prot · GG0996 · 1993-04-21 00:00:00 — Det skulle ge mellan 5 och 6 miljarder. Vitalar om 200 miljarder i underskott. Då behövsäven dessa 5 eller 6 miljarder.Anf. 115 ():Herr talman! Den debatt som tarupp nu kanske vi skall vänta med till . Denkommer när kompletteringspropositionen läggsfram.Jag har här inte talat om skattetrycket. Jag har istället velat poängtera vikten av att vi har ettskattesystem som gör intressant att drivanäringsverksamhet i. På det sättet kan man klarajobben och välfärden. Det är den biten och deskatter som direkt påverkar välståndsbildandekrafter i samhället som jag har diskuterat.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )9 § Anslag till åklagarväsendetFöredrogsjustitieutskottets betänkande1992/93:JuU23 Anslag till åklagarväsendet (prop.1992/93:100 delvis).Anf. 116 ():Herr talman! Åklagarna är en viktig länk i denkedja som krävs för att få en bra brottsbekämpningi . Har inte åklagarna tillräckliga resurserleder det till ineffektivitet i hela rättssystemet.Detta måste naturligtvis förhindras.Vi Socialdemokrater anser att vålds-, narkotika-och ekobrottsligheten måste prioriteras ibrottsbekämpningen. Därför är vi också bereddaatt satsa större resurser än regeringen.I en sönderfallande ekonomi med stora svårigheterför många företag frestas många företagare att tatill brottsliga metoder för att överleva.Många tecken tyder på att vi riskerar att förlorakampen mot den ekonomiska brottsligheten. Motekobrottslingarnas alltmer raffinerade metoder ochinflödet från öst, sätts samhällets minskanderesurser och i många fall omoderna metoder.Den ekonomiska brottsligheten har nått ensådan omfattning att den hotar grundvalarna för ensund marknadsekonomi och det demokratiskasamhällsskicket.I budgetpropositionen avvisar justitieministernRiksåklagarens begäran om medel förkompetenshöjande åtgärder. Med tanke på denekonomiskt betingade neddragningen avutbildningsinsatserna som genomförs är detangeläget att de begärda 1,3 miljonerna beviljas.Dessutom krävs resurser för vidareutbildning inomekobrottsområdet. Detta är särskilt viktigteftersom brotten och förutsättningarna för dessahela tiden förändras genom ändrad lagstiftning, nyaekonomiska förutsättningar och metodutvecklinghos ekobrottslingarna. Vi föreslår därför att 2,2miljoner anslås för detta ändamål.För att klara de stora ärendebalanserna och för attkunna öka insatserna när det gäller den omfattandekonkursbrottsligheten, momsbedrägerierna ochandra större ekonomiska brottshärvor, börpersonalresurserna byggas ut med ytterligareekoåklagare. 3 miljoner bör anslås för dettaändamål.Därmed föreslår vi Socialdemokrater 6,5 miljonermer än regeringen och utskottsmajoriteten tillåklagarverksamheten.I motion JU846 påpekar vi derekryteringssvårigheter som åter gör sig gällandeför åklagarväsendet. Dessa beror främst på attkarriärgången vid domstolar och hos polisen gjortatt lönerelationerna blivit ogynnsamma föråklagarna. Varken regeringen ellerutskottsmajoriteten berör detta förhållande. ViSocialdemokrater ser det som mycket angeläget attregeringen tar tag i detta problem innan det blirakut.Jag yrkar bifall till reservation 1 och i övrigt tillutskottets hemställan.Anf. 117 (nyd):Herr talman! I justitieutskottets betänkande 23,som här skall debatteras, hänvisarutskottsmajoriteten till den kommandeberedningen av åklagarutredningens betänkande.Utskottet konstaterar att Ny demokratismotionskrav ligger i linje med det pågåendearbetet. Det kan därför verka som om jag, somrepresentant för Ny demokrati, slår in öppnadörrar. För att undvika att i den framtida debatteni dessa frågor få höra att vi inte har några förslag,vill jag emellertid ta tillfället i akt och presenteravåra förslag och vår politiska uppfattning; dåslipper regeringen stöta på patrull närpropositionerna skall beredas i utskottet. Man vetdå var vi står i dessa frågor.För att inte förlänga debatten kommer jag att taupp de viktigaste reservationerna som Nydemokrati har i detta betänkande.I frågan om hur åklagarväsendet bäst skallorganiseras anser Ny demokrati att det sundaförnuftets princip bör gälla, dvs. att man bör väljaden organisationsform som är mest ändamålsenligoch effektiv och minst resurskrävande. Sociala,politiska, fackliga och andra ovidkommandehänsyn bör med andra ord inte tas.Att åklagaren skall koncentrera sina insatser påsådant som just kräver åklagarkompetens är ensjälvklarhet. Åklagarrollen bör därför renodlas.Förslag som kan leda till detta bör uppmuntras.