prot · GG09112 · 1993-05-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:112Tisdagen den 18 majKl. 14.001 § Ny riksdagsledamot m.m.Upplästes och lades till handlingarna följande frånValprövningsnämnden inkomnaBerättelse om granskning av bevis förriksdagsledamot och ersättare förriksdagsledamöterTill har frånRiksskatteverket inkommit bevis om att IngridSkeppstedt (c), , utsetts till ny ledamot avriksdagen fr.o.m. sedan LarzJohansson (c) avsagt sig sitt uppdrag somriksdagsledamot.Till ersättare har utsetts ,, och , (båda c).Valprövningsnämnden har denna dag granskatbevisen och därvid funnit att de blivit utfärdade ienlighet med 15 kap. 1 § vallagen.Stockholm den 17 maj 1993Lars (Se även prot. 110 8 §. )2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 12 maj.3 § Svar på fråga 1992/93:508 om hjälp medenergiteknik till de baltiska staternaAnf. 1 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig omSverige avser att upprätta en ''energibrigad'' för attpå ett massivt sätt överföra svensk teknologi ochenergikunskap till Baltikum.Jag har tagit del av den artikel i hänvisar till i sin fråga och delarnaturligtvis åsikten att det är viktigt att vi bistårbalterna med kunskap och tekniköverföring påenergiområdet. Så sker också . Den svenskaregeringen har totalt avsatt närmare 148 miljonerkronor för stöd till utveckling och reformering avenergisektorn i de tre baltiska länderna. Desvenska insatserna har främst inriktats på ettstrategiskt stöd till övergripande energiplanering.Inom ramen för samarbetet med länderna iCentral- och finansierar BITS ett antalprojekt på energiområdet i de baltiska länderna,bl.a. en rådgivare vid det estniskaenergiministeriet, ett antal olikademonstrationsprojekt samt konsultinsatser för attunderlätta samtliga tre baltiska länders möjligheteratt utnyttja lån från och en del av omläggningen av den svenskaenergibeskattningen har regeringen avsatt 45miljoner kronor för att bidra till uppbyggnaden avett miljöanpassat energisystem i de baltiskastaterna samt föreslagit att 95 miljoner kronoravsätts för att utforma ett program förenergieffektiviseringsåtgärder och ökatutnyttjande av förnybara energislag i ochÖsteuropa.En del av detta stöd inriktas på att stimuleraefterfrågan och tillverkning av utrustning som kanbidra till snabb teknikspridning. Flera svenskaföretag och myndigheter torde ha godaförutsättningar att medverka i detta arbete och attutveckla långsiktiga samarbetsformer när det gällerteknologiöverföring och licenstillverkning.Svenska insatser kan också bidra till att öppna nyaoch expansiva marknader för den teknik ochdet kunnande som har utvecklats i svensk industrisom en följd av den pågående omställningen av detsvenska energisystemet.Jag kan också nämna att är ansvarigt iSverige för ECE:s program Energy Efficiency 2000som inleddes . Programmets målsättning äratt främja en ökad handel med energieffektivaprodukter, tjänster, kunskap och arbetsmetodermellan öst och väst.Utöver dessa insatser kan jag berätta att Sverigebidragit med förkärnsäkerhets- och strålskyddssamarbete i Central-och . Detta samarbete har främstkommit att gälla insatser i syfte att förbättrasäkerheten vid kärnkraftverket i vill jag betona den centrala roll somSverige spelat i ansträngningarna att så snabbt sommöjligt få fram betydande resurser till de baltiskastaterna från multilaterala institutioner. BådeVärldsbanken och Europeiska utvecklingsbankenerbjuder nu omfattande program för utveckling avenergisektorn i de baltiska länderna. Jag vill ocksåerinra om att Nordiska finansieringsbolagetNEFCO, upprättat på initiativ av , har till uppgift att finansieramiljöprojekt i , bl.a.moderniseringsinvesteringar i industri- ochenergianläggningar i de baltiska länderna.På så vis överförs svensk teknologi ochenergikunskap till de baltiska länderna på det sättsom Attefors vill verka för.Anf. 2 (nyd):Herr talman! Tack så mycket för svaret, fru afUgglas. Jag tyckte att det var ett ganska bra svar,speciellt beskedet om de 118 miljonerna