prot · GG0983 · 1993-03-25 00:00:00 — Jag tycker själv att det är viktigt att allamänniskor i vårt samhälle, oavsett ålder osv., skallomfattas av begreppet omtanke. Men att jag, precissom , vill slåss extra mycket för deäldre är nog alldeles utmärkt. Men omtanken felarinte vad gäller de äldre i samhället . En sådanomtanke är något som helt enkelt går över allapartigränser.Anf. 6 ():Fru talman! Min bestämda uppfattning är attvalfriheten inte har ökat. Den har faktiskt minskat.Vi kan alltid diskutera i vilken grad. Jag ärmedveten om att det är många faktorer sompåverkar detta.Jag tror också på den kommunala självstyrelsen.Det är i kommuner och i landsting som dennaverksamhet skall utformas. Men det är viktigt vilkasignaler vi från ger till kommuner ochlandsting. Jag gav ett exempel som jag tycker pekarpå en oroande tendens, nämligen att i vissakommuner och i vissa politiska partier prioriterasinte äldreomsorgen. I stället är det andra saker somprioriteras. Det oroar mig djupt. Jag vet inte medsäkerhet hur befogad oron är eller hur pass spriddden är över landet. Det är därför vi vill ha dennaanalys. Det vore bra om vi i skulle kunnafå ta del av denna analys över utvecklingen i landet.Med utgångspunkt i den skulle vi sedan kunna läggafram eventuella förslag om förbättringar inomäldreomsorgen.Enligt min mening är äldreomsorgen ett av deviktigaste områdena inför 90-talet. Därför finns detskäl att även från sida prioritera dennafråga. låter vi egentligen utvecklingen bara hasin gång, fastän vi vet att den i vissa hänseenden gåri felaktig riktning.Nu görs en utvärdering av ÄDEL-reformen. tar inte de oroande tendenser som finns på allvar.Hade ni gjort det, hade ni tillstyrkt densocialdemokratiska reservationen.Anf. 7 MY () replik:Fru talman! Vi är tydligtvis helt överens om viktenav den kommunala självstyrelsen. I förlängningenav den kommunala självstyrelsen ligger för mig --och jag tror att jag kan göra mig till tolk förmajoriteten -- att den som ges ett uppdrag skallockså ges möjlighet att handha uppdraget på rättsätt och att den personen eller gruppen får ettförtroende. När vi i har gettkommunerna uppdraget att själva ta hand omekonomin och hur resurserna skall fördelas -- vi hartalat om pengapåsen, som genom ÄDEL-reformenhar överlåtits till kommunerna -- måste också idetta ligga att vi ger kommunerna ett förtroende.Vi skall säga att vi tror att de kan klara detta. Visardet sig att det är fel, måste vi givetvis göra något åtdet.Jag är helt överens om att vi noga måste följautvecklingen i denna analys. Men vi har ändåbäddat bra för oss. är näst intillregeringens förlängda arm. tog självupp i sitt anförande hur skallanalysera och utvärdera ÄDEL-reformen.Reformen är omfattande, och egentligen finns allafrågorna där. Men utgångspunkten i utvärderingenskall vara att det skall bli en bra analys. Märkerman att det felar någonstans skall man slå larm. Dåfår regeringen vetskap om detta och kan göranågot.För mig är det absolut viktigaste att man har en godförväntan på människor, grupper, kommuner,kolleger och kommunpolitiker och tror att de utfördetta arbete på bästa sätt. Jag är övertygad om, JanAndersson, att vi är överens. De allra flestamänniskor, med få undantag, är i grunden goda,gör det bästa de kan och försöker, inte minst i svåratider, att göra sitt absolut yttersta. Vi har ändå sörjtför att det skall komma fram en analys. Vi skall fårapporter . Jagkänner att detta kommer att vara tillfyllest. Annarsskulle jag med mitt stora engagemang för de äldreverkligen har slagit bakut.