prot · GG09112 · 1993-05-18 00:00:00 — Förslagethade utformats så att reglerna bl.a. skulle vara lättaatt administrera.För personer med flera arbetsgivare och som därförriskerar att få under sammasjukperiod skulle en undantagsregel ha ställt kravpå omfattande administration hosförsäkringskassorna och arbetsgivarna. Motbakgrund av detta bedömdes det inte rimligt attskapa en undantagsregel för denna situation.Mot det önskvärda i att personer med fleraarbetsgivare inte skall erhålla mer än en karensdagi varje sjukfall står behovet att ersättningsreglernainte skall vara för komplicerade och inte heller föradministrativt betungande. Med hänvisning tillkonsekvenserna av en undantagsregel ser jagdärför inte någon möjlighet attföreslå någon särregel för dem som har fleraarbetsgivare.Anf. 190 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för detutförliga svaret. Det var väldigt välgörande att fåredogjort för detta. Svaret gav emellertid ocksåupphov till en del funderingar.Såvitt jag förstår är det här en detalj i reformen somregeringen var medveten om redan innanpropositionen lades fram. Då måste man fråga sigvilken värdering regeringen har gjort i det härfallet. Det är i alla fall enskilda människor somdrabbas. Det är fråga om den enskilda människansrätt och rättvisa gentemot tekniska, administrativaproblem. Jag kan inte för mitt liv förstå att det meddagens teknik och med de möjligheter tillsamordning av information som vi har inte skullevara möjligt att lösa det här på ett vettigt sätt. Jagtycker att det verkar som att den enskildamänniskan här har lämnats i sticket.Anf. 191 Statsrådet ():Herr talman! Det är inte bara så att regeringen varmedveten om detta, utan eftersom det finnsutförligt redovisat i propositionen, var ocksåriksdagen och -- gissar jag -- samtliga riksdagsmänmedvetna om detta när beslutet fattades.Det här är ett exempel på en målkonflikt. Det ärsjälvfallet inte önskvärt med en situation där ensom har flera arbetsgivare i praktiken vid enstakasjukfall kan få en annan behandling än den som haren arbetsgivare. Som jag har redogjort för ganskafylligt i svaret var det en fråga om vilkaundantagsregler som skulle tillskapas.I själva verket belyser det här ett problem som finnspå mängder av håll inom socialförsäkringsområdet,nämligen att man måste väga de kostnader och detkrångel som kan uppstå administrativt mot defördelar man kan åstadkomma.En av de kritikpunkter som har riktats motriksdagens lagstiftningsarbete under en följd av århar ju varit att man, för att uppnå en mycketdetaljerad rättvisa, har bortsett från kravet på attsträva efter så enkla system som möjligt.Sammantaget har det här, i vårt land och i mångaandra länder, lett till en väldig ansvällning avadministrativa regler.I varje enskilt fall är det lätt att argumentera somTage gör, men sammantaget finns detvissa risker med att göra det.Anf. 192 ():Herr talman! Personligen uppmärksammade jaginte i samband med att den här propositionenantogs här i att den skulle få den häreffekten. Jag tror heller inte att det är många i denhär församlingen som har uppmärksammat detta.Jag tror inte att det framgick klart av texten. Om såär fallet får jag be om överseende. I så fall har vigjort en miss -- en blunder kan alla göra. Men ävenom man har råkat göra ett fel, även om ett antalledamöter har suttit här och tryckt på knappar,måste man kunna rätta till det som uppenbarligenär felaktigt.I det här fallet är det speciellt de kategorier avmänniskor som ofta har flera deltidsarbeten somdrabbas, och det är ju de s.k. svaga grupperna. Detär ofta kvinnor, och det är glesbygdsbor ochlandsbygdsbor som ofta har den här typen avkombinationssysselsättningar. Jag tycker att det ärväldigt illa.Anf. 193 Statsrådet ():Herr talman! Att jag nämnde att detta var välredogjort för i propositionen berodde närmast påatt ville göra det till en fråga om attregeringen skulle ha varit medveten om något somriksdagen inte kände till. Jag var själv mycketmedveten om att vi i propositionen ordentligt