prot · GH0922 · 1993-11-11 00:00:00 — Men det framgår av det skriftliga svaretatt regeringen lämnade etterbjudande som antog. Etterbjudande är ett erbjudande. Det bygger påregeringens bedömning av vilka personer som kanvara lämpade för olika befattningar istatsförvaltningen. I dåvarande läge fanns detlediga befattningar, och i det sammanhangetgjordes en jämförelse för att ta till vara olikamänniskors resurser. Detta är normalt, såväl ipolitiska partier som inom statsförvaltningen totaltsett. Det har ingenting specifikt med justFinansinspektionen att göra.Det är ganska självklart för de flesta, att jag ellerregeringen aldrig skulle låta oss på något vispåverkas om det hade förekommit påtryckningarför att flytta en person eller för att låta enmyndighet, i det här fallet inspektionen, minskadess aktivitet. Av vad som inträffat,framgår det med all önskvärd tydlighet att det ärmin bestämda ambition att röja upp i vad somåstadkommits på grund av bl.a. de brister iekonomisk politik som ledde fram till denspekulationsekonomi som så småningomresulterade i finanskris och bankkris.Det är därför som vi tar till så drastiska åtgärdersom att väcka skadeståndstalan mot ledamöter iNordbankens tidigare styrelse. Som jag sade,kommer regeringen tillsammans medBankstödsnämnden, som har detdirekta ansvaret, att vidta varje sådan åtgärd för attklara ut vad som åstadkommits och var ansvaretligger. Det är mycket viktigt att hantera frågan pådet viset.Låt mig dessutom tillägga: Jag kommer aldrignågonsin att kritisera någon enskildmyndighetschef eller myndighetsanställd för derasinställning i sakfrågor. Däremot är det alltid bra fören regering att få samma entydiga besked i vissfråga. Det underlättar regeringensställningstaganden.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1993/94:20 om eneffektivare skatteindrivning m.m.Anf. 30 Statsrådet ():Herr talman! Bakgrunden till interpellationen äratt regeringen i årets kompletteringspropositionaviserade sin avsikt att förstärkaresurserna till skattekontrollen med omkring 200miljoner kronor . Jag uttalade i detsammanhanget att regeringen som en första åtgärdborde kunna medge skattemyndigheternamerutgift /94 i storleksordningen 20miljoner kronor för särskilda insatser vad beträffarmervärdesskatt.Bruno Poromaa frågar bl.a. om den tystnad somrått sedan kompletteringspropositionen lades framskall tolkas som att regeringen har gett upp denaviserade kampen mot den ekonomiskabrottsligheten och om regeringen över huvud tagethar för avsikt att genomföra den aviseraderesursförstärkningen till skattemyndigheterna.Slutligen har frågat om regeringenär beredd att här och ge skattemyndigheternaklartecken att stärka sitt arbete i kampen mot denekonomiska brottsligheten.Jag vill först erinra om vad som förekom vidriksdagens behandling avkompletteringspropositionen. Efter att ha uttalatsitt stöd för den aviserade satsningen anfördefinansutskottet att regeringen så snart som möjligtborde återkomma till med förslag tillförstärkning av skattekontrollen och indrivningen.Utskottet ansåg det uppenbarligen lämpligare attriksdagen fick ta ställning till ett sådant förslag i ettsammanhang än att regeringen först skulle medgemerutgift för en viss åtgärd och därefter återkommamed ytterligare förslag.Riksdagen följde utskottet.Frågan om hur arbetet med en effektivareskattekontroll skall bedrivas, i vilka stegresursförstärkningen bör ske m.m., har därefterbehandlats i Riksskatteverketsanslagsframställning för /95.Jag kan försäkra att regeringeninte alls har för avsikt att backa från de planer somaviserades i kompletteringspropositionen. Fråganbereds nu vidare, och avsikten är att läggafram dels förslag till resurstillskott för åtgärder1993/94 på tilläggsbudget, dels förslag ibudgetpropositionen om hur stora insatser somskall göras 1994/95 och vilken inriktning dessa skallha. Detta är det vanliga sättet att hanteraresursfrågor och uppenbarligen också det sätt somriksdagen har ansett vara att föredra.Med detta har jag också