prot · GH0925 · 1993-11-17 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:25Onsdagen den 17 novemberKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 11 november.2 § Anmälan om kompletteringsval tillnäringsutskottetFörste vice talmannen meddelade att Nydemokratis riksdagsgrupp under anmält hans ersättare (nyd) som suppleant i näringsutskottet fr.o.m. den18 november.Förste vice talmannen förklarade vald tillsuppelant i näringsutskottetVivianne Franzèn (nyd)3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotionerna1993/94:A21--A33 till arbetsmarknadsutskottet1993/94:Bo5--Bo9 till bostadsutskottetMeddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade attskatteutskottets betänkande SkU8,betänkanden KU5, KU6och KU7 samt jordbruksutskottets betänkandenJoU1, JoU2, JoU3 och JoU5 skulle avgöras i ettsammanhang efter avslutad debatt.4 § Organisationen vid fastighetstaxeringenFöredrogsskatteutskottets betänkande1993/94:SkU8 Organisationen vidfastighetstaxeringen (prop. 1993/94:1)Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 11 §. )5 § Lagstiftningsprocessen m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU5 Lagstiftningsprocessen m.m. (prop.1992/93:100 delvis)Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 11 §. )6 § Regionala frågorFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU6 Regionala frågor.Anf. 1 Tredje vice talman ():Herr talman! Att det enkla ofta görs till det svåraär en reflektion som man kan göra om man genomåren följer debatten och utredningsverksamhetenkring s.k. länsdemokrati.Det finns ett förslag till en mycket enkel modellsom vi från sida från begynnelsenhar drivit, nämligen att det på det regionala planetskall vara ett styrelsesystem som svarar mot det somfinns på det lokala planet och på riksplanet. Jag harsvårt att se att det har lanserats några godaargument mot denna tanke, trots att frågan hardebatterats under så många år.Vi vet ju alla hur det ser ut i länen. , landsting, kommunalförbund och ettotal andra organ som griper in i varandra, vilkaibland samarbetar och ibland motarbetar varandra.Vad som är karakteristiskt för länen är att det intefinns något samlat organ med ansvar för länet ellerregionen som helhet. Det finns inget organ somledamöterna eller medborgarna kan ställa tillansvar för tillståndet i länet som helhet.Det är ganska märkligt att det efter så många årsdebatt och utredande inte heller nu ser ut att blinågot konstruktivt förslag att behandla i riksdagen.Det finns visserligen en regionberedning som harfått ganska vida men också mycket vaga direktiv.Denna regionberedning är snart färdig med sittarbete. Men vad som har presenterats när det gällerregionberedningens intentioner gör inte att mankan hysa så särskilt stort hopp om att äntligen få ettförslag som kan samla en bred enighet här iriksdagen, vilket dessutom skulle kunna leda till etteffektivt demokratiskt organ i länen. Detta är brist.Vi vet ju alla att det ute i länen finns en strävan efteratt göra mer för sitt eget område, den egnaregionen, och det finns en vilja att ta initiativ. Detfinns en ny vakenhet inför vad som händer iEuropa, där vi inför det perspektiv som liggerframför oss kan förvänta oss att regionernakommer att spela en större roll. Det är således brist om vi även framöver kommer att ha detsom det nu är i regionerna. Det är inte bara tillskada för möjligheterna till ett effektivt ochdemokratiskt styre, utan också för möjligheternaatt decentralisera beslutanderätt och ansvar ut tillde olika delarna av vårt land.Av betänkandet framgår att länsdemokratitankenhar fått en vidare spridning. Här finns utöverCenterpartiets motion i betänkandet också enredovisning av motioner från och frånSocialdemokraterna. Det är således inte så, att vistår isolerade i den här frågan. Men trots dettaverkar det vara utomordentligt svårt att få till ståndkonstruktiva förslag som kan leda till beslut.Eftersom regionberedningen är inne i sitt slutskedeoch skall komma