tillkärnkraftssäkerhets- och strålskyddsarbete. Detbehövs verkligen på den baltiska sidan. Det har jagförstått.Jag skall be att få läsa innantill i en motion. Det stårså här: Det behövs en betydligt mer sammanhållenstrategi om den svenska insatsen i ochBaltikum skall kunna få någon märkbar effekt.En annan punktinsats bör avse förbättradhushållning av olja i någon större stad. Sådanakonkreta insatser gäller bl.a. förbättrad regleringav fjärrvärme, installation av termostater i bostäderoch lokaler, tätning, isolering och byte avfjärrvärmerör samt isolering och tätning avbostäder och lokaler.Insatserna bör i första hand koncentreras till ettbegränsat geografiskt område, så att man inomramen för projektet kan studera effekterna påenergianvändningen samt förutsättningarna attetablera inhemsk kompetens och legotillverkningav utrustningskomponenter.Detta, fru , är faktiskt taget ur ensocialdemokratisk motion, som är skriven 40 dagarefter min artikel i . Det börjarkanske samla sig någon typ av majoritet för dettasätt att tänka, att man mer massivt skall föra överkunskap till på det sätt som jag föreslog imin artikel.Min fråga är: Tycker fru att min syn påsaken stämmer med verkligheten?Anf. 3 Utrikesminister ():Herr talman! Jag tyckte själv att den redovisningsom finns sammanförd i svaret till KennethAttefors gav en ganska god bild av att det händerväldigt mycket på energiområdet. Där ser mannyttan med frågor i . Därmed finns det enmöjlighet för den som skall besvara frågan att ge enmer heltäckande redogörelse än vad som oftaframkommer i olika artiklar i massmedierna. Jagtycker att svaret gav en god, samlad bild av att detsker ganska mycket på detta område. Jag tycker attKenneth Attefors ändå borde se att det finns envilja att uppmärksamma energisektorn i vårtsamarbete. Det tycker jag är väsentligt.Vi bör ha i åtanke att vi kanskeinte direkt skall ta över ansvaret för olika sektorer.Väldigt mycket i vår inriktning av stödet tillexempelvis våra grannländer i är ju attstärka deras egen suveränitet och deras egenförmåga att handskas med problemen. Ansvaretmåste alltid i sista hand vara deras eget. Det är egen kompetens vi vill utveckla. Där tyckerjag att man skall vara mycket uppmärksam. Det ärderas egen kunskap och kompetens vi bidrar till attutveckla.Anf. 4 (nyd):Herr talman! Det är precis detta jag menar i minartikel, att vi skall dela med oss av den kunskap vihar i till balterna. Jag håller exakt med fruaf på det här området. De skall klara sigsjälva. Men vi skall massivt överföra den kunskapvi har. Vi har ett antal decennier längre erfarenhetav detta än vad balterna har.Jag skall inte veva på om det här. Jag vill bara sägaatt jag blev förvånad över att fru svaradepå den här frågan. Jag hade nämligen ställt den tillAlf . Men det var tydligen inte hansområde. Tack än en gång. Jag låter mig nöja meddetta.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1992/93:680 om de fängsladesvenskarna i IrakAnf. 5 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att i träffalandets högsta ledning och förhoppningsvis förahem de tre fängslade svenskarna de tre svenskarna i fjolav misstag förirrade sig in på irakiskt territoriumhar vi inte sparat någon möda för att åstadkommaett frigivande. Som själv påpekarhar de tre dömts enligt gällande irakisk lagstiftning,men efter domen i första instansklargjorde vi från svensk sida att vi anser att dethårda straffet, fängelse ovillkorligt, inte ståri någon som helst rimlig proportion till den gjordaförseelsen.Sedan den 8 september har tjänstemän från UDbefunnit sig i för att på plats verka för ettfrisläppande. Kontakt med irakiska företrädare haräven tagits i och i tredje land. Undersenare tid har även en särskild emissarie frånUtrikesdepartementet besöktBagdad och därvid fört samtal med företrädare förden irakiska statsledningen, inkluderandebiträdande premiärminister ochutrikesminister al Sahaf.I slutet av september sammanträffade jag medmin irakiske kollega under ,och jag har haft en skriftväxling