prot · GG09123 · 1993-06-07 00:00:00 — Men i utskottet framhåller vimycket noga att kompetens ävenfortsättningsvis måste tas till vara. Det är väldigtviktigt att påminna om det.Jag tror att jag måste citera en rad ur utskottetsbetänkande för . Det låter nämligeninte som om han har läst vad vi har skrivit. Det stårnämligen: ''När det gäller länsstyrelsernasdelaktighet i fiskevården finner utskottet mycketangeläget att den kompetens som finns hoslänsfiskekonsulenterna utnyttjas och att denbibehålls på länsnivån.'' Vi fortsätter i liknandeordalag längre fram i betänkandet. Detta är en såpass stark skrivning att det i det här fallet ärokunnigt att ifrågasätta majoritetens vilja att ävenfortsättningsvis ta till vara länsstyrelsernaskompetens.Vi utför nu den beställning som riksdagenframställde om denbegränsning av det s.k. husbehovsfisket som ocksåKaj berörde i sin inledning.Den begränsningen kommer alltså att ske i allmäntvatten, där fisket med s.k. mängdfångande redskapi dag är fritt. Det är viktigt att påpeka attbegränsningen inte sker för dem som fiskar medstöd av enskild fiskerätt. Syftet med begränsningenav mängdfångande redskap för icke licensieradefiskare är att vi vill värna om yrkesfisket.Yrkesfisket skall förbehållas det yrkesmässigafiskandet, men skall husbehovs- ochfritidsfiskare tillförsäkras möjlighet att fiska för denegna familjens behov.Det nu föreliggande förslaget, som riktigt redogjorde för, är väldigt lämpligtoch väl avvägt mellan yrkesfiske å ena sidan och deticke licensierade fisket å den andra sidan.I betänkandet skriver vi också om hur vi tycker attreglerna för att erhålla yrkesfiskelicens skallutformas. Vi säger mycket tydligt och klart att desom är beroende av fisket för sin försörjning skallkunna erhålla yrkesfiskelicens. De kommer alltsåinte att drabbas av denna begränsning. Vi sägerockså att den betydelse som detta har förförsörjningen inte innebär att yrkesfisket skall geen stor avkastning i kronor räknat. Den kan ävenpå andra sätt ha en stor betydelse för familjensförsörjning och för familjens möjligheter att bokvar i den trakten där den nu bor. Detta kan ha storbetydelse för att vi även i fortsättningen skall ha enbofast befolkning i våra skärgårdar.Det har alltså inte varit någon entydig opinion föroch emot det här lagförslaget ochbegränsningsförslaget som vi nu lägger fram.Yrkesfiskare, biologer och också att begränsningsförslaget är alldeles förgeneröst gentemot husbehovsfisket.Sverre tycker i sin reservation att det äralldeles för snålt tilltaget. Han vill ha en utökadmöjlighet. Det är möjligt att i det härsammanhanget funderar mera på en annan typ avfiske än fiskfiske, nämligen röstfiske i sin egenhembygd.På två punkter har utskottets majoritet justeratregeringens förslag. Den ena handlar omanvändandet av s.k. ålsax, som regeringen föreslårskall förbjudas. Vi föreslår att den skall få användasäven i fortsättningen. Den andra handlar, som KajLarsson har nämnt, om hur kräftfisket i de storasjöarna skall regleras. Vi vet att ett förnämligtkräftbestånd håller på att byggasupp i , och vi vet att det finns möjlighetertill ett bra kräftbestånd i och också i denorra delarna av Vättern.Det har gjorts mycket stora satsningar och storautsättningar, som huvudsakligen har bekostats avvattenägarna runt dessa sjöar, till en del också avyrkesfiskarna runt sjöarna. Det är viktigt att säga,som också sade i sitt anförande, att endel av utsättningarna har bekostats med allmännamedel. Men det är viktigt att påpeka att motivet tillatt vi har använt allmänna medel för detta har varitav regionalpolitisk art. Anledningen