prot · GH095 · 1993-10-12 00:00:00 — Men den största delen av densill som fiskas går till fiskmjöl, och det vore myckettrevligare -- jag vet att delar minuppfattning på den punkten -- om sillen kundeanvändas som livsmedel åt både svenskar och demänniskor som bor på andra sidan Östersjön.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1993/94:7 om ochde mänskliga rättigheternaAnf. 10 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för attstödja de personer och organisationer som arbetarför demokrati och ökad respekt för mänskligarättigheter i Indonesien.Jag vill först säga att, som redanväl vet, regeringen inom ramen förutvecklingssamarbetet med alla länder fäster storvikt vid insatser ägnade att främja mänskligarättigheter. Markant ökade anslag för ändamålethar också beviljats , varvidsärskild hänsyn har tagits till insatser i ochMellersta Östern. Till dessa två regionerfördubblades också anslaget /93 iförhållande till föregående budgetår.Utvecklingssamarbete kan, om det bedrivs på rättsätt, fungera som forum för dialog. En dialog ärnödvändig, inte minst vad gäller att främjamänskliga rättigheter och demokrati. Våramöjligheter att påverka samarbetslandetsinställning i dessa frågor får inte underskattas, ävenom det totala biståndet är begränsat, som det ju äri fall.För förra budgetåret avsåg ca ,eller knappt hälften av biståndet till ,just det bistånd för att stärka skyddet för mänskligarättigheter som föranlett fråga.Indonesiskt deltagande i BITS internationellakurser samt i mindre utsträckning humanitärainsatser via enskilda organisationer svarade för denandra hälften av biståndet.De insatser som gör i genomenskilda organisationer vill jag se om en inledningtill en fördjupad, men också breddad, dialog. Ikonsekvens hämred kan jag tänka mig att insatserockså görs inom andra områden som direkt ellerindirekt relaterar till mänskliga rättigheter ochdemokrati, t.ex. insatser på miljöområdet.Beträffande stöd till mänskliga rättigheter ochdemokratisträvanden ligger det i sakens natur attdet är viktigt att särskilt noga överväga både typ avinsatser och mottagare av biståndet. I det aktuellafallet kan jag med tillfredsställelse konstatera attsamarbetet från svensk sida effektivt bedrivsgenom . Jag skullegärna se ytterligare insatser under förutsättning attvi kan finna former för detta som är lämpliga.Anf. 11 ():Fru talman! Först vill jag tacka för svaret. Jagställde den här frågan ganska hemkommenfrån en studieresa i och , därjag bl.a. studerade situationen vad gäller mänskligarättigheter och demokratiutveckling.Jag ställde frågan också som ett stöd till de personeroch organisationer som jobbar under oerhört svåraförhållanden för att värna mänskliga rättigheteroch demokratiutveckling i men också iÖstra . De har en fruktansvärt svår situation,eftersom de arbetar under hot om attarresteras eller mista sina arbeten.Jag vill i det sammanhanget betona att detvisserligen har skett vissa smärre förbättringar iIndonesien, men dessa är oerhört små. IIndonesien är det i i somsituationen är som allra värst. För övrigt ärsituationen oacceptabel. Det sker godtyckligaarresteringar, och det sker försvinnanden. Personerarresteras och fängslas på endast politiska grunder,och man torterar och misshandlar fångar. Yttrande-och tryckfrihet saknas, även om journalister harfått ett litet utökat utrymme för att yttra sig.Rättssäkerheten är undermålig, och dödsstraffetfinns kvar. Situationen är alltså helt oacceptabel.Som sade i svaret ges medel tillorganisationer, bl.a. Kanregeringen tänka sig att utöka denna hjälp sedandenna organisation har förvägrats bistånd frånHolland? Det finns också en organisation som heterInstitute for the Defence of Human Rights, somleds av . Det är bl.a. han som harhjälpt de studenter som sökt asyl på svenskaambassaden. En direkt fråga är alltså: Ärregeringen beredd att utöka biståndet till dessa ochandra organisationer?Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill först mer generellt säga attbekymmer med mänskliga fri- och rättigheter finnspå väldigt många håll i världen, också i Asien.Ingbritt Irhammar och jag skulle kunna ta upp detena landet efter det andra och komma fram till attmycket övrigt är att önska. Jag tror därför att det ärangeläget att vi också, i varje fall i någon ringa mån,ser efter om det finns en positiv utvecklingstrend.I regeringen anser vi att vi har kunnat notera enpositiv utveckling, både ekonomiskt och socialt, iIndonesien. Också när det gäller vi att man kan märka ett större intresse fören förhandlingslösning. Vi skall heller inte bortsefrån att spelar och kommer att spela enbetydelsefull roll för en fortsatt politisk ochekonomisk stabilitet i Asien.Det finns alltså mycket övrigt att önska, men detfinns ändå små stjärnor som lyser, och jagtycker inte att vi skall glömma bort dem när vi talarom Indonesien.Beträffande den konkreta frågan vill jag gärna hasagt att vi, som jag sade i mitt svar, om vi hittar delämpliga kanalerna -- jag kan emellertid inte stå häri pulpeten och tala om exakt vilka som är delämpliga kanalerna -- inte har något emot att gestörre stöd åt demokratisering och respekt förmänskliga fri- och rättigheter.Anf. 13 ():Fru talman! Jag har förståelse för att här kan nämna exakt vilka organisationer somskulle kunna få hjälp och vilken typ avhjälp de skulle kunna få. Jag har nämnt ett parorganisationer för att jag vill att de skall varanämnda här och så att man kan arbeta vidare medförslagen. Själv skulle jag alltså viljarekommendera dem.Visst finns det bekymmer på mänskliga rättighets-området i ett flertal länder. Det svåra medIndonesien och är att det har varitsvårt att få information om läget, eftersomIndonesien inte är ett öppet land. Det är långt ifråndemokratiskt. Man kan bara tänka på att det inteär tillåtet att bilda nya politiska partier.Av alla parlamentariker i parlamentet, 500 stycken,är hälften utsedda direkt av presidenten, och denandra hälften måste godkännas av presidenten. Detvore svårt att beskriva detta som demokrati.Jag håller med om att det har skett en ekonomiskoch social utveckling som är viktig för folket. Närdet gäller är det också positivt om detkan bli en förhandlingslösning. Men det innebärinte att det finns något slags demokratiutvecklingpå vill ställa en sista fråga: Anser att det nu sker en tillfredsställandeutveckling av demokrati och respekt för mänskligarättigheter i ?Anf. 14 Statsrådet ():Fru talman! Jag trodde att jag sade att det finnsväldigt mycket övrigt att önska. Jag talar om småstjärnor . Natten är alltså påfallande, mendet finns små stjärnor. Man kan naturligtviskoncentrera sig på att tala om natten, men man kanockså tala om att det finns små ljus.Det finns mycket övrigt att önska. Jag står icke häroch påstår att det finns demokrati i Indonesien.Men när man talar om bör man ocksånämna att det finns det som talar för att Indonesienoch kommer i dialog om ochatt FN:s generalsekreterare kommer att leda dendialogen. Det är väl något positivt?Såvitt vi vet sker också en nedtrappning av denmilitära närvaron på . Mycket övrigtfinns att önska. Men vår möjlighet är att fortsättaden dialog som är igång och att stödja de kraftersom arbetar åt rätt håll.Anf. 15 ():Fru talman! Jag ser också mycket positivt på deinternationella förhandlingarna om trots att har lovat militärttillbakadragande finns ändå många militärastyrkor. Det rör sig tillsammans med polisstyrkorom 10 000 indonesier som finns där för att bevaka600 000--700 000 östtimoreser.Folket lever alltså under totalt militärt förtryck,även om ett par bataljoner dras tillbaka. Jag tyckeratt måste agera för och kräva ett totaltmilitärt tillbakadragande från . Folketlever under förtryck, och människor är oerhörträdda enbart för att samtala med en främling. Menvi bör stödja dialogen.När det gäller biståndet vill jag också säga att jagrekommenderar bistånd via organisationer som ärnoga kontrollerade. Den information vi fick när vivar där var att det är en oerhörd korruption ilandet. 