togupp frågeställningen, eftersom detta är en av dekomplikationer som uppstår när man görförändringar i socialförsäkringssystemet, inte minstnär man skall försöka spara.Jag har, herr talman, inte hävdat att det är omöjligtatt lösa det här problemet. Jag har pekat på att detfinns en målkonflikt mellan önskemålet om ettregelsystem som blir så lika för alla som möjligt åena sidan och önskemålet om en begränsadadministration å den andra.Självfallet kan man ändrasocialförsäkringssystemet på den här punkten,liksom på mängder av andra punkter, men sådanaförändringar sker väldigt ofta till priset av ökadbyråkrati. Det är en smärtsam uppgift för båderegering och riksdag att göra den avvägningen.Anf. 194 ():Herr talman! Det senaste statsrådet sade var ju litethoppingivande.Jag ser också den sista meningen i det skrivna svaretsom hoppingivande. Där står att statsrådet inte förnärvarande ser någon möjlighet att föreslå ensärregel.Med hänsyn till att, som jag påpekade tidigare,detta kanske speciellt drabbar de svaga grupperna isamhället, undrar jag om jag kan tolka statsrådet såatt det finns en öppning för att titta över det härigen. Att åtgärda det här problemet kan i och försig innebära en risk för ökad byråkrati, men dennaökade byråkrati är ofta bara en mer finessrikadministration. Kan jag tolka statsrådet så att detkanske finns en möjlighet att statsrådet på nytt tarupp den här frågan?Anf. 195 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror att det är första gången jaghar höst ordet byråkrati omskrivet som ''finessrikadministration''. Jag skall lägga det på minnet.Kanske kommer jag att ha användning för detnågon gång i någon diskussion.Slutmeningen i mitt skrivna svar skall tolkas precissom den står, dvs. jag ser inte någonmöjlighet att föreslå någon särregel. Jag vill därförinte på den punkten inge något hopp utöver denformuleringen.Anf. 196 ():Herr talman! Jag konstaterar då att det inte finnsnågon möjlighet att gå fram den här vägen och attstatsrådet är beredd att fortsätta på den orättvisavägen.Anf. 197 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill bara för min del konstatera attjag inte instämmer i den beskrivningen av desynpunkter jag har lagt fram.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1992/93:605 om invandradekvinnors arbetslöshetAnf. 198 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för att dearbetslösa invandrade kvinnorna inte skall blipermanent utslagna från arbetsmarknaden.Invandrare och flyktingar har drabbats mycket hårtav lågkonjunkturen. Arbetslösheten förutomnordiska medborgare var år1992, mot för totalbefolkningen. Dessutomhar arbetskraftsdeltagandet sjunkit på ett oroandesätt under lågkonjunkturen, inte minst förinvandrade kvinnor.En grundläggande princip är att invandrares ochflyktingars situation på arbetsmarknaden skall lösasinom ramen för de ordinariearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Flyktingaroch invandrare utgör emellertid en särskiltuppmärksammad grupp inomarbetsmarknadspolitiken.På grund av det ansträngda arbetsmarknadslägetföreslår regeringen i kompletteringspropositionenäven särskilda åtgärder för flyktingar ochinvandrare. föreslås erhålladrygt för försöksverksamhetmed sysselsättningsskapande åtgärder förflyktingar och invandrare nästa budgetår.Invandrare och flyktingar för med sig ny kunskap ini vårt land. Den måste tas till vara, och arbetslösakvinnors och mäns kunskaper skall inte gåförlorade. Därför föreslår regeringen att enförsöksverksamhet med praktik för invandradeakademiker införs. Praktikmöjligheten skall finnasför invandrade akademiker, som ännu ej prövats isitt utbildningsyrke på svensk arbetsmarknad.Lahja Exners fråga handlar särskilt om invandradekvinnors situation. De ovan nämnda insatsernariktar sig till både kvinnor och män. Ikompletteringspropositionen uppdrar regeringentill AMS att lämnaförslag till en strategi för att öka jämställdheten påarbetsmarknaden. Som särskilda medel förjämnställdhetsarbetet föreslår regeringen att