medhonom om de tre fängslade svenskarna.Från den irakiska ledningen har man försäkrat strävar efter en positiv lösning som skall banaväg för ett frisläppande. Det har inte på något sättantytts att ett besök av mig, eller någon annanregeringsföreträdare, skulle leda till ettfrisläppande.I nära samarbete med de tre svenskarnasarbetsgivare fortsätter vi våra ansträngningar att fåChrister Strömgren, och fria. Jag kan försäkra att vi är beredda attpröva alla vägar för att de tre så snart som möjligtskall kunna återförenas med sina familjer.Låt mig bara till slut, med adress till presidentSaddam personligen, upprepa våravädjanden att han omgående måtte utnyttja sin rättatt på humanitära grunder benåda de tresvenskarna.Anf. 6 (nyd):Herr talman! Tack så mycket för svaret! Låt migdirekt koppla samman det som anfördes i det sistastycket med den sista meningen i näst sista stycket:''Låt mig bara till slut, med adress till presidentSaddam personligen, upprepa våravädjanden att han omgående måtte utnyttja sin rättatt på humanitära grunder benåda de tresvenskarna.'' ''Jag kan försäkra att vi är beredda attpröva alla vägar för att de tre så snart som möjligtskall kunna återförenas med sina familjer. ''Jag vill också peka på den artikelserie somförekommit i , en tidning som jag ioch för sig inte har så stor respekt för, eftersom denhar behandlat mitt parti ganska illa. AndersHasselbohm på har dock gjort enundersökning som visar att de flesta initieradepersoner påstår att den enda chansen att verkligenfå hem svenskarna är att en hög svensk person, fruutrikesministern eller någon annan, verkligen självbesöker för att få svenskarna fria.Jag har själv under varit till sjöss och seglatmånga år på arabiska länder, och även jag vetungefär hur araber tänker. De tänker på något sättlitet mera manligt än vad vi gör här i . Jag ärnästan säker på att ett besök av en svensk person påhög nivå skulle kunna lösa den här knuten.Min fråga till ministern blir därför än en gång: mot bakgrund av alla de uttalandensom har gjorts, bl.a. av ,tänka sig att resa till för att tala med Irakshögsta ledning?Anf. 7 Utrikesminister ():Herr talman! Med all respekt, --mitt svar blir inte annorlunda än det som jag hargett här. Jag vill återigen påpeka att vi under senaretid från påbesök i haft en emissarie som fört samtaldär och att vi fortsätter med alla ansträngningar ochpå alla vägar som vi tror är konstruktiva för att föradenna fråga fram till en lösning och ett frisläppandeav de tre svenskarna.Anf. 8 (nyd):Herr talman! Av det sista inlägget förstår jag detmeningslösa i att framhärda med min fråga. Jag villdå bara till fru säga att jag kommer attställa en ny fråga inom för att se hurmycket närmare frågan då har kommit en lösning.Jag förmodar att harSocialdemokraterna bakom sig, och vi skulle dåvara en majoritet som vill att man mera rakt på sakoch litet mer manligt skall tackla problemet på detsätt som jag tror att man måste göra för att lösa uppden här knuten. De flesta experter i DI:sförtjänstfulla artikelserie säger faktiskt att en högperson måste åka till för att verka för attsvenskarna blir fria.Anf. 9 Utrikesminister ():Herr talman! Jag kan försäkra attvi arbetar med denna fråga varje dag.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1992/93:520 om CambodjaAnf. 10 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat migvilka initiativ och åtgärder regeringen avser attverka för i syfte att uppnå fred och demokrati iCambodja.Frågan är ställd mot bakgrund av de oroväckanderapporter om våldsdåd från de röda khmererna ochom deras systematiska ansträngningar för att störafredsprocessen och de stundande allmänna valen,den 23--27 maj.Sveriges politik i Cambodjafrågan syftar till att påolika sätt ge stöd åt ansträngningarna att skapa fredoch demokrati i landet. har som bekant vidflera tillfällen fördömt för derasbrutala framfart och massaker av etniskavietnameser i landet. Vi stöder det cambodjanskafolkets rätt till fria och rättvisa val. Vår inställningtill