prot · GH0922 · 1993-11-11 00:00:00 — Härigenomskapas bättre förutsättningar för att förverkliga dekriminalpolitiska målen att minska brottslighetenoch öka människors trygghet mot brott. Dessariktlinjer från statsmakternas sida har börjat fågenomslag i polisarbetet på fältet. Vi ser betydligtfler poliser på gatorna än . Detförebyggande polisarbetet har börjat ge resultat iform av minskad brottslighet, låt vara än så längelokalt och i begränsad skala.Så sent som godkände regeringensförslag till en ny inriktning av trafikpolisensverksamhet. Riktlinjerna innebär bl.a. atttrafikövervakningen skall bedrivas synligt ochförebyggande och att ledningen för trafikpolisenskall ligga lokalt och regionalt precis som för annanpolisverksamhet. Resultatet har blivit något av ennytändning för den svenska trafikpolisen. Aldrighar så många poliser synts ute på vägarna somunder den gångna sommaren. Trafikolyckorna harockså minskat i antal, vilket säkert åtminstone del måste tillskrivas trafikpolisens skickliga ochengagerade arbete.När polisen nu har framgång i sitt arbete beror detinte minst på att den tidigare polisbristen är i stortsett avhjälpt. satte , efter förslagfrån regeringen, som mål att höja antalet utbildadepolismän till 16 700. Det målet har vi nu i huvudsakuppnått, genom en ökad intagning tillPolishögskolan.Av det jag nu har sagt framgår att regeringen läggerstor vikt vid att polisen utvecklas i rätt riktning ochfår ökad förmåga att lösa sina viktiga uppgifter isamhället. är det klart att inte ens ettprioriterat område som polisen kan undgå attberöras av den samhällsekonomiska kris somSverige befinner sig i.Förra höstens uppgörelse mellan regeringen ochSocialdemokraterna rörande besparingar i deoffentliga utgifterna innebär att 500 miljonerkronor skall sparas inom polisens område. Dettaskall ske utan att det går ut över den operativapolisverksamheten. Besparingarna skall tas utsuccessivt inom en treårsperiod.I den decentraliserade organisation som numeratillämpas inom polisen är det en uppgift förpolismyndigheter och länsstyrelser att svara för attverksamhetsmålen kan uppfyllas inom deekonomiska ramar som tilldelas. Regeringen harsärskilt uppdragit åt länsstyrelserna att svara för attpolisverksamheten rationaliseras så attbesparingarna kan genomföras utan att det går utöver den operativa verksamheten. För dettaändamål har ytterligare befogenheterdecentraliserats till länsstyrelserna, bl.a. attbestämma om indelningen i polisdistrikt.Rikspolisstyrelsen har till uppgift att stödjarationaliseringaarbetet och att utöva tillsyn överdetta. Denna uppläggning avrationaliseringsarbetet inom polisen har godtagitsav vid behandlingen avbudgetpropositionen för innevarande budgetår.Rationaliseringsarbetet är i full gång i länen.Länen har redovisat en första omgångrationaliseringsplaner för , somgranskar planerna i egenskap av tillsynsmyndighet.Man kan konstatera att länen har kommit olikalångt i sitt arbete. En del län ligger väl framme ochhar redan tagit beslut om organisatoriska och andraåtgärder för att exempelvis minska denadministrativa överbyggnaden och minskakostnaderna på andra sätt. Andra län har intekommit lika långt. Redan nu tyder emellertidprognoser från ochRiksrevisionsverket på att sparmålet förinnevarande budgetår kommer att uppnås.Det finns skäl att framhålla som detlän som har kommit längst när det gäller attutarbeta en rationaliseringsplan som inte barainnebär att sparmålet kan nås utan att denoperativa verksamheten drabbas, utan som t.o.m.leder till att den operativa verksamheten kanutvecklas och bli bättre till en totalt sett lägrekostnad.Det är naturligt att ett omfattanderationaliseringsarbete ger upphov till oro hospersonalen. har redan gett tillkänna att de planerade rationaliseringarna kommeratt kunna genomföras utan att någon personalfriställs. I en del andra län har man däremotbedömt att det blir nödvändigt medpersonalminskningar som inte kan mednaturlig avgång. Det är de berörda myndigheternasom måste svara