AMSskall förfoga över högst perbudgetår endast för detta ändamål. Idetta arbete skall invandrade kvinnors situation gessärskild uppmärksamhet.Lahja Exner påpekar att vissa invandrade kvinnorav olika skäl inte kommer i åtnjutande av statligaåtgärdsmedel. Ett skäl till svag förankring påarbetsmarknaden och i värsta fall utslagning frånjobb, kan vara bristande kunskaper i svenskaspråket. Regeringen ser nu skyndsamt översvenskundervisningen för arbetslösa invandrareoch flyktingar. Syftet är att göraansvarsfördelningen tydligare och att undersökahur systemet kan förbättras.På kulturministerns initiativ har regeringen tillsatten utredning som skall se över invandrar- ochinvandringspolitiken. Kommittén skall hasitt första sammanträde. En av de viktigastefrågorna för utredningen blir att se över dearbetsmarknadspolitiska åtgärdernas ochsvenskundervisningens funktioner i samband medden höga arbetslösheten för utländska medborgare.Även i den här kommittén, som i denna del skallvara klar , skall jämställdhetsfrågornagivetvis vara en utgångspunkt för arbetet.Anf. 199 ():Herr talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför det utförliga svaret. Arbetsmarknadsministernhänvisar till kompletteringspropositionen, sominom kort kommer att behandlas här i riksdagen.Då kommer man att ta ställning till olika förslag.Bl.a. gäller det akademikerpraktiken.Som framgår av svaret är inte invandrarna, ochsåledes inte invandrarkvinnorna, en homogengrupp. Invandrarkvinnorna kan ju ha varierandekulturell bakgrund. De kan också ha olikabakgrund beträffande yrke och utbildning.Dessutom kan de här kvinnorna ha varit olikagamla när de kom till Sverige.Gemensamt för alla invandrade kvinnor är väl attde har svårt att ta sig in på den svenskaarbetsmarknaden även i normala lägen. är detmångdubbelt svårare.De invandrade kvinnorna drabbas ofta, precis sommännen, av dold diskriminering. Även om de haren hög utbildning med sig i bagaget kan det varaganska krångligt för dem att ta sig in påarbetsmarknaden. Visserligen har en delförbättringar skett när det gäller t.ex. metodikenför att stödja dessa grupper.För de kortutbildade är hindren nästintillomänskligt stora. Naturligtvis är språkkunskapernaen nyckelfråga. Men de medhavda kunskapernatillmäts inte sitt rätta värde vid inslussningen påarbetsmarknaden.Vidare finns det brister i metodiken avseendeämnet svenska 2. Det gäller då lärarna. Dessutombrister det ofta i fråga om vuxenpedagogiken.Anf. 200 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag har samma uppfattning som LahjaExner i denna fråga. Det är svårt för alla på dagensarbetsmarknad. Men svårigheterna är ännu störreför dem som har dåliga språkkunskaper eller somhar utbildningar som man i vårt land inte riktigt kanbedöma.Det är väl t.o.m. så -- om jag har förstått saken rätt,och det tror jag att jag har gjort -- att det för andragenerationens invandrare kan innebära svårigheteratt ha ett namn som är långt och krångligt och somdet är svårt att uttala.Jag ser ingen annan lösning än att vi får en bättrearbetsmarknad. Det är A och O. Vidare gäller detatt invandrarna själva aktivt söker upp arbetsgivareför att redovisa att de kan och att de duger.Dessutom gäller det att Arbetsmarknadsverketfortsätter med sitt utvecklingsarbete och att denkommitté som jag berört lyckas i sitt arbete.Anf. 201 ():Herr talman! var juarbetsmarknadsministern ledamot av riksdagen.Jag kan referera hur det var , dåjag var alldeles ny i . det allra första som jag mötte iutskottsarbetet. Det handlade om enförsöksverksamhet bland invandrare. Man sökte taett samlat grepp för att hjälpa till med en effektivutslussning på arbetsmarknaden.Eftersom det förekommit försöksverksamhet,projekt och utredningar tycker jag att man i detsvenska samhället borde inse att det är bättre attsatsa rejält på nytillkomna invandrare så att man15--inte måste konstatera att det äromöjligt att reparera uppkommen skada. ärdet vad som kan konstateras när det gäller mångaav de gamla invandrarna. Det handlar