med någon sortsförslag har jag inte reserverat mig till dettabetänkande.Men, herr talman, jag har gärna velat göra dennalitet sorgsna markering i samband med att ärendetnu behandlas i kammaren.Anf. 2 ():Herr talman! Jag skulle också kunna instämma itredje vice talmannens dysterhet och sorgsenhet,men detta är något som vi måste lära oss att levamed i politiken. Även om vi tycker att vi har rätt,, är det inte alltid så att allainstämmer i den egna bilden.Denna fråga har väldigt länge diskuterats i dennakammare. De år som jag har varit i harjag försökt att dra mitt strå till stacken, därför attjag tror att den regionala demokratin är väldigtviktig. Jag tycker att det finns en påtaglig rörighetoch oklarhet ute i regionerna och länen i dag.Jag hade också trott, och tror fortfarande, attRegionberedningen kommer med kloka förslag.När beredningen diskuterar regional demokratigörs den i mitt tycke enda riktiga bedömningen, attdemokratin bör öka i stället för att minska och attbesluten behöver decentraliseras samt att detföljaktligen bör vara ett folkvalt styre i regionerna.Jag har förstått att man härigenom har väckt mångastridsandar till liv, och revirtänkandet inomförvaltning, byråkrati och politik växer sig starkt.Regionberedningen är nu klar med sitt förstadelbetänkande som handlar om ochSkåne, vilket skall presenteras för offentligheten förmiddag. Detta är i alla fall ett första stegframåt. Jag kan hålla med om att det är ett litetsteg, men det är dock ett steg. När det gäller Skånegår man på den linje som jag av pressuppgifter bl.a.har förstått att man är beredd att göra, vilketinnebär att man går via ett kommunalförbund. Jagkan dela principiella kritik motkommunalförbund. Men detta är det första steget.Det är inte steget, . Om det är steget,delar jag till fullo den kritik som har framförts i detsärskilda yttrandet. Detta är det första steget motett folkvalt organ som fungerar bättre och somdessutom reder ut den här regionala röran.Jag tror precis som att det, omSverige skall fungera -- speciellt i ett längreperspektiv i det enade -- är alldelesnödvändigt att makten decentraliseras från dettahus och att vi får ett ökat regionalt folkligtinflytande över viktiga frågor. Så är det inte i dag.Medborgarna vet egentligen inte var beslutenfattas, av vem besluten fattas och vem som har givitbeslutsfattarna uppdragen.Storstadsförhandlingarna är ett lysande exempel pådetta. Den diskussion som förs här i staden omDennispaketet är ett sådant exempel. Vi kan ocksåse på och Malmö.Jag måste tillstå, , att dennadiskussion är het även inom mitt eget parti. Jag haren känsla av att den förs också inom BertilFiskesjös parti.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )7 § Kyrkliga frågorFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU7 Kyrkliga frågor.Anf. 3 ():Herr talman! Detta är ett enigt utskottsbetänkandei en för många av oss väldigt viktig fråga. Jag villbara göra några markeringar, eftersom utskottethela tiden hänvisar till ett pågåendeutredningsarbete.De aktuella motionerna berör dels relationernamellan kyrka och stat, dels kyrkans egnamöjligheter att arbeta och dels formen för att blimedlem i . Alla dessa frågor har visom är aktiva inom kyrkan arbetat med undermycket . Det ena utredningsarbetet haravlöst det andra. Den ena remissbehandlingen haravlöst den andra, och den ena opinionen efter denandra från kyrkligt resp. samhälleligt håll harframkommit.Just nu arbetar en kyrkoberedning, som har fåttförlängd tid fram till sista mars. Med andra ordomkring kommer en markering fråndenna beredning i dessa frågor. Utskottet haransett det vara fel att föregripa kyrkoberedningenoch att det vore rimligt och riktigt att låtaberedningen i lugn och ro arbeta färdigt med dessafrågor.Frågorna är komplicerade. En relation mellankyrka och stat som har existerat är detinte alldeles okomplicerat att förändra. En radfrågor av mycket sofistikerad art aktualiseras närman funderar på eventuellt ändrade