de röda khmererna är att de inte skall tillåtas attomintetgöra utvecklingen mot försoning, fred ochdemokrati.Efter undertecknande har påolika sätt stött fredsprocessen i Cambodja, främstgenom finansiering och personal till UNTAC samtgenom ett omfattande bistånd, såväl multilateraltsom bilateralt. Totalt uppgår det svenska biståndetunder innevarande budgetår till drygt 100 miljonerkronor.FN gör genom UNTAC i Cambodja sin genomtiderna största insats. Cambodja är en gammalkonflikthärd med motsättningar som går långttillbaka och är mycket svåra att lösa. ställersig helhjärtat bakom FN:s alla fredsansträngningaroch har gett både praktiskt och moraliskt stöd.Biståndsmässigt och genom vårt engagemang förhela valprocessen har gett ett betydandestöd för fredsprocessen i Cambodja.Praktiskt stöd har vi gett på många sätt:-- vi har bidragit med 45 civilpoliser-- vi har gett kortsiktigt bistånd för rehabiliteringoch flyktingverksamhet-- vi stöder UNTAC:s enhet för mänskligarättigheter-- vi gav bidrag på 4 miljonerför förberedande av valet-- vi deltar med ett tjugotal valobservatörer i valet,och dessutom med fyra jurister som valexperter-- har också lämnat bidrag till konferenser iPenang och om försoning ochutveckling i Cambodja, som hölls och i år.Moraliskt har UNTAC fått stöd genom att vi ställtoss bakom gemensamma uttalanden. Ett sådantgjordes på initiativ av Asean-länderna och handlade om säkerheten för FN-personalen i Cambodja.Den svenska FN-delegationen i harfortlöpande ingående kontakter med och framför kontinuerligt vårasynpunkter på Cambodja och utvecklingen där.Då , som framställt frågan,anmält att han var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav talmannen att Karl-ErikSvartberg fick delta i överläggningen.Anf. 11 ():Herr talman! Jag ber att få tacka utrikesministernför svaret på frågan. Svaret är allmänt välvilligt,men jag tror inte att välvilja räcker i det här fallet.Sverige ställer helhjärtat upp bakom FN, sägerutrikesministern, men frågan är om inte FN måsteskärpa insatsen i Cambodja. Svagheterna fanns juredan i fredsplanen, där man inte fick medformuleringen om att ett folkmord inte fårupprepas.Man legitimerade regim som en av de fyraparterna, och människorättskomponenten blev försvag med bara ett tiotal medarbetare engagerade.Om man studerar vad UNTAC har uträttat, finnerman att den cambodjanska regimens, dvs. HunSen-regeringens, soldater har demobiliserats och iprincip avväpnats, även om mycket vapen flyteromkring, medan däremot Pot-trupperna inte lätsig avväpnas. FN-operationen, UNTAC, har intefått tillträde till deras basområden, och ingenregistrering av väljare har skett där.Vi måste därför fråga oss om inte FN måste skärpainsatsen i Cambodja. Det går inte att försonas medPol Pot-regimen, utan man måste välja mellan krigoch ett nytt folkmord. Också soldaterna i den härFN-operationen måste få hårdare regler. Det ärdärför som jag efterlyser ytterligare åtgärder frånregeringens sida.Anf. 12 Utrikesminister ():Herr talman! Det faller på min lott att i dettasammanhang försvara FN och FN:s insatser iCambodja, vilket kanske är något ironiskt när detär ett samtal jag för med . Manmåste se på den bakgrund av oerhört svårakonflikter och motsättningar och folkmord, somKarl-Erik Svartberg själv nämner. I denna oerhörtsvåra situation görs försök att nå ett läge därallmänna val kan genomföras.FN möter naturligtvis stora svårigheter. Denbedömning jag har fått är ändå att man tror attvalen kommer att genomföras. Redan detta är enprestation, om valen kommer att genomföras den23--. Vi vet att ca 400 vallokaler ligger iområden som kontrolleras av de röda khmererna,där man inte kommer att kunna genomföra val. Detär en stor brist. Men bara det att man kan få tillstånd ett val är ändå en framgång.Man bör också uppmärksamma att det inte enbartär de röda khmererna som ägnar sig åt våldsdåd.Det rapporteras också om våldsdåd från Hun Sen-regeringens sida. Det är mord osv., som präglaruppmarschen mot valet. Det är oroande för vadsom