prot · GH097 · 1993-10-14 00:00:00 — Därfinns en hög kompetens och rätt utvecklad skulleden kunna bli en faktor att räkna med också iexporthänseende.Jag tycker att det var bra attarbetsmarknadsministern gav en redovisning ocherinrade om framgångar för exportindustrin, omöverskottet i utlandsaffärerna, om flernyanställningar och om sjunkande arbetslöshetstal.Mycket är ändå på rätt väg.Den redovisningen stod i bjärt kontrast till denalltför mörka och negativa bild som jag tyckte attutskottets ordförande gav. valdeockså att läsa upp något som skulle kunna kallas ensocialdemokratisk önskelista. Men de konkretabeskeden fanns egentligen inte med. Vad menarIngela med en rättvis regionalpolitik ellermed att öka de anställdas inflytande? Hur tänkersocialdemokraterna hantera budgetunderskottet?Det låter allmänt välvilligt att säga att man vill ökahushållens köpkraft. Men inget talar t.ex. för att entillfälligt sänkt moms skulle få en sådan önskedrömatt gå i uppfyllelse. Däremot kan det leda till ettökat budgetunderskott, och nettoeffekten blirnegativ, bl.a. genom höjda räntor och en ökadinflation. Därför måste finanspolitiken tyvärr ävenfortsättningsvis vara stram. Det är en viktigförutsättning för lägre räntor. Det finns skäl attpåminna om att , alltså på desenaste 15 månaderna, har de korta räntorna gåttned och de långa räntornamed . Det har skettsamtidigt som den underliggande inflationen harblivit mycket låg. För låginkomsttagare är detsärskilt viktigt att räntorna är låga och attinflationen hålls rejält i schack.Jag tror att man skall se regeringens satsning påsmåföretagandet som att man eftersträvar enpolitik som är både sammanhållen och leder tillstabilitet och långsiktigt goda mål; mål som detfinns stor uppslutning kring i denna riksdag.Herr talman! De förändringar som föreslås påarbetsrättens område har blivit hett diskuterade.Det är inte överraskande. Här finns ettpartsintresse. LO och SAF ger olika bud, har skildaståndpunkter. Även hos de politiska partierna finnsdet en stark polarisering. Ny demokrati t.ex. vill ipraktiken rasera anställningsskyddslagen och attsmåföretagande inte skall omfattas av den. Det harintygats i ett debattinlägg här i dag.Ändå tror jag att det är en rimlig slutsats attregeringsförslaget har en balanspunkt där parternasskilda intressen går att förena. Vissafackföreträdare och socialdemokratiska debattörerhar gått upp i falsett. Jag menar att man saknarproportion i den här frågan. Det finns nu enuppskruvad opposition från främst LO-håll medtydliga politiska undertoner. Jag tor att det finnsskäl att erinra om vad skrevhäromdagen, då man diskuterade den här frågan. Iledaren stod följande att läsa: ''Det finns skäl till attden socialdemokratiska politiken ännu inte ärfärdig. Men det finns beska besked somkan ges för att inte skapa falskaförväntningar. Det är t.ex. en mer nyanserad syn påförändringarna av arbetsrätten och de småföretagens och egenföretagarnas ställning ochkapitalförsörjning. Åtgärder som för men tycks kvävas i kritikstormen. ''Tänkvärda ord också för denna kammaressocialdemokrater.Jag vill tro, herr talman, att när krutröken har lagtsig och dimmorna skingrats finns det tillräcklignärhet mellan sansade politiker inom såvälopposition som regeringspartier för att kunna få entrovärdig plan för att sanera statsfinanserna, gebesked om den offentliga sektorns framtid,socialförsäkringarnas utformning och görakonkreta satsningar på mindre och medelstoraföretag. Över detta bör socialdemokraterna än engång fundera i lugn och ro.Det som svenskt näringsliv och svenskarbetsmarknad behöver är inte retoriskafalsettoner utan en sansad diskussion. Det lägger engrund för ett samarbete över breda fält i dennariksdag. Den enigheten borde vi uppnå även närpartierna rustar sig för det kommande åretsvalkamp. Att erkänna behovet av samsyn är intedetsamma som flathet eller ideologisk utplåning.Men det skulle kunna ge förutsättningar för svenskarbetsmarknad att fylla sin roll att ge ekonomisktunderlag