prot · GG0998 · 1993-04-23 00:00:00 — Exportindustrin kandock förväntas öka sin produktion och småningomanställa arbetskraft.Regering och riksdag har under de senaste årenslågkonjunktur anslagit mycket stora pengar tillarbetsmarknadspolitiken. Det är långt mer än vidnågot tidigare tillfälle. Som bekant är detArbetsmarknadsstyrelsen som har att fördela tilllänen de medel som regering och riksdag ställer tillförfogande. Under innevarande budgetåret harnästan tilldelats Göteborgs- ochBohus län, , samtHallands län för arbetsmarknadspolitiska åtgärder.För förvaltningskostnader har länen fått ca 500miljoner kronor.Dessutom har regeringen fattat beslut omytterligare regionalpolitiska medel tilllänsstyrelserna i västra . Göteborgs- ochBohus län samt har tilldelats 7miljoner kronor vardera. fick 8miljoner kronor och tilldelades 2miljoner kronor i samma beslut. Regeringenfattade beslut om medlen just för att stödja länen iden strukturförändring de står inför. Avinnestående länsanslag på sammanlagt 40 miljonerkronor, tilldelades västlänen merparten. Dettaunderstryker att regeringen är väl medveten om detbesvärliga läget i landsdelen. Pengarna kananvändas till glesbygdsstöd, lokaliseringsbidrag ochprojektverksamhet. Under beredningen avbesluten hölls täta kontakter med representanterfrån länen.För att komma till rätta med den svåra situationeni västra liksom i övriga delar av landet, ärdet avgörande att svensk industri kan behålla och tatill vara nuvarande goda konkurrensläge. Även denoffentliga sektorn kan på ett bättre sätt i det kortaperspektivet stå för fler arbetstillfällen med ettansvarsfullt tvåårsavtal. Det är i sammanhangetytterst väsentligt att ansvarsfulla tvåårsavtalkommer till stånd över hela arbetsmarknaden.Anf. 77 ():Herr talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför svaret. I de fyra västsvenska länen var över 60 000 personer arbetslösa, och över46 000 personer var sysselsatta iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. harsäkerligen antalet berörda personer inte blivitfärre, tvärtom har det nog ökat. Arbetslöshetentillsammans med budgetunderskottet är det endasom i nuvarande läge stadigt ökar i vårt land och ivår landsända.Bara i min egen hemkommun var ijanuari 19 000 människor öppet arbetslösa, och10 000 människor var sysselsatta iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Antalet varselligger på fortsatt hög nivå.I beräknasarbetslösheten stiga till i länet,efter att ha passerat en topp på undersommaren. Siffrorna är förfärande. Det är siffrorsom vi över huvud taget inte kunde tänka oss förfyra till , knappast ens i Norrbottenslän eller län.I ett förslag som gått såväl till regeringen som tillkommunen i har Socialdemokraternaoch beräknat arbetslöshetenskostnader enbart i till ca 4 miljarderkronor. Det utgör lågt räknat ca perperson. Det finns som bekant beräkningar somvisar att varje arbetslös kan kosta uppåt 170 000 krper år.Om vi räknar med samma kostnad för de ca 106 000personer som stod utanför denordinarie arbetsmarknaden i de fyra länen, får vifram att arbetslösheten bara i de fyra västsvenskalänen uppgår till mellan 20 och 25 miljarder kronor.Det är alltså stora belopp som det rör sig om. Kanarbetsmarknadsministern dela uppfattningen attdetta är ett gigantiskt slöseri med pengar och medmänniskors vilja att arbeta och förmåga att försörjasig själva? Jag vill minnas att jag ställde frågan äveni min interpellation.Som jag påvisat i min interpellation finns i de fyralänen en fjärdedel av industriellakapacitet. En stor del av nedgången bedöms somoåterkallelig, särskilt i verkstadsindustrin, eftersomden industrin är särskilt ''tung'' i Västsverige.Arbetsmarknadsministern tycks nu dela minuppfattning att nedgången i de fyra länens industri,med dess stora betydelse för svensk export, ärsärskilt allvarlig. När så är fallet, vill jag ställafrågan: Har regeringen någon strategi för att vändautvecklingen, utöver den allmännaskattesänkningsfilosofin gentemot företagen,vilken hitintills varit förhärskande