prot · GH0942 · 1993-12-13 00:00:00 — Däremot harBergslagen fått del av det stödet.Det här är egentligen en följd av att politikernaunder alltför underlåtit att lägga till rättaför företagandet. står vi inför ett gigantisktproblem. Det talas om att man måste ordna 1miljon nya jobb , eller 100 000 , i denkonkurrensutsatta sektorn. Om vi flyttar ner det tillBergslagsområdet, , handlar detom 30 000 nya jobb, eller 3 000 nya jobb . FörKöping, och , som GöranMagnusson och jag kommer från, är det 5 000 nyajobb, eller 500 nya jobb i denkonkurrensutsatta sektorn.Det är en gigantisk uppgift som väntarentreprenörer, både redan etablerade och nyaföretag, och framför allt massor av nya människorsom måste bli företagare. Hur skall man stimulerafram ett nytänkande hos människor så att de vill bliföretagare, i stället för att förlita sig på politiker,som de har gjort alltför länge?Företagspolitiken måste vara långsiktig. Det kräveratt vi är överens mellan blocken. Hur blir vi det?Ingen vill bli företagare i ett samhälle där man intekänner till spelreglerna för mer än kanske 1--3 årframåt i tiden. För företagande som sträcker sigöver flera generationer gäller det att det finns enkontinuitet i skattepolitiken. Det måste finnas envilja att ha företag. För att det över huvud tagetskall startas några företag måste det finnasförståelse för företagarnas problematik.Det finns samma uppfinnarförmåga i Sverigesom det fanns , då de stora svenskaföretagen växte fram. Det exporteras uppfinningarfrån för mellan 800 och 900 miljoner kronornetto. Detta skulle räcka till produktion i landet påmellan 30 och 50 miljarder. Innovatörerna finns iSverige, precis som . Svenskarna är ett duktigtfolk, men ingen vill driva företag i . Varförär det på det viset?Göran ord faller så, att man tror attdet enda som gäller för Socialdemokraterna är attden offentliga sektorn skall vara arbetsgivare. Vihar försummat så mycket när det gäller egetföretagande och stimulans av sådan verksamhet attdet måste till ett nytänkande.Tack så mycket!Anf. 18 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Det innevarande verksamhetsåret harArbetsmarknadsverket fått över av anslagnamedel. Jag måste konstatera attArbetsmarknadsverket verkligen inte liderbrist på pengar. Det ser ut att bli ett överskott, ävenom man denna vinter lyckas få in 7--av deöppet arbetslösa i olika åtgärder. Det hoppas jag får. Allt måste göras för att hålla nere denöppna arbetslösheten.Det är en mycket svår uppgift att nå denna nivå.Det kräver att alla goda krafter, inte minstsmåföretagen och kommunerna, ställer upp ochhjälper till som anordnare och arbetsgivare.I februari skall det läggas en regionalpolitiskproposition om stödområdena. Som GöranMagnusson vet pågår det ett beredningsarbete därlandets samtliga kommuner analyseras mycketnoggrant. Man tittar på den långsiktigautvecklingen, hur arbetsmarknaden ser ut ochhur ålderssammansättning och annat påverkarsituationen.A-kassan skall debatteras . EftersomGöran nämnde mötet på Stora torgetkan jag säga att jag och fram till nuhar mött många församlingar liknande den jagmötte på . Diskussionen har framförallt gällt de och 80-procentsnivån. Såvitt jag förstår har oppositionen,i form av , beslutat att i morgonrösta för 80-procentsnivån. Det finns nämligeninget 90-procentsyrkande. ärockså accepterat av Socialdemokraterna.Det stora flertalet av dessa sammankomster ärtrevliga, men frågorna är av den arten att de kanriktas till företrädare för i princip alla partier.Låt mig påminna om att Socialdemokraterna iNorge har medverkat till en ersättningsnivå i a-kassan på 62 %.Jag skall också ta upp kommunerna. Kommunernafår en extra tilldelning på nästabudgetår. Det har beslutat. Ett stortantal landsting har redan ingått övergripande avtalmed länsarbetsnämnderna. I många fall blir helapersonalen kvar. I , t.ex.,satsar man på kompetensutveckling för 3 000 avsina anställda. Därmed får 700 människor chans attvikariera. Det finns många andra exempel.När det gäller omvandlingstrycket