har varit att vifortfarande skall kunna ha ett aktivt yrkesfiske runtdessa sjöar. har det alltså i första hand gälltsjön min del tycker jag inte att det är rimligt att ensriskera att spoliera dessa utsättningar genom attsläppa den typ av fiske som vi av hävd vet är mycketattraktivt helt fritt. Om vi inte hade en särskildreglering för detta fiske skulle det bli så.I de fem är ju bl.a. allthandredskapsfiske helt fritt. Det är inte alls särskiltsvårt att utnyttja det fria fisket med handredskapför att också fånga kräftor. Jag tror att det säger sigsjälvt att det skulle bli en orimlig situation om viinte hade den här typen av reglering, i varje fall nuoch under en relativt när vi hållerpå att bygga upp de för framtiden värdefullakräftbestånden i dessa sjöar.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillhemställan i betänkande JoU23 och avslag påsamtliga reservationer.Anf. 207 () replik:Herr talman! sade någonting om attdet var okunnigt av mig att ifrågasättalänsstyrelsernas roll i fiskevården. Han citeradeockså några rader ur utskottsbetänkandet. Men ipropositionen på s. 41 står det: ''Länsstyrelsernages i fortsättningen inte någon befogenhet attmeddela föreskrifter för fiskevården. ''Från socialdemokratisk sida tog vi så allvarligt pådetta att vi tyckte att det var befogat med enändring. En ändring borde ske genom att det härges regeringen till känna.Jag vill därför fråga : Vad var detsom gjorde att man hoppade av? Från början var viju överens om att vi skulle ge regeringen det här tillkänna. Utan tvivel skulle ett tillkännagivande ha enbättre effekt än bara en lös skrivning iutskottsbetänkandet.Hur kommer länsfiskeriexperterna att engagerasmed den här skrivningen? Jag tror att de kommeratt känna sig ganska meningslösa när de inte får lovatt göra någonting utan att gå till Fiskeriverket.När det gäller den andra frågan om kräftfiske anservi att det också är viktigt för allmänheten. Eftersomman satsar av den totala summan avskattemedel borde man också ge allmänheten enmöjlighet till fiske. Jag tror inte på att allmänhetenskulle förstöra hela kräftfisket i dessa sjöar.Fiskeriverket har möjlighet att kontrollerafiskevården genom att sätta ut vissa tider och görainskränkningar om det skulle bli för besvärligt.Anf. 208 () replik:Herr talman! , det är nästan exaktsamma formuleringar i utskottets betänkande och ier reservation angående länsstyrelsernas roll. Detär riktigt att det skiljer på ett tillkännagivande.Båda vi parter har tillrättavisat regeringen på denpunkten. Vi har ändrat regeringens förslag,eftersom vi tyckte att det skulle ge länsstyrelsernaför liten roll. Jag tror mig veta och förstå -- det vetockså -- att majoriteten har en så passstark skrivning i betänkandet om länsstyrelsernasfortsatta roll att den kommer att vara tillräcklig föratt vi även i fortsättningen skall kunna behålla denkapaciteten. Vi skriver att kompetensen skallbibehållas även i fortsättningen.Sedan till begränsningen av kräftfisket. Vi frågadeFiskeriverkets expertis om hur de såg påmöjligheterna att släppa kräftfisket helt fritt iHjälmaren, som närmast är aktuell. Vi fick heltklart för oss att kräftfisket måste begränsas pånågot sätt ur beståndsvårdande synpunkt. I annatfall kommer vi inte att klara uppbyggnaden avbeståndet. Vi tycker att det är en ren åtgärd attredan från början skriva in och ge klara direktivfrån sida om hur vi ser på dem som skallhantera kräftfisket i fortsättningen. Yrkesfisketrunt är en viktig del av verksamheten ibygden. Jag tror att det är bra, riktigt och viktigt får behålla den här verksamheten för sinframtida