besvarat den sista frågansom har ställt i interpellationen.Anf. 31 ():Herr talman! Jag skall be att få tacka statsrådet för svaren på de tre frågor jag har ställt imin interpellation om en effektivareskatteindrivning som ett led i kampen mot denekonomiska brottsligheten.Idén till interpellationen föddes på en taxiresa frånArlanda hit till för några veckor sedan.Det är alltför ofta som vi riksdagsledamöter fårfrågor från taxiförare vilka åtgärder vi har för avsiktatt vidta för att stävja allt det skatteundandragandeoch andra misshälligheter som vissa, mindre seriösataxiföretag sysslar med. Jag är inte den ende somhar fått sådana frågor. Jag har hört mig för blandmina kolleger, och även de har mötts av sammafrågeställningar.En taxiförare sade till mig, att omingenting görs med det snaraste kommersituationen att vara den att det inte finnsett enda seriöst taxiföretag kvar iStockholmsområdet.Det är synnerligen allvarligt om skattefusk skall bliett konkurrensmedel. Taxinäringen är inte denenda bransch där man befarar samma utveckling.Situationen ter sig minst lika allvarlig inom andranäringar, som restaurangverksamheten ochbyggverksamheten. Jag är övertygad om attstatsrådet är väl medveten om situationen, men vadjag -- och många med mig -- inte kan förstå är varförregeringen inte vidtar åtgärder innan den redan nualarmerande situationen blir än värre.Den här typen av brottslighet växer i rasande takt,och det var därför med stor tillfredsställelse sommånga noterade regeringens förslag ikompletteringspropositionen om att åtgärder börvidtas för att inte en betydande omsättning ostördskall kunna äga rum utan att skatter och avgiftersom statsmakten beslutat om tas ut.Sedan dess har det varit märkbart tyst frånregeringen om resursförstärkningar tillskattemyndigheten. Inte ett endaste ord har sagts iden riktningen. Många med mig har börjatmisstänka att regeringen inte vill kännas vid sinautfästelser i kompletteringspropositionen.Jag lyssnade med stort intresse påregeringsförklaringen vid öppnande,där statsministern snuddade förbi den här viktigafrågan med orden: Insatserna mot ekonomiskbrottslighet förstärks.Vi ledamöter i skatteutskottet gjorde vårt årligabesök hos . Vid dettillfället lovprisade verkets generaldirektörLindbeckkommissionens besked somutomordentligt bra, och han hävdade bestämt attytterligare satsningar på det här området skulle getiofalt igen. Men så sade han: Vi har inte sett till depengar som har utlovats, och vi vågar inte trycka påknappen innan vi har fått pengarna. Med detmenade han att de inte kunde börja nyanställa ochutbilda personal förrän regeringen hade gettklartecken.Statsrådet säger i sitt svar till mig att han även harbesvarat den sista frågan, men det svaret är inte tillfyllest. Jag vill därför gärna upprepa frågan: Ärregeringen beredd att här och geskattemyndigheterna klartecken att, utifrån deutlovade resursförstärkningarna, stärka sitt arbetei kampen mot den ekonomiska brottsligheten? Omjag får ett entydigt ja som svar på frågan, innebärdet att ledning därmed kantrycka på den omtalade knappen och börja sittarbete med bl.a. nyrekryteringar och utbildningar?Anf. 32 ():Herr talman! Jag skall också be att få tackaskatteministern för svaret.Det står nu fullständigt klart att regeringens politikmot den ekonomiska brottsligheten har präglats avväldigt stor passivitet. Redan i januari 1992redovisade riksåklagaren och rikspolischefen, påuppdrag av den socialdemokratiska regeringen, ettprogram mot den ekonomiska brottsligheten.Rikspolisstyrelsen och riksåklagaren har sedan vidupprepade tillfällen fört fram propåer om ökadeinsatser, och det har också gjort.Justitieministern och skatteministern stod här ikammaren , under ensärskild informationsstund, och utlovade krafttagmot den ekonomiska brottsligheten.Lindbeckkommissionen har tagit upp problemetmed den ekonomiska brottsligheten som ett stortproblem i samhällsekonomin.Men regeringen har i stort sett inte gjort någonting.Det har varit en passivitet, som också