inomregeringen, men som bevisligen inte haft deeffekter som regeringen hoppats på? Jag är oroligdärför att det i kompletteringspropositionen inteens finns en bilagedel från Näringsdepartementet.Det är utomordentligt illavarslande.Jag är fullt medveten om att vi nu börjar närma ossden nivå då det är meningsfullt attbedriva arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det gåratt pressa något mer, men i längden går detnaturligtvis inte att klara en uppbromsning avökningen av arbetslösheten bara medarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det måste till,arbetsmarknadsministern, åtgärder och insatserfrån arbetsmarknadsministerns kolleger, insatsersom gör att man kan vända utvecklingen i industrinoch får fart på den.Krisläget för ekonomin i den offentliga sektorn,landsting och kommuner slår hårt i många av länenskommuner. De indragningar som har skett harnaturligtvis drabbat våra kommuner likaväl somalla andra. Indragningen av de 7,5 miljarderkronorna var ett hårt slag.I den motion som vi västsvenskar skrev medanledning av budgetpropositionen beräknade vikonsekvenserna till 14 000 anställda personer somriskerade att förlora sina arbeten i våra fyra län,eftersom det inte i kommunerna och landstingenfinns budgetmedel till deras löner. Det finnsanledning befara att den siffran kan vara än högre för den offentliga sektorn i de fyra länen.Arbetsmarknadsministern sade i sitt svar att hanhar förhoppningar om att man skall kunna bromsaupp den pågående utvecklingen i den offentligasektorn och att man kanske t.o.m. skall kunnasysselsätta fler människor. Jag undrar vilkenstrategi regeringen har för att bromsa avgången ochför att de som får lämna den offentliga sektornskall kunna finna andra arbeten? Var kan dessaarbeten tänkas finnas för oss i ?Anf. 78 ():Herr talman! Jag tycker attarbetsmarknadsministerns svar är allmänt ochsaknar förslag om hur regeringen tänker ta itu medden svåra arbetslösheten. drabbasnaturligtvis, som alla andra regioner, avregeringens politik. Vi drabbas av höga räntor, avde orimligt hårda nedskärningarna i kommunernaoch av den alltför hårda åtstramningen avkonsumtionen.Västsverige drabbas dessutom extra hårt avarbetslöshet på grund av vår industristruktur.Nedskärningarna inom främst bilindustrin har sombekant skickat ut tusentals människor iarbetslöshet.Vi socialdemokrater i inser att de flestaav våra problem måste lösas i samarbete. Vi hardärför gemensamma program och här i riksdagengemensamma motioner om satsning på utbildning,forskning, näringspolitik, miljö, investeringar ivägar, järnvägar och annat.Västsverige måste ges förutsättningar att delsutveckla den industri som finns, dels skapa ett merallsidigt näringsliv. Då duger inte regeringens snålasatsning på infrastruktur, och då duger inte densnåla behandling som regeringen har gett vårahögskolor.I min valkrets norra står nu hela 18 000personer utanför den reguljära arbetsmarknaden.Det är mer än dubbelt så mycket som vid den förralågkonjunkturen . Då duger detnaturligtvis inte heller att regeringen minskaranslagen för arbetsmarknadsinsatser i länet.Fyrstadsområdet, där jag bor, har nuutomordentligt stora svårigheter. Jag vill ändå sägaatt det finns möjligheter, därför att detfinns en utomordentligt högstående tekniskkompetens. Därför finns det också optimism mitt ibekymren.Den nya bil som visade i går är ett fintexempel på den framstående tekniska kompetenssom finns i . Den har allaförutsättningar att bli en succé och därmed att räddamånga jobb i regionen.Tyvärr är regeringens politik ett hinder i arbetetmed att ytterligare utveckla denna kompetens ochatt skapa förnyelse. När kraftfulla insatser skullebehövas, väljer regeringen, som vi har talat omflera gånger tidigare, att missgynna vår högskola.Man satsar alldeles för litet på infrastruktur, ochman väljer att avveckla näringspolitiken.Därför är nu på väg mot enmycket hög arbetslöshet. riskerar ca20 % av arbetskraften att stå utan jobb. Därförmåste regionen få ökade resurser för att komma igång