prot · GG09115 · 1993-05-25 00:00:00 — Det är faktiskt vad vibrukar kalla brott mot de mänskliga rättigheterna.Fortfarande finns det politiska fångar i Etiopien.Det är vår skyldighet såsom ett mycket viktigtbiståndsland att påpeka att detta faktiskt äroacceptabelt.Anf. 71 Statsrådet ():Herr talman! Jag håller helt med omatt detta inte får nonchaleras utan skallunderstrykas och lyftas fram jämt och ständigt. Jagkan också försäkra att det är vad som sker. Jag villän en gång betona att den verksamhet som vibedriver är inriktad på att verkligen understryka --vare sig det sker via SIDA genom seminarier ellervia i -- att maninte får förtrampa eller nonchalera de mänskligafri- och rättigheterna.Herr talman! Man får inte heller glömma attregeringen har gjort en del, exempelvis när detgäller domstolsorganisationen. Regeringen harändå försökt och också i någon mån lyckats med attkomma till rätta med det stora antalet politiskafångar. En hel del av dem har ju kommit ut i frihet,en del mot borgen, medan andra så att säga harsläppts helt.Det finns mycket övrigt att önska, men det jag villha sagt, herr talman, är att jag tycker att det går åträtt håll.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1992/93:724 om biståndet tillEritreaAnf. 72 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att snabbt verka för att det svenskabiståndet till kan anta mera långsiktigaformer.Jag håller helt med om att Eritreabehöver ett långsiktigt och omfattandeinternationellt stöd. av inbördeskrigåterstår ett stort återuppbyggnadsarbete därfinansiering utifrån kommer att bli nödvändig.Redan nu lämnar genom SIDA ett stöd somkan ses som en inledning till ett mer långsiktigtsamarbete. Det gäller stöd till energisektorn ochstöd för stärkande av landets förvaltning.Dessutom har SAREC gett ett inledande stöd tilluniversitetet i . rektorkommer hit i för att tillsammans medSAREC och de svenska universiteten diskuteraformerna för fortsatt bistånd.Annars utgörs det svenska biståndet i dagslägethuvudsakligen av katastrofbistånd. Sammanlagthar under innevarande budgetår 55 miljonerkronor utbetalats till via SIDA, SARECoch internationella och svenska enskildaorganisationer. Jag förutser attutvecklingsbiståndets andel kommer att öka. Tidenär mogen för en sådan förskjutning. En delegationfrån SIDA besökte för attbl.a. diskutera formerna för ett sådant långsiktigtbistånd. SIDA kommer i regleringsbrevet att få iuppdrag att bereda ett långsiktigt bistånd undernästa budgetår. Jag förutser att nästa årsplaneringsram kommer att ligga på ca 50 miljonerkronor. Avslutningsvis vill jag säga attstatssekreterare har besöktEritrea i samband med självständighetsfirandet och i förrgår. Han fick då tillfälle att träffaföreträdare för ochdiskutera ett långsiktigt bistånd.Anf. 73 ():Herr talman! Först vill jag tacka för svaret.Jag är väldigt glad över att folk nu äntligenhar fått sin självständighet och möjlighet attbestämma över sin egen framtid. Jag är ocksåväldigt glad över att har erkänt den här nyastaten, men det räcker inte. bör nu -- dåmenar jag -- inleda ett intensivt arbeteför att i samarbete med regeringen i utrönapå vilket sätt som bäst kan hjälpa till för attbidra till en långsiktig utveckling i . Jag hartolkat svaret så, att biståndsministern villdetsamma, men jag efterlyser mer fart i det härarbetet.Eritrea är ett av världens allra fattigaste länder,men det är också ett land med mycket storautvecklingsmöjligheter. Det saknas definitivt intevare sig vilja eller kompetens hos den eritreanskaregeringen. Där har man redan nu gjort mycketstora utvecklingsinsatser, och det finns mycket välunderbyggda planer för framtiden.Jag vet att regeringen i är mycket angelägenom att få ett bistånd som innebär att utvecklingenstyrs av eritreanerna själva. Just därför är manangelägen om att få svenskt bistånd, som uppfattassom obundet och fritt från ovidkommande villkor.Det finns alltså goda förutsättningar, men detsaknas resurser för i stort sett allt.Jag vill fråga : Är regeringen