tar sigsådana uttryck som att myndighetschefer betraktarsituationen som löjeväckande. När riksåklagarengår ut och säger att situationen när det gällermöjligheterna att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten är löjeväckande, är ju lägetutomordentligt allvarligt.Den ekonomiska brottsligheten ökar nu ioroväckande takt. Det finns olika förklaringar tilldet, men kvar står faktum att vi har en väldigtillströmning av antalet anmälningar om ekonomiskbrottslighet till polisens ekorotlar. Bara räknarman inom med en 70-procentigökning av antalet anmälningar om ekonomiskbrottslighet till ekoroteln.Samtidigt är tendensen att antalet lagföringar avpersoner minskar, som en följd av att brottslighetenblir mer och mer komplicerad och svårutredd.I går stod det att läsa i tidningarna om enbyggkrasch i , Avenas miljardkrasch.Chefsåklagaren säger: ''Ärendet har lottats. Detinnebär att en åklagare kan börja titta på det omnågot år. -- -- --. Vi har bett om förstärkning i stortsett i två nu -- -- --. Men det händeringenting. ''Jag menar att det är utomordentligtanmärkningsvärt att regeringen visar sådanpassivitet när det gäller den ekonomiskabrottsligheten och skattebrottsligheten. Det är nudags för regeringen att gå till offensiv.Jag har ställt frågor till justitieministern om det härvid flera tillfällen, men hon har då förklarat -- somett skäl till att inte några kraftfulla åtgärder vidtas --att man lider resursbrist, att man har ekonomiskasvårigheter, att det är svårt att sätta in nya resursereftersom det är tomt i statskassan.Jag skulle vilja ställa en fråga till skatteministern,som kanske har ett annat perspektiv på det här:Tror inte skatteministern att vi genom en mycketkraftfull satsning på både skattekontroll, åklagareoch polis kan få in betydligt mer av skattepengar änvad den satsningen skulle kosta församhällsekonomin och statsbudgeten?Den andra frågan jag vill ställa är: Kommerregeringen nu i budgetpropositionen att redovisaett konkret åtgärdsprogram, som innefattar bådeekonomiska tillskott och personaltillskott till såvälskatteförvaltning som polis och åklagare, för att fåbukt med de värsta avarterna av den ekonomiskabrottsligheten?Anf. 33 BO ():Fru talman! inhopp i debatten ärganska intressant. Det ger mig anledning att frågahonom hur han kunde acceptera att hans parti, vidkrisuppgörelsen mellan oss ochsocialdemokraterna , som oavvisligtkrav ställde att resurserna till Polisen skulle dras inmed -- om jag inte missminner mig -- 500 miljonerkronor. Det var ett krav från Socialdemokraternasom skapade väldigt många av de problem vi har . Det ansvaret faller tungt inte minst på , och hans roll här i riksdagen.Jag tycker självfallet att det är mycket allvarligtmed det som inträffar vad gäller såväl skattteflyktsom skattebrott och ekonomisk brottslighet i stort.Jag tror att vi kan vara överens om att det inte finnsnågra delade meningar i det avseendet. Det som ärproblematiskt är att vi har en miljödär en hel del brott upptäcks eller har upptäckts,och kommer in i systemet i en större mängd än vadvi har varit vana vid. Den finansiella sektorn somjag har att hantera har, om vi uttrycker det milt,varit utsatt för kraftiga påfrestningar som har gjortatt ett antal personer har sett möjligheter attutnyttja situationen för att begå brott. Mycketåterstår säkert att ta reda på. Det är ocksånågonting som vi ägnar oss åt, vilket såväl som väl känner till.Det hade naturligtvis varit mycket bättre om parti hade fört en så pass stramekonomisk politik att vi inte hade fått den enormafinanskrasch som vi fick efter 1980-taletsspekulationsekonomi. Det är i många avseendensvårt för vilket samhällsmaskineri som helst attkunna hantera en så stor omfattning av problemsom den vi nu har, inte minst vad gäller denekonomiska brottsligheten. Det vi upplever förnärvarande är någonting som sannolikt är större tillomfattning än de finansiella kriser vi hade i Sverigeför . Detta försätter naturligtvismyndigheter och andra i en mycket besvärligsituation. Det