för en samhällelig välfärd, med ensituation av hög sysselsättning och där positivamänskliga värden utvecklas.Vi lever i ett mycket större sammanhang än vad vigjorde för några decennier sedan. Häri ligger storamöjligheter till samarbete med vårt närområde ochstora delar av . Men svensk välfärdspolitikbyggd på en god arbetsmarknad har ett uppdrag attockså efter förmåga delta i arbetet för att fred ochrättvisa skall kunna bli en verklighet i den stora delav världen som lever i krig och misär. Detinnebär att vi som privilegierad nation har ettlångtgående ansvar för en global solidaritet.I en sådan allmän strävan finns med,berett att fortsätta driva på. Men det förutsätter attden svenska politiken står på tre stadiga ben:1.En aktiv arbetsmarknadspolitik2.En positiv näringspolitik3.Sunda statsfinanserDessa tre fundament, herr talman, ärgrundläggande om vi skall vara rustade för bådeutveckling och välfärd. I det uppdraget har vi somparlamentariker ett gemensamt ansvar. Låt oss antaden utmaningen.Anf. 33 () replik:Herr talman! återkommer till fråganom arbetsrätten. Låt oss för en gångs skull reda utdenna fråga. Vi är oeniga därför att vi har olikautgångspunkter. Socialdemokraterna är inte emotatt man har en modern arbetsrättslig lagstiftningsom stimulerar till utveckling på arbetsmarknaden.Men det sätt varpå den borgerliga regeringen revupp den arbetsrättsutredning somsocialdemokraterna tillsatte och skrev omdirektiven, som var en ren beställning från , lade inte grunden för eningående, analytisk och forskningsinriktadbedömning av vilka behov som finns påarbetsmarknaden av en modernisering avarbetsrätten.Sedan kom regeringen till socialdemokraterna ochsade: Vill ni diskutera arbetsrättsförslaget som nuskall läggas fram? Så redovisade man vad man iregeringen hade bestämt och som skulle föreläggasriksdagen. Det ger inte heller något utrymme för attanalysera och diskutera frågan. finns det ett parpunkter i förslaget som jag tror att vi utan tvekankommer att kunna acceptera och som kommer attlyfta fram arbetsrätten på ett positivt sätt. Detta omarbetsrätten.Jag har tidigare i denna kammare påpekat att deflesta förslag enligt min uppfattning inte ger någotunderlag för att hävda att de leder till flerarbetstillfällen.När det gäller arbetsmarknadspolitiken säger att han saknade konkreta förslag i mittinlägg. Då vill jag påpeka att inte heller ElverJonsson hade en enda konkret punkt i sitt inlägg.Där kan vi möjligen ha haft en del svårigheter medtidsaspekten.Nu säger attarbetsmarknadspolitiken skall vara aktiv, att denskall ha ett konkret innehåll. Då måste jag frågaElver : Hur har den borgerliga majoriteteni arbetsmarknadsutskottet kunnat accepteraregeringens ständigt återkommande felprognoser,som har förlett att fatta beslut sominnebär för litet insatser, för litet resurser?Elver säger att det aldrig någonsin harfunnits så mycket resurser som . Jag tackar fördet, med den arbetslöshet som vi har.Kontantlinjen är det extremt dominerande ibesluten av arbetsmarknadsutskottets borgerligamajoritet.Anf. 34 () replik:Herr talman! Bara några synpunkter påutskottsordförandens replik. säger vill ha en modern och utvecklande arbetsrätt.Den allmändeklarationen ställer jag mig bakom.Sedan beskärmar sig över att den nyaregeringen rev upp direktiven. Det är inte såoriginellt. Det är egentligen vad som sker vid varjeregeringsskifte. Det görs större eller mindrejusteringar i utredningsdirektiv. Så säger faktiskt att det var ett beställningsjobb frånSvenska arbetsgivarföreningen. Låt oss ställa detlitet åt sidan och se vad resultatet blir. Det somsynes komma i regeringsförslaget är mycket missnöjd med. Attdet finns missnöjestongångar också på LO-håll gerfaktiskt besked om att man här har nått enbalanspunkt som är ganska rimlig.Vidare säger att det finns ett parpunkter som hon skulle kunna tänka sig att stödja,som hon uttryckte det. Jag blir väldigt nyfiken:Vilka punkter är det som hon känner sympati för?Beträffande de prognoser