kan jag säga attjag har sysslat mycket med hälso- ochsjukvårdsfrågor. När jag arbetade med de frågornalåg patienterna i princip inne för enhöftoperation. staplar de ut efter ett par dagar.Man låg inne för en starroperation. Nuligger man över huvud taget inte inne. Såvitt jagförstår av mina träffar med sakkunniga pådetta område går denna utveckling väldigt fortinom hälso- och sjukvården. Det är bra. Då finnsdet mer tid, kraft och pengar till den viktigaomvårdnaden av de riktigt gamla. Det är ju ett jobbsom inte går att rationalisera. Det handlar ommänsklig omvårdnad.Det går inte att räkna på a-kasseförslaget. Ingen vetvad det innebär förrän , i och med generösaövergångsbestämmelser osv. Jag hoppas att vi äröverens om att ambitionen skall vara att inte få ettstörre antal människor som går den evigarundgången, dvs. a-kassa -- åtgärd -- a-kassa --åtgärd osv. Ambitionen skall vara att så fort sommöjligt få tillbaka en fullgod ordinariearbetsmarknad, där man har olika möjligheter attsjälv kvalificera sig för en ny period.Jag berörde kostnadsläget i den förrainterpellationsdebatten, är gynnsammare . Detkommer vi att ha mycket nytta av framöver.Parterna har också tagit ett mycket stort ochberömvärt ansvar genom att täcka in en bit av 1995.Då finns fasta spelregler.Vid det framtida beslutsfattandet i regering ochriksdag och på läns- och kommunnivå måste helatiden frågan om hur detta slår när det gällerframtidstron hos små och medelstora företag ochnyttiga entreprenörer finnas i bakhuvudet. Det ärjag övertygad om.Anf. 19 ():Fru talman! Statsrådet framställerproblemen och svaren på frågorna så, att det iblanddöljs att arbetslösheten i och i riketfaktiskt har fördubblats som BörjeHörnlund har varit arbetsmarknadsminister.Det finns anledning att peka på det förhållandet.Att exempelvis länsarbetsnämnderna har fått merpengar tar inte bort det faktum att flera människornu står utanför arbetsmarknaden. De är öppetarbetslösa. Jag syftar faktiskt till att försöka ökaandelen människor som inte behöver vara öppetarbetslösa.Börje hänvisar till förslag som skalldebatteras i kammaren och på onsdag.Det finns förslag från oppositionen som enligt våruppfattning skulle leda till att ungefär 100 000människor, och 2 500--3 000 människor iVästmanland, skulle kunna övergå från öppenarbetslöshet till någon form av åtgärd eller reguljärtarbete. Det är sådant som vi gemensamt skullekunna ta sikte på.Börje tycker att vi gemensamt bordekunna lösa detta genom generösa övergångsregler.Talet om generösa övergångsregler i a-kassan ärlitet förrädiskt. Det leder tanken till att situationeninte är så besvärlig.Huruvida har räknat exakt rätteller fel kan alltid diskuteras. Om man säger attsocialbidragskostnaden inte ökar åtta gånger utanfyra handlar det fortfarande om ett belopp somutifrån det kommunalekonomiska perspektivet tersig ohanterligt. Om beloppet skulle öka från 13miljoner till 50 miljoner är redan det mycketbesvärligt. Jag tror inte att det finns någonanledning att hoppas för mycket på generösaövergångsbestämmelser. När det gäller denkommunala ekonomin säger man nu attkommunerna har tilldelats 4,2 miljarder för nästaår. Det var emellertid pengar som man avstod frånatt dra in. Jag medger att pengarna finns och att dekan göra nytta. Men det låg ingen större generositetbakom det här.Det har talats om företagandet, om löften och omvad man egentligen skall göra. När en av mina interpellationer hösten 1991gällde det att sänkt skatt för små företag, sänktförmögenhetsskatt, slopad omsättningsskatt påaktiehandel, avskaffade löntagarfonder,privatisering av statliga företag, ökad utbildning,grundlagsskydd för privat ägande, slopadavdragsrätt för fackföreningsavgift, karensdagar isjukförsäkringen, a-kassan m.m. skulle leda till attdet skulle bli flera arbetstillfällen i . Trotsdessa åtgärder och nya förslag har arbetslöshetenfördubblats. Jag tycker att man i första hand skalldiskutera vad man kan göra åt det.Anf. 20 ():Fru talman! Jag vill vända mig tillarbetsmarknadsminister