relationer.Verksamheten, som har varit reglerad genomlagstiftning , kan komma att blimindre reglerad. Det är mer fråga om arten avlagregleringen. Medlemskapet, som har gjort attalla vi svenska medborgare också är medlemmar iSvenska kyrkan, kan komma att förändras ochersättas av ett system, där dopet och/eller aktivhandling konstituerar medlemskap.Jag har, herr talman, velat göra dessa markeringar,eftersom dessa frågor engagerar en oerhörd massasvenskar. Den kyrkliga demokratiskaorganisationen är vårt lands största och bredastedemokratiska organisation. Många fler människorsitter i kyrkofullmäktige och kyrkoråd än ärengagerade på något annat samhällsområde.Oerhört många människor menar medutgångspunkt i sin bekännelse och sin tro att dettaär den viktigaste samhällsfrågan. Mot dennabakgrund är det viktigt att ge kyrkoberedningenmöjlighet att arbeta med dessa frågor, och jagnoterar att ett enigt utskott delar denuppfattningen.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )8 § Jakt och viltvårdFöredrogsjordbruksutskottets betänkande1993/94:JoU1 Jakt och viltvård.Anf. 4 ():Herr talman! I detta betänkande frånjordbruksutskottet behandlas jakt och viltvård. Jagvill inledningsvis yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen, som gällerprisutvecklingen på jakträttsupplåtelser.När antog en nyjaktlag, slogs vissa mål för samhällets framtida jakt-och viltvårdspolitik fast. Några av de målen hartagit fasta på just folkrörelseengagemanget ochjaktens sociala betydelse.Enligt en SIFO-undersökning finns det 320 000registrerade jägare i vårt land. Utanför jakten finnsenligt undersökningen ytterligare mellan 100 000och 150 000 personer som är mycket intresserade avatt börja jaga. Därutöver är mellan 400 000 och600 000 ganska intresserade.Jaktens sociala värde i vårt land är unik. Det berorpå att jägarna kommer från de breda folklagren. Imånga europeiska länder är förhållandet detomvända. Där är jakten ofta förbehållenekonomiskt starka personer på grund av skyhögapriser på jaktarrenden.Tyvärr är tendensen den att jakten alltmerkommersialiseras med kraftigt stigande avgifter påjakträtten. Detta strider mot enhälligabeslut om sitt stöd för att behållafolkrörelseengagemanget i jakten och för attviltvården skall behållas och utvecklas.En annan målsättning har varit att samhället skallmedverka till att skapa goda förutsättningar förjakten och viltvården. Denna målsättning riskerarnu att gå om intet på grund av de kraftigaprishöjningarna på jakträttsupplåtelser. Särskiltanmärkningsvärt är att staten nu genomDomänskog AB går i täten med höga och iblandorimliga priser på jaktarrenden. Ävenskogsbolagen och kyrkan tillämpar en prispolitiksom kan ifrågasättas.Den förda prispolitiken har lett till storapåfrestningar på rättsväsendet genom att ettmycket stort antal tvistiga ärenden -- enligt uppgiftöver 400 -- har förts till arrendenämnderna förprövning av villkoren för jakträttsupplåtelsen. Deallra flesta ärenden gäller jaktmarker, därDomänskog AB är upplåtare.Att detta blir en lång och segdragen tvist står klartefter de första förberedande sammanträdena.Parterna står så långt ifrån varandra att enuppgörelse anses omöjlig. Det mest stötande är attDomänskog AB kräver samma pris på köttet sompriset är satt i butikerna. Det är precis som ombönderna skulle kräva samma pris på mjölken somden kostar i butiken.Arrendetvisten mellan och de femaktuella jaktlagen är ett s.k. pilotfall, som får storbetydelse för de andra jaktlagen som senare skallmöta i arrendenämnderna.På en fråga från mig till jordbruksministern den 13april om de orimligt kraftiga prishöjningarnasvarade att de aktuellaarrendepriserna var anpassade till den rådandemarknaden. Det vore intressant att få hörautskottets föredragandes uppfattning i denna fråga.Jakten är ju kulturellt förankrad. Därför kan deninte fullständigt marknadsanpassas.Utskottsmajoriteten anser tydligen att marknadenskall sätta priset på jakträtten. Det är orimligtenligt