alltså om degamla arbetskraftsinvandrarna som efter 15--iproduktionen rationaliseras bort och som inte fåttnågon möjlighet att lära sig svenska. är dessamänniskor i 55--60-årsåldern, och de har detverkligen väldigt svårt. Ingen av de metoder ochinget av de instrument som står till förfogandepassar nämligen in på dessa.Arbetsmarknadsutbildning är det uteslutet att få.De här människorna är ju friska. Inte heller passarSamhall eller lönebidrag. Inte hellerarbetslivsutvecklingen klarar man utanspråkkunskaper.Just dessa s.k. gamla invandrarkvinnor nu frågan:Vad skall vi ta oss till?De här kvinnorna väntar sig attarbetsmarknadsministern trycker på, så attinvandrarministern och andra berörda verkligen tarde samlade grepp som här behövs.Anf. 202 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Ja, tack för det! Jag måste säga att jagfortfarande har samma synpunkter somfrågeställaren.Det är oerhört viktigt att de som under en längre tidvarit bosatta i vårt land har möjligheter att medeget arbete på lämpliga positioner försörja sig. Jagtror att det också är en viktig grund när det gälleratt undvika motsättningar mellan invandrare och såatt säga infödda.Anf. 203 ():Herr talman! Av egen erfarenhet vet jag att det ärviktigt att direkt satsa på de nytillkomna -- bl.a. deanknytningsinvandrare som inte omfattas avexempelvis aktivauppsökande verksamhet. Vi måste se till att vi nåräven den gruppen.Om dessa kvinnor gifter sig med svenskar eller iSverige bosatta invandrare -- och så är ofta fallet --lär de sig nämligen att leva ett liv utanspråkkunskaper. Det innebär att det blir svårt attreparera skadan om de har vistats i Sverige.De här kvinnorna kan ju hamna i den situationenatt de måste kunna försörja sig själva ocheventuella barn.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på fråga 1992/93:614 om kvinnorsarbetsmiljöAnf. 204 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågatmig vilka insatser regeringen avser att göra för attförbättra kvinnors arbetsmiljö.Åtgärder för att förändra kvinnors arbetssituationmåste i första hand vara en del i det reguljäraförändringsarbetet på arbetsplatserna. Dettaarbete kommer i allt högre grad att handla omförändringar i arbetsorganisation, arbetsinnehålloch möjlighet till inflytande. Den kunskap vi harom kvinnors arbetsmiljöer gör att ett sådantförändringsarbete i hög grad bör komma kvinnornatill del.Regeringen har vid olika tillfällen, senast i 1992 årsbudgetproposition, angivit förArbetarskyddsverket att man måste ägna ökaduppmärksamhet åt kvinnors arbetsmiljö. har särskilda resurser motbakgrund härav avsatts för arbete med att förbättrakvinnors arbetsmiljö.Även Arbetslivsfonden har särskilt prioriteratkvinnors arbetsmiljöer. Med stöd från fonden harnu många arbetsplatsprogram som syftar till attskapa bättre arbetsmiljö för kvinnor genomförtsmed mycket goda resultat. De branscher somberörs av satsningarna är framför alltstädbranschen, områdena vård och omsorg,detaljhandeln samt delar av tillverkningsindustrin.En särskild arbetsgrupp -- ALFA-Q -- med enkontaktperson i varje län har i uppdrag att stödjaarbetet med att förnya kvinnors arbetsmiljö.Vidare är kvinnoforskning ett av fyra prioriteradeområden hos Arbetslivscentrum. ÄvenArbetsmiljöfonden driver flera program som berörkvinnors arbetsförhållanden. Många avArbetsmiljöinstitutets forskningsprojekt riktar sigtill arbetsplatser där kvinnor är i majoritet. Somexempel kan nämnas ''God arbetsmiljö inomsjukvården'' och ''Postmiljö 2000''.Detta visar att det pågår en radåtgärder och projekt för att förbättra kvinnorsvillkor i arbetslivet, och jag kommer att följa dessaolika insatser noga.Anf. 205 ():Herr talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför svaret. Jag tycker att många bra saker görsredan i dag för att förbättra kvinnornas arbetsmiljö.Jag vet också att Arbetslivsfondens tillkomst harbetytt otroligt mycket på detta område.Anledningen till att jag har ställt denna fråga är attjag nu börjar hysa en stor oro för utvecklingen