som vi får tillarbetsmarknadsutskottet hade det varit önskvärtatt prognoserna alltid hade stämt. Men det finns engammal tumregel som säger att prognoseregentligen aldrig stämmer. Därtill är det ju illa omde slår kraftigt fel. Den som är på gångi dessa yttersta dagar har två huvudbudskap. Detena är att man själv har grovt felbedömtsituationen. Det enda man är säker på är att det ären stor osäkerhet om framtiden. Att prognosernainte alltid stämmer är någonting som vi tvingas attleva med. Självfallet skall en närhet eftersträvas sålångt det går.Jag fick inga konkreta besked om vad med en rättvis regionalpolitik, utvecklandetav de anställdas inflytande, inte heller om hur viskall hantera budgetunderskottet. Besked på en avdessa tre punkter skulle jag uppskatta.Anf. 35 () replik:Herr talman! Förslaget om arbetsrätten har ännuinte lagts fram, men efter pressmeddelandet kanjag konstatera att jag tror att det finnsförutsättningar att diskutera tidsfristen. När detgäller frågan om de nya EG-direktiven, attarbetsgivaren i inledningen av ettanställningsförhållande skall vara skyldig attskriftligen informera arbetstagaren om villkorenvid anställning, tror jag inte att socialdemokraternahar svårt att biträda sådana förslag. I övrigt kan jaginte se att de förslag som regeringen lägger framleder till det som regeringen säger att de skall ledatill, nämligen ökad rörlighet på arbetsmarknadenoch möjlighet att anställa fler människor. Det såg vii alla fall inte vid de tidigare förändringar somgjordes.För att bringa ner budgetunderskottet har vi i våramotioner , i januarimotionen och imotionen till kompletteringspropositionenredovisat konkreta arbetsmarknadspolitiskaförslag när det gäller ungdomar, kvinnor ochutbildning, hur de skall finansieras och på vilket sättde skall genomföras. måste jag fråga ElverJonsson: Dessa konkreta förslag, som ju ElverJonsson var med om att avslå och tillbakavisa måsteändå ha analyserats av den borgerliga majoriteten?Ni har sagt nej till dem. Alltså tycker ni att deförslagen inte var bra. Då är det intressant att vetaatt regeringen själv vid ett antal tillfällen haråterkommit med några av dessa konkreta förslag.Såvitt vi kan bedöma kommer man tillbaka ocksåunder hösten med ett par av de konkreta förslagsom vi har presenterat och som har avvisats av denborgerliga majoriteten i riksdagen.Det är en tågordning som i den här debatten harblivit alldeles uppenbar, nämligen att denborgerliga regeringen inte bara gör felbedömningaroch felprognoser, uan när besluten fattades iriksdagen visste den borgerliga majoriteten attprognosen var mycket sämre än den somregeringen redovisade. Det talade vi om i utskottet.Trots detta ville inte den borgerliga majoritetenändra inriktningen på arbetsmarknadspolitiken.Det tycker jag kanske är ännu allvarligare.Folkpartiet säger att LO och SAF ärkombattanterna när det gäller arbetsrätten.Glömmer inte bort TCO och ,som såvitt jag vet också har mycket bestämdauppfattningar i frågan om förändringarna avarbetsrätten?Jag vill avsluta med att säga att min uppfattning äratt den enda vägen att åstadkomma en förstärkningav köpkraften är att göra det möjligt för människoratt gå tillbaka till arbete och att se till attlönesumman därmed vidgas. De förslag somregeringen har lagt fram ger inte ett sådant resultat.Anf. 36 () replik:Herr talman! Det allra sista sade är viöverens om. Vi måste hitta en väg för att göra detmöjligt för människor att gå tillbaka till ettlångsiktigt arbete. säger att enförändring i anställningsskyddslagen inte leder bättre tingens ordning. Men därom vet vi inte såsäkert. Det finns i alla fall fristående bedömare sommenar att den här försiktiga reformeringenkommer att vara gynnsam när det gäller attnyanställa, inte minst i småföretagen.Arbetsmarknadsstyrelsen hör till dem där detfunnits positiva tongångar.Så till den ekonomiska politiken. När till de socialdemokratiska motionerna förbåde ett och är det intressant attkonstatera att den socialdemokratiskapartikongressen