nuberedd att göra till ett av våraprogramländer för bistånd eller i vart fall ge landeten liknande ställning? Jag tror att det vore bra förlångsiktigheten och tryggheten för eritreanerna. Ärbiståndsministern beredd att kraftigt öka vårtbistånd till ? Den här länderramen på 50miljoner är bra som inledning, men det kommer attbehövas mer för att klara utvecklingen. Jag tyckerinte att det finns någon som helst anledning attvänta längre.Anf. 74 Statsrådet ():Herr talman! Jag är fullständigt övertygad om attdetta -- att det kommer att behövas mer -- är ettpåstående som man kan använda om i stort settvarje land som här förs upp av de länder som vibrukar beteckna såsom tillhörande den tredjevärlden. Det är inte tu tal om att det kommer attbehövas mer.Det jag sade i mitt svar var ju att vi är inriktade påett långsiktigt bistånd och att vi redan är i färd medatt förbereda ett sådant. Vi finns där också redan.Jag kan berätta att ett möte redan den 8 junikommer att äga rum mellan vår avdelning ochSIDA. Också SAREC kommer att delta.Det är viktigt att få sagt att frågan huruvida Eritreakommer att få programlandsstatus eller ej intekommer att vara avgörande för om vi går in med ettrejält stöd och en rejäl hjälp. Jag uppfattade detsom att också menade så. Vi ärinriktade på att ge detta stöd. Det kommer vi attgöra, och jag vill påstå att vi också kommer att göradet snabbt.Anf. 75 ():Herr talman! Säkerligen behövs det mer bistånd tillmånga länder. Men när det gäller har vitidigare, , till eritreanernasagt att vi inte kan gå in i det här samarbetet innanEritreas status är fastställd och den härfolkomröstningen är avgjord.Att omvärlden först ställer krav på den här långaproceduren före folkomröstningen och sedananvänder det som ett argument för att skjuta påbiståndet har, med rätta, i uppfattats somatt omvärlden har smitit litet grand från sitt ansvarför utvecklingen i . Därför finns det ettalldeles särskilt ansvar för oss att nu snabbt sätta inrejält med resurser för att utvecklingen skallkomma i gång.Anf. 76 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig bara avslutningsvis säga attjag inte kan instämma i påståendet, om det nuskulle tillvitas vårt land, att vi har smitit från vårtansvar. Vi finns ju och kommer fortsättningsvis attfinnas i Eritrea.För balansens skull kan jag erinra om att den förstafrågan jag besvarade handlade om BurkinaFaso. Det var en partikamrat, ,som önskade att vi skulle satsa mer på BurkinaFaso. Önskemålen äro många. Det görs inte någotmotstånd från min sida, men resurserna ärbegränsade. Jag kan dock än en gång försäkra attEritrea är prioriterat. Vi skall göra allt vad vi kan.Anf. 77 ():Herr talman! Det är bra, och det är bra att SIDAfinns där nere och att biståndsministernsstatssekreterare nu har utnyttjat möjligheten att taden här kontakten med regering.Utan tvivel är det nu alldeles nödvändigt att vi gårin med ett rejält bistånd, som är långsiktigt. Att detfinns motsvarande behov också i andra delar avvärlden tyder ju bara på att vi får se till att vi kanskaffa resurser för att kunna ge ännu mer biståndfrån . Detta är inget skäl för att säga att viinte kan stötta Eritrea.Under de två år som har gått sedan befrielsen harfolkomröstningen använts -- inte bara av Sverigeutan också av andra länder -- som ett argument föratt vänta med det långsiktigaåteruppbyggnadsbiståndet, som är så avgörande,och i stället ägna sig åt katastrofbiståndet. Dettatror jag inte att biståndsministern är okunnig om.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1992/93:671 omtekoindustrinAnf. 