närdet gäller kvinnors arbetsmiljö. börjar juohälsotalet att stiga. Det har sjunkit ,men steg det. Vi vet attmed dålig arbetsmiljö följer dålig hälsa.Vidare har genomfört enenkät som visar att arbetsmiljöskador nu anmäls imindre omfattning . Detta gör att jaghyser en stor oro för framtiden.Jag vet hur det står till med arbetarkvinnornashälsa. Ungefär hälften av de kvinnliga arbetarnamellan 45 och har värk i rygg eller höfter.Många av dessa kvinnor får värk redan i myckettidig ålder. av alla kvinnliga arbetareförtidspensioneras.Företagshälsovården har betytt mycket förutvecklingen på arbetsmiljöområdet. harstatsbidraget till företagshälsovården avvecklats.Jag hyser därför en mycket stor oro för hur detkommer att gå på denna punkt.Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Är niberedd att lagstifta om obligatoriskföretagshälsovård?Anf. 206 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag är också oroad över att det i dettaekonomiska läge görs mycket få storanyinvesteringar. När en gammal arbetsplats ersättsmed en ny tas oftast bättre teknik till vara,luftrening m.m., som innebär avgörandearbetsmiljöförbättringar. Vi får hoppas attföretagen återigen snart kommer in i ettnysatsningsskede, eftersom det kanske är det allraviktigaste för arbetsmiljön.Arbetslivsfonden kan jag ganska mycket om efteren period som vice ordförande i den centralafonden. Många projekt där är utomordentligtintressanta. Det gäller att kunna sprida dessa godaerfarenheter vidare. En del projekt är ju utseddasom riksprojekt som skall spridas. Vi har utsett enutredningsman som skall se till hur man för dettavidare på olika sätt. Det visar sig att demyndigheter som jobbar med arbetsmiljöfrågorfann detta så intressant att de inte har skickat någonsom befinner sig långt ned i organisationen, utandär sitter i stort sett samtliga generaldirektöreransvariga och biträder utredningsmannen.När det gäller företagshälsovården hoppas jag attdet snart skall tecknas arbetsmiljöavtal. Parternapå arbetsmarknaden vill helst det.Anf. 207 ():Herr talman! Kan jag tolkaarbetsmarknadsministerns svar på det sättet att haninte är beredd att stifta någon obligatorisk lag omföretagshälsovården?En annan fråga som jag tycker är mycket viktig idetta sammanhang är ISA-systemet, detstatistiksystem som har byggts upp under en långrad år och som har gjort att man kan följa upparbetsskadorna och göra förbättringar.Försämringen av arbetsskadeförsäkringen innebäratt det finns en stor risk för att man inte anmälertillräckligt många skador. I och med det hyser jagen stor oro för att man inte kan följa upp ISA-systemet, att det inte får tillräckligt stort värde ochatt det inte blir tillförlitligt. Avserarbetsmarknadsministern att försöka göra något föratt säkerställa ISA-systemet?Anf. 208 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! När det gäller företagshälsovårdenfinns det en färdig proposition om en lagstadgadföretagshälsovård. Men vid samtal medarbetsmarknadens parter, vilket jag har anmält förriksdagen, visar det sig att de fortfarande föredraratt man på olika avtalsområden träffararbetsmiljöavtal. Då kan man diskutera det som ärspeciellt för resp. bransch. Vi får framåt hösten seom parterna träffar bra arbetsmiljöavtal eller inte.Om de inte gör det, återkommer jag till riksdagenmed ett lagförslag.När det gäller om olika system fungerar eller inte,är det självklart att om man har infört ett systemskall man se till att det ger så bra information sommöjligt.Anf. 209 ():Herr talman! Jag anser att det är bra attarbetsmarknadsministern är beredd att lägga framett lagförslag när det gäller obligatoriskföretagshälsovård om centrala arbetsmiljöavtal intetecknas. Det tycker jag är mycket bra.Jag anser också att arbetsmarknadsministern börfölja upp ISA-systemet mycket noga, eftersom dethar ett mycket stort värde i detta sammanhang.En annan fråga som jag vill ta upp gäller kvinnornainom . De har en mycket dåligarbetsmiljö. Arbetsmiljökommissionenskartläggningsgrupp har gjort