för dessa bedömningar ochåtgärder. uttalande om att denoperativa verksamheten inte får drabbas sätterdock givetvis en gräns för vilka åtgärder som enpolismyndighet eller en länsstyrelse kan vidta.Statsmakternas intentioner medrationaliseringsarbetet är således entydiga: denpolisoperativa verksamheten skall sättas främst.I den allmänna debatten har det påståtts att enaspirantkurs vid har lagts ned avbrist på pengar. Uppgifterna är felaktiga och tyderdessutom på bristande förståelse för de modernastyrningsprinciper som ligger till grund för polisensnya budgetsystem. Det är länsstyrelsensom ansvarar för både verksamhet och ekonomi förlänets polis. Därmed är det sombedömer hur många poliser som behöverrekryteras för framtiden och som beställer nyaaspiranter från . När polisbristen nuär avhjälpt är det naturligtvis så att det behövs färrenya aspiranter än under de år närgrundutbildningen gick för högtryck för att kunnafylla vakanserna så snabbt som möjligt. Man kan nuförutse att utbildningen av nya poliser kommer attplana ut på en nivå som behövs för att kunna hållaungefär nuvarande antal polismän i landet.Vad jag nu sagt innebär att antalet polismän intelängre är något problem för den svenska polisen.Antalet polismän bestäms främst av detpolisoperativa behovet.En annan missuppfattning i den allmänna debattenär att det pågående rationaliseringsarbetet inompolisen skulle kunna leda till att den polisiäraservicen i vissa fall skulle försämras eller att denlokala förankringen inom polisen skulle tunnas ut.Så får det självfallet inte bli. ochregeringens avsikter är kristallklara när det gällerpolisens lokala anknytning. Exemplet frånStockholms län som jag tidigare nämnde visarockså att det går att utveckla den lokalaförankringen inom ramen för det pågåenderationaliseringsarbetet. För framtiden är detnödvändigt att fortsätta och fullfölja det pågåendereformarbetet.Den centrala polisorganisationen har settsöver av och av en särskildutredare, hovrättspresidenten har föreslagit att en tydligare åtskillnadgörs mellan verksledning och operativa funktionerpå central nivå med syfte att förstärka bådeverksledningen och de operativa funktionerna. Påså sätt skulle verksledningen också kunna utöva eneffektiv tillsyn över ochSäkerhetspolisen, vilket inte är möjligt.Rikspolisstyrelsen har riktat kritik mot HåkanWinbergs förslag. Däremot har bedömningen variten annan vid en hearing som Justitiedepartementethållit med företrädare för länsstyrelserna och andraorgan, bl.a. Riksåklagaren, ,Statskontoret och polisfacket. Praktiskt taget alladeltagare vid hearingen anslöt sig i huvudsak tillWinbergs analys och förslag. Anledningen till attHåkan rapport bedömts så olika kankanske vara att den kan läsas på olika sätt när detgäller hur polisens verksamhet skall samordnascentralt i framtiden.Utredningarna om den centralapolisorganisationen är nu föremål förremissbehandling. Min ambition är givetvis attstatsmakterna skall kunna fatta beslut om dencentrala polisorganisationens framtid medsedvanlig bred politisk enighet. Jag är därförberedd att genomföra en parlamentarisk beredningav organisationsförslagen. Den parlamentariskaberedningen bör också studera och utvärdera detnu pågående rationaliseringsarbetet på lokal ochregional nivå med hänsyn tillrationaliseringsarbetets stora betydelse förpolisverksamheten i landet.Polisverksamheten måste utvecklas vidare på detlokala planet. Decentraliseringsarbetet bör alltsåfortsätta, och siktet bör nu vara inställt på att stärkapolisens demokratiska förankring på den lägstanivån, i kommuner och kommundelar.Utredningen om polisorganisationen i har redan visat på en möjlig väg genom sittförslag om närpolisområden med närpolisråd.Frågan om ett ökat kommunalt engagemang ipolisfrågor och i det trygghetsskapande arbetetöver huvud taget utreds också i denparlamentariska underordförandeskap av riksdagsledamoten inom är enligt minmening mycket viktigt. Det är naturligtvis intemeningen att gå tillbaka till ett