30--av den totala statsbudgetenförsvinner genom korruption. Det är likadant medregeringsorgan. Om vi skall kanalisera bistånd viaregeringsorgan måste det ske en total kontroll avdetta.Anf. 16 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig för klarhetens skull säga att närIngbritt Irhammar talar om korruption i sambandmed bistånd gäller det inte det svenska biståndet.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1993/94:21 om effektivarebiståndsinsatserAnf. 17 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att koncentrerabiståndet.Som väl känner till har jag undermin tid som biståndsminister arbetat för att få tillstånd ett effektivare bistånd. Detta ledde i börjantill misstänksamhet i vissa kretsar som menade inte kunde ställa samma krav på bistånd sompå annan statlig verksamhet och att det skulle varaoförenligt med våra värderingar om solidaritet medvärldens fattiga. torde kravet påkostnadseffektivitet och resultat i biståndet varaallmänt accepterat och ses som en förutsättning föratt biståndet skall kunna bidra till att bekämpafattigdomen och till att få fart på den ekonomiskaoch sociala utvecklingen.Det är i sammanhang med effektivt bistånd somfrågan om koncentration skall diskuteras. Jaghåller således med om att Sverigeinte kan vara överallt även om behoven av biståndfinns och tränger på. Vi måste lära oss att prioriterabättre. Vi måste också förstå att utnyttja de svenskaresurserna på ett sätt som i högre grad gynnarbiståndet. Vi skall ta det svenska kunnandet ibiståndets tjänst.Det är utifrån ett sådant synsätt som det svenskabiståndet utformas. I detta ligger också kravet påökad koncentration, vilket innebär attsamarbetsländerna kan bli färre tillantalet, att vi arbetar i färre sektorer isamarbetsländerna och att vi arbetar med färreantal projekt inom sektorerna. Det kan ocksåinnebära att fler insatser fasas ut och avslutas ochatt färre nya insatser bereds. Grunden för att dettaskall kunna ske är de strängare krav som ställspå resultat i biståndet. I regeringens proposition1991/92:100 tog jag också upp denna fråga, somföljdes upp genom uppdrag till SIDA iregleringsbrev att arbeta mer aktivt med frågor omhur man avslutar insatser och verksamheter. Vidarekommer de årsredovisningar sombiståndsmyndigheterna har att presentera varjehöst i samband med sina anslagsframställningar attge ytterligare möjlighet att granska vilka resultatsom uppnåtts i biståndet.Det bästa sättet att slå vakt om biståndsviljan iSverige är att visa att vi inte bara i ord utan också ihandling ställer krav på effektivitet i biståndet. Detär med den insikten som vi arbetar vidare meddessa frågor.Anf. 18 ():Fru talman! Det ställs som bekant förskräckligtmånga frågor i . De är olika viktiga. Dettatycker jag är en bra fråga. Det är en stor fråga, ochdet är en mycket viktig fråga.Vi får också förskräckligt många svar, somstatsrådet känner till, och de är inte alltid lika bra.Men detta svar är alldeles utmärkt. Det är ettexempel på hur ett svar till en riksdagsman skallvara. Jag förutsätter nu att statsrådet utvecklardetta i budgetpropositionen i januari.Det som är särskilt bra i svaret är det som står på s.2 : ''I detta ligger också kravet på ökadkoncentration, vilket innebär attsamarbetsländerna kan bli färre till antalet, att viarbetar i färre sektorer i samarbetsländerna och attvi arbetar med färre antal projekt inomsektorerna. ''Jag tycker att det är mycket lovvärt att vi bedrivertrafiksäkerhetsprojekt i . Men frågan är omvi skall göra det när 35 000 barn dör . Vimåste koncentrera oss. Det tror jag säkert attstatsrådet håller med om.Jag vill ställa en fråga. Avser statsrådet att redan ijanuari komma med förslag till en minskning avantalet länder, sektorer och projekt?Anf. 19 Statsrådet ():Fru talman! Jag tackar för de vänliga orden från AlfWennerfors. Jag vill bara understryka att ordet kanockså står där på rad 4 i andra stycket på s. 2 isvaret, dvs. att samarbetsländerna kanbli färre.Jag tror att iriksdagen och som