med ombyggnader av järnvägar och vägar,och högskolan måste växa.Jag skulle vilja fråga: Är det nu igen så att de storahögskolorna skall ha de flesta av de platser somanvisas i kompletteringsbudgeten?Resurserna för arbetsmarknadsutbildning måsteöka ytterligare.Jag skulle också vilja ta upp statens ansvar förjobben i rollen som arbetsgivare. i Vänersborgoch Postverket i är exempel på detta.Vid arbetar man nu för att rädda så många jobbsom möjligt. Där finns företag som vill satsa på nyteknik med i bilden. måste nu snabbtställa upp och underlätta sådana satsningar. Mendet är lika viktigt att regeringen inte fortsätter attsmita ifrån sitt ansvar genom att gömma sig bakomTeleverket.Postverket har planer på att lägga nerpostsorteringen i och därmed skicka utytterligare 80 personer i arbetslöshet. Jag tycker attarbetsmarknadsministern borde ha en mening ochmedverka till att stoppa sådana ytterligarepåspädningar av den redan höga arbetslösheten.Jag tycker sammanfattningsvis att regeringensinsatser för att skapa jobb på både kort och lång siktär otillräckliga. Tyvärr finns det inte heller någratecken, vare sig i kompletteringsbudgeten eller iBörje svar, på att regeringen inserallvaret i situationen. De arbetslösa får nu betala ettmycket högt pris för regeringens passivitet.Det värsta är att misstanken alltmer uppkommer,att regeringen på något sätt håller på att ge uppambitionen att skall ha en industri sombygger på högteknologi. Det talas så mycket omlåglöneområde, för att klara konkurrens och annat.Jag skulle därför vilja frågaarbetsmarknadsministern: regeringen ifortsättningen att arbeta för att industrifaktiskt skall kunna bygga på den högteknologi somfinns utvecklad?Anf. 79 ():Herr talman! Ett jobb, en lägenhet och att intebehöva oroa sig för framtiden -- det är vad vi längtarefter. Det säger några ungdomar i entidningsintervju. Är det för mycket begärt, frågarde oss politiker. Nej, säger jag, det är en mycketrimlig önskan från ungdomar i i dag.Den rekordhöga arbetslösheten är ett allvarligt hotmot folkhälsan, konstaterar en doktor isocialmedicin. Det finns stora och konstateraderisker för att i arbetslöshetens spår skall följaohälsa, allt från självmord, ångest och oro tillstress, höjt blodtryck och ökad alkoholkonsumtion.Har arbetsmarknadsministern funderat på hur denperson mår som drabbas av arbetslösheten?Jag läste om , som kände sig arbetslös ända ini själen. Han berättade om vreden, besvikelsen ochhopplösheten, om ledan som smög sig på, menockså om tankarna på en ljusare framtid som infannsig , när han hade passerat de olikastadierna.Här är det regeringen, med ispetsen, som har ett mycket stort ansvar.Börje svar på fråga omvilka insatser arbetsmarknadsministern tänker görai för att människor skall få jobb lämnarinte någon större vägledning därvidlag, varken förungdomarna eller för , varken i Västsverigeeller någon annanstans i landet.Börje visar en viss förståelse och sympatiför att det är bekymmersamt, och det är måhändaett vackert drag. Men det räcker inte.Det räcker inte heller med svaret attexportindustrin förväntas öka sin produktion och såsmåningom anställa arbetskraft. Om jag minns rätt,går av produktionen på export, och 80 %är inhemsk efterfrågan.Enligt kompletteringspropositionen skallregeringen dra in i privatkonsumtion. Det kan inte bli så många jobb -- ellerhur?Vidare säger att regering ochriksdag har anslagit mycket stora pengar tillarbetsmarknadspolitiken, långt mer än vid någottidigare tillfälle. Tänk att jag minns den sången!Det kommer jag ihåg att sade påsin tid också.Vilken slutsats skall man dra av det? Jo, jag -- ochmånga med mig -- drar slutsatsen att borgerligaregeringar för en felaktig ekonomisk politik, somgör att människor blir arbetslösa och att företageninte törs investera. Resultatet blir attarbetslösheten kostar av statens totalautgifter, ungefär 100 miljarder svenska kronor.I går vid presentationen avkompletteringspropositionen sade finansministernatt det är arbetslinjen som gäller. Från vilket datumgäller