kommunaltpolisväsende. Men utvecklingen har visat att det ärnödvändigt att polisens verksamhet samordnasnära med verksamheten inom olika kommunalaorgan, t.ex. skolan och . Det är ocksånödvändigt att polisen samarbetar med föreningaroch frivilligorganisationer av olika slag, t.ex.sammanslutningar av boende eller näringsidkare,brottsofferjourer, idrottsrörelsen, osv. Först genomen sådan nära samverkan mellan polisen och andrai det lokala samhället är det möjligt att förverkligade kriminalpolitiska målen att minskabrottsligheten och öka tryggheten.Nödvändigheten av att utveckla det lokalabrottsförebyggande och trygghetsskapande arbetetunderstryks också av i enframtids- och omvärldsanalys, som rådet har gjortpå regeringens uppdrag och som redovisats.Utvecklingen på det lokala planet kommer attväsentligt förbättra möjligheterna att förebyggaoch bekämpa vardagsbrottslighet i form avexempelvis gatuvåld, narkotikalangning, rån,inbrott och skadegörelse. Däremot krävs det andrametoder och en annan organisation för att bekämpaden mest kvalificerade brottsligheten. Jag tänkerdå på internationell brottslighet som exempelvisillegal narkotikahandel, men också annanbrottslighet som bedrivs organiserat eller är avsärskilt kvalificerat slag, exempelvis ekonomiskbrottslighet.För att bekämpa sådan brottslighet behövs i förstahand kriminalpolis med en särskild inriktning motinternationell eller annars kvalificerad brottslighet.En organisation för sådan polisverksamhet finnsredan i dag, främst vid och påregional nivå inom polisen. Här behövs enutveckling av specialistkompetens, arbetsmetoderoch kriminalteknik. Det är också nödvändigt attutveckla samarbetet med andra myndigheter, inteminst med åklagarna, som regelmässigt ärförundersökningsledare i detta slag avbrottsutredningar.Regeringen har för innevarande budgetår tilldelatpolisen för att utveckla denkvalificerade kriminalpolisverksamheten.Rikspolisstyrelsen håller nu på att utarbeta ettutvecklingsprogram i enlighet med dessaanvisningar från regeringen. Denna satsning på attutveckla polisens insatser mot den mestkvalificerade brottsligheten måste fortsätta. Jagräknar med att i den kommandebudgetpropositionen återkomma med enutförligare redovisning av dessa utvecklingsfrågor.När det gäller kampen mot den internationellabrottsligheten kommer ett medlemskap i attöppna nya möjligheter för del. Vi får dåtillgång till det fördjupade internationellapolissamarbete som håller på att utvecklas, bl.a. iform av den europeiska kriminalpolisbyrånEuropol. Jag ser det som mycket angeläget attSverige kan medverka i dettautvecklingsarbete i fråga om bekämpning av illegalnarkotikahandel och annan internationellkriminalitet. Genom kontakter mellan den svenskaregeringen och det belgiska ordförandeskapet harvi försäkrat oss om att i egenskap avkandidatland redan nu skall kunna inleda en dialogmed berörda utvecklingsgrupper inom EG.Konsekvenserna för del av den friarörligheten har på regeringens uppdrag utretts aven arbetsgrupp med företrädare för berördadepartement och myndigheter och medreferenspersoner från näringslivet och de fackligaorganisationerna. Gruppen framhåller särskilt attett medlemskap i kommer att förbättraSveriges möjligheter att bekämpa deninternationella brottsligheten på ett effektivt sätt.En annan sak som gruppen behandlar är hurgränskontroller och gränsövervakning skallorganiseras vid ett medlemskap. Bl.a. föreslårgruppen att också som EG-medlem skallbehålla en övervakning av gränserna mot andraEG-länder för att förhindra att narkotika och vapenförs in i landet illegalt. Regeringen kommer inomkort att initiera ett skyndsamt utredningsarbeteinom kommittéväsendets ram för att ta framkonkreta förslag till organisation och lagregleringav gränskontrollen vid ett medlemskap.Den översikt jag nu har givit av utvecklingsarbetetinom polisen är givetvis ingen uttömmanderedovisning. En sådan redovisning skulle bli alltförlång för att lämpligen kunna ges i det härsammanhanget. Jag har ändå försökt att