78 Statsrådet ():Herr talman! har frågatnäringsministern om han har någon avsikt att vidtaåtgärder för att tekonäring skall få jämlikavillkor med . Arbetet inom regeringenär så fördelat att det är jag som skall besvara frågan.Jag kan göra mitt svar mycket kort genom attupprepa mitt svar av påfråga från (): vår ambition påtekoområdet är att uppnå sammakonkurrensvillkor för svensk tekoindustri somgäller för EG:s tekoföretag.I linje med den svenska frihandelstraditionen är detav stor vikt att minimera risken för sådanavälfärdsförluster som kan uppstå av olikabegränsningar av handeln med tredje land. Försvensk del är målet att slå vakt om en öppenmarknad utan onödiga prisstörningar som skaparnackdelar för konsumenten och hindrar en effektivresursallokering i vår ekonomi.Efter många års strukturomvandling i den svenskatekosektorn bedömdes det vara i såväl u-ländernassom i vårt eget intresse att avvecka de kvantitativabegränsningarna vi haft avseendeimporten från en rad . 1991 öppnade vi vårmarknad och ökade på så sätt tillgången påtekovaror till låga priser, med avsevärda vinster förkonsumenterna, lägre inflation och ett bättreresursutnyttjande som följd.Fri handel mellan olika länder är till fördel för allaparter. Särskilt viktigt är det att fårmöjlighet att exportera sina produkter till deutvecklade länderna. Just tekoprodukter är ofta enmycket viktig exportvara för dessa länder.Inom den pågående Uruguayrundan i liggeren överenskommelse om successiv liberalisering påtekoområdet. Enligt det förslag som ligger påbordet kommer också EG att i samband med enlyckosam utgång av GATT-rundan avskaffa sinakvantitativa importrestriktioner över ennedfasningsperiod.Från svensk sida har vi i de pågåendemedlemskapsförhandlingarna med EG bedömt detsom mycket betydelsefullt att söka uppnå ettövergångsarrangemang på tekoområdet.Härigenom kan vi slå vakt om de liberaliseringar vigenomfört i handeln med tredje land, till nytta förkonsumenterna och för ett effektivtresursutnyttjande. Vi har för Gemenskapenredovisat förslag till hur ett sådant övergångssystemskulle kunna fungera. Vi räknar också med att isamband med medlemskapet sänka tullnivån förtekoimporten med några procentenheter ned tillEG:s tullnivå.Anf. 79 ():Herr talman! Först vill jag tacka försvaret på min fråga.Den här frågan är naturligtvis bl.a. föranledd avden mycket branta och långvariga nedförskurvasom vi har haft för svensk tekoindustri. är detuppenbara svårigheter att över huvud tagetupprätthålla en produktion för vissa avsnitt pågrund av brist på insatsvaror m.m. Avklädkonsumtionen utgörs avsvensktillverkade kläder har jag inhämtat uppgifterom. För min del anser jag att det är mycket viktigtatt vi i har en inhemsk tekoproduktion ochatt den snarare borde öka än att minska ytterligare.Jag avser nu att ta upp en synpunkt som inte fannsmed i svaret. I en interpellationsdebatt den 6december 1991 diskuterades också beredskapsskälför att hålla uppe tekoproduktionen.Näringsministern sade då att Överstyrelsen för civilberedskap hade fått regeringens uppdrag att göraen översyn av konsekvenserna urberedskapssynpunkt av och etteventuellt svenskt medlemskap i . Det vargrundtextilier som avsågs. Näringsministern sadeockså att frågan beror helt och hållet på detkommande försvarsbeslutet. Det finns vissaproduktioner i vårt land som man bör ha en storberedskap för. Det gäller livsmedel, bostäder ochenergi men också kläder. Det vore därför intressantatt få en synpunkt på hur det förhåller sig i dagbeträffande svenskt teko ochberedskapssynpunkter med anledning av bl.a.EES- och EG-förhandlingarna.Anf. 80 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig inledningsvis säga att jagdelar uppfattningen att det är viktigt att vi har enlivskraftig tekoindustri. Det är inte minst av detskälet som vi är så angelägna om att inom ramen förförhandlingarna med EG uppnå likvärdigakonkurrensvillkor. Det är ett viktigt svensktförhandlingskrav, och vi avser att driva det med allkraft under de förhandlingar som förestår. Vihar börjat diskussionerna med EG i den här frågan,men vi befinner oss icke på ett sådant stadium attjag kan avläsa ett förhandlingsresultat.Frågan om beredskapsaspekten inom tekoindustrinhar varit aktuell alltsedan kriget. Den hade en högaktualitet då vi av beredskapsskälinförde restriktioner för tekoindustrin. I ljuset avutvecklingen beslöt regering och riksdag attavskaffa de restriktionerna. Den uppfattning