styrelseledamot i vetbättre än jag att önskemålet ständigt är att vi skallutöka och engagera oss på fler håll. Det är mycketcentralt att vi ser till att vi inte plottrar bort oss i enmassa små projekt.Jag vill gärna till säga att jag troratt det finns en risk för att vi ser till dem som lidernöd och befinner sig i en katastrofsituation ochsatsar resurserna där i stället för att långsiktigt ochförhoppningsvis metodiskt undanröjaorsakssammanhangen till att sådana katastrofer nuoch då uppstår.Låt mig i all hast också säga att jag kommer direktfrån ett sammanträffande med UNDP:s nye ledareGus Speth som besöker , som bekant. Hanhar just understrukit nödvändigheten av att habredare, mer långsiktiga och tunga projekt.Låt oss i varje fall försöka börja med detta, AlfWennerfors. Jag tror att det rent utav är mernödvändigt än att börja med att reducera antaletmottagarländer.Anf. 20 ():Fru talman! Jag vill avslutningsvis säga att jagförutsätter, även om det står kan, att det kommerförslag om antal länder ochantal projekt. Om jag är nöjd med svaret är detingenting mot vad alla biståndsarbetare är både härhemma vid och runt om i världen.De kommer att hälsa detta med stortillfredsställelse. Tack, herr statsrådet!Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1993/94:18 om verkställighetav utvisningsärendenAnf. 21 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaförändringar regeringen planerar för att underlättapolismyndighetens arbete vid utvisning.Inledningsvis vill jag framhålla att det är viktigt attlagakraftvunna av- och utvisningsbeslut verkligenverkställs. I utlänningslagen finns bestämmelsernaom hur verkställighet skall ske. Huvudregeln är attavvisade eller utvisade personer skall få tillfälle attfrivilligt lämna . Vissaavlägsnandebeslut skall dock verkställas snarastmöjligt. Detta gäller t.ex. beslutom avvisning med omedelbar verkställighet ochdomstols beslut om utvisning.I övriga fall får verkställighet ske först sedan ettbeslut vunnit laga kraft. Vid avvisning skallutlänningen normalt lämna landet inom två veckorefter lagakraftvinnandet. Det finns dock möjlighetför den beslutsfattande myndigheten att besluta omkortare eller längre tidsfrist. Så kan göras om mant.ex. tror att personen i fråga inte kommer attlämna frivilligt.Den tidsfrist som utlänningslagen ger utlänningenhar som huvudsyfte att bereda denne möjlighet attavsluta sin vistelse i , och att frivilligt lämnalandet. kan konstateras att fristen gerutlänningen möjlighet att försvåra elleromöjliggöra verkställighet genom att hålla sigundan. Mot detta skall vägas en utlänningssjälvklara rätt att på ett värdigt sätt få lämna landetoch ges tillfälle att ta farväl av anhöriga och vänner.De nu nämnda reglerna i utlänningslagen ses förnärvarande över av en särskild utredare. Enligtdirektiven skall utredaren överväga om dennuvarande regleringen kan ersättas av en sombättre tillgodoser dels intresset av attlagakraftvunna avslagsbeslut verkställs, delsutlänningens rätt att lämna landet på ett värdigtsätt.Avslutningsvis vill jag nämna att regeringen iår tilldelade polismyndigheterna 100 miljonerkronor för att verkställa lagakraftvunnaavvisningsbeslut. Bakgrunden till detta är attantalet personer med lagakraftvunnaavvisningsbeslut stadigt ökat. Detta beror på attInvandrarverket och fått merresurser för att snabbare kunna avgöraasylärenden. Antalet verkställighetsärenden förpolismyndigheterna har därmed också ökat. Iförsta hand skall dessa medel användas till attanställa administrativ personal.Anf. 22 ():Fru talman! Jag vill börja med att tackakulturminister för svaret på minfråga. Bakgrunden till att jag har ställt denna frågaär att jag har arbetat somsjuksköterska på en flyktingförläggning i Klippan.Som en del i arbetet har jag besökt polisen för attinformera mig om dess arbete vad gällerasylsökande som har fått utvisningsbeslut.Enligt de uppgifter jag har fått kommerutvisningsbeslutet till den berörde somskall utvisas, till polismyndigheten, till denberördes