klargöraatt det arbete i fråga om decentralisering ochverksamhetsutveckling som inleddes genom 80-talets polisreform nu är på väg att fullbordas.När det gäller själva polisverksamheten skerutvecklingen efter två parallella linjer. Den enainnebär en ökad inriktning mot förebyggandearbete och närpolisverksamhet. I detta ligger ocksåen ökning av medborgarinflytandet påkommunnivå och ett ökat samarbete medkommunala och andra lokala organ. Den andrautvecklingslinjen innebär en satsning påkvalificerad kriminalpolisverksamhet förbekämpning av internationell och organiseradbrottslighet, inte minst illegal narkotikahandel ochekonomisk brottslighet. Här kommer, som nämnts,ett medlemskap i att innebära ett väsentligttillskott i utvecklingsarbetet.Sammantaget innebär detta att polisen nu är inne ien dynamisk och mycket positiv förändringsprocesssom bör kunna leda till att dekriminalpolitiska målen att minska brottslighetenoch öka tryggheten förverkligas.Anf. 88 ():Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministern förden här informationen. Den har i långa styckenvarit mycket bra och klargörande. Jag kan ställamig bakom många av de tankegångar somjustitieministern har om hur polisväsendet börutvecklas. De ligger även -- som justitieministernockså konstaterade i sin information -- väl i linjemed 80-talets polisreformer, som det rådde en bredpolitisk enighet om.Jag har två reflexioner och två frågor medanledning av justitieministerns information. Denförsta reflexionen gäller utredning. Utanatt gå in på den i sak -- jag är kritisk till vissa delarav den -- konstaterar jag nu att justitieministern ärberedd att ansluta sig till den socialdemokratiskauppfattningen att det skall tillsättas enparlamentarisk beredning för de centralapolisfrågorna och att den parlamentariskaberedningen också skall få i uppgift att utvärderadet förändringsarbete som har satts i gång lokaltmed anledning av rationaliseringskravet. Det är braatt justitieministern nu intar den ståndpunkten.Det kan kanske leda till att vi når politisk enighetäven om den viktiga frågan hur den centralapolisorganisationen skall se ut.Den andra reflexion jag gör med anledning avinformationen är att justitieministern nuuppenbarligen ansluter sig till vår uppfattning attdet är möjligt att spara inompolisväsendet utan att det drabbar denpolisoperativa verksamheten. Av justitieministernsinformation framgår det på många punkter att honansluter sig till den uppfattningen. Därmedbehöver den frågan inte ligga kvar i den politiskadebatten.Så till de två frågorna. Den första gäller vadjustitieministern säger om den kriminalpolitiskaverksamheten. Hon säger att hon räknar med att ibudgetpropositionen återkomma med en utförligredovisning av de här utvecklingsfrågorna.Innefattar den redovisningen också ökade anslagtill kampen mot den kvalificerade ekonomiskabrottsligheten?Den andra frågan rör . Om detskulle visa sig att länsstyrelserna inte beställerpolisutbildning så att man kan bibehålla enutbildningsverksamhet på någorlunda hög nivå påPolishögskolan utan framtidhotas -- kommer justitieministern och regeringendå att vara beredda att lägga fast utbildningsmåloch utbildningsnivåer för så att mankan säkra dess fortlevnad?Anf. 89 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill passa på att kommentera detsom sade.Jag tycker att det är viktigt att vi, i en så stor frågasom polisfrågan, är eniga. Därför har det inte varitnågra som helst problem för mig att se positivt påen parlamentarisk beredning. Att jag inte frånbörjan var inne på denna linje berodde på att jaginte uppfattade förslagen som särskiltrevolutionerande. När jag insåg att de på en del hålluppfattades som revolutionerande menade jag atttankar på en parlamentarisk beredning var heltkorrekta.Jag har sagt att det är möjligt att görabesparingar inom Polisen. Däremot har jag ställtmig frågande till Socialdemokraternas krav på åena sidan besparingar och å andra sidan extramedel. Det är precis detta som nukommer med.Lars-Erik