vår mening så länge efterfrågan på jaktmarkvida överstiger tillgången på mark. Då fungerarinte den s.k. marknaden.Vi har mottagit många vittnesbörd från jägare ochjaktvårdskretsar om vad utvecklingen med ständigtstigande upplåtelseavgifter kan leda till. Man anseratt det bl.a. leder till splittring av fungerandejaktlag, eftersom många jägare helt enkelt inte harråd att vara med. Det innebär risk för att lokalajägare med normalinkomster och väl förtrogna medmarker, vilt och jaktvård ersätts av köpstarkapersoner eller företag utan förankring i orten ochdess jaktkultur. Det kommer att försvåra arbetetmed att få fram en kvalitativt bättre älgstam,eftersom arrendatorerna av ekonomiska skäl måsteskjuta allt de får och kan. Det motverkarungdomsverksamheten, eftersom man inte har rådatt ha med andra än fullt betalande medlemmar ijaktlagen. Det innebär slutligen att tjuvjaktenriskerar att öka.I samband med behandlingen av förslaget till nyjaktlag, JoU 1986/87:15, fann att någonoffentlig rättslig priskontroll över avgifter förjakträttsupplåtelser inte borde införas. Däremotbeslöt att frågan om en priskontrollkunde behöva aktualiseras på nytt omprisutvecklingen inte dämpades. Enligt vår meningfinns det nu flera starka skäl för att vidta åtgärder,som dämpar prisutvecklingen påjakträttsupplåtelser. Vi anser att regeringen böraktualisera frågan om att begära in förslag omåtgärder från i enlighetmed regeringsbeslutet från den 4 februari 1988.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 5 ():Herr talman! Jag skall främst behandla två frågor,nämligen ejderjakten, alltså vårjakten på sjöfågel,och viltskador.Frågan om att man skulle få jaga ejder i skärgårdenpå våren är en fråga som vi har aktualiserat vidmånga tillfällen och ännu intelyckats få igenom. Vi tycker att det är angeläget attde människor som bor i skärgården skulle kunna fåden möjligheten.Den 27 maj tillsatte enutredning som skall undersöka möjligheterna ochlägga fram förslag om åtgärder för att stimulerabosättningen i skärgårdsområdet, för att vi skall fåen levande skärgård. Vi väntar nu på denutredningens förslag, och därför har vi inte agerati det här ärendet. Vi hänvisar till utredningen ochväntar på förslaget som skall komma.När det gäller viltskador är det en speciell typ avviltskador jag tänker på, nämligen de skador somåstadkommits genom att många sjöfåglar, och ävenvadare, samlas på vissa ställen och på så sätt vållarskador på grödan där. Vi har behandlat en motionom skador runt sjöarna och Boren iÖstergötland. Vi har också fått påpekanden omsamma eller kanske t.o.m. svårare problem iKvismareområdet i län.När jordbruksutskottet var på i somrasfick vi en beskrivning av de problem medflyttfåglar, framför allt änder, som också finns påöstra . På sin väg någon annanstans landarfåglarna och åstadkommer stora skador. Det här ärett bekymmer för ett kanske ganska litet antalmarkägare, men för dem är det ett stort bekymmeroch det har ännu inte hittats någon lösning på det.Jag vet att naturvårdsenheterna i länen också harett intresse av att man hittar lösningar på det härområdet. Vi tycker att det hade varit bra omriksdagen hade gett regeringen i uppdrag attnärmare penetrera den här frågan för att kommafram till en lösning. Man skulle i länen ha kunnatges möjlighet att ingå avtal med markägare somberörs, och på det sättet lösa de ekonomiskabekymmer som markägarna får.I vissa fall skulle man kanske också kunna skjutafåglar, men jag vet att det definitivt inte är möjligti alla sammanhang, eftersom har skrivit påkonventioner mot att skjuta flyttfåglar. Problemenkan lösas genom att man ersätter de markägare somberörs. Jag yrkar bifall till Centerpartietsreservation 2.Före mig talade om prisutvecklingenpå jaktarrenden, som han var väldigt bekymradöver. Det är det klart att man måste vara, och detär väl de övriga i utskottet också. Frågan är vadman skall göra. Jag vet inte om harnågot recept på hur man skulle göra för att de härarrendepriserna