den, arbetsmarknadsministern?Nästan 48 000 människor står utanför den ordinariearbetsmarknaden i . Motslutet av året beräknas av byggnadsarbetarnavara utan jobb. I går varannanbyggnadsarbetare utan jobb. I kommerdrygt att vara arbetslösa efter nedläggningenav Volvofabriken och fönsterfabriken.Arbetslösheten bland metallarbetarna kommer attvara . I , med sina 15 400invånare, är öppet arbetslösa. Räknar manåtgärder av olika slag, är det 1 900 personer somstår utanför den ordinarie arbetsmarknaden.I i går skriver attregeringen satsar sammanlagt 46 miljarder kronormot arbetslösheten. Det är mycket pengar, ochmånga ställer sig frågan om de inte kunde användasbättre och effektivare.Kommunförbundet har räknat ut att enhelårsarbetande privatanställd med en lön på175 ger en inkomst till staten på 129 300 kr.Att det blir så mycket beror på attarbetsgivaravgiften också är inräknad. En personmed arbetslöshetskassa kostar, förutom detpersonliga lidandet, . Den som lever påsocialbidrag kostar samhället 62 600 kr.En arbetslös kostar alltså stat och kommun igenomsnitt . Det är en hyggligårsinkomst för den som har ett heltidsjobb.Var finns de offensiva och framåtsyftande förslagenoch besluten för tillväxt som ger människor riktigajobb?Ett erkännande vill jag ändå ge regeringen ochBörje , och det gäller satsningen påutbildning, som vi socialdemokrater anser är såvälnödvändig som en mycket klok insats förframtiden.Kvar står dock att den ordinarie arbetsmarknadenmåste bli större. AMS är säkert en bra arbetsgivare,men jag tycker ändå inte att dess ersättningslistaskall vara den största i landet.Håller med mig om att det ärrimligt av våra ungdomar i att begäraatt få ett jobb och en lägenhet och att slippa oroasig för framtiden? Tala om för oss västgötar,göteborgare, hallänningar och bohuslänningar hurregeringen skall infria denna rimliga begäran frånungdomarna. Hur vill arbetsmarknadsministernskapa framtidstro hos de enligtLänsarbetsnämndens prognos snart 40 000arbetslösa i ? I går, den 22april, var det 47 350 människor som stod utanförden ordinarie arbetsmarknaden i län.Anf. 80 ():Herr talman! sade många kloka ord,men hon glömde det viktigaste: Även dalslänningarvill ha svar på de väsentliga frågor som honframställde till arbetsmarknadsministern.I befinner vi oss just nu i ett sådant lägeatt ingen egentligen kan presentera några lösningarför hur vi skall ta oss ur den helt nattsvartautveckling som vi nu befinner oss i. Denutvecklingen för oss bara längre och längre ned.En av grunderna för den dystra utvecklingen ärnaturligtvis att vi är så starkt beroende avbilindustrin och dess underleverantörer. För oss ärdet just nu ett oöverstigligt problem att ingen iregeringen eller här i tar på allvarvad vi just nu genomlever och är på väg in i. Om vitycker -- ställde tidigare en frågaom det -- att vi kan undvara den svenskabilindustrin och den tekniska kompetens som finnsbland underleverantörer och andra kan vi fortsättaatt rycka på axlarna åt detta. Om vi inte tycker detfår ni nu hjälpa oss i . Det är inte bara vårtbekymmer, utan det är hela bekymmer,om den svenska underleverantörsbranschenfullständigt slås ut.Jag tycker också att det är viktigt att vi med olikamedel försöker komma till rätta medarbetslösheten -- självfallet är det det. Men vi måstegå litet djupare än så. Vi måste fundera noga överhur vi skall hantera denna så viktiga bransch, somjust nu är på väg att fullständigt slås ut. Det ärbranschprogram, industripolitik och näringspolitiksom behövs -- det är inte något slags icke-politik,som den vi har varit med om hittills.Utöver bilindustrin ochunderleverantörsbranschen finns det också enannan bransch som är ytterst viktig fördalslänningarna, och det är turismen och dearbetstillfällen och den utveckling för bygden somden innebär. Där har vi ett annat jättestortproblem -- . Det är ett nationelltintresse och inte bara ett Dalslandsintresse. Menhittills har Dalslandskommunerna,Värmlandskommunerna och på egenhand fått stå för driftskostnaderna och ensammafått