somvi från regering och riksdag alltsedan dess har givituttryck för är att i den månförsvarsberedskapsåtgärder behövs påtekoområdet liksom i princip på andra områden,bör man söka sig fram på andra vägar än genom attutnyttja de handelspolitiska instrumenten för detsyftet. Jag kan naturligtvis inte föregripa vad somkan komma ut av en sådan utredning, men jag harredovisat den principiella hållning vi intar i den härtypen av frågor. Det har jag anledning att tro ocksåkommer att gälla för tekoindustrin.Anf. 81 ():Herr talman! Jag vill också ta upp ett parsynpunkter som fanns med i svaret. I den härnämnda interpellationsdebatten förklaradenäringsministern också att tekobranschen var påväg in i och att EG snabbt varpå väg mot detta område. EG skulle närma sig oss istället för tvärtom. Enligt uppgifter jag harinhämtat är läget följande. EG upprätthållerbegränsnings- eller övervakningsarrangemang fördelar av tekoimporten från ca 40 länder. I stortantal har de förnyats eller förlängts. En heltfri tredjelandsimport blir det inte till EG före år2004 om Uruguayrunda kan slutföras. Iannat fall blir det ännu senare.EG kan då givetvis inte tillåta att såsom eneventuell medlem blir en sluss för tekoimport somkringgår EG:s bilaterala avtal. Därmed får vi, somjag ser det, restriktioner för exporten till . Jag skulle därför vilja fråga om deövergångsarrangemang som statsrådet talar om isvaret verkligen kan ge jämlika villkorgentemot EG-länderna.Anf. 82 Statsrådet ():Herr talman! Svaret på den frågan är att det är vårambition. Det är vår ambition att skapa en sådansituation som innebär att svensk tekoindustri kanarbeta på hela EG-marknaden på likvärdiga villkor.Det är riktigt att EG upprätthåller restriktionermot omvärlden. Man har kvantitativa restriktionermot och även mot de central- ochösteuropeiska länderna, kanske med någraundantag. Det är också riktigt att man diskuteraren eliminering av de kvantitativa restriktionernainom ramen för GATT-förhandlingarna.Det torde vara bakgrunden till näringsministernsuttalande på den här punkten. Det blir ytterst enförhandlingsfråga att hitta de arrangemang som göratt vi så långt det någonsin är möjligt kan slå vaktom frihandeln på det här området. Jag kan avuppenbara skäl inte föregripa utgången av deförhandlingarna.Anf. 83 ():Herr talman! Jag vill ta upp ytterligare en synpunkti svaret. Ett av de viktigaste målen med att släppatekoimporten helt fri var ju att kläderna skulle blibilligare. har i februari 1993överlämnat en utredningsrapport om hur det blev.Rapporten har använts som underlag för att visa attklädpriserna sjönk efter det att importen släpptesfri. Från tekoindustrin hävdar man i stället attgeneraliseringar ger ett missvisande resultat och attslutsatsen blir att effekterna av tekoimportensavreglering är en öppen fråga.Rapporten har faktiskt också kritiserats av en avutredarna. Statistikern är en avexperterna, och han har i ett debattinlägg fört framen lång rad kritiska synpunkter på utredningen.Det skulle vara intressant att få veta vad statsrådetanser. Vilka effekter har avregleringen egentligenfått?Anf. 84 Statsrådet ():Herr talman! Det är inte lätt att uttala någonbestämd uppfattning på den här punkten närexperterna -- efter ingående studier --uppenbarligen har så olika uppfattningar om hurresultatet är. Det vore förmätet av mig att avgenågon mera preciserad bedömning på den härpunkten.Allmänt delar jag uppfattningen att en frigörelse avhandeln verkar stimulerande för konkurrensen ochpressande på priserna. Jag tror att en sänkning avtullen gentemot omvärlden skulle få samma effekt,dvs. att det skulle verka prispressande. Men om detär relativt lätt att uttala sig om den kvalitativariktlinjen, tror jag att det är betydligt svårare attuttala sig om den kvantitativa. Jag har läst de härutredningarna. Jag tror att de är så goda som någonannan. Men jag skulle varken vilja ge ett svarbeträffande dessa siffror eller några andra siffrorsom experter kommer fram till på det här området.Effekterna