavansinnigt sätt utan att det har framgått i debatten.Ännu värre är att denna regel ochLivsmedelsverkets agerande har fått en direktkonkurrenshämmande verkan. Jag menar att dettarimmar illa, både med den nya konkurrenslag vi harfått och med de regler som gäller inom dettaområde vid ett svenskt EG-inträde.Vi har i en ledande produkt på dettaområde som jag har tagit upp i min interpellation.Den har av marknaden och är förmodligenavsevärt dyrare än den importerade. Det visar attkonkurrens behövs på området.En annan fråga som jag naturligtvis ställer mig ärom det finns andra regler som är lika omotiveradeoch får lika skadliga följder. Sannolikt finns detmånga fler exempel på onödiga och skadligadetaljregleringar, där bestämmelserna mer är tillför sin egen skull än för att fylla en vettig uppgift.Fru talman! Jag är nöjd med näringsministernsuttalande att vi inte skall ha regler som i onödanhämmar konkurrensen. Det instämmer jag i.Däremot förstår jag inte vad näringsministern sadesedan, att varje regel som får sådana effekter skallprövas mot bakgrund av de intressen som dentillkommit för att skydda. Vad betyder det? Kan viinte enas om att onödiga regler som hämmarkonkurrensen skall avskaffas utan någraintresseprövningar?Det är mycket tillfredsställande att det inomregeringskansliet pågår ett avregleringsarbete sombedrivs med hög prioritet. Jag hoppas att det skallleda fram till att man avskaffar det importhindersom min interpellation handlar om.Anf. 19 Näringsminister ():Fru talman! Onödiga regler är vi alltid emot. Mittsvar betyder att vi internt i departementet har inlettett arbete för att se vad som kan göras på detaktuella området. Jag delar Per Stenmarcksuppfattning att den konkurrens som kommer tillstånd genom import av chokladpulver högstpåtagligt har pressat prisnivån på den aktuellavarugruppen. Jag är själv, tillsammans med minabarn, en stor konsument. Jag har också svårt attförstå en del av de regler som finns på området. Detfinns därför anledning att se över och prövarelevansen av dessa.Vi har alltså inlett ett arbete. Vi kommer att ta uppdiskussioner inom regeringskanslierna för attundersöka vilka grunder som finns förregleringarna och för att se vad som kan göras föratt förenkla dessa.Anf. 20 PER STENMARCK (m):Fru talman! Jag uppskattade specielltnäringsministerns kompletterande anmärkning alltid är emot onödiga regler, och jag tackar förden.Det allvarliga i detta sammanhang är den offentligamaktens godtycke. Det finns inte någonstans någonmotivering till att har beslutatsom det har gjort. Beslutet har tillkommit därför attden importerade produkt som det gäller, såsomman uttrycker det, enligt åsiktinte är motiverad. Beslut fattade enbart på grundav åsikt, utan stöd i lagen, är allvarliga.På detta område likaväl på andra områden behövervi konkurrens. Vi har därför inrättatKonkurrensverket, som har uppmanatLivsmedelsverket att ompröva sitt beslut, men denuppmaningen har avvisats av Livsmedelsverket.Jag är tacksam för att regeringen bedriver ettomfattande avregleringsarbete på många olikaområden och för att även detta område finns med idet arbetet. Det är nödvändigt inte minst, somnäringsministern tog upp i sitt inledandeanförande, mot bakgrund av ett kommande EG-medlemskap, inför vilket vi redan har skaffat oss enny konkurrenslag.Låt mig allra sist få ställa ytterligare enkompletterande fråga: När bedömernäringsministern att det avregleringsarbete somregeringen bedriver kan leda fram till denödvändiga förändringarna?Anf 21 Näringsminister ():Fru talman! Vi utför ett omfattandeavregleringsarbete och har tagit in information frånsamtliga näringsorganisationer, frånsidoorganisationer, från företag m.fl intressenter.Vi har fattat beslut om eller harunder beredning av de förslag som därvidframkommit. Vi räknar med att hinna medytterligare till nästkommande