skulle som sagt vara intressant attveta hur kan motivera ett såstarkt krav på indragning.Vad gäller resurserna för skatteindrivning är BrunoPoromaa och jag helt överens. Det program somhar lagts fram gäller självfallet, och vi kommer attse till att det också genomförs. Det är helt klart.Jag vet också vilka problem som finns vad gällertaxinäringen. Det är möjligt att den förraregeringen, när den genomförde taxiavregleringenoch avregleringen av kreditmarknaden, skulle hafunderat över om tillsynen och regelsystemet skulleha varit något annorlunda. Varje avreglering ledertill positiva effekter, som det kan finnasövergångsproblem. Men det kan vi lämna åt sidan.Bruno Poromaa säger att Riksskatteverketsgeneraldirektör har sagt: ''Vi har inte sett till depengar som utlovats.'' Om generaldirektörentycker det och diskuterar det med skatteutskottet ärdet ganska anmärkningsvärt att han inte har haftkontakt med mig och sagt samma sak. Det vorerimligt att generaldirektör tarkontakt med det ansvariga statsrådet om hankänner att det finns problem i det här avseendet,men så har inte skett. Därför förutsätter jag attskattemyndigheterna väl kan göra förberedningarför det program som kommer att genomföras på detsätt som har beslutat, efter regeringensförslag.Anf. 34 ():Fru talman! Jag har med stort intresse lyssnat påden här debatten, och jag noterar att Bo Lundgrenhänger upp sitt svar på att man i finansutskottetsyttrande till kompletteringspropositionen harskrivit att man förutsätter att regeringen kommertillbaka till med förslag så snart sommöjligt. Det tolkar uppenbarligen pådet viset att man kan komma med förslaget i detkommande årets budgetproposition, dvs. 1994/95.Det kan då möjligen i bästa fall få effekt någon gång1995. Jag frågar då om detta är vadsom menas med ''''?Om man nu hade velat leva upp till kravet på ''såsnart som möjligt'', hade det då inte varit bättre hade lagt fram en särproposition t.ex. underhösten? På det viset hade man kunnat fatta ettbeslut som hade trätt i kraft . Mendet har man uppenbarligen inte velat göra. Jagundrar: Vill man verkligen inte göra detta så fortsom möjligt? Man har alltså försenat frågan i ensituation då seriös näringsverksamhet, inte minstde småföretag som vi alla säger oss värna om, imånga fall går på knäna, direkt orsakat avkonkurrens från oseriösa näringsidkare.Moderata samlingspartiet har åtskilliga gånger sagtatt man vill stödja småföretagsamheten. Men pådetta viset motverkar man småföretagsamheten.Anf. 35 ():Fru talman! Jag skall gärna svara på Bo Lundgrensfråga om Polisen. Jag begär inte att han skall ha lästjustitieutskottets betänkande och tagit del av desmå öveväganden som låg till grund för besparingenpå . Denna besparing skall tasut genom organisationsförändringar och enhårdhänt administrativ rationalisering inompolisväsendet. Denna besparing är fullt möjlig attuppnå utan att det går ut över den direktapolisverksamheten. Det visar exemplet ,där besparingen uppgår till 160 miljoner enligt detförslag som ligger. Ändå får man ut mer avdirekt polisverksamhet på fältet. Jag begär inte,som sagt, att skatteministern skall vara närmareinsatt i polisfrågor, men så här är alltså läget.Besparingen om har inte ettdugg med satsningen på bekämpning av ekonomiskbrottslighet att göra.De övriga frågor som jag ställde svarade inte BoLundgren på. Jag försökte att få medpå ett resonemang om att ökade insatser mot denekonomiska brottsligheten ochskattebrottsligheten är lönsamma ur ettsamhällsperspektiv, både rent statsbudgetmässigtoch när det gäller att få samhällsekonomin -- ochframför allt marknadsekonomin -- att fungera på ettbra sätt. Då är åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten och skattebrottsligheten av storbetydelse. Jag skulle vilja fråga skatteministernytterligare en gång: Anser inte skatteministern atten kraftfull satsning mot den ekonomiskabrottsligheten leder till sådana merintäkter församhället som motiverar denna satsning?Jag ställde en annan fråga som jag