inte skall höjas.Om jag inte har fel så har iuppdrag att komma med synpunkter, om densituation med kraftigt stigande arrendepriser somInge beskrev skulle infinna sig. Såvitt jagvet har man inte kommit med några synpunkter ochförslag.Kostnaderna i samband med jakten är också ganskastora. Vi undersökte detta i utskottet för några årsedan och kom då underfund med att kostnadernaför att köpa gevär, kläder, kommunikationsradio,m.m. var större än kostnaderna förjaktmarkerna. Mot den bakgrunden fanns detingen egentlig möjlighet att på något kraftigare sättbegränsa de här kostnadsstegringarna. Eller menarInge att vi skall ha något slagsprisreglering på allt som har med jakt att göra? Detskulle vara roligt att veta om harnågon uppfattning om vad de andra sakerna kostarjämfört med vad arrendena kostar. Hur serbudgeten ut för en jägare, ?Med detta vill jag yrka bifall till reservation 2 och iövrigt bifall till utskottets betänkande.Anf. 6 () replik:Herr talman! frågade mig vadjag har för recept mot de här kostnaderna som hanerkänner är besvärliga. beslutade ienighet, , att regeringen skullekräva att skulle komma medförslag om åtgärder för hur det skulle kunna regleraoch komma åt de stigande jaktpriserna.Det var alltså 1988, och vi har i vår reservationbegärt att det nu är dags för attåterkomma med det här uppdraget. Vi blev iriksdagen beskyllda för att inte följa upp de beslutvi tidigare fattat, men nog tycker jag att det ärkonstigt att ni från den borgerliga regeringen intekan gå med på den här vädjan om att nu efter femår få tillbaka det uppdrag som vi gav tillJägareförbundet.Jag sade också att det finns över 100 000 människorsom är intresserade av att börja jaga. Det finnsmånga ungdomar bland dessa. Förvisso ärkostnaden för att köpa utrustning osv. Men detär också mycket besvärligt för ungdomar som pågrund av er politik kanske inte har något jobb ochinte heller någon inkomst, att gå med i jaktlagen,på grund av de höga arrendepriserna som ideligenstiger.Det tvistas nu om 400 ärenden som handlar om i vissa fall har höjt arrendena med över 100 %.Enligt är detta enmarknadsanpassning. Jag måste då fråga LennartBrunander om han delar att jakten och viltvården i vårt landskall marknadsanpassas.Anf. 7 ()replik:Herr talman! Först, för att jag inte skall glömmabort det: de arbetslösa blir arbetslösa på grund avden socialdemokratiska politiken , ochinte på grund av vad vi har gjort nu -- vi försökerrätta till saken. Men det hör ju inte till den härdebatten, jakten skall marknadsanpassas? Ja, det äralldeles klart att marknaden på något sätt måstebestämma vilket pris du och jag är beredda attbetala för jaktmarken. Men när man beskriverförändringarna av priser i procent kan det bliganska många procent om arrendena som manhöjer har varit låga.Det intressanta i det här sammanhanget är hur stordel av den totala kostnaden som gäller arrende.Förra gången vi undersökte frågan, för några årsedan, kom vi fram till att den kostnaden inte varså förfärligt stor, utan det var de andra kostnadernasom var stora. Det accepterade man utan att blinka,men vill man in och styra, vilket inte är så enkeltatt göra.Det är som företräder jägarna.Det har uppdraget att komma med synpunkter menhar inte gjort det. Uppenbarligen tycker man därinte att det här är så förskräckligt. Därför vet jaginte om det är vår uppgift att tycka det heller. Vi fårväl vänta och se vad man där tycker. Liksommajoriteten anser jag att vi inte behöver göra någotpåpekande. har den uppgiften ochsköter den säkert.Anf. 8 () replik:Herr talman! Jag skall inte tvista med LennartBrunander om vems fel det är att vi har så mångaarbetslösa ungdomar. De flesta i det här landetinser att den politik som ni för på detta område hargjort att vi har fått långt fler arbetslösa jämfört medhur det var under vår regeringsperiod. Jag behöverinte säga mer om den saken.Det var faktiskt, , en enigriksdag som beslutade att vi skulle ge det aktuellauppdraget till . Jag tyckeratt