och sägaatt jag tror att har drabbatshårdare än några andra län. gäller det framför allt regionen ----, med tanke på den utslagningsom kommer att ske inom sjukvården. Det sker encentralisering till länshuvudstaden, som det i länetråder delade meningar om.Jag skulle vilja ha arbetsmarknadsministerns hjälpmed att skapa en respit för regionen västraMälardalen för att denna skall kunna ta sig ur sinaproblem. Det området skulle behöva bli etttillfälligt stödområde. kan man ställakrav på politikerna i regionen så att de ser till attdet blir en respittid. När de första personernakommer att utförsäkras , enligt denya regler som kommer att antas, måste något varapå gång. En långsiktig företagsamhet måstestimuleras.Som påpekade var vi någrapolitiker som besökte och fick det litethett om öronen. Jag skyllde inte ifrån mig på någotsätt. Jag talade bara om att jag inte kan ge någonkortsiktig tröst i den situation som vi befinner oss i.Vi måste se till att vi , när de förstautförsäkras, har ordnat ett bättresysselsättningsläge. Företagsamheten måstekomma i gång igen. Vi har nått vägs ände.Det måste faktiskt konstateras att vi inte harmöjligheter att anställa så många fler i denoffentliga sektorn. Vi måste vara myckethovsamma med de offentliga utgifterna. Vi kan intehöja skatterna, och vi kan inte heller lånaytterligare. 1980-talets möjligheter togs inte tillvara. Socialdemokraterna tog inte ur krisenunder . Det måste nu ske -- kanskeunder något oordnade former. Jag beklagar detta.Men jag kan konstatera att skadan ärskedd. Jag vädjar till arbetsmarknadsministern attgöra något för att den här regionen skall få stödunder en period. Ställ gärna krav på politikerna iregionen.Anf. 21 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! vet mycket väl attsviterna har kostat hundratusentalsmänniskor deras arbete. Jag vill säga att jag inte varmed om att prissätta ur världsmarknaden.Jag var inte med om att spekulera sönder Sverige.Jag bär i mycket stor utsträckning följderna av detsom har hänt. Jag har haft många anledningar attstudera orsak och verkan.Min bedömning är att det här är en mycket störrebörda att bära än den internationellalågkonjunkturen. Arvet när ''rusade'' på olika sätt har kostatmånga jobb. Ovanpå det måste man lägga deninternationella lågkonjunkturen, som jag tyvärrinte heller kan göra något åt. Även om den dåtidaregeringen inte ensam kan lastas för allt som händevar det den regeringen som regerade då och inteden nuvarande regeringen. Den nuvaranderegeringen bär följderna. Därför saknar jag faktisktett större ansvarstagande ifrånsocialdemokraternas sida.Till vill jag säga att KAKredovisade siffror för mig som är dåliga. Den härinterpellationen liksom den föregående behandlardock en stark industriregion. Den här regionenkommer säkert tillbaka. har man bekymmer,och regionen skall bedömas utifrån det i framtidaöverväganden.Anf. 22 ():Fru talman! Jag känner till det beredningsarbetesom pågår när det gäller stödområden. Jag skallinte pressa den debatten ytterligare. Jag accepterari och för sig att beredningsarbetet måste fortgå. Dethade dock varit mera hugnesamt om det uttalandesom senast gjorde, där problemetuppmärksammades, hade funnits med i svaret. Dendelen saknades helt i interpellationssvaret.Fru talman! Låt mig ta upp diskussionen omsviterna . Det vanligasteresonemanget går ut på att det varSocialdemokraternas fel då det råddehögkonjunktur. Regeringen har egentligen ingeteget ansvar alls. Det är så man uppfattarregeringsdiskussionen i den här frågan. BörjeHörnlund saknar Socialdemokraternasansvarstagande i den här situationen.Socialdemokraterna saknade faktisktborgerlighetens, oppositionens, ansvarstagandenär man i denna kammare lade fram förslag tillåtstramningsåtgärder. , hanspartikamrater och de övriga borgerliga partiernatvingade regeringen att avgå. Man avsatteregeringen på grund av att regeringen ville vidtaåtgärder för att förhindra den galopperandeinflationen. Det kan också drafram. Det är mera klädsamt med det