är mycket svåra att mäta.Anf. 85 ():Herr talman! Jag har en sista fråga som gäller denetiska aspekten på frihandeln. Vi har i TV påsenare tid gjorts uppmärksamma på att detförekommer ganska mycket barnarbete -- rentslavarbete -- i just sådana länder. Det voreintressant att höra vad statsrådet har för synpunkterpå detta. Vi medverkar på detta sätt indirekt tillslavarbete för barn i u-länder.Anf. 86 Statsrådet ():Herr talman! Detta anknyter till en närliggandefråga som jag skall besvara härefter.Låt mig allmänt säga att arbetsvillkor i olika länder,hur förkastliga de än må vara, enligt regler inte i sig kan utgöra grund förimportrestriktioner. Denna fråga diskuteras dockintensivt. Inte minst har varit pådrivande iden diskussion som gäller frågor om socialdumping. Men medger intenågra undantag på den här punkten.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1992/93:700 om åtgärder motkinesiskt tvångsarbeteAnf. 87 Statsrådet ():Herr talman! har ställt en fråga tillmig om regeringen har tagit upp frågan omkinesiskt tvångsarbete i och i de direktahandelsförbindelserna med i syfte attåstadkomma en förbättring.Jag avser besvara frågan i två delar: en avseendedet multilaterala regelverket () och enavseende våra bilaterala förbindelser med Kina.När det gäller det multilaterala regelverket,närmare bestämt , vill jag börja med attkonstatera att inte är avtalsslutande part iGATT och att därför inte ärtillämpliga på detta land. har Kinaobservatörsstatus i , och deltar i enarbetsgrupp där man förhandlar villkoren för Kinasåterupptagande av sin status som avtalsslutandepart i . stödjer ett återinlemmande avKina i det multilaterala handelssystemet, då vianser det av stor vikt att inga stora handelsnationerstår utanför detta. Det torde dock dröja ytterligarenågot år innan kan upptas som avtalsslutandepart i GATT.Förhandlingarna i arbetsgruppen har pågått längeoch främst rört sig ominformationsinsamlande angående övergångtill ett mer marknadsbaserat ekonomiskt system.Frågan om tvångsarbete har inte tagits upp i dettaforum. En självklar utgångspunkt är att , dendag man ansluter sig till , har att fullt utrespektera samtliga de åtaganden som följer avGATT-avtalet.I regelsystem finns en möjlighet attvidta åtgärder när det gäller varor som tillverkats avfångar. I artikel XX -- Allmännaundantag -- ges rätt att införa importrestriktionermot varor framställda av fångar.Samtidigt skulle jag vilja tillägga att sedan1970-talet i arbetar med frågan omrelationen mellan handel och arbetsrättsligaförhållanden. Tanken är att via det multilateralahandelssystemet ge länder rätt att säkerställa attvissa grundläggande fri- och rättigheter respekerasi medlemsländer. Som exempel på sådanahar nämnts standards beträffandefackföreningsfrihet, rätten tillkollektivförhandlingar samt förbud mottvångsarbete. är det viktigt att eventuellaregler på detta område inte riskerar att missbrukasav protektionistiska skäl.U-länderna har starkt motsatt sig enkoppling mellan handel och sociala förhållanden,och något arbete har därför ännu inte kunnatpåbörjas. Den intensiva verksamheten i sambandmed den pågående Uruguayrundan, har ocksåbidragit till att debatten om upprättande av enarbetsgrupp för ovanstående frågor för närvarandeinte förs särskilt aktivt i GATT.Jag kan dock försäkra om att Sverigeäven fortsatt kommer att aktivt medverka idiskussionen om sambandet mellan handel ocharbetsrättsliga frågor. Vi ser detta som ett viktigtområde i det fortsatta GATT-arbetet.I våra bilaterala relationer med har vi hittillsinte haft anledning att specifikt ta upp frågan omanvändning av tvångsarbete vid produktion i Kina.Vi har dock vid olika tillfällen påtalat brott mot demänskliga rättigheterna i och kommer inte atttveka att ta upp sådana frågor också i framtiden.MR-frågor ingår som en viktig komponent i denbilaterala dialog som vi för med , t.ex. isamband med besöksutbyten i båda riktningar.Anf. 88 ():Herr talman! Jag vill först tacka förett utförligt svar. Jag måste vid en