underkände densocialdemokratiska ekonomiska politik som hadeförts här i . Det tyder på att det inte är såenkelt ens för oppositionspartierna.Herr talman! Jag tror att det är angeläget att hittakonstruktiva vägar. Egentligen befinner vi oss inteså långt ifrån varandra. Men den politiska retorikenoch det ibland kanske alltför uppskruvade tonlägetleder till att vi gör frågan svårare och att vi är längrefrån ett resultat än vad som annars hade varit fallet.Anf. 37 HANS () replik:Herr talman! Jag tror att vi i verkligheten stårmycket långt ifrån varandra, även om ElverJonsson tycker att de förslag som oppositionenlägger fram är ganska bra. Han har svårt attdistansera sig ifrån dem i samma utsträckning somhan gör i sina politiska beslut.Jag vill uppehålla mig vidarbetsmarknadspolitiken, eftersom jag ju inte fårnågra svar på mina frågor. Jag hävdar att man harlämnat arbetslinjen. har det under de förstaåtta månaderna betalats ut ikontantstöd och iåtgärdspengar. Kontantstödet finansieras till 100 %genom upplåning. Detta må vara en mycket dåligfördelning, om man vill upprätthålla arbetslinjen.Arbetsmarknadsutbildningen har sedan förra åretminskat . Mindre än hälften genomgårsådan utbildning jämfört med förra året.Beredskapsjobben har minskat . Det blevinte heller mycket av rekryterinsstödet. Ni avslogalla sådana förslag. Vidare togs det inga krafttagnär det gäller kompetensutvecklingen i företagen.Det är i stället ALU och ungdomspraktik somfullständigt dominerar bilden. Det är en passivoch -- såvitt jag förstår -- dåligarbetsmarknadspolitik som förs och som dessutomtill stor del finansieras utanför budgeten genomupplåning.Jag håller med om att man inte skapar arbetengenom arbetsmarknadspolitik. Det gör man genomatt investera i produktiva insatser. Jag efterlysermycket på det området, inte minst när det gäller attta fasta på den miljöomställning som måste ske.Det fanns en bra ledare i senaste numret avEkonomisk Debatt, där togupp frågan om hur många som inte längre ingår iarbetskraften, förutom alla som är arbetslösa.Magnus avslutar sin ledare med orden:''Så länge vi inte sätter kampen för sysselsättningenframför kampen mot arbetslösheten kommervälfärdsstaten att befinna sig i allvarlig fara.'' Dethar han verkligen rätt i.Jag har ytterligare en fråga. I kommuner ochlandsting planeras under de närmaste årentiotusentals avskedanden -- det rör sig kanske omöver hundra tusen människor. Detta måste ElverJonsson känna igen från sitt hemlän. Dessaavskedanden måste förhindras.Kommunalpolitiker och landstingspolitiker gör alltde kan -- åtminstone i de kommuner därmoderaterna inte har något avgörande inflytande --men de måste ha ekonomiska resurser till sittförfogande. Hur ser på rundgångenmellan den kommunala ekonomin och den statligaekonomin?Anf. 38 () replik:Herr talman! Det är klart att rundgången skallförhindras så långt möjligt. Men ibland behövs detinsatser i den riktningen. Här gäller det -- precissom det gäller mycket annat i fråga omarbetsmarknadspolitiska insatser -- att man iakttarstor vaksamhet.Hans Andersson är bekymrad över att framför alltden politiska distansen mellan oss är för lång. Mendet är inte så originellt att liberaler ochkommunister är mycket oense. Det har de varitgenom decennier, och i synnerhet har vi liberalervarit avskräckta av att åtminstone HansAnderssons partikamrater här ikammaren har sjungit planhushållningens högavisa.Jag håller med om att utvecklingen från enarbetslinje, där åtgärderna inte är lika dominanta,till mera av en kontantlinje är olycklig. Men det ärju situationen som har framtvingat detta. Vi måstesträva efter att snabbt kunna återgå till det tidigareförhållandet 70--30 till åtgärdernas fördel.Hans Andersson beklagade sig över att vi måstelåna en massa pengar. Ja, men vill juöka på upplåningen. Jag har inte hört någonting omnågra förslag som skulle leda till ett rejält minskatbudgetunderskott.Herr talman! är jag överens med HansAndersson på en punkt. Långsiktiga