en kartläggning. Dåsåg man att medlemmar hade den näststörsta fysiska belastningen i sitt arbete. När detgäller den psykiska belastningen i arbetet har deden sämsta arbetsmiljön.I dag sker det stora nedskärningar inomKommunals område. Det innebär att Kommunalsmedlemmar kommer att få en ännu sämrearbetsmiljö. Jag vill fråga arbetsmarknadsministernom han anser att arbetsmiljön för dessa kvinnor harförbättrats genom regeringens politik motkommunerna och vilka åtgärder som regeringenavser att vidta för att förbättra deras arbetsmiljö.Anf. 210 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! När det gäller arbetsmiljön inomvården så är arbetet där myckettungt. Vi vet att felaktiga lyft och annat kan varaförödande. Vi vet också att om man har vårdat enmänniska och det inte går bra, känns det på mångasätt. Det finns dock även väldigt mycket positivt ivårdarbetet, att kunna hjälpa medmänniskor. Dettycker jag framkommer vid alla de samtal som jaghar med vårdanställda vid de många besök som jaggör i vården.Att det är kärvt ekonomiskt, underlättar intenågonstans. Hela det svenska samhället har det mycket kärvt. Det är klart att det är väsentligtmycket behagligare med en god svensk ekonomi.Anf. 211 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag ber alla debattörer respektera de tidsregler somriksdagens kammare har fattat beslut om.Anf. 212 ():Herr talman! Jag ber om ursäkt om jag drar övertiden litet grand.Jag vill till arbetsmarknadsministern säga att jagbeundrar de tjejer som jobbar ute i vården. De görett enormt fint arbete. Jag gör också ofta besök hosdem ute i vården. Jag måste säga att deneddragningar och nedskärningar som har skett ivården har inneburit att de har ett myckettyngre arbete än vad de hade tidigare. Jag hysermycket stor oro för vad detta kommer att innebäraframdeles och hur det kommer att yttra sig iarbetsskadestatistiken.Jag vill återigen fråga arbetsmarknadsministern:Finns det någon beredskap för detta?Anf. 213 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Vi skall diskutera denna typ avfrågeställningar också. Jag noterar attkommuner och landsting i tilläggspropositionentillförs . Det är tungt ändå. Nuhar kommunerna haft två goda bokslut. Däremothar inte staten haft två goda bokslut.Överläggningen var härmed avslutad.34 § Svar på fråga 1992/93:642 omungdomsarbetslöshetenAnf. 214 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen har någon beredskap för snabba insatserpå arbetsmarknadsområdet , omdet skulle visa sig att frågeställarens farhågor om en''het sommar'' med sociala problem ochoroligheter, beroende på att ungdomen inte harsysselsättning, skulle besannas.I den av regeringen lagdakompletteringspropositionen föreslås storasatsningar mot arbetslösheten. Dessa satsningarkommer att få mycket stor betydelse förungdomarnas situation på arbetsmarknaden.Ytterligare ca 90 000 utbildningsplatser kommer attskapas. Det gäller gymnasieskolans tredje år,Komvux, folkhögskolor och högskolor.Ungdomspraktiken föreslås fortsätta under nästabudgetår. Antalet platser skall ökas från nuvarande75 000 platser till 100 000 platser. Anslaget tillStarta-eget kommer att ökas och samma sak gällerrekryteringsstödet.För unga akademiker som inte hunnit få enförankring på arbetsmarknaden kommerakademikerpraktik att införas. Under tre månaderskall nyexaminerade akademiker i åldrarna 25--29år få möjlighet att praktisera. Det är sedanmeningen att denna praktik skall kunna övergå ianställning med rekryteringsstöd.Det är ingen överdrift att påstå att är detland som satsar mest på att hjälpa arbetslösaungdomar. Jag är övertygad om att vår satsning ären mycket viktig framtidsinvestering.Förslaget att de flesta av de ungdomar som äranvisade ungdomspraktik som sträcker sig översommaren skall göra ett uppehåll under ett parmånader syftar till att inte störa den reguljäravikariearbetsmarknaden. Den finns, även om deninte är så omfattande som vid ett annatkonjunkturläge. De ungdomar som har det svårastpå arbetsmarknaden, dvs.