närmaregenomläsning tyvärr konstatera att svaret på minatvå konkreta frågor i båda fallen är nej. Dessaförhållanden har inte tagits upp i GATT-samarbetetoch inte heller i de bilaterala kontakterna.Brott mot mänskliga rättigheter pågår ständigt imånga länder. Då och då aktualiseras de i debatten.Det är vad som har hänt i månadsskiftetapril/maj. Det har kommit reaktioner från storaamerikanska företag -- jeansjätten ,sportfabrikanten , m.fl. De har beslutat attgranska underleverantörer och att upprätta en kodbåde vad gäller det egna företaget ochunderleverantörerna. Man vill inte närma sigkonsumenterna med produkter tillverkade underoacceptabla förhållanden.Internationella textilarbetarfederationen har tagitupp dessa frågor i en uppmaning till EG. Med tankepå att det finns en stark önskan hos att blimedlem i och fullt ut delta i samarbetet --och det finns ett intresse bland andra länder somredan omfattas av detta samarbete att få medKina -- är möjligt och lämpligt att aktualisera frågani . Det är givetvis också lämpligt ochönskvärt att göra det i bilaterala samtal och vidkontakter.När kommer regeringen att ta sådana initiativ?Anf. 89 Statsrådet ():Herr talman! Det är alldeles riktigt, som har påpekat i sin fråga till mig, att deninternationella textilarbetarfederationen haruppmanat EG att utöva påtryckningar mot Kinaoch att få slut på tvångsarbetet genom att stoppaGATT-anslutningen. Det är i varje fall deninformation som jag har fått. Mig veterligen har EGinte agerat på den uppmaningen. Denna fråga harsåvitt jag vet inte tagits upp i diskussionerna kringKinas anslutning till , åtminstone inte i dehittillsvarande diskussionerna.När det så gäller det beslut som har fattat, ärdet en bedömning som företaget har gjort. Detfinns inte något hinder för att andra företag i andraländer agerar på enahanda sätt, vilket är viktigt attpåpeka. Det är en företagsekonomisk bedömningsom skall göras. Men det finns icke etthandelspolitiskt instrument som kan användas fördetta ändamål.När det slutligen gäller att ta upp frågor om demänskliga rättigheterna rent allmänt, har Sverigevarit aktivt och pådrivande. Det förhållandet använder fångar för att tillverka produkter gericke i sig skäl för att vidta handelsbegränsandeåtgärder. Men man kan göra det. Att ge fångarmöjlighet till arbete är något som i och för sig inteär oss främmande. Det är de allmänna villkoren närdet gäller mänskliga rättigheter som det finnsanledning att påtala. Det gäller då inte enbartförhållanden av denna natur.Jag kan försäkra att vi utnyttjar de bilateralamöjligheter vi har att påpeka detta för kinesiskavederbörande. Jag har själv deltagit i sådanadiskussioner.Anf. 90 ():Herr talman! Det finns två sidor i denna fråga. Omman skall göra en gradering är omsorgen om demänskliga rättigheterna ändå den viktigaste. Ävenom den fria världshandeln är oerhört viktig får mannog sätta den en aning lägre än omsorgen om demänskliga fri- och rättigheterna.Även när det gäller respekten för och acceptansenav fri handel är det viktigt att man uppmärksammarbrott mot fri- och rättigheter. Som ett argumentmot fri handel nämns ofta att konkurrensen ärosund. Man använder sig av underbetaldarbetskraft och osunda arbetsförhållanden iprotektionistiska syften. Jag inser att detta är ensvår balansgång. Man måste skilja det som ärverklig protektionism från det som är etthänsynstagande och en omsorg om fri- ochrättigheter.Anf. 91 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan hålla med påden sista punkten. Det är en grannlaga uppgift attgöra en sådan avvägning. Jag vill däremot bestämthävda att det inte nödvändigtvis föreligger någonmotsättning mellan handel och mänskligarättigheter. Det finns tvärtom många exempel frånmodern historia på att just en öppning i handelnoch en öppenhet mot omvärlden har främjatmänskliga rättigheter.Jag är personligen inte alls övertygad om att dehandelspolitiska instrumenten är bäst ägnade attåstadkomma en förändring när det gäller läget förmänskliga rättigheter.