lösningar skallinte bekostas med arbetsmarknadspolitiskamedel -- det gäller enbart de kortsiktiga -- utan detmåste till produktiva insatser. Jag vill hävda attregeringens försök att nu ge förändrade ochförbättrade villkor för småföretagen är en satsningi rätt riktning. talade om insatserför en förbättrad miljövård, och det är ocksåmycket goda förslag. Låt oss pröva även dessa.Anf. 39 HANS () replik:Herr talman! Det var ett väldigt tjat om saker somjag inte har berört. Jag har för övrigt aldrig varit påandra sidan järnridån.Försök att ta de förslag som jag framställer på allvaroch sätt er in i dem! Om ni hade gjort det, skulleElver också ha upptäckt att vi inte ökar påbudgetunderskottet genom våra förslag. Men vi villsatsa oerhört mycket mer pengar på näringspolitik,miljöomställning och arbetsmarknadspolitik. Detinnebär att vi även har föreslagit hur man skall drain pengar till staten. Varje förslag om skattehöjningför dem som har stora tillgångar har dock avvisatsav den borgerliga majoriteten. Vi lånar, fast vi lånarinte mer än regeringen. Men i vårt budgetförslaglånar vi till produktion och arbete och inte tillpassiva icke-ordinarie verksamheter. Det är denstora skillnaden.Jag fick inte något svar på min fråga om denkommunala sektorn, som betyder så mycket förvälfärden och sysselsättningen. Vad beträffararbetsrätten noterar jag att sjunkerandelen tillsvidareanställningar. Antaletnyanmälningar till arbetsförmedlingarna har sänktsfrån 1990 till . Det äralltså oerhört många visstidsanställningar som är pågång. Jag hänvisade tidigare till erfarenheter fråndet övriga . Det finns inte några som helstsamband mellan å ena sidan tillväxt och högsysselsättning och å andra sidan stora möjlighetertill visstidsanställningar och provanställningar.När det gäller min andra fråga om att göra detlättare att avskeda folk och ge större makt tillarbetsgivaren, vill jag citera professor , professor i civilrätt vidLunds universitet. Hon konstaterar att ''detviktigaste argumentet mot den föreslagnaordningen med frikretsar innebär ett avsteg frånden metod som präglar arbetsrättens utveckling iden industrialiserade västvärlden, nämligenprincipen om att förhindra godtycke ochdiskriminering''. Detta är ett av de vikigaste skälentill att fackföreningsrörelsen, oavsett om det rör sigom arbetare eller tjänstemän, som en man reser sigupp och säger: Det här vill vi inte ha. Vi vill vara enpart vid förhandlingsbordet. Vi vill kunna delta i enrejäl förhandling och ingen låtsasförhandling. Vivill kunna diskutera samtliga personer som drabbasvid en uppsägningssituation, inte bara de somarbetsgivaren bestämmer att vi får diskutera.Anf. 40 () replik:Herr talman! När det gäller skattehöjningar harVänsterpartiet sällan haft några hämningar. Helaskattereformen bygger ju på en sund inställning attarbete, sparande och nyföretagande skall gynnas.Jag står bakom skattereformen, medanVänsterpartiet har fördömt den. Så visst finns detskillnader.En ytterligare skillnad är att man frånVänsterpartiet tror att det går att närmastkommendera fram arbetsplatser. Så fungerar detinte i en fri marknadsekonomi, som villhålla sig till. Det gäller att ge sådana villkor somväcker intresse för att hålla företagen i gång och förnyföretagande och som gör det möjligt att skapa enekonomi i verksamheten. Detta gäller ju särskilt försmåföretagsamheten. Vi är i långa stycken överensom att det är i småföretagen som innovationerkommer att ske. Det är där som nya arbetstillfällenkan skapas. Och detta, herr talman, är mycketangeläget.Förste vice talmannen anmälde att HansAndersson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 41 (nyd)replik:Herr talman! avslutande ord varmycket intressanta. Det är återigen fråga omläpparnas bekännelse när det gäller att satsa påföretagen.Elver sade i sitt anförande att Nydemokrati vill rasera arbetsrätten. Tyvärr är ElverJonsson dåligt påläst i fråga om vår politik.Vi vill skapa anständiga möjligheter försmåföretagaren att ge folk riktiga