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 8 ():Fru talman! Vi ser dem alla -- ute på gator och torg,i affärerna, på apoteken, i bussen, i flygplanet, påsjukhuset, på vårdcentralen och påålderdomshemmet. Ja, t.o.m. i finns vi.Vilka är vi? Jo, vi är de gamla, som med ettsammanfattande begrepp kallas pensionärer.Många tycker synd om oss. De unga har iblandsvårt att förstå oss äldre, och en del vill anlägga enform av förmyndarattityd. Men vi äldre är inte enhomogen grupp. Här finns både friska och sjuka,aktiva och passiva. En del har svåra krämpor ochbehöver vård, medan andra klarar sig bra,motionerar, ställer upp för varandra och lever ettaktivt liv.Kan man skära alla pensionärer och äldre över enkam? Nej, absolut inte! Precis som människor imedelåldern är vi individer med olikaförutsättningar och har valt olika lösningar för ettmeningsfullt liv på ålderns höst -- ett aktivtåldrande! Åldrandet är ju lika naturligt somfödelse- och uppväxttiden!Pensionsåldern är inte någon biologisk gräns. Ingenav kroppens funktioner börjar försämras just i denåldern. Av landets befolkning är nära en och enhalv miljoner personer . Av dessa är ca90 % både friska och aktiva. Ja, man kan faktiskttala om en väsentlig förändring i de äldreslivssituation och en radikal förbättring i hälsa hosdem som går in enligtundersökningar som bl.a. har gjorts i Göteborg.Fru talman! innebar ålderdom ofta fattigdom.Gamla och sjuka som inte kunde försörja sig varhänvisade till tiggeri eller till någon form avfattigvård. Gemenskapen inom släkten var densäkraste garantin för ekonomisk trygghet.Så är det inte -- tack och lov! Att t.ex. erhållasin ålderspension är en grundläggande rättighet. Ca90 % av oss bor i våra hem. I gruppenäldre bor ungefär hälften i egen bostad.Men sjävklart finns tiotusentals i vårt samhälle sombehöver stöd, omsorg och sjukvård på ålderns höst.Det är en rättighet som är värdigt ett humanitärtsamhälle. Ungefär 92 000 äldre bor eller vårdas i äldreomsorg, gruppboende ellerserviceboende. liberalernasgrundinställning är att den vården och omsorgenskall vara av högsta kvalitet. Vi har också länge förtfrågan om ett eget rum -- för dem som så önskar.Det är ett av de många målen för att uppnå kvaliteti vården.Den borgerliga regeringen konstaterar -- och dethar även vi i utskottet instämt i -- att målen för ochinriktningen av äldreomsorgen bör vara på följandesätt.Människor skall känna sig trygga ochveta att de får den omsorg de behöver. De skallsjälva få bestämma över sin livssituation. De skallfå behålla sin integritet och valfrihet även närvårdbehoven blir omfattande. De skall t.o.m. harätt att välja sin städhjälp.Ett sådant lyckat projekt finns redovisat iKommunaktuellt nr 6, som jag tycker att JanAndersson skall ta del av. Städning med check ärGulli mycket nöjd med. Hon prisar denformen av städhjälp.Utskottet framhåller också att arbetet skallintensifieras för att skapa värdiga villkor för degamla och sjuka. Vi behöver planera för det dagligaomsorgsarbetet. Det behövs fler platser i form avserviceboende, ålderdomshem och inte minstgruppboende för de dementa. Jag instämmer helt iMy anförande när det gäller deåldersdementa. Det är en mycket viktig grupp somvi måste ägna mycket mer omsorg åt.Dagvård för de äldre betyder mycket förstimulansen, och den är kontaktskapande. Men deavgörande besluten fattas inte i , utan utei kommunerna. Kommunföreträdarna måste se tillatt prioritera den här vården.Inget är ju beständigt. måste omsorgenom de äldre, de som behöver vård och omsorg,utvecklas. Den kan knappast kommenderas fram,utan hänger ofta samman med utbildning avvårdpersonal, anhörigkontakter och förståelse utei samhället för den växande gruppen av äldre. 500miljoner kronor utbetalades också till kommunernasom stöd till utbildningsinsatser i samband medgenomförandet av ÄDEL-reformen.Den förändring som har skett i och med ändrathuvudmannaskap, dvs. ÄDEL-reformen, har gåttmycket snabbt. Allt har inte varit så genomtänktöver hela landet. Det beskrev ju också JanAndersson i ett riktigt skräckexempel frånHelsingborg. Jag kan knappast tro att det är sant.Jag känner inte igen den formen av vård från minegen borgerligt styrda hemkommun i Umeå.Den hearing som socialutskottet genomförde ochsom finns refererad i betänkandet gav också envarierad bild av hur äldreomsorgen fungerar ochhur den organiseras.Riksdagen avsatte ju under enfemårsperiod i samband med reformen. En miljardvar avsedd