advokat och till förläggningen. Det kanvara bra. Men eftersom passet skickas med särskildvärdepost till polismyndigheten försenas den härhanteringen på polismyndigheten. Det är därför jaghar ställt den här frågan.Jag undrar om regeringen tänker ändra på de härreglerna, eftersom vi viamassmedia har fått reda på att det finns ca 5 000personer som uppehåller sig illegalt i . Dehar avvikit från förläggningar efter det att de harfått det här beskedet. De här personerna hinneralltså före. Jag tycker att det är helt oacceptabeltgentemot polisen som skall utföra en arbetsuppgiftsom inte kan fullföljas till följd av dessa beslut.Anf. 23 Kulturminister ():Fru talman! Polisen har naturligtvis möjlighet attsjälv bestämma över sina internahandläggningsrutiner. Jag vet t.ex. att den internapostgången inom polisen ibland medför att polisenfår beskedet än ombudet ochsenare än den berörde blir delgiven avInvandrarverkets personal. På vissa håll delgerpolisen och personal den berördapersonen tillsammans, för att man skall kunnakomma överens om denberörde skall åka hem. Då kan man naturligtvisockså göra en prognos över den berördes vilja attåka tillbaka frivilligt.Maud nämnde en siffra över hur mångapersoner som befinner sig i landet illegalt. Det ärriktigt att det är det antalet och kanske t.o.m. någrafler som är efterlysta, dvs. man vet inte riktigt varde är. vet man att en del av dessapersoner har åkt till andra länder. Den totala siffranöver de som gömmer sig är förmodligen något lägreän 5 000, som nämnde.Det största problemet vi ser just nu är att ganskamånga människor sitter på förläggningar och väntarpå att få åka hem. På grund av att polisens resurserinte har hängt med Invandrarverkets ochUtlänningsnämndens beslutsfattande har man intehunnit med att hjälpa de som faktiskt sitter ochvänter. Det har skett en resursförstärkning. Detkan också påverka de personer som gömmersig. Ju längre man sitter här och väntar, desto störreär naturligtvis risken att man gömmer sig.Anf. 24 ():Fru talman! Jag kan bara informera om fakta somjag själv har blivit informerad om, nämligen att dethär utgör ett bekymmer på polismyndigheten.Sedan kan det givetvis också vara så att även deninterna postgången går alltför sakta.Jag måste dock fråga kulturminister ni vet om att passen skickas med särskildvärdepost. Detta försenar informationen tillpolismyndigheten.Anf. 25 Kulturminister ():Fru talman! Jag skall villigt erkänna att jag intekänner till exakt hur postgången går mellanUtlänningsnämnden, och polisen.Om det här är ett bekymmer för polisen tror jagsäkert att polisen skulle kunna lösa det tillsammansmed och ,utan att det skall behöva bli föremål för regeringenseller ställningstagande.Anf. 26 ():Fru talman! Man säger på den polismyndighet somjag har besökt att man påtalat det här gång på gångför , men det är tyvärr ingen somhar lyssnat. De jobbar med detta. Jagundrar om kulturminister skulle havänligheten att hjälpa till med den här saken om detär ett så stort problem att det blir förseningar så attpolisen får beskedet ''i efterhand''.Det viktiga är att polisen som skall fullfölja ochverkställa ett uppdrag skall ha rimliga möjligheteratt göra det. Det kan inte kännas så roligt förpolisen att åka ut och finna att den berörde harförsvunnit och efterlämnat en tom lägenhet eller etttomt rum på förläggningen.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1993/94:35 om asylpolitikenoch kosovoalbanerAnf. 