sommar.Därmed skulle av de förslag som harframkommit vara behandlade.Den aktuella frågan om vitaminisering avchokladpulver har aktualiserats och sättsnaturligtvis upp på listan över vad vi ytterligare haranledning att pröva för att göra framsteg på det härområdet. Det gäller i synnerhet med tanke på attdet i marknadsföringslagen föreskrivs att man inteskall utnyttja otillbörliga argument vidmarknadsföring av en produkt.Fru talman! Jag har även försöktutreda hur det förhåller sig med som naturligbärare av C-vitamin i vodka, men jag har förståttatt citronarom inte kan sägas innehålla C-vitamin.Därmed är väl den frågan fortfarande i sakobesvarad, men den visar kanske på en del av deproblem som finns. Vi har anledning att undersökavad som kan göras för att upprätthålla en god ochväl fungerande konkurrens.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1992/93:113 om en nyutbildning för företagare m.fl. som är verksammainom skogsbruketAnf. 22 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilkainitiativ jag har tagit eller ämnar ta för att en ettårignaturbruksteknikerutbildning kommer till stånd.Eftersom frågan i väsentliga delar avser en form avutbildning som ligger inom skolministernsansvarsområde har jag samrått med henne när detgäller svarets utformning.Våren 1991 lämnade dåvarande regering riksdagenett förslag till reformering av gymnasieskolangenom propositionen 1990/91:85 Växa medkunskap -- om gymnasieskolan ochvuxenutbildningen. Reformen som därvidbeslutades innebär att samtliga gymnasieprogramblir treåriga och att läroplanen förändras så attutbildningarna ger s.k. allmän behörighet förinträde till universitet och högskola. De tvåårigautbildningarna inom jordbruks-, trädgårds- ochskogsbruksområdena omformades i enlighet medreformen till naturbrukslinjen och sedermeranaturbruksprogrammet. I samband med dessaförändringar avskaffades också det fjärde året vidden tekniska gymnasieutbildningen, och en tvåårighögskoleingenjörsutbildning infördes. De nyaprogrammen påbörjades under hösten 1992.Reformen kommer att vara helt genomförd hösten1995.Organisatoriskt hör påbyggnadsutbildningarhemma inom vuxenutbildning.Kommunerna skall erbjuda gymnasialvuxenutbildning, och enligt skollagen skall deerbjuda utbildning som svarar mot efterfrågan ochbehov. Landstingen får anordna gymnasialutbildning endast inom områdena naturbruk ochomvårdnad.I det planerade kursutbudet för höstterminen 1993finns det också ett rikligt utbud avpåbyggnadsutbildningar inom naturbruksområdet.För /94 planeras närmare 40 kurser förca 2 000 deltagare. De olika kurserna är förlagda tilldrygt 40 platser över hela landet.Till följd av förändringen inom gymnasieskolan ochför att få samma struktur påpåbyggnadsutbildningarna inom de areellanäringarna som inom de tekniska områdenabeslutade våren 1992att förlänga utbildningarna för lantmästare ochträdgårdstekniker med så att utbildningarnablir tvååriga. Trädgårdsteknikerutbildningen byttei detta sammahang namn tillträdgårdsingenjörsutbildning. Utbildningarna tilllantmästare och trädgårdsingenjörer utgör en godgrund för såväl eget företagande som andraarbetsledande funktioner och arbetsuppgifter.Vad gäller utbildningarna inom skogsområdet ärförhållandena något annorlunda. Sverigeslantbruksuniversitet beslutade attbibehålla såväl den tvåårigaskogsteknikerutbildningen som den ettårigapåbyggnadsutbildningen till skogsmästare.Behovet av såväl skogsarbetare somhögreutbildade har till följd av denstrukturrationalisering som pågått under många årinom skogsbruket förändrats radikalt.Skogsarbetare har ett ansvar för skogsskötseloch skogsavverkning som vida överstiger det somden grundläggande utbildningen inomnaturbruksprogrammet ger kompetens för. Detfinns alltså ett behov av en utbildning förspecialiserade skogsarbetare. Vi har inomJordbruksdepartementet