speciellt för ombyggnad av sjukhemsamt nybyggnad av äldrebostäder. Två miljarderavsattes för gruppbostäder för åldersdementa osv.Under 1992 beviljades stimulansbidrag tilloffentliga och privata projekt som omfattar ca 6 700boendeenheter.Av den socialdemokratiska reservationen framgåratt man oroas över förväntade besparingar inomäldreomsorgen. Det är självklart att i detekonomiska läge som vi befinner oss i, granskas ochbantas det mesta av den skattefinansieradeverksamheten i syfte att få pengarna att räcka till åtså många som möjligt och till de bästa ändamålen.Min förhoppning är dock att kommunföreträdarnaute i landet prioriterar omsorgen om de äldre. Frånmitt eget län har jag erfarenhet av att så är fallet.Jag är ganska väl underkunnig om hur det fungerardär.Men många kommuner redovisar även att mantjänat på ÄDEL-reformen. Man går t.o.m. medvinst. I en artikel i tidskriftredovisas att i gav skatteväxlingenett överskott på . Minförhoppning är att den vinsten reserveras förkommande satsningar på äldrevården och inteanvänds till annat än det den var avsedd för,nämligen till de äldres omvårdnad.Socialdemokraterna vill se en analys avutvecklingen inom äldreomsorgen. Jag kan, påsamma sätt som My , konstatera att detarbetet pågår i och med att har iuppdrag att följa upp ÄDEL-reformen. Det skall ske med en bred ansats ochmed en allsidig analys av reformens olika aspekter.Socialstyrelsen skall också tillsammans medBoverket följa gruppboendet och byggandet avgruppbostäder. Ett bidrag på pergruppboendeenhet kommer bl.a. att ställas tillförfogande under budgetåret.Jag måste konstatera att regeringen och utskottetsmajoritet verkligen menar allvar med arbetet attskapa värdiga villkor för gamla och sjuka.Om det finns behov av ett högkostnadsskydd villSocialdemokraterna att det skall komma ett förslagom detta. Både ochRiksrevisionsverket har till uppgift att följautvecklingen av avgifterna och deras effekter. Omalarmerande uppgifter kommer fram torde enregering som vill skapa värdiga villkor för de äldrelyssna på dessa med största allvar och lägga framförslag därom. Det behövs inget tillkännagivande iden frågan. Därmed har jag också svarat på JanKarlssons påstående att arbete pågår idepartementet. Det är självklart att ett sådantarbete ständigt följs upp.Regeringen har ju också lagt fram förslag för attförbättra de sämst ställda pensionärernasekonomiska situation och därmed ökat KBT. I dagär det av landets pensionärer sombehöver det extra stöd som ges genom SKBT. Detgaranterar pensionärer en levnadsnivå som liggerpå lägst socialbidragsnormen.Nej, , vi prutar inte på valfriheten.Valfrihet att välja måste alltid vara ledstjärnan,även för oss äldre, likaväl som omsorgen om desvaga i vårt samhälle.Till sist, fru talman, ett samhälle somhuvudsakligen ser de äldre som ettkostnadsproblem, vore ett inhumant samhälle. Vimåste inse att varje pensionär är en människa, enindivid olik alla andra, som också bidrar till enmänsklig utveckling i vårt samhälle. Därmed yrkarjag bifall till hemställan i utskottets betänkande nr16 och avslag på reservationen.Anf. 9 () replik:Fru talman! och jag är överens omÄDEL-reformen. Det var vi socialdemokrater ochfolkpartister som genomdrev denoch det ekonomiska tillskott som den innebar. Vi ärockså överens om målen föräldreomsorgspolitiken. Det är inte svårt att varadet.Men frågan är om verkligen anser attdessa mål uppfylls ute i den verklighet som råderför tillfället. I så fall måste jag påstå att dålig kontakt med verkligheten. Jag påstår inteatt det är lika illa överallt i landet eller att det skullevara en katastrofal situation. Jag har sagt att detfinns ett antal oroande tendenser.Jag tycker faktiskt att det är vår uppgift här iriksdagen, när vi uppställer mål för verksamheten,att följa upp dessa mål, göra en analys av dem ocheventuellt föreslå åtgärder för att kunna uppfyllamålen. Det ligger inte något annat i densocialdemokratiska reservationen. Det är precis detvi menar.Låt mig vara tydlig när det gäller