Åklagaren leder och har det yttersta ansvaret förförundersökningen. Det praktiska arbetet under enförundersökning, förhör och annan utredning,svarar polisen för. Åklagarens ledande roll underutredningsstadiet måste dock klargöras. Det är juändå åklagaren som i domstolen skall stå till svarsför att utredningen är ordentligt gjord.Ett mera renodlat ansvar för åklagarna torde varapåkallat om man vill komma åt de organiseradebrottslingarna. Åklagare och kvalificerade poliser isamspel kan göra mycket nytta. Systemet medsärskilda åklagarpromemorior bör utvecklas. Manbör dock inte vara främmande för att i vissa fall föraöver utredningen på målsäganden.Herr talman! Åtalsunderlåtelse innebär att enåklagare inte behöver åtala under vissa i lagangivna, speciella förutsättningar, trots att brottföreligger och åtal får ske. Det är alltså inte frågaom att lägga ned en förundersökning eller att skrivaav ett ärende på grund av brist på bevis, dvs. attbrott ej är styrkt.Åtalsunderlåtelse bör komma till användning istörre utsträckning för att frigöra resurser som kananvändas till att utreda och beivra allvarligarebrottslighet, t.ex. våldsbrott, narkotikabrott ochgrova ekonomiska brott. finnsockså ett mycket stort antal konkurser där det imånga fall kan misstänkas att brottslighetförekommit. Dessutom förekommer en mycketoroande brottsutveckling med tydligainternationella inslag och med allt grövre brott.Ytterligare resurser kan inte generellt sättas av.Alltså måste prioriteringar göras och befintligaresurser användas på ett så effektivt sätt sommöjligt.Erfarenheten visar att risken för upptäckt ochlagföring sannolikt har stor brottsavhållande effektpå organiserade eller kalkylerande brottslingar somsysslar med att importera eller sälja narkotika ellerpå annan brottslighet där den ekonomiskavinningen är det övergripande motivet förverksamheten. Ökade åklagarresurser som läggs påatt bekämpa sådan allvarlig brottslighet kan därförha en preventiv effekt på eventuellt brottsbenägnapersoner.I statistiken över ärenden som avskrivs för att brottinte är styrkt -- det rör sig om upp emot 100 000 perår -- döljs sannolikt en hel del fall där åklagarenhade kunnat välja åtalsunderlåtelse i stället, ellermed bättre resurser hade kunnat driva utredningenvidare.Förundersökningen kan också begränsas på ettannat sätt. Skälet mot att införaförundersökningsbegränsningsregler är närmast avjuridisk-teknisk art, eftersom det kan vara svårt attgenom författningsreglering bestämma hur denövergripande prioriteringen på utredningsstadietskall ske i praktiken. Därför menar kritikerna motförundersökningsbegränsningsregler att man iförsta hand bör välja andra åtgärder.Om statsmakterna verkligen vill att fler brott än nuskall beivras finns i princip, vid sidan av enrenodlad effektiviserad åklagarroll, olikastyrningsmedel som anges i vår motion Ju831. Jagskall därför inte här räkna upp dem.De traditionella medlen räcker dock inte till omman snabbt vill skapa bättre förutsättningar föråklagarna att rikta in sig på den allvarligabrottsligheten.Att staten anvisar ytterligare medel eller uttryckeren viljeinriktning för bekämpande av brottslighetär en osäker metod och ger mestadels inte önskatresultat, det visar praktiken. Avkriminalisering förbagatellbrott, ökad användning av summariskstraffprocess, ökad användning avåtalsunderlåtelse och ändring av brottsrekvisit ochstraffsatser är exempel på metoder som kan varaeffektiva och skapa utrymme för en