gemensammaansvarstagandet om man talar om hela situationeni stället för bara det som passar för ögonblicket.Börje parti krävde ocksåvalutaavreglering. sade BörjeHörnlund till mig att valutaavregleringen var ett avskälen till att det hade gått illa för svensk industri.Börje och hans parti krävde också attregeringen snabbt skulle lägga fram förslag omvalutaavreglering.Fru talman! kanske tycker att viborde kunna bli överens i större utsträckning närdet gäller a-kassan och att det finns gemensammaberöringspunkter. Jag har uppfattat det så attSocialdemokraterna har visatberdvillighet att diskutera och komma överens omett förslag beträffande a-kassan. Det har inte gåttatt komma överens. Det kan väl inte bara bero påatt Socialdemokraterna har haft principer idiskussionen som har gjort att det har blivit litetsvårare.Jag håller med när det gällersjukvårdens rationalisering och att teknik m.m.leder till att det måste ske förändringar. Det är intedetta jag diskuterar. Jag tycker bara att det ärokänsligt att upprätthålla omvandlingstrycketgenom att det nu är brist på pengar. Västmanlandsläns landsting har faktiskt inte lyckats kommaöverens med ''avdelning'' påLänsarbetsnämnden i om hur detskall kunna lösas så att man får en sådan volym attpersonal kan kvarstanna i tjänst tillsarbetsmarknaden blir bättre.Avslutningsvis vill jag hänvisa till resonemang att politikerna i KAK skall hatryck på sig att ordna det här. Jag vill slå fast attsysselsättningen är statens ansvar. Det är intelokalpolitikernas ansvar.Anf. 23 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! kommer det att vara en stordiskussion om a-kassan. Jag avstår från attkommentera det nu.Låt mig bara påminna om att videltog i det populära tvångssparandet som drog inett par procentenheter. I lågkonjunkturen har etttiotal miljarder betalats ut, vilket var meningen.Det var dock inte enbart angenämt ute på mötenadå heller.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1993/94:57 om högreutbildning i StockholmsregionenAnf. 24 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig dels hurfrågan om utvecklingen av den högre utbildningeni bereds iUtbildningsdepartementet, dels om regeringen ärberedd att skyndsamt tillsammans med företrädareför regionen låta utreda förutsättningarna för attlokalisera ytterligare högre utbildning tillSödertörn i syfte att uppnå bättre regional balans.Jag vill inledningsvis framhålla följande.Enligt preliminär statistik kommer det innevarandeläsår att finnas omkring 175 000 helårsstudenter ihögre utbildning inom Utbildningsdepartementetsområde. Det innebär en ökning om jämförtmed utgångsläget /91.Detta har kunnat ske inte bara genom de ökningarsom riksdag och regering beslutat om, utan ocksågenom ett ökat platsutnyttjande. Fler studenter ännågonsin har härigenom kunnat antas till högreutbildning. Genom universitets- ochhögskolereform har universitet och högskolor fåtten friare ställning i förhållande till statsmakterna.De har givetvis en större frihet att anta studenteroch ange förkunskapskraven, att organiserautbildningen och att betämma kursutbud. Nuliksom tidigare gäller att universitet och högskolorsjälva bestämmer vad de skall förlägga sinutbildning.Riksdagen har i vårens proposition om högreutbildning, med avsteg från huvudprincipen om attlokaliseringsfrågor är varje universitets ochhögskolas eget ansvar, och med hänvisning till denforskningsmiljö som etablerats i ,, beslutat att börförlägga viss utbildning i anslutning tillverksamheten där. Vid sidan av detta harStockholms universitet, utan regeringensmedverkan, lokaliserat IDF) till . Ett intressantsamarbete har på detta sätt kommit att uppståmellan utbildningar med ekonomiska,humanistiska, medicinska och tekniskainriktningar.Genom de verksamheter som ,Kungl. Tekniska högskolan, universitetoch Högskolan för lärarutbildning har förlagt tillSödertörn finns där ca 3 000studenter. Detta motsvarar i omfattning enmedelstor högskola i vårt land som t.ex.Mälardalens högskola.Utbildning och forskning