frågan omhögkostnadsskyddet. Det var vilade fram ett förslag om ett högkostnadsskydd. Viville att det skulle utarbetas ett nytt förslag. För 14dagar sedan sade den sakkunniga i ett departementatt ett sådant arbete pågår. Det har ju inte häntnågot i sak , såvitt jagförstår. Innebär det att ni har anslutit er till det viville eller vad innebär det, ? Det är denfrågan jag ställer.Sedan vill jag till slut, med tanke på Folkpartietsledande man i , ställa den fråga jagställde i mitt inledningsanförande. Tycker UllaOrring att man kan likna frågan om äldreomsorgenoch äldrevården vid en tvättmedelsmarknad? Ärdet samma mekanismer som skall råda, där man haren check i handen och ger sig ut på marknaden föratt hitta det man vill ha? Är det den äldreomsorgensom och hennes parti förespråkar införframtiden? Då är vi inte överens.Anf. 10 () replik:Fru talman! upprepar den fråga somjag har svarat på i mitt anförande. Jag uttryckteganska klart de mål och den inriktning vi har då detgäller äldreomsorgen. Människor skall på äldredagar kunna känna sig trygga och veta att de får denomsorg de behöver. De skall själva få bestämmaöver sin livssituation och få behålla integritet ochvalfrihet. Det är den målsättning som utskottet ochregeringen står bakom.Sedan vet lika väl som jag att politikeni stor utsträckning formas ute i kommunerna avkommunföreträdarna. Jag känner absolut inte igenden beskrivning från som till. Om ledande manuttrycker sig på detta sätt, vilket jag inte känner till,tycker jag att skall föra den polemikenmed honom och inte via och mig. Jag haruttalat den målsättning vi har i utskottet ochsom framgår av utskottets betänkande och avpropositionen.Jag är också mycket medveten om att förändringenav huvudmannaskapet skedde mycket snabbt ochatt det lett till problem. Men den kunskap jag harfrån mitt hemlän är att det inte är förändringen somhar orsakat problemen, utan det är i så fall andrasaker. Det beror inte på ÄDEL-reformen.Ett samhälle är självfallet alltid i förändring. Detfinns gamla människor som har behov av enomedelbar hjälp. Det finns situationer när denhjälpen inte kan åstadkommas på direkten. Dessafrågor skall ställas till kommunföreträdarna. Det ärmed dem man skall föra debatten, och då skall manpåtala problemen. Jag tror inte att någon människaär så ondsint att hon inte vill prioritera vården förjust de äldre.Slutligen till frågan om högkostnadsskyddet.Redan nu granskas hur högkostnadsskyddetfungerar. Jag sade i mitt inledningsanförande, attom det kommer alarmerade uppgifter, läggerregeringen säkert fram något slags förslag. Jag kani dag inte säga i vilken riktning det kommer att gå.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag vill först påpeka att jag heter var ganska tydlig, , när jag sade attvi är överens om målen. Det är inte målen somsaknas. Frågan är huruvida målen uppfylls i denverklighet som finns i . Det finnsoroande tendenser. Jag sade heller inte att dessaoroande tendenser beror påhuvudmannaskapsreformen. Jag var mycket tydlig,och jag sade att är en bra reform. att den är en förutsättning för att vi skallkunna klara av äldreomsorgen under 90-talet.Frågan är om det är en tillräcklig förutsättning.Med tanke på det som händer ute i samhället bordevi skaffa oss en mer samlad bild än vadutvärderingen av kommer att ge.Utvärderingen av är bra. Den kommerdessutom att pågå . De förändringarsom jag talar om sker i mycket snabb takt. Detriksdagen skulle behöva är en snabbanalys av detsom händer. Vad betyder nedskärningarnaegentligen samhällsekonomiskt? Det är något somvi socialdemokrater berört i vår ekonomiskamotion. Vad vinner vi egentligen rentsamhällsekonomiskt på att dra in medel frånkommuner och landsting? Vinner vi någonting överhuvud taget? I vilken grad förstör vi verksamheterav typen äldreomsorg?Jag tycker att detta är allvarliga frågor. Det ärangelägna frågor som vi tar oss an. Om målen ochom är vi överens. Därom behöver vi intetvista.