kan komma att ske efter valet.Anf. 13 ():Herr talman! Det är riktigt som sägs. Vi måste haen förhoppning om att det skall bli demokrati ochså småningom fred i Cambodja. Tyvärr är tecknennu illavarslande. Det är frågan om det blir ettdemokratiskt val. Vi vet att Pot-styrkorna, deröda khmererna, enligt uppgift nu förberederattacker. Om dessa attacker kommer före, isamband med eller efter valet vet vi inte. Men vi vetatt de bojkottar hela valproceduren. Därför menarjag att FN borde försöka skärpa insatserna iCambodja på något sätt. Det är den skärpningenjag efterlyser.Anf. 14 Utrikesminister ():Herr talman! Som jag sade i mitt svar har vifortlöpande kontakter med FN:s sekretariat ochframför kontinuerligt våra synpunkter påutvecklingen. Det är ganska naturligt med tanke påatt svenskar är engagerade i Cambodja och att vihar så många svenska valobservatörer.Jag kan mycket väl ta med mig de synpunkter ochden oro som ger uttryck föroch se till att de når vår FN-ambassadör. Det ärviktigt att vi gör det som kan ankomma på oss föratt se till att FN har beredskap inför valet.Anf. 15 ():Herr talman! Det tackar jag för. och övriga intresserade genomförde ettseminarium , där vi plockade framinformationer direkt inifrån Cambodja. Mycket avdessa informationer skrämmer oss. De rödakhmererna kontrollerade av landet närUNTAC började. Baradet ger perspektiv på svårigheterna med dennaoperation.Vi vet att utrikesminister också harengagerat sig och krävt att man ändrar i FN-mandatet. Annars bör UNTAC packa sina väskoroch ge sig av, menar han. Därför vore det bra omutrikesministern, som utlovat, tar kontakt med FNoch trycker på, gärna tillsammans med denaustraliske utrikesministern.Anf. 16 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vill inte helt skriva under påreceptet att FN skall packa sina väskor och ge sigav. Jag fasar för hur situationen då blir. Däremotvill jag gärna förmedla de synpunkter som kommitfram från , och den oro somfinns här hemma inför den fortsatta utvecklingen.Anf. 17 ():Herr talman! Jag tackar för det. Jag tar det som ettlöfte, och jag vågar lita på det, med den inställningsom utrikesministern har.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1992/93:559 omvapenembargot mot Bosnien-HercegovinaAnf. 18 Utrikesminister ():Herr talman! har ställt en fråga tillmig om regeringen är beredd att verka för att FN:svapenembargo mot upphör.Vanmakten över svårigheterna att få stopp påkriget i och på fredlig väg nåfram till en politisk lösning har under de senasteveckorna lett till att olika internationella militäraalternativ diskuterats. Till detta har framför allt defruktansvärda händelserna i och runt omkringSarajevo, , och andramuslimskdominerade områden bidragit, liksom dets.k. bosnisk-serbiska parlamentets förkastande avVance--Owen-planen.Övervägandena om eventuella internationellamilitära insatser i präglas avinsikt om hur svår uppgiften är, hur lätt ett militärtingripande kan leda till svårartade konsekvenser,en eventuell eskalering och spridning av konfliktenmed svåröverskådliga följder.Ett av de alternativ som i detta sammanhang varitföremål för överväganden är att lyftavapenembargot gentemot Bosnien-Hercegovina.Med de ojämna styrkeförhållanden som råder iBosnien-Hercegovina är det förståeligt att ettsådant förslag framförs.Min bedömning är dock att tillförsel av ytterligarevapen till stridsområdet snarare skulle skapa änmer död och lidande än förutsättningar för enlångsiktig fredlig lösning på konflikten. Visserligenskulle tillförseln, särskilt av tunga vapen, efter entid stärka muslimernas försvarsförmåga. Innandenna effekt uppnås riskerar man dock eneskalering av kriget. Jag vill i detta sammanhangäven peka på ökade risker för FN:s personal ochhjälpinsatser, bl.a. den livsnödvändiga humanitärahjälp som UNHCR med hjälp av bl.a.Räddningsverket ombesörjer till den utsattamuslimska befolkningen.Den serbiska expansionen är och har varit denledande drivkraften bakom kriget som orsakat ettomfattande mänskligt