säger att vi är överens om attbesparingar måste genomföras inom Polisen, men isamma andetag säger han att kriminalpolisenbehöver mer pengar. Hur detta skall gå ihop vet jaginte. Jag kan bara peka på att vi har avsatt 60miljoner för särskilda ändamål inomRikskriminalpolisen. Jag kan inte säga om vihar samma möjlighet nästa budgetår. Det beror påhelheten. Vi har ändå från regeringens sida myckettydligt markerat att den organiseradebrottsligheten har hög prioritet.Jag skall ta upp frågan om Polishögskolan.Jag har i många olika sammanhang tydligt markeratatt länen har en skyldighet att redovisa hur derasbeställning av polisaspiranter sammanfaller medderas framtida behov, även om ansvaret förbeställning ligger hos dem. Det ärRikspolisstyrelsens skyldighet att kontrollera attlänen klarar av det framtida polisbehovet med sinabeställningar.Anf. 90 ():Herr talman! Det är utmärkt att ocksåskatteministern har kommit in i plenisalen,eftersom vi behandlar polisfrågor.Jag konstaterar att justitieministernoch jag är överens om att besparingarna på 500miljoner kronor inte behöver gå ut över denpolisoperativa verksamheten. Det är alldelesutmärkt.Vad vi föreslår är att man skall sätta in ökaderesurser för att bekämpa ekobrottsligheten. Jag frågade justitieministern om honär beredd att föreslå sådana specialdestineraderesurser för utökade insatser mot den kvalificeradeekonomiska brottsligheten. Om justitieministern ärdet kan jag försäkra henne om att hon harSocialdemokraternas stöd.Anf. 91 Justitieminister ():Herr talman! bör vara medvetenom att varje ökning av medel på något områdeinom Polisen också innebär en ökad besparing påden lokala organisationen. Regeringspartierna ochSocialdemokraterna har varit överens om dentotala besparingen, och detta måste gå ihop.Jag har på olika sätt markerat att vi utöver detviktiga brottsförebyggande arbetet också måstebekämpa den organiserade brottsligheten, bl.a.den ekonomiska brottsligheten. Vi har ännu ickeblivit färdiga med nästa års budgetarbete. är väl medveten om att det inte går ochatt det vore alldeles fel att stå och tala om hurman tänker fördela de pengar som man ännu intevet om man har.Anf. 92 (nyd):Herr talman! Jag vill tacka justitieministern för enmycket klargörande information beträffande en delfrågor som inte minst har diskuterats i media. Jagtänker närmast på den parlamentariskaberedningen. Jag hälsar med tillfredsställelse attjustitieministern liksom Ny demokrati har stöttSocialdemokraterna och krävt en parlamentariskberedning.Jag är dock litet förvånad över att justitieministernansluter sig till uppfattningen att besparingen på500 miljoner inte skall påverka den operativaverksamheten. Jag skall inte uppehålla mig någonlängre tid vid den debatten. Men jag har kanskelitet bättre insikt om den praktiskapolistjänstgöringen. Därför vet jag att dennabesparing kommer att påverka den verksamheten.De olika länsstyrelserna har för att kunnagenomföra dessa besparingskrav bedömt att det ären övertalighetssituation. Av den anledningen harRikspolisstyrelsen föreslagit åtgärder förpersonalavveckling som innebär en frivilligpensionering . Jag skulle avjustitieministern vilja höra hur långt man pådepartementet har kommit med detta arbete.Anf. 93 Justitieminister ():Herr talman! Först vill jag på nytt påminna omexemplet från . harkommit mycket långt i sitt planeringsarbete när detgäller genomförande av rationaliseringar. FrånStockholms läns sida menar man att man medbegränsade resurser t.o.m. kan få en bättreverksamhet. Om detta går i har jagsvårt att se att det inte skall kunna gå på andra håll.Jag har glömt vad den andra frågan handlade om.Får jag be om en snabb replik?Anf. 94 (nyd):Herr talman! Den handlade om den aviserademinskningen av personal ute i landet och omåtgärder som har föreslagit.Anf. 95 Justitieminister ():Herr talman! Jag får skylla min förvirring på attKarl först sade utveckling i stället föravveckling.Frågan om avveckling av poliser över viss ålder ärunder beredning. Det är