i haren vital betydelse för hela vårt land. Dennanationella roll skall förenas med den betydelseutbildningsutbudet har för justhuvudstadsregionens unga. När det gällerutbildningstäthet, antalet studenter ochefterfrågebilden är förhållandena följande iStockholmsområdet:Inom finns ca 30 000helårsstudenter. Jämfört med övriga län gäller förStockholm:dels att antalet ungdomar är stort i förhållande tillutbudet av högre utbildning och att efterfrågansamtidigt är större än i andra regioner,dels att antalet ungdomar kommer att minskalångsammare i jämförtmed resten av landet,dels att många ungdomar inte kan beredas plats ihögre utbildning i , utan hänvisas till attstudera på annat håll,dels att åtskilliga obalanser finns kvar sedantidigare, t.ex. när det gäller enunderdimensionerad lärarutbildning i förhållandetill regionens behov av lärare,dels att utbudet av fortbildning ochvidareutbildning är gott men på bekostnad avungdomsutbildning vilket medfört en ökadkonkurrens för de ungdomsstuderande,dels att en större andel invandrare efterfrågar högreutbildning.Trots att sammantaget har enhögre andel högutbildade än många andra regionerär konkurrenskraven påarbetsmarknaden hårdare. Det innebär attregionen volymmässigt är underförsörjd på egenutbildningskapacitet. Högutbildade måste''importeras'' från övriga län.Karakteristiskt för universitet/högskolor iStockholmsområdet är att de är specialiserade, i deflesta fall stora och att de i de flesta fall saknarexpansionsmöjligheter på plats.För närvarande pågår inomUtbildningsdepartementet en studie rörande denfortsatta utbyggnaden av högre utbildning iStockholmsregionen. Jag vill för min delunderstryka det angelägna i att den fortsattautbyggnaden kan ske på ett sådant sätt atthuvudstadens naturliga styrka kan tas till vara.Stockholmsområdet har ett unikt läge i den nyaÖstersjöregion som avtecknar sig efter Östeuropasfrigörelse. Det är min uppfattning att detta lägebäst kan tas till vara genom tillskapandet av en tätakademisk miljö där universitet och högskolor ochandra vetenskapliga institutioner kan befruktavarandra. Möten människor emellan skall främjas.Min utgångspunkt vid bedömningen avutbyggnadsplanerna för den högre utbildningen iStockholmsregionen är alltså kvalitet. nytterligare beredning av frågan om hur den högreutbildningen bör utvecklas i Stockholmsområdetbör -- såvitt det ankommer på regeringen -- anståtill dess att den nu pågående studien slutförts.Detta utgör mitt svar på två frågor.Anf. 25 ():Fru talman! Jag ber först att få tackautbildningsministern för svaret.Utvecklingen av den högre utbildningen är enviktig angelägenhet för alla regioner. I alla länstrider man för att få en så bra och väl anpassadhögskoleutbildning som möjligt för sin region.Utbildningen är avgörande för hela regionensutveckling. Det är därför både kommun- ochlandstingspolitiker, det lokala näringslivet ochandra arbetsgivare, fackliga och andraorganisationer aktivt engagerar sig för att värna ochutveckla den högre utbildningen, och naturligtvisäven forskningen, i sina regioner.Vi är vana vid detta när det gäller regioner utanförStockholm. Jag tror att vi måste vänja oss vid attockså vill vara med att diskuteraden högre utbildningen och forskningen och dessbetydelse för utvecklingen av vår region.Nu vill vara med och diskuterahur den framtida högskoleutbildningen skall se utoch var den skall lokaliseras, för det har också storbetydelse.Jag hör ofta från folk från andra delar av landet attdet väl inte kan spela så stor roll varhögskoleutbildningar ligger i ,eftersom avstånden är små och vi har en välutbyggd kollektivtrafik. Detta är förvisso sant, menom man tittar närmare på hur det ser ut iverkligheten finner man att vår region är mersegregerad än många andra regioner i ocksåi utbildningshänseende.Ju längre från norra som man kommer,med dess koncentration av högre utbildning, destofärre människor har längre utbildning ängymnasiet. Medan av ungdomen iDanderyd går vidare till studier på universitet ochhögskolor är