bättreresursanvändning.För de svenska åklagarna gäller en absolutåtalsplikt. Om den absoluta åtalsplikten ersätts aven relativ åtalsplikt torde en sådan förändringkunna medverka till att betydande resurser frigörs.Om man verkligen vill komma åt den grovabrottsligheten är detta en väg som bör prövas.Herr talman! Det är dags för att anpassa sigtill och ersätta den absoluta åtalspliktenmed en relativ åtalsplikt. Rättslikheten har ettuppenbart värde i sig, särskilt i kampen motinternationell brottslighet. Utgångsläget bör därförvid närmandet till det gränslösa vara bör införa en relativ åtalsplikt om inte särskiltstarka skäl talar däremot. Några tillräckligt starkamotargument finns faktiskt inte. Dessutomföreligger uppenbara fördelar med relativ åtalspliktur effektivitetssynpunkt.En renodlad åklagarroll skapar också godaförutsättningar för ett system med relativ åtalsplikt.Med en relativ åtalsplikt har ju målsäganden alltiden möjlighet att föra talan om han eller hon vill.Någon större risk för rättsförlust för målsägandenborde i princip inte föreligga.Herr talman! I mom. 9 har jag reserverat mig för enmoderat motion som mer detaljerat belyser viktenav att kvinnomisshandelsmål regelmässigt skallbehandlas som förtursmål. I en liknande motionhar även vi hänvisat till , som är något av ettföregångsland när det gäller att bekämpafamiljevåld. Den uppgift jag har är att man kallareller hämtar den misstänkte till förhör inom 24timmar sedan anmälan gjorts. Fördelarna med ensnabb handläggning av kvinnomisshandelsbrott ärmånga.Utskottets motivering för att avstyrka motionernaär därför beklaglig. Man säger sig ha förståelse försyftet med önskemålen men hänvisar tillÅklagarutredningen som avvisar förslag om attreglera prioriteringsfrågorna. Utredningen finnersammanfattningsvis inte skäl att föreslå någonytterligare författningsreglering eftersom mananser att de skyndsamhetskrav som beaktasvid prioriteringar är tillräckliga.Herr talman! Skillnaden ligger i vad som verkligensker ute i verkligheten och det som produceras av --ursäkta uttrycket -- skrivbordsjurister. ChristelAnderberg, som är den en av de två som skrivitmoderatmotionen, är i sin ordinarie verksamhetchefsåklagare; själv är jag polisiär utredare. Vi vetatt dessa skyndsamhetskrav inte fungerar ipraktiken. Det är utifrån denna erfarenhet somChristel skrivit motionen som ärutmärkt och verkligen beskriver behoven.Jag vet också att ROKS, förkvinnojourer i , välkomnat motionen. Jagvet vad dessa säger och vilken reaktion somkvinnorna ute i landet känner när man inte vågarbestämma sig eller föregripa en utredning.Häromdagen hörde vi hur man frånsocialdemokratiskt håll ansåg att frågan omregistrerat partnerskap inte var så viktig att föregripa utredningar och i beslutaom lag.Herr talman! Jag måste säga att det ärbeklämmande att höra vad som i denna kammareframhålls som en viktig fråga.Jag vill bara påminna om att man beräknar att detär en kvinna som misshandlas till döds varje dag.När skall vi göra något för att återskapa kvinnofridi detta land? Kvinnorna utgör ju trots allt drygt50 % av befolkningen. Jag kan utifrån sådanaaspekter förstå att det höjs röster för ettkvinnoparti, även om det kanske inte vorelösningen på allt elände.Herr talman! Det skall bli intressant att hörautskottets företrädare försvarautskottsmajoriteten. Det är nämligen ChristelAnderberg som har väckt denna utmärkta motion.Jag skall inte uppehålla kammaren längre, utan jagavvaktar det som hon säger i sitt anförande.Herr talman! För att vinna tid yrkar jag slutligenbifall endast till våra reservationer nr 2, nr 3 och nr8, som är fogade till betänkandet. Givetvis står vi iNy demokrati bakom våra övriga reservationer.Anf. 118 ():Herr talman! Regeringen är uppseendeväckanderigid när det gäller insatser för bekämpande avekobrottslighet av olika slag. Budgetramarna skallligga fast, tydligen vad som än händer.Justitieministern anför i budgetpropositionen attdet endast i mycket speciella situationer