inte bara en fråga förJustitiedepartementet, utan det är i högsta grad enfråga för . Det finns ännu intenågot avgörande, utan detta ärende bereds.Anf. 96 (nyd):Herr talman! Justitieministern säger att man harlyckats i . är dockinte hela . Det är litet annorlundaförhållanden ute i landet, speciellt i den del som jagkommer ifrån, , och i övriga Norrland.Där finns det en ganska gammal kår. Om man intekommer fram till en bra lösning när det gällerpersonalavvecklingen måste unga poliser som intehar konstituerade tjänster, vilket de äldre har, sägasupp. Man måste snabbt komma fram till en bralösning när det gäller detta. Annars kommer det attpåverka den operativa verksamheten, i och med attyngre polismän måste avskedas.Anf. 97 Justitieminister ():Herr talman! Vi håller, som jag sade, på att beredafrågan i en diskussion med Finansdepartementet.Det är ju inte så att detta inte kostar statskassannågra pengar.Anf. 98 ():Herr talman! Jag beklagar att jag inte har lyssnatpå informationen. Det kan hända att min fråga pånågot sätt är berörd i den information somjustitieministern lämnade.Min fråga gäller de strukturförändringar ocheffektiviseringar av Polisens arbete som är pågång ute i landet. Det innebär förändringar avmånga polisdistrikt, vilket på många håll väckerkonflikter och stor debatt. Det finns också en delförslag om förändringar som som så att säga växerfram underifrån, som man är helt överens om. Detgäller i respektive . Dethandlar om sammanslagningen av Åmåls ochSäffles polisdistrikt.Lekmannastyrelsen i har tillstyrktden här förändringen medan man i ännuinte har haft frågan uppe till behandling. Det skullevara intressant att höra om justitieministern ärberedd att undanröja de lagliga hinder som finns förett sådant samarbete över länsgränserna.Anf. 99 Justitieminister ():Herr talman! Den oro som är jag mycket medveten om. Jag hyser storrespekt för den. Det var jag också inne på i mininformation.Det är positivt när idéer kommer från de direktberörda. Att jag har tagit de diskussioner somMarianne nämner om förslagen rörandeÅmål och på allvar kanske framgår av att jagi går träffade landshövdningen i . Viförde en diskussion om hur man kan komma vidare.I det här sammanhanget vill jag nämna vad jag sadei går: En sådan formell förändring avgränsdragningarna som man tänkt sig kan knappastgenomföras i sådan tid att den hinner få effekt, omvi skall hinna bereda den på rimligt sätt iJustitiedepartementet och riksdagen.Däremot uppfattade jag att landshövdningen ochjag var helt överens om att det finns godamöjligheter att samverka över länsgränsen. Detfinns exempel från andra håll i landet på sådansamverkan. På vissa håll har man ingått formellaavtal om samverkan.Anf. 100 ():Herr talman! Det var ett positivt besked att mankan samverka. Om det nu är så att man inte kangenomföra dessa förändringar utan ytterligareberedning, vilket jag har stor respekt för, då är minföljdfråga: Är justitieministern beredd att göra ensådan beredning att man sedan kan gå samman tillett distrikt om man vill göra det vid dentidpunkten?Anf. 101 Justitieminister ():Herr talman! Som jag ser det är inte det viktiga varde formella gränserna går. Även om vi sätter uppnya gränser, så har vi ändå gränser. Om den sakentror jag landshövdingen och jag var helt överens ivåra diskussioner i går. Det blir nya behov avsamverkan även över de nya gränserna.Om det visar sig att det finns problem i regleringensom lägger hinder i vägen för en vettig samverkan,då är jag självklart beredd att ta initiativet till attsöka undanröja hindren för en bättre samverkan.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1993/94:29 omfastighetstaxeringenAnf. 102 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att eliminera deenligt honom orimliga effekter som nästa årsallmänna taxering av hyreshusfastigheter kommeratt leda till.Sören Lekberg hävdar att höjningen avtaxeringsvärdena tillsammans med upptrappningav den garanterade räntan slår särskilt hårt pånyproducerade bostäder.