inte fick någotsvar på: Kommer regeringen verkligen ibudgetpropositionen att presentera ettsammanhållet program mot den ekonomiskabrottsligheten? Det räcker inte med att vidtaåtgärder i form av ökad skattekontroll. Det måstetill satsningar såväl på åklagare som på polis ochskatterevision. Förmodligen måste det också till enrad lagskärpningar.Som torde vara bekant presenterade vi frånsocialdemokraterna en motion som innefattar en nyorganisation för ekobrottsbekämpningen -- 100miljoner i form av resursförstärkningar -- ochförslag till lagändringar som skulle öka samhälletsmöjligheter att komma åt den ekonomiskabrottsligheten.Jag förstår inte att regeringen är så passiv, när manborde ha klart för sig att man har oppositionensfulla stöd för en kraftfull politik på det här området.Anf. 36 ():Fru talman! Statsrådet var väldigt ordrik i sitt svar.Men han redovisade ingenting konkret omskyndsamma åtgärder som han är beredd att vidtaför att råda bot på situationen.Statsrådet sade att verkets generaldirektör intehade varit i kontakt med honom. Jag tänker ställaen motfråga. Varför är inte det ansvariga statsrådetnågon gång i kontakt med verkets generaldirektörom situationen? Jag har tänkt mig attstatsrådet borde ta intryck av en avsina partikolleger i regeringen, nämligen avförsvarsminister . Han hävdar i allalägen sin domäns intressen -- och det med godframgång -- genom att kräva mer resurser tillförsvaret. Samhällsekonomiskt är det mycket dåligtatt anslå mer pengar till försvaret, därför att detinte ger ett endaste öre tillbaka.Tänk om statsrådet lika ihärdigthävdade sin domän och sitt intresse genom attkräva mer resurser till skatteförvaltningen. Dåskulle det ge flerdubbelt tillbaka i det alltmerhårdnande ekonomiska läget.Jag vill än en gång fråga om man skall tolkastatsrådets svar så, att nu skalltrycka på knappen för att börja sitt förberedandearbete i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten genom nyanställningar ochutbildning av personal. Varenda dagär dyrbar i det här sammanhanget.Anf. 37 Statsrådet ():Fru talman! Vad gäller fråga avservi i regeringen att fullfölja det som har aviserats.Såvitt jag vet finns det inte möjlighet för mig att genågra som helst direktiv till myndigheterna för hurde skall bära sig åt för att utföra sitt arbete. Detvore ministerstyre, och det vill jag självfallet inteägna mig åt, varken på detta eller andra områden.Det är klart att jag och mina tjänstemän harkontakt med generaldirektören vidRiksskatteverket. Jag har ett ganska stortansvarsområde, vilket innebär att jag inte kan hållakontakt daligen eller . Men omgeneraldirektören vid , när hanvet vad som händer, ser det som ett problem på inte har sett till de pengarsom har utlovats, är det anmärkningsvärt att haninte tar kontakt med mig. Det finns anledning attdiskutera den frågan närmare, därför att denkontakten måste ju finnas.Vad gäller resonemang kan maninte komma ifrån det faktum att om man väljer attta från en sektor, så minskarden sektorns möjlighet att göra insatser, oavsett hurman prioriterar. Detta är en självklarhet. Om manskall klara de 500 miljonerna genom en viss åtgärd,kan ju denna åtgärd inte användas för att få frammedel genom omprioriteringar för att bekämpaekonomisk brottslighet. Eftersominterpellationsdebatten gäller skattefrågorna trorjag att har viss förståelse för attjag som statsråd och anvarig för dessa frågor intekan gå in på detaljerna vad gäller polis- ochåklagarväsendet. Denna frågeställning får ta upp med justitieministern, ellermöjligen i en interpellation till mig om jag fårtillfälle att först diskutera frågan i detalj.Jag delar uppfattning med ettenda tillägg. Självfallet är det lönsamt med ökade,välövervägda insatser för att bekämpa ekonomiskbrottslighet. Men en trång sektor är exempelvisutbildning och kompetens. Detta är Lars-ErikLövdén säkert ganska väl medveten om, liksom jagär medveten om det när det gäller finanssektorn.Allra sist, fru talman: är enhedersman som jag tycker om att debattera