jobb, dvs. attanställa folk i stället för att som ge dem temporärsysselsättning.Enligt är det rätt att göra så som jagnämnde i exemplet från TV i går. Det handlade omen elektriker som ville jobba halvtid, därför attsmåföretagaren hade möjlighet att erbjuda honomen halvtidstjänst. Facket sade nej därför att deansåg att småföretagaren hade råd att anställaelektrikern, vilket han inte hade. Man sade tillelektrikern: Du får inte ta det här jobbet. Du skallarbeta heltid och inte halvtid! Gör du inte det, skallvi se till att du mister din a-kasseersättning.Det finns fler exempel. Ett företag i hadeförutom ägaren två medarbetare, en professionelllackerare och en med erfarenhet från bilskrotning.Man behövde på grund av sämre tider minskaantalet medarbetare till en och man villekoncentrera verksamheten till just lackering.Företaget ville naturligtvis behålla denprofessionella lackeraren, men facket vägrade göraavsteg från turordningsreglerna. Jo, att båda fick sägas upp och företagetlades ned.Om nu representerar Folkpartietssyn i denna fråga, förstår jag attarbetsmarknadsministern har problem med att enaregeringen.Anf. 42 () replik:Herr talman! Det verkar som omarbetsmarknadsministern faktiskt har klarat avdetta. Jag måste ändå tillstå att jag tror att bådeFolkpartiets och synpunkter i den härfrågan möjligen har modifierats en del, men det fårväl andra bedöma.Vad jag vände mig emot var egentligen tes, att det när det gällde småföretag intevar så knussligt med anställningsskyddet. Honanser att andra villkor kan gälla för företag medmindre än 25 anställda -- jag tror att det var densiffra som hon nämnde. Vår uppfattning är att ettanställningsskydd, låt vara reformerat, skall gällaalla anställda. Sedan finns det bitar som behövergöras mer smidiga och lätthanterliga, inte minstutifrån den riktigt lille företagarens synpunkt,något som också arbetsmarknadsministern pekadepå här tidigare. På detta reformarbete är vi bereddaatt ställa upp. Det intressanta är att friståendebedömare menar att vi här har hittat enbalanspunkt.Anf. 43 (nyd)replik:Herr talman! Det är sant att jag sade att vi bordediskutera ett förslag som t.ex. kanske skulle handlaom företag med mindre än 25 anställda. Vi sade attvi var intresserade av att diskutera detta, därför attdet måste göras något reellt för småföretagen. Mankan inte jämföra ett småföretag med ettstorföretag.Om ett storföretag med 1 500 anställda måsteavskeda två personer och då tillämparturordningsreglerna, är det en helt annan sak än närett småföretag drabbas av samma sak. Ofta harheller inte småföretagen kollektivavtal. Skall mannu skapa nya jobb i de små företagen, måste manpå alla sätt hjälpa till. Ett sätt är att försöka se tillatt inte turordningsreglerna tillämpas på sammasätt i de små företagen. Jag har ju visatskrämmande exempel på vad som händer närfacket inlägger sitt veto. Detta drabbar även de småföretagen. Är det en sådan framtid ha? Min fråga till är: Är det rättatt låta facket gå in på småföretagen och genomförbud se till att de helt enkelt måste upphöra medverksamheten?Anf. 44 () replik:Herr talman! Jag ger rätt på enpunkt, att man inte kan jämföra de riktigt storaföretagen med de allra minsta. Det är helt riktigt.Men därifrån till att säga att företag med mindre än25 anställda inte skall omfattas av LAS, är jag ickeberedd att ställa upp på. De flesta företag här iSverige hör till gruppen små och medelstoraföretag. Lagen om anställningsskydd skall omfattaalla, men regelsystemet skall vara så utformat attdet är hanterbart både i storföretagen ochsmåföretagen.Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 45 ():Herr talman! En tidigare statsminister lär vid någottillfälle ha sagt att politik är att vilja. Av debattenhär i kammaren framgår att om det beroddepå viljan att få bort arbetslöshet och ekonomiskabekymmer, ja, då vore problemen ur världen.Men tyvärr är det så att verkligheten, som vi leveri och inte bara besöker då och då, inte låter sig sålätt betvingas.