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag skall svara och ingenannan än tycker att upprepar samma frågautan att komma med några nya argument. Hur skallvi klara äldreomsorgen? Det pågår ständigt enprocess. Det är ett samarbete som pågår mellanriksdag, kommuner och landsting. Det sker ocksåett samarbete med anhöriga och frivilligaorganisationer. Detta kan inte en enda person klaraav. Här måste vi ha ett samarbete över alla gränser.Har vi samma målsättning, nämligen att vi skallklara av omsorgen för de äldre, tror jag att vikommer att lyckas. Vi har också inställningen attdenna vård skall prioriteras. I ett humant samhälletar man hand om sina äldre. Då känner också deäldre den trygghet som de så väl behöver. Jag trorinte att de skräckvisioner som här harmålat upp är en realitet. Att det finns enstaka fallär jag övertygad om. Så är det i vårt samhälle. Menpå det stora hela taget tar den personal och deanhöriga som är involverade i omsorgen av de äldreett mycket stort ansvar för att hantera dessa frågorpå bästa sätt.Hur skall vi skaffa oss en bättre bild av läget?Socialstyrelsen följer upp omsorgen om de äldre.Också följer upp läget beträffandebostäder och annat. Allt eftersom skapas det enbild. Är det någonting som vi behöver rätta tillkommer förmodligen regeringen att göra detmycket snabbt.Vi lever i en ekonomisk situation, ,som inte är den allra bästa. Den debatten tänker jaginte föra här och . Det kan vi göra i ett annatsammanhang.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 13 ():Fru talman! I den allmänna debatten, och då inteminst i ekonomiskt besvärliga tider, hörs det ganskaofta kategoriska påståenden. Man säger att just deneller den gruppen har det svårast. Med den grovagruppindelning som sker -- vi talar om äldre,barnfamiljer och invandrare -- kan denna typ avresonemang aldrig bli rättvisande.Inte heller är det särskilt meningsfullt att ställaolika grupper mot varandra. Socialpolitikensuppgift måste nu och framöver vara att värna omdem som har störst behov av samhällets stödalldeles oavsett vilken kategori som de tillhör.Behoven finns där, ofta synliga, men många gångertämligen fördolda.Det är mot den bakgrunden som jag är beredd attpåstå att det bland den stora gruppen äldre finnsmånga som vi måste ägna särskilt intresse. Det ärdär man finner dem som inte är vana att krävauppmärksamhet -- kanske My lilla kvinnapå . Det är där man hittar människorsom blivit ensamma, som är otrygga och som blivitganska bortglömda.I budgetpropositionen står att målet föräldreomsorgen är att människor på äldre dagarskall kunna känna sig trygga och veta att de får denomsorg de behöver. De skall själva få bestämmaöver sin livssituation och få behålla sin integritetoch sin valfrihet också när vårdbehovet bliromfattande.Tänk så rätt det låter! Så enkelt och självklart, ochändå kan det vara så svårt. Det gäller inte minst istorstäder, där det sociala nätverket oftast är sämreän på mindre orter.Det talas i betänkandet om en ombudsman föräldre. Jag kan i och för sig sympatisera med dentanken. Det behövs, som utskottet säger,företrädare för äldres intressen.Jag tror snarare att det skulle behövas ett heltnätverk av ombudsmän som uppmärksammarbehoven och som bara genom att de finns till kanvara till stor hjälp. Kanske kan de t.o.m. förhindraatt en del behov uppstår.Pensionärsorganisationerna har naturligtvis enviktig funktion, men det har också Röda korset ochandra frivilligorganisationer.På flera ställen har man försökt att bygga uppväntjänstverksamhet och liknande. har detfungerat ganska bra . Menofta har verksamheten tämligen snabbt runnit ut isanden. Det som jag har märkt är att man säger sigsakna något slags auktorisation för sin verksamhet,ett offentligt organ som står bakom, någonstans ditman kan hänvisa. Kanske vill man ha en kopplingtill eller liknande.Jag har läst den socialdemokratiska motionen medBo Holmberg som förste undertecknare. Det finnsmycket i den som jag sympatiserar med. I den sägsdet att det finns en övertro påorganisationsförändringars positiva