kankomma i fråga att ändra engiven planering.Vänsterpartiet har i en motion begärt att det utöverregeringens förslag skall anslås 10 miljoner kronortill åklagarmyndigheterna för att användas tillundersökningar av oegentligheter i samband medbank- och finanskrisen.Bankernas långivning måste påallvar granskas. Sedan motionen skrevs i januarihar dess värre misstankar om brott inombankvärlden vuxit än starkare. Rapporterna om alltstörre kreditförluster och suspekta utlåningshärvorduggar tätt. Självfallet måste dååklagarmyndigheterna också få resurser förkompetenshöjande åtgärder. I tvåsocialdemokratiska motioner krävs större resursertill Riksåklagaren.Vi står självfallet helt och fullt bakom vår motion.Jag vill återigen betona att jag finner detsynnerligen anmärkningsvärt att regeringen och nuutskottet de facto inte är beredda att ta ett verkligtansvar för att sätta in nödvändiga resurser för skall kunna komma till rätta med denekonomiska brottsligheten i allmänhet ochoegentligheterna i finanskrisens spår i synnerhet.För att undvika alltför många voteringar avstår jagfrån att yrka bifall till vår motion. Jag yrkar i ställetbifall till reservation 1.Herr talman! Jag vill också påpeka att jag tycker attdet är anmärkningsvärt att utskottet efter denutveckling som har skett inom just bank- ochfinansvärlden inte är självständigt nog för att inseatt det här behövs sättas in resurser.Anf. 119 ():Herr talman! I detta betänkande tillstyrkerutskottsmajoriteten regeringens förslag tillmedelstilldelning till åklagarväsendet. Vi harkonstaterat att åklagarväsendet ingår i systemetmed treåriga budgetramar, vilket innebär attverksamhetens inriktning och medelstilldelningen iprincip har lagts fast för budgetperioden /92--1993/94. Riktlinjerna har sedermera utsträckts tillatt omfatta även /95, medanledning av att man vill avvakta remissutfallet ochden fortsatta beredningen av Åklagarutredningensförslag Ett reformerat åklagarväsende, som ladesfram i juni 1992.Åklagarutredningen har i enlighet med sitt uppdraggjort en genomgripande översyn av regelverk,rutiner och organisation inom åklagarmyndigheteni syfte att undersöka om dessa svarar mot dagenskrav och de krav som kommer att ställas iframtiden. Utgångspunkten för utredningen harvarit att åklagarverksamheten skall präglas aveffektivitet och rättssäkerhet, att åklagarnasyrkesroll skall renodlas och att en slagkraftigorganisation skall skapas, som kan möta framtidenskrav på bl.a. decentraliserat beslutsfattande ochflexibilitet i verksamheten. Jag vill inte direkt påståatt slår in öppna dörrar.Däremot vill jag påstå att han är litet för tidigt ute.Flertalet av de frågor som Ny demokrati haraktualiserat i samband med detta ärende är sådanasom behandlas av . Enproposition till kan förväntas inom kort.Det finns därför ingen anledning att nu göra någratillkännagivanden till regeringen, eftersom arbetetmed dessa frågor pågår för högtryck.När det gäller den socialdemokratiskareservationen, nr 1, har justitieministern ibudgetpropositionen anfört att det endast i mycketspeciella situationer kan komma i fråga att under enpågående budgetperiod ändra en givenplaneringsram. Vad skall man annars med treårigabudgetramar till? Även utskottet har understrukitvikten av att de treåriga planeringsramarna hålls.Ett undantag från huvudregeln har emellertidmedgivits. Riksåklagaren har nämligen begärt ettextra anslag med för atttillskapa en särskild ekoutredningsgrupp, somunder skall ta sig an undersökningar iärenden angående kvalificerad ekonomiskbrottslighet riktad mot banker och finansinstitut.Bakgrunden härtill är väl känd: banker och andrakreditinstitut har ju drabbatsav synnerligen stora kreditförluster, och det finnsanledning att anta att en del av förlusterna beror påbrottsliga gärningar. Justitieministern, liksomutskottet, har välkomnat detta initiativ frånriksåklagarens sida. Åklagarväsendet har förändamålet fått ytterligare per årunder en tvåårsperiod.Den 18 februari 1993 anordnade