27 Kulturminister ():Fru talman! Jag vill börja med att någotkommentera de påståenden som föregår BerithErikssons fråga. Svenska myndigheter, närmastStatens invandrarverk och ,bedriver inte någon politik med ''massavvisningar''.Varje asylärende prövas individuellt, något somgäller såväl kosovoalbaner som alla andra somsöker asyl i . De kosovoalbaner som avsvenska myndigheter bedöms vara i behov av skyddhär ges en i . Om svenskamyndigheter avslår en asylansökan beslutarmyndigheten att sökanden skall avvisas, något somgäller såväl kosovoalbaner som alla andraasylsökande. Avvisningarna verkställs i enlighetmed bestämmelserna i ellerUtlänningsnämndens beslut.Berith säger att majoriteten av deasylsökande kosovoalbanerna är unga män somflytt på grund av rädsla att kallas in i den serbiskaarmén. Att undanhålla sig värnplikt utgör inteasylgrund enligt utlänningslagen. Den serbiskaarmén deltar inte i direkta strider.De kosovoalbaner som kallats in riskerar alltså inteatt sändas till krigsskådeplats.Berith frågar vilka åtgärder regeringenavser att vidta för att nuvarande asylpolitikinte skall öka spänningarna i Kosovo och därmedbidra till etnisk rensning. Något sådantorsakssamband mellan den spända situationen iKosovo och svensk asylpolitik och de faktiskaavvisningar som blir följden av denna politikföreligger knappast. Den serbiska repressionen iKosovo blir alltså varken större eller mindre omSverige upphör att avvisa de albaner svenskamyndigheter inte bedömer vara i behov av skydd sålänge avvisningarna sker i nuvarande takt.Det finns inget som pekar på attverkställighet av svenska myndighetersavvisningsbeslut skulle bidra till det skärpta läget iKosovo. Regeringen är medveten om den serbiskarepressionen mot albaner i Kosovo, men som jagtidigare sagt så prövas asylärendena individuelltoch de som bedöms vara i behov av skydd beredssådant här. Regeringen och berörda myndigheterföljer naturligtvis utvecklingen noga i det f.d.Jugoslavien. har förstärkt ambassadens iBelgrad bevakning. Vidare har flera svenskadelegationer besökt Kosovo.FN:s flyktingkommissarie, , ärrepresenterad i Kosovo, och harkontinuerlig kontakt med denna representation.Sverige ser som en huvuduppgift som ordförande iESK att se till att ESK-missionerna tillåts kommatillbaka. Det finns inget som tyder på attde albaner som avvisats skulle behandlas sämre avmyndigheterna i än andra albaner därföratt de sökt asyl i Sverige.Anf. 28 ():Fru talman! Jag ber att få tacka kulturministern försvaret.Jag vill först kommentera ordet massavvisningar. Idet här sammanhanget står det för den massivaverkställigheten när det gäller människor som harfått avslag på sina asylansökningar.Sedan vill jag säga att jag tycker att svaret är litetnattståndet, mot bakgrund av vad vi har hört i dagpå radion. Vi fick höra Amnestys rapport. Det ärinte bara ESK som är utslängt utan även Amnesty.Vi fick också höra ett reportage direkt från Kosova.Det sändes i P1.I våras besökte jag och några andra från mitt partiMakedonien, därför att vi inte kunde komma in iKosova. Där träffade vi representanter för detförbjudna parlamentet, för politiska partier, förmänskliga rättighetsorganisationen i , förandra politiska organisationer, förbiståndsorganisationer osv. Vi har också sänt vårreserapport till skulle sända tillbaka asylsökande frånKosova stod klart . Chefen förUNHCR:s kontor i undrade om Sverigeverkligen hade övervägt risken med att sändatillbaka 40 000 kosovoalbaner och om hadefunderat över hur det ytterligare skulle kunnadestabilisera situationen.I dag har vi fått Amnestys rapport. Vi har fått enrapport om att serberna nu säger att Kosova skalldelas i två delar och att albanerna skall fördrivasfrån den ena halvan. Man förbereder alltså en storfolkomflyttning, milt uttryckt. Detta kommernaturligtvis att leda till att människor flyr övergränserna till sina grannländer.Jag vill fråga kulturministern om hon är villig attstoppa avvisningarna till Kosova till dess att lägetklarnar.Anf. 29 TALMANNEN:Jag vill erinra om de debattregler som gäller.Anf. 30 Kulturminister ():Fru talman! Jag har också hört att Amnesty intelängre tillåts att besöka Kosovo. Rent allmänt ärdet ett labilt tillstånd i Kosovo. Det gör att vi dagfrån dag följer läget. Det är också viktigt att vilyssnar på de personer och delegationer som harvarit där nere. De svenska myndigheterna har varitdär. De har träffat politiker och andra albanskaorganisationer inne i Kosovo. ESK-trojkan varockså på plats i ,detta trots att man formellt inte har tillstånd attskicka ESK-missioner.