effekter, ochatt det finns en stor trendmässighet iförändringarna. Ja, visst är det så. Men det är ingenny företeelse. Även om ÄDEL-reformen har haftpositiva effekter fanns det en övertro på vad denskulle kunna åstadkomma. Samma sak är det -- kanske är det ännu tydligare. Det flödar avinnovationer på organisationsområdet. Det talasom köp-, sälj- och utförarnämnder och allt vad detär.Nog ser jag en risk för att det utvecklas en nybyråkrati på bekostnad av verksamheten för deäldre, i det här fallet.Den här trendmässigheten förekommer ju inte barahos vissa partier. Inget parti går fritt. ÄvenSocialdemokraterna har fallit offer förtrendmässiga svängningar, inte minst under den tiddå Socialdemokraterna har haft en majoritet.Det är inte så, , attSocialdemokraterna har monopol på att kännaansvar för äldreomsorgen och för vården. Jag vågarpåstå att det finns ett minst lika stort engagemang imitt parti. Det kommer mycket tydligt till uttryckpå kommunnivå. Jag törs också hävda att det därfinns en större motståndskraft mot dessavåldsamma trendmässiga pendelslag.När vi nu har fått ett ökat effektivitetstänkande ochen större mångfald i utbudet på vårdområdet, ochoffentlig och privat verksamhet kan kompletteravarandra, är det viktigt att vi tar till vara fördelarnapå ett sätt som gör att en hög kvalitet bevaras.Allt det som jag har pratat om handlar omkommunal verksamhet, men självfallet är de beslutsom vi fattar här i , de signaler som vi geroch uppföljningen av våra beslut av stor vikt.Jag vill återkomma till ÄDEL-reformen. Det somhar varit övervägande positivt med den är detsamlade ansvaret för boendet. Men ett problem isammanhanget är dock att man inte har hunnit medatt bygga ut de särskilda boendeformerna så snabbtsom hade varit önskvärt för att man skulle kunnapåstå att man ger patienterna, som tas hem frånsjukhusen, en bra boendekvalitet.Det finns flera orsaker till att det har blivit så här.En orsak som jag vill peka på är den stelbenthetsom alltför ofta visas från statliga myndighetershåll. Jag kan bl.a. nämna vissalänsbostadsnämnder, när det har gällttillståndsgivning för statligt bostadsstöd. Det harvarit ett krånglande som har rimmat mycket illamed de beslut som vi har fattat i --dessutom med stor majoritet.Fr.o.m. 1993 gäller helt nya och förenklade regler.Nu skall statliga bostadssubventioner utgå omgrundläggande krav i äruppfyllda. Utskottet säger att det är angeläget attde nya bestämmelserna och tolkningen av dessainte leder till att byggandet av särskildaboendeformer för äldre försvåras.Jag skulle vilja uttrycka det ännu tydligare: jaghoppas verkligen att de nya reglerna väsentligtunderlättar utbyggnaden av äldreboendet.Det finns en annan del av ÄDEL-reformen, och detär det vårdmässiga innehållet. Inte minst vid denstora hearing som vi hade om reformen, och somJan delvis har refererat till, kom detfram att den medicinska kompetensen iäldrevården har minskat.Det menar vi i är ett mycket allvarligtobservandum. Det får naturligtvis inte bli så förringar sjukdomssymtom hos äldre, att mankanske misstar sig på arten av symtomen och troratt de är uttryck för ett normalt åldrande osv. Detär en oerhört viktig uppgift för ser till att så inte blir fallet. Samma sak gällerrehabiliteringsinsatserna, som vi i har tagitupp i en motion. har redankonstaterat att det har setts tecken på en försämringi det här avseendet.Utskottet har sagt att man utgår från attSocialstyrelsen i sina kontakter medkommunförbunden föreslår de insatser som kanbehöva vidtas.Fru talman! Jag skulle bara vilja nämna några ordom äldrevården för invandrare. Det är en fråga somhar tagits upp i ett par motioner som har behandlatsi det här betänkandet, bl.a. en från Centerpartiet.Vi har behandlat motioner om detta.Det är ju oerhört viktigt att vi vet att det kommeratt skapas problem framöver om vi inte tar till ossdessa signaler om att det inte stårbra till.Socialstyrelsen har kartlagt behoven. Man harockså riktat information särskilt tillinvandrargrupper.