bära de bördor som det innebär att hålla den igång ekonomiskt. När det är en sådan pärla för helaSverige borde också hela vara med och setill att kanalen kan leva vidare. Det är ännu ett stortsorgebarn för oss.Man skulle kunna gå in kommunvis -- område förområde, företag för företag -- och relatera hureländigt det ser ut och räkna upp vad som bordegöras eller vad som skulle kunna förbättrasituationen. Jag kan inte stå här som någonbesserwisser och säga: Om vi bara gör exakt så härså löser vi alla problem i över . Men jag är alldeles övertygad om att vigenom ett antal åtgärder skulle kunna fåutvecklingen på rätt väg. Det är de åtgärderna jagefterlyser -- desperat och med stor ödmjukhet. Detproblem som vi just nu står inför kan inte någontycka att det är roligt att raljera med eller på minstasätt negligera.Låt mig ta ett annat exempel på hur fel det kan bli.I kommun finns det ett företag somtidigare var Volvoägt och som är ett typisktunderleverantörsföretag. Det företaget harkommunen hjälpt, egentligen långt utöver sinförmåga. Alla kommuninvånare har ställt uppekonomiskt och med uppoffringar för att hjälpadetta företag att utvecklas gynnsamt och positivt.Trots det har företaget nu varslat 100 anställda omuppsägning. I just det skedet har som partigenom sin företrädare i , f.d.riksdagsledamoten i ,gått ut med att företaget skall få större möjligheteratt självt plocka ut vilka man vill bli av med. Det ärvad tidningsrubrikerna i handlar om justnu.Vad är det för märkvärdig, destruktiv debatt som nii på det sättet drar i gång i stället för attprata om det som är viktigt? Vems intressen är detni företräder när de mest utsatta -- de arbetslösaeller de som har ett arbete men kan bli av med deti morgon -- råkar illa ut så fort regeringen läggerfram en proposition eller så fort en borgerligpartiföreträdare lägger fram ett förslag i enkommitté eller liknande? Det tycker jag är mycketmärkligt, och det fordrar en förklaring. Det ärmånga dalslänningar som vill ha en förklaring tilldet, inte minst kommunalpolitikerna hemma iDalsland.Centern har ett väldigt starkt fäste just i Dalsland.Jag har ibland funderat över när den stora revoltenfrån de borgerliga kommunalpolitikerna skallkomma. Om hade varit med påsomliga möten i somliga kommunalhus iDalslandskommuner tror jag att han hade fått höraett och annat om detta.Är det inte nu dags, arbetsmarknadsministern, attregeringen försöker samla ihop sig -- jag tänker dåpå alla ministrar och departement -- till ettDalslandsprogram som anger vad man vill göra förDalsland och hur man vill att skallutvecklas , och på litet ?Om det nu inte är någon i somdirekt bryr sig om -- det har vi blivitsmärtsamt medvetna om -- skulle man väl ändåkunna bry sig om de nationella tillgångar som finnsi och som är viktiga för oss alla. Vi harfaktiskt inte råd att undvara dem, . 81 ():Herr talman! Även jag vill tacka för svaret. Jag harviss förståelse för att arbetsmarknadsministern kantycka att vi socialdemokrater från norra överambitiösa när tre av oss deltar i den härdebatten, men för oss finns det ingen viktigarepolitisk fråga än att se till att människor får arbete,och rätten till arbete är nu så hotad -- speciellt i vårtlän.Arbetslösheten slår nya rekord, och varje dagförlorar vi i 500 arbetsplatser. I vårt långalän har vi , som har pratat om,och , som talat om, men även Mittenälvsborg medAlingsås, , och , som ärmina hemtrakter.Mycket är sagt om orsakerna till den svenskakrisen, men jag undrar om vi inte har förbisett ensak: Vår jakt på effektivisering ochproduktivitetsökning har, tror jag, drivits för långtinom vissa sektorer. Vi har delat in våra kommuneri resultatenheter och gett varje enhet i uppgift attminska sina kostnader. Vi har satt i gång attinterndebitera inom kommunerna, vilket iblandhar lett till att vi har lastat över kostnaderna på enannan förvaltning eller en annan budget. Resultatetför samhället som helhet har blivit mycket dåligt.Det tydligaste exemplet är när kommunernarationaliserar genom att avskeda personal. Om