justitieutskotteten hearing angående den ekonomiskabrottsligheten. Ett referat härav finns fogat sombilaga till utskottets betänkande 1992/93:JuU21,Anslag till polisväsendet. Jag rekommenderarvarmt att läsa det protokollet. Därframgår att riksåklagare fickfrågan om han ansåg att det var tillräckligt med de4 miljoner kronorna. Han besvarade frågan med attdet för dagen inte fanns några krav eller önskemålfrån hans sida om ytterligare medel.Statssekreteraren i , KristerThelin, som också deltog i vår hearing, förklaradedessutom att regeringen, om det skulle visa sig varapåkallat, självfallet är beredd att i positiv andaöverväga om ytterligare medel skall tillföras dennaviktiga specialoperation. Inställningen är alltså intealls rigid, . Den är tvärtom mycketöppen för omprövningar.Vad slutligen gäller frågan om förtur för mål somrör kvinnomisshandel är jag som enskildriksdagsledamot naturligtvis glad och tacksam överatt har uttryckt sig så positivtom min motion Ju301. är jag emellertid inte härsom enskild riksdagsledamot utan som företrädareför utskottets majoritet. Jag har låtit mig nöja meddet resonemang som har förts i utskottet och detresonemang som för i saken.Den har övervägt förutsättningarna för attförfattningsreglera prioriteringsfrågorna, men harfunnit att övervägande skäl talar emot en sådanlösning. Prioritering är enligt utredningen, utövervad som gäller enligt gällande lagstiftning, mest enfråga om resurser och hur de används. Som jagpåpekar i min motion förekommer ungefär den avmig efterlysta rutinen redan på sina håll, bl.a. iUmeå polisdistrikt. En sådan här ordning är alltsåfullt möjlig att genomföra redan med nuvarandelagstiftning.Vidare har ju regeringen i många olikasammanhang slagit fast att den fäster stort avseendevid all brottsbekämpning, men vill särskiltprioritera våld och narkotikabrott.Kvinnomisshandel är en form av våldsbrott ochdärmed uttryckligen redan prioriterat.I motionen föreslår jag också att regering ochriksdag -- riksdag understruket -- verkar för attkvinnomisshandel regelmässigt handläggs medförtur. Förhoppningsvis kan redan den debatt somKarl och jag för, bidra till attuppmärksamheten ytterligare fokuseras på detutomordentligt viktiga samhällsproblem somkvinnomisshandeln utgör.Vi får väl hoppas att någon på pressläktaren lyssnarpå oss och hjälper oss att föra ut budskapet attledamöterna i riksdag anser attkvinnomisshandel så långt det är möjligt börbehandlas med förtur inom rättsväsendet, låt varaatt majoriteten av olika skäl inte anser att det ärpåkallat med något tillkännagivande tillregeringen.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan och avslag på samtliga reservationer.Anf. 120 (nyd)replik:Herr talman! Jag är medveten om att jag var litettidigt ute. Men som jag sade i mitt anförande varsyftet att poängtera vår politiska uppfattning infördet kommande betänkandet beträffandeÅklagarutredningen.Angående prioriteringar tycker jag på sätt och vislitet synd om därför att honnaturligtvis måste ha varit medveten om det somstod i . Jag undrar vad honhade för tankegångar när hon skrev motionen. Menjag förstår att anledningen till att ChristelAnderberg skrev motionen är att hon utifrån sinerfarenhet som chefsåklagare vet att dessaprioriteringar inte görs. Jag kan ta ett exempel närdet gäller besöksförbudet. Det var en typisk tandlösfråga. I bevismål är det ju så oerhört svårt, därföratt skurken säger en sak, den kvinnligamålsäganden säger en annan sak och sedan stårman där. Det är därför oerhört angeläget att manverkligen prioriterar och följer vad som sker iutredningen och inte gömmer sig bakom det somstår i betänkandet. Vad jag förstår var anledningentill att skrev denna motion atthon känner till verkligheten och att hon därför villeha en förändring.Anf. 121 ()replik:Herr talman! Det är snällt av atthan tycker synd om mig. Men jag känner mig inteså illa behandlad eftersom jag när jag skrev minmotion var väl medveten om spelets regler.Nykomling i som jag