lidande. Denna krigföring ärvälkänd och omvittnad. har ocksåkroaterna visat ett alltmer hänsynslöst agerande föratt säkerställa områden. Men de muslimskaövergreppen som också ägt rum i bl.a. centralaBosnien är också ett omen att ytterligarevapentillförsel skulle utsätta civilbefolkningen förän mer lidande.Jag vill slutligen peka på att ett hävande av FN:svapenembargo gentemot Bosnien-Hercegovinakräver att detta godkänns av säkerhetsrådet. Det ärinte sannolikt att det råder politisk enighet mellande fem permanenta rådsmedlemmarna om ettsådant förslag. Tvärtom torde ett betydandemotstånd finnas.Anf. 19 (-):Herr talman! Jag tackar utrikesministern för svaret.Stora grupper i vårt land och världen över kräveratt olika länders regeringar i FN skall väcka fråganom ett hävande av vapenembargot. Jag vädjar tillutrikesministern att vårt land går i spetsen ochframför en sådan vädjan.Det talas i svaret om att det finns risker för FN-personalen. Den bosniska regeringen har framförtpå senare tid att man mycket väl kan tänka sig attFN lämnar landet, att FN-personalen dras tillbaka,så att bosnierna får möjlighet att försvara sitt egetterritorium. Som det nu är saknar bosnierna reellmöjlighet och vapen att försvara sig med mot denslakt som pågår dagligen.Det har framförts att FN:s närvaro kanske t.o.m.skadar möjligheterna att försvara sig. Det har ocksådiskuterats att FN snarare hjälpt till med etniskrensning i vissa städer. Ett rimligt önskemål är attSverige går före och begär ett hävande avvapenembargot.Anf. 20 Utrikesminister ():Herr talman! Som jag tror framgick av mitt svardelar jag inte syn på hävandet avett vapenembargo. Jag känner stark olust och stororo för vad ett sådant hävande skulle föra med sig.Jag är mycket orolig för att det skulle ta betydandetid innan vapnen nådde muslimerna, och jag trordessutom att det inte skulle bidra till en politisklösning. Vi skulle få se ett ytterligare ökat lidandeför civilbefolkningen, för kvinnorna och barnen.Jag delar inte heller synen på vilket läget skulle bliför civilbefolkningen om de livsviktiga humanitärahjälpsändningarna inte längre kunde nå fram. Detär ett faktum att de humanitära hjälpsändningarnai dag försörjer en halv miljon, kanske en miljon,människor i Bosnien. Jag tror att situationen skullebli fruktansvärd om de inte längre kunde nå fram.Det är min mycket bestämda uppfattning att vimåste gå vidare och nå en politisk lösning. Det finnsfortfarande en lång rad framkomstvägar. Det äreffektiviseringen av sanktionerna, som slår oerhörthårt i , det är möjligheterna att placera uttrupp längs gränsen mellan ochMontenegro å ena sidan och denserbiskdominerade delen av Bosnien å den andra,och det är möjligheten att försöka skydda säkraområden. Inget av detta innebär en enkel och snabblösning, men det är ändå den vägen vi måste gå.Anf. 21 (-):Herr talman! Det kommer ju också under veckanett regeringsförslag om att sätta in svensk militär iBosnien, och det tycker jag personligen är enkatastrof jämfört med möjligheten att ge bosniernavapen för att försvara sig själva. Jag bävar inför denmöjliga följden av de åtgärder somutrikesministern beskrev med trupper på gränsernaoch trupper inne i landet. På det sättet kanske visjälva snarare råkar i krigssituation med Serbienmed de följder det kan ha.Anf. 22 Utrikesminister ():Herr talman! Den proposition som kommer attläggas på bord syftar, som StenSöderberg sade, just till att vi skall skaffa oss enmöjlighet att delta i genomförandet av --fredsplan men också i de modifikationer avdenna fredsplan som vi kan vänta oss. Det kommeratt vara ett fredsbevarande men riskfyllt uppdrag,och det är just därför som vi tycker att det är viktigtatt också får möjlighet att ta del avförslaget och diskutera det.Anf. 23 (-):Herr talman! Det finns en helt annan och ickeöverblickbar risk, och det är att just FN-truppernaoch FN-insatserna kommer att få helt andraeffekter. De kommer kanske att få den effekten attde tre stridande parterna i området finner engemensam fiende -- FN.