enkommun i den situation som vi nu befinner oss iavskedar en person betyder detta mestadels att honeller han blir arbetslös och tvingas attleva på socialbidrag. Detta gör att efterfråganminskar ytterligare. Det problem vi nu har iekonomin är en efterfrågekris, och det löser maninte genom ytterligare besparingar. Dessutomförlorar kommunen den arbetsinsats som denavskedade tidigare gjorde.Inom riskerar 400 att sägasupp . En stor majoritet av dessa ärkvinnor. Är det möjligen vårdnadsbidraget somskall bli deras nya inkomst, eller hur tänker sigarbetsmarknadsministern att kvinnor i framtidenskall få sin utkomst?Alla partier vill satsa på den s.k. infrastrukturen.Jag tycker ibland att vi har en alldeles för snävdefinition av detta begrepp. Infrastruktur är intebara vägar och järnvägar, även om det naturligtvisockså är viktigt. Det är allt det som behövs för atthålla ett samhälle i gång. Vi borde räkna in skoloroch barn- och äldreomsorg i detta begrepp.Dessutom visar i en färsk rapport attsatsningar inom vård och omsorg och inomutbildning ger den största sysselsättningsökningen.Den ökade satsning på utbildning som regeringenföreslår i kompletteringspropositionen är mycketvälkommen. Ett problem som man också måstekomma till rätta med är det bristande intresse förtekniska utbildningar som framför allt flickor visar.Statistik visar att antalet sökande till tekniskagymnasieutbildningar minskar för fjärde året i rad.Något radikalt måste göras om skallfortsätta att vara en framgångsrik industrination.Har arbetsmarknadsministern några tankar omdetta?I mina hemtrakter, Mittenälvsborg, hararbetslösheten nått oanade höjder. Vi är speciellthårt drabbade av nedgången i byggandet, eftersomvi har en stor andel av arbetskraften just ibyggämnesindustrin. Osäkerheten om vilka reglersom skall gälla för finansieringen gör attbyggverksamheten inte kommer i gång.Regeringen måste ge klara besked. Såväl individersom byggföretag måste få möjlighet att planeralångsiktigt.Det finns några enstaka ljuspunkter. Det ROT-program som beslutade om var mycketvälkommet. Jag efterlyser dock stimulansåtgärderför att man verkligen skall få i gång ROT-projekteni större omfattning. Finns det några sådana planer?Jag vill avsluta med att lyfta fram ett förslag tillinvesteringsstöd på ett mycket försummat område,nämligen vatten- och avloppsledningar ikommunerna. Det råder inget tvivel om attutbytestakten i ledningsnätet måste öka.Naturvårdsverket har begärt att kommunerna skallarbeta fram förnyelseplaner och rullandeåtgärdsprogram. Men det händer ändå alltför litet ikommunerna, och viljan att höja taxorna förreinvesteringar i näten är svag. ,samtKommunförbundet anser att det krävs stimulansför att takten skall ökas, särskilt i mindre ochglesbefolkade kommuner. Det senare beror delvispå skillnaden i ledningslängd per invånare.Kostnaderna blir för höga.Genom att man stimulerar till reinvesteringar iledningsnätet åstadkommer man arbetstillfällen försåväl anläggningsarbetare som industriarbetare,som man gör en klok investering på ettområde som varit mycket försummat.Jag vill avsluta med att fråga: Kanarbetsmarknadsministern tänka sig att medverkatill någon form av stimulansåtgärder för dettaändamål?Anf. 82 ():Herr talman! Ja, arbetsmarknadsministern, detbörjar bli jobbigt . Jag är den sjätte talaren ochkön kunde vara lång, men det är . Men det är nog ännu jobbigare för enstackars arbetslös människa, som kanske har varitarbetslös . Han börjar fundera överom han har något självförtroende, vem han är,varför ingen frågar efter honom och vad han har förframtid.Ungdomar som har fått en utbildning kommer uttill ett samhälle där man säger att de inte behövs,att det inte finns någon användning för dem. Vadhar en sådan ung människa för framtid?Det är alltså individer som döljer sig bakom dehöga arbetslöshetstalen. Varje arbetslös är mycketviktig. Det är en människa av kött och blod. Jag villändå drista mig till att ge några siffror från min delav -- . Det är ett märkligtlän som har två valkretsar.