är inbillade jag migfaktiskt att man kan påverka utvecklingen ochskapa opinion även om man inte får bifall till sinamotioner.Anf. 122 (nyd)replik:Herr talman! Jag tyckte synd om i den meningen attdet ändå inte kan kännas roligt att i talarstolen yrkaavslag på sin egen motion om man, från dem somvet att en ändring verkligen behövs, har fått lovordoch uppmuntrande brev för att man har skrivit justdenna motion.Anf. 123 ()replik:Herr talman! När mot reservation 1 använder hon enmotivering. Den skiftar sedan snabbt när mankommer in på andra problem. Det är litet välmotsägelsefullt att i det ena fallet hävda att maninte avviker från budgetramarna för att i nästaandetag redogöra för en avvikelse, och sedan tillBerith understryka att regeringen ochutskottsmajoriteten är mycket öppen för att vidtaförändringar i dessa frågor. Detta är beklagligt.Det ligger också en större ideologisk sanningbakom detta, vilken är att ochutskottsmajoriteten inte prioriterarekobrottslighet. Det gör vi socialdemokrater, ochdet är därför som vi har föreslagit en ökning avanslagen på den här punkten.Anf. 124 ()replik:Herr talman! Det har i denna kammare redantalats tillräckligt om prioritering av ekobrott. Vi ärprecis lika intresserade som Socialdemokraterna avatt komma till rätta med den typen av brottslighet.Det är bara det att vi för det första har ont ompengar. För det andra, även om vi hade mycket gottom pengar, löser man inte alla problem genom attösa ut pengar.Riksåklagaren har vid den utfrågning, som jag troratt också deltog i, uttryckligenförklarat att han var nöjd med de pengar somRiksåklagaren hade fått. Han såg för tillfället ingetbehov av ytterligare medel. Det räcker ju inte medbara pengar, utan man måste också ha en avpassadorganisation. Visserligen har inte Riksåklagarenfått sina önskningar tillgodosedda fullt ut. Mengenom omprioriteringar sker faktiskt ändåkompetenshöjande åtgärder.Under denna vår har ekoutbildning pågått för ett20-tal åklagare . Detta ärså mycket som åklagarväsendet förmår att bära rentorganisatoriskt. Den verksamhet somSocialdemokraterna efterlyser pågår för fullt.Anf. 125 ()replik:Herr talman! Man får inte, ,blanda äpplen och päron hur vilt som helst. Närriksåklagaren sade att resurserna räckte, avsågs deresurser som krävdes till Finanspolisen. Vad jagvet -- jag tror att det alldeles klart framgår också iprotokollet -- har han inte uttryckt någontillfredsställelse med medelstilldelningen i övrigt.Jag tror inte alls att det är några svårigheter förRiksåklagaren att använda de ytterligare miljonersom vi socialdemokrater föreslår på ettmeningsfullt sätt. Det skulle innebära någraytterligare åklagartjänster och att man skulle kunnainrikta utbildningen mer mot ekobrottslighet.Vad gäller frågan om hur mycket som hardiskuterats kring ekobrott i denna kammare ,tror jag inte att det kan bli för mycket, därför attdetta är ett oerhört stort samhällsproblem. Attsatsa på ekobrottsbekämpning är en godinvestering. Man får tillbaka pengarna flera gångerom. Man får det på andra konton och inte på vårtkonto, men samhällsnytta gör de.Anf. 126 ()replik:Herr talman! Jag ber å åklagarkårens vägnar att fåtacka för påpekandet att detta ären så viktig länk i rättsväsendet. Åklagarna har nogibland haft anledning att ifrågasätta om de var såsärskilt uppskattade närSocialdemokraterna satt vid makten och styrdemedelstilldelningen till denna verksamhet.Lönsamheten i ekobrottsbekämpningen kan manju diskutera. Det är klart att det finns pengar atthämta, dock inte de fantasibelopp somSocialdemokraterna nu hävdar i den allmännadebatten. Det är en sak att skattemyndigheternalyckas med väldigt vackra upptaxeringar, men detär en helt annan sak att se till att pengarna ocksåkommer in till statskassan. I allmänhet finnspengarna inte kvar, när man har kommit så långt.Anf. 127 ()replik:Herr talman! Inte bara vi socialdemokrater anserdet lönsamt att satsa på ekobrottsbekämpningen.Det anser även , Rikspolischefenoch Riksåklagaren.