ochUtbildningsdepartementet utsett en arbetsgruppför att undersöka förutsättningarna för en sådanutbildning. Avsikten med denna utbildning äremellertid inte att ge den allmännaföretagsfördjupning inom de areella näringarnasom avser.Jag ifrågasätter inte att det kan finnas ett behov avden utbildning för egna företagare som BoArvidson redovisar i sin interpellation. Det är minövertygelse att ifall dessa utbildningar efterfrågas,kommer kommunerna i samarbete medlandstingskommunerna att identifiera ochtillgodose detta behov utan att regeringen behöveringripa.Anf. 23 BO ():Fru talman! Jag ber att få tacka jordbruksministernför svaret på min interpellation, även om det gåtten tid sedan den framställdes. Anledningen tillinterpellationen är vad som anfördes omutbildningsfrågor i skogsbruket i proposition1992/93:226 En ny skolpolitik liksom vad somanfördes i samma fråga av i betänkandet SOU 1992:76.I propositionens kap. 6 framhålls de ökade kravsom den nya skogspolitiken ställer på skogsägareoch anställda i skogsbruket. Där berörs detöversynsarbete som pågår beträffande de skogligautbildningarna inom SLU liksom problemen medkvaliteten och omfattningen avskogsarbetarutbildningen.Jag tror att jordbruksministern och jag är överensom behovet av en bättre utbildning för såvälskogsägare som olika grupper av anställda iskogsbruket. När det gäller den utbildning somSLU svarar för i form av nuvarande skogstekniker-och skogsmästarutbildning kan jag inte underlåtaatt upprepa vad utbildningsutskottet anförde i detbetänkande som behandlades i denna kammare iförra veckan. Utskottet ansåg det beklagligt attutbildningarna kommer att bedrivas oförändradeunder enligt SLU:s styrelsebeslutför sedan.I min interpellation pekar jag på behovet av en braföretagarutbildning för företagare såväl inomskogsbruket som inom jordbruket. Jag tror att detkan finnas vissa möjligheter att på några platser ilandet samordna dessa utbildningar i form av enpåbyggnadsutbildning. Denna bör äga rum flera årefter det att den studerande lämnatgymnasieskolan. Det är nödvändigt för att denstuderande skall få möjlighet att skaffa praktik iyrket men också för att denne skall uppnå en störremognad än vad man vanligtvis har undergymnasieåren.I svaret hänvisas till beslut omgymmasieskolan och vuxenutbildningen. Vidarehänvisas till de påbyggnadsutbildningar somplaneras för /94. Tyvärr är situationeninte så ljus och positiv som svaret antyder. Mångakommuner vägrar att betala interkommunalersättning för elever som vill genomgå enpåbyggnadsutbildning. Man hänvisar till att elevengenomgått gymnasium och att man inte är skyldigatt betala någon ytterligare utbildning.Kommunerna hanterar dessutom dessa frågorväldigt olika, varför systemet blir orättvist förelever från olika kommuner. Hur serjordbruksministern på förhållandet med den olikabehandlingen av elever från olika kommuner?Enda alternativet på jordbrukssidan blir då att väljaden nya tvååriga lantmästarutbildningen. Men allavill inte satsa och är kanske inte hellerintresserade av högskoleutbildning. harför sedan beslutat om kommunernas ansvarför kostnaderna när det gäller teknikerutbildningensamt gett regeringen bemyndigande att om så ärnödvändigt besluta om ytterligarepåbyggnadsutbildningar som kommunerna skallvara skyldiga att betala.När det gäller utbildning för specialiseradeskogsarbetare framgår inte klart vem som skall varahuvudman för denna utbildning. Det framskymtari jordbruksministerns svar till ochJan-Olof vid en tidigare frågedebatt attSLU skulle kunna bli huvudman för dennautbildning. Jag har dock svårt att se att denna merpraktiska utbildning skulle passa in i ett universitetsutbildningsutbud. lämnade SLU ifrån sigpåbyggnadsutbildningar på trädgårdsområdet tilllandstingens gymnasieskolor, eftersom dessautbildningar inte passade in i SLU:sutbildningsutbud.