det ikommuner som , , Haningeoch Botkyrka.Det finns naturligtvis fler orsaker till att det ser utså här än närheten till den högre utbildningen, menavståndet har också sin betydelse.Denna obalans understryker behovet av attanvända den högre utbildningen som ett viktigtverktyg i kampen för att skapa jämlikhet iStockholmsregionen.När konstaterar att det kanväxa i det område där det ligger är det därförnaturligt att hela regionen vill vara med ochdiskutera hur det nya skall se ut. Det finns en storenighet om att mer högre utbildning skall förläggastill Södertörnskommunerna. Det finns också ettstort intresse för att den skall byggas upp som ettnätverk, där man med den nya teknikens hjälp kanföra utbildningen samman även om delarna ärlokaliserade en bit ifrån varandra. Det gäller att setill att den högre utbildningen blir spridd på helaSödertörn.Det finns en bra början, som Per mycketriktigt skriver i sitt svar, i , ,och . vill många gå vidare påden här vägen. Därför är det intressant att veta hurdepartementet arbetar med denna fråga.Får regionen vara med från början i det här jobbet?Eller tänker Per handskas med frågan pådet sätt som han berättade för sina partikamraterpå stämman om hur han ville regera? Han sade då:Besluta snabbt så att ingen hinner med attprotestera.Denna fråga är alldeles för viktig för att handskasmed på det sättet. Snabba beslut riskerar ofta att gefel konsekvenser.Betyder utbildningsministerns svar omhuvudstadens naturliga styrka och en tät akamediskmiljö att han när han söker lokaler för den nyahögre utbildningen från början har uteslutit enlokalisering utanför kommuns gränser?Det vore i så fall olyckligt om det redan nu finnssådana låsningar hos utbildningsministern, idepartementet eller någon annanstans somutesluter en lokalisering tillSödertörnskommunerna i övrigt. Det går också ihögre utsträckning på tvärs med regionensintressen.Detta är sådana saker som är av högsta intresse attfå svar på. Ett arbete är på gång. Det tar tid att fåfram bra förslag, och många har intresse av att fådelta i debatten.Anf. 26 Utbildningsminister ():Fru talman! Får jag börja med att korrigera EvaJohanssons litet slarviga citat från mittframträdande i för några veckor sedan.Jag sade följande om min beslutsfilosofi. När manefter att ha -- observera! -- lyssnat på alla relevantaargument är någorlunda säker på i vilken riktningman skall gå, skall man då börja gå för attdärigenom få i gång nyttiga och dynamiskaprocesser. På precis samma sätt avser jag att gå tillväga i den fråga som vi nu diskuterar, dvs. fråganom lokaliseringen av högre utbildning iStockholmsområdet.Just nu pågår, som jag sade i mittinterpellationssvar till , enberedning inom för attskapa ett hyggligt underlag från vilket vi sedan kanbedöma hur beredningsprocessen skall förasvidare. Inför framtagandet av dettaberedningsunderlag har jag haft kontakter medsåväl landstingsföreträdare som med företrädarefrån fler inblandade kommuner. Underberedningsarbetets gång har också flera kommunerblivit tillfrågade om sina bedömningar och planer.Jag kan försäkra att processen,precis som i fråga om förändringar av all annanhögre utbildning i vårt land, kommer att ske underden största, och mycket angelägna, öppenhet.I detta skede av beredningsprocessen utesluter jaginga lokaliseringsalternativ. Jag är övertygad om attden miljö som framskapats inom ramen för Novumkommer att visa sig konkurrenskraftig påutbildningar som har naturliga relationer till dennamiljö. Jag är övertygad om att ocksåandra områden inom detta vidsträcktahuvudstadsområde kommer att visa sig ha särskildakvaliteter. Jag har inga förutfattade meningar införden beredning vi nu står om exaktheten ilokaliseringen.Jag måste säga följande till medtanke på att hon koncentrerar diskussionen omhögre utbildning i till ettnedbrutet inomregionalt perspektiv. För mig är deutbildningspolitiska utmaningarna i störreän blott och bart en fråga som kan hänföras till varutbildningsutbudet skall vara geografisktlokaliserat i i stort.