det är viktigt att följa upp de förslag som vi harlämnat till vår regering. Det var alltså ensocialdemokratisk regering som gav det häruppdraget 1988. Jag förstår inte vad det är som taremot. Varför kan inte påverkasin egen borgerliga regering så att man gerJägareförbundet i uppdrag att återkomma tillriksdagen med en redovisning? Sedan får vi se vadden redovisningen ger vid handen.Jag är alldeles övertygad om att man i också är oroad över nuvarandeutveckling när det gäller priserna. De högakostnaderna här är alltså orimliga. I och med attLennart Brunander inte kan ge ett svar delar hanväl uppfattning att de avgiftersom vi har ålagt jägarna inte är orimliga. Så tolkarjag detta, eftersom jag inte får något svar frånLennart Brunander.Anf. 9 ()replik:Herr talman! Naturligtvis är det ingen som tyckerom att saker och ting blir dyrare. Det gör varken jageller , och det gör inte heller jägarna.Men Jägareförbundet har fått ett uppdrag avregeringen. Om man tycker att det här är orimligt,kommer man naturligtvis tillbaka och säger till. Detbehöver vi inte be att göra.Naturligtvis inser man det själv.Anf. 10 ():Herr talman! Den syn som har förtfram i debatten överensstämmer i allt väsentligtmed min. Det finns ingen anledning att upprepaargumenten. Jag tror inte att vi därmed kommer såmycket längre.Jag yrkar också bifall till reservation nr 1.Anf. 11 ():Herr talman! I jordbruksutskottets betänkande1993/94:JoU1 angående jakt och viltvård behandlasett antal motioner som väckts detta år. Flera motioner medsamma innehåll har behandlats tidigare undervalperioden. Utskottet gör vissa uttalanden om denpågående översynen av jakt,jaktvårdsområdeslagstiftningen och vårjakten påsjöfågel. Vidare gäller det ersättningssystemet förviltskador. I övrigt avstyrks motionerna medhänvisning bl.a. till tidigare ställningstaganden.Då det gäller förändringar i den lagstiftning somreglerar möjligheten till jakt hänvisar utskottet tilltidigare gjorda uttalanden i betänkande nr 4 frånförra . Där framhåller utskottet bl.a.problemet med de mindre markägarnasmöjligheter att förfoga över jakten på sinajaktmarker.Statens naturvårdsverk har i uppdrag att se överdenna lagstiftning. Vi inväntar den översynen. Iavvaktan på denna har vi inte ansett att vi nubehöver vidta någon särskild åtgärd.Beträffande diskussionen om jaktarrenden har viinställningen att om det är fråga om orimligheternär det gäller priser förutsätter vi att utvecklingenframöver blir sådan att detta kommer att rättas till.På sina håll är kritiken ganska hård. Om man sertillbaka litet kan man konstatera att jaktarrendenahar varit förhållandevis låga när det gällerDomänverksmark. Det har tidigare också gälltkyrkoarrenden. När man har försökt åstadkommaen anpassning har höjningen blivit förhållandevisstor. Det är väl det som har skapat den hetsigadebatten.Om det är på det sätt som man från vissa håll säger,nämligen att priserna har blivit alldeles för höga,kommer vi väl framöver att få se en förändringdärvidlag också. Vi tycker att det vore olyckligt omman gick in och införde en reglering i det häravseendet.En annan viktig fråga som vi har tagit upp vid fleratillfällen i gäller diskussionen ochförslagen om vårfågeljakten. I princip delarutskottet den uppfattning som motionärerna hargett till känna i sina yrkanden. Bl.a. framhålls detatt ejderbeståndet kraftigt ökat och att enbegränsad jakt kan bidra till en friskare och meralivskraftig stam. Vidare åberopas att ejderjaktenhar ett stort kulturellt värde och ettrekreationsvärde för den bofasta befolkningen iskärgården. Motionärerna är, som vi har uppfattatdetta, i stort sett eniga. Vi i utskottet är också, somjag tidigare sade, i princip överens medmotionärerna om det rimliga i att återinföra den härjakten.Utskottet och har tidigare under en följdav år avvisat framlagda förslag om vårjakt på ejder.Frågan var aktuell bl.a. under /78,då behandlade en proposition medförslag om införandet av en begränsad vårjakt påsjöfågel.