med.Jag tycker inte om att behöva säga till LarsHedfors: Läs svaret! frågar om viskall avvakta budgetpropositionen. Nej, det står ibudgetpropositionen att medel kommer att anvisasi tilläggsbudget 1 för innevarande budgetår. Dettaär också den teknik som normalt används.Anf. 38 ():Fru talman! Menar statsrådet att en myndighet kanpåbörja ett arbete i storleksordningen 200 miljonerkronor utan att ha regeringens eller riksdagensmedgivande? Jag kan inte förstå varför interegeringen genom statsrådet kan geRiksskatteverket klartecken att påbörja dettaarbete, trots att inte något riksdagsbeslutföreligger. Det finns en bred uppslutning i den härkammaren för att extraordinära insatser skall vidtaspå detta område. Jag noterar att ni inte ens behövervänta på att få nydemokraternas välsignelse för attfå majoritet, därför att ni har haftmajoritet i den här frågan. Men noterar jag attt.o.m. nydemokraterna i sin motion ominriktningen av den ekonomiska politiken talar omen krigsförklaring mot den svarta marknaden.Därför vill jag än en gång rekommendera statsrådetBo Lundgren att klart och tydligt härifrånriksdagens talarstol säga att Riksskatteverketomgående bör påbörja arbetet med att bekämpaden ekonomiska brottsligheten.Anf. 39 Statsrådet ():Fru talman! säger själv attRiksskatteverket inte kan påbörja arbetet förränregeringen och har gett sitt medgivande.Jag antar i alla fall att menar så,och då kan ju inte jag som enskilt statsråd ge dettamedgivande. Det jag kan säga är att regeringen påsätt som jag har redovisat kommer att fullföljaförslaget i kompletteringspropositionen.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringPå förslag av talmannen beslöt kammaren kl. 14.15att ajournera förhandlingarna till då denmuntliga frågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.30.6 § Muntliga frågor till regeringenAnf. 40 TALMANNEN:Det blir nu muntliga frågor till regeringen. Jaghälsar kulturminister ,justitieminister , försvarsministerAnders , kommunikationsminister och statsrådet välkomna.Statsministerns närvaro vid den muntligafrågestunden, m.m.Anf. 41 ():Fru talman! Jag har en fråga till justitieministern.Regeringen uppträder alltmer utmanande motriksdagen. Ni struntar i propositionstider ochöverenskommelser med . Ni gör inteberedningar och konsekvensanalyser somriksdagen har beställt. Många propositioner är avurusel kvalitet.I stället missbrukar regeringen statensinformationsapparat. T.ex. själv gerpå skattebetalarnas bekostnad ut en grovtvilseledande propagandabroschyr omkriminalpolitiken.Jag vill ställa en fråga till medanledning av att vi just nu ser ytterligare ettexempel på regeringens nonchalans mot riksdagen.Det är inte ett av de värsta exemplen, men i alla fallett i en mycket lång rad.Jag undrar: Hur kommer det sig, , attregeringen bryter mot överenskommelsen medriksdagen om att statsministern eller vicestatsministern skall vara närvarande vid denmuntliga frågestunden?Anf. 42 Justitieminister ():Fru talman! första anklagelse ärallvarlig, nämligen att vi från regeringens sidaskulle strunta i de regler som gäller för vårt arbeteoch för . Det bekymrar mig. Om det finnskonkreta bevis för detta, välkomnar jag ett sådantunderlag. Vi tar mycket allvarligt på denarbetsordning som gäller för vår del.Självklart kan vi göra fel. Men i så fall är det braom vi får det konkreta underlaget för de fel som vibegår, och då skall vi göra allt för att rätta till dethela.Jag tycker inte att det finns något skäl attkommentera påståendet att vi skulle ge ut enfelaktig propagandabroschyr. Det påståendet fårstå för när det gäller frågan om statsministernoch vice statsministern vågar jag nog påstå att vårstatsminister, trots de krav som både riksdag ochregering kan ställa på statsministern i dennesinternationella kontaktarbete -- och dessa krav börställas -- har visat att han högprioriterar det arbetesom bedrivs i riksdagen.I dag befinner sig vår statsminister i . Vårvice statsminister befinner sig i . Det finnsklart skäl för deras utlandsresor.