existens.Anf. 209 () replik:Herr talman! Om anser attlänsstyrelsernas roll och fiskevården är så viktigsom man har gett uttryck för här , undrar jagvarför ni inte hängde med på texten att detta skallges regeringen till känna. Jag blev mycket orolignär ministern och departementet skrev attlänsstyrelserna i fortsättningen inte skall ges någonbefogenhet att meddela föreskrifter omfiskevården. Vad kommer denna text att innebära?Kommer den att ändra departementets ochministerns inställning? Jag tvivlar på detta. Omriksdagen hade ställt sig bakom etttillkännagivande tror jag däremot att det hade fåtten bättre effekt. Varför ställer ni inte upp på det?Anf. 210 () replik:Herr talman! Jag är övertygad, , om attdepartementet läser utskottets skrivning. Det är enmycket stark skrivning med precis samma syfte somdet som efterlyser. Jag utgår ifrån --som vi brukar säga på utskottsspråk -- att textenkommer att ge den effekten.Anf. 211 ():Herr talman! Det största problemet för fisket i dagär kanske inte det som diskuteras för närvarandeom begränsning av användning av redskap förnågra husbehovsfiskare. Det största problemetframkommer enligt min mening i desjukdomsrapporter om att laxen i allt störreutsträckning drabbas av bakteriesjukdomenfurenkulos. Inte minst från mitt hemlän Blekingeoch från den berömda kommerlarmrapporter. Där ser man med oro påutvecklingen att fisken dör i ån. Sportfiskarna flyrån, eftersom det går ett rykte om att den här fiskeninte är frisk. Man skall naturligtvis inte måla någonond på väggen här, men situationen är allvarlig.Dessutom förekommer sjukdomen M74 som ocksådrabbar laxfisken, framför allt den framodladeyngeln. I dör av ynglen somframodlas. Det är oerhört allvarligt. Sådanalarmrapporter borde enligt min mening tas påoerhört stort allvar. görs det väl i och för sig.Både och jag som sitter iFiskeriverkets styrelse har begärt ett extrasammanträde för att ta fram och belysa och försökafinna lösningar för att förhindra vidare spridning avsjukdomarna.Fisket längs våra kuster har av tradition sedan längevarit fritt och tillgängligt för den bredaallmänheten. Inte minst i harbefolkningen drygat ut sin lågainkomst genom att fiska litet till husbehov. Det ärnästan frestande att fråga och andraom de kan bedöma vilket behov de olika hushållenhar av fisk. är det svårt att ta ställning tillde generella bestämmelserna. Förhållandena är såolika längs våra kuster. garn iHanöbukten är inte mycket. Däremot är 180 meteri ett trångt sund mycket. Därför har visocialdemokrater från plus Per-OlofHåkansson från skrivit en motion där vianser att om man över huvud taget skall införabegränsningar så skall begränsningarna vara av denart att man kan uppleva att de accepteras avbefolkningen så att det efterlevs. Jag utgår ifrån attvi inte kan bygga upp en kontrollorganisation avden storlek som kan kontrollera varenda fiskarelängs våra kuster. Ett sådant samhälle villåtminstone jag absolut inte ha.I vår motion har vi också tagit upp hur väsentligtdet är att de, för vilka fisket har betydelse, också iframtiden får en möjlighet att få en licens på det nyasätt som föreslås. Jag anser dock att utskottetsskrivning i det här avseendet är mycket luddig, omuttrycket tillåts. Jag vill fråga hurstor del av inkomsten som skall komma från fisketför att man skall få erhålla den nya licensen. Jagtror att denna fråga kommer att bli föremål förmånga diskussioner och tvister på länsstyrelsernaoch i . Det hade varit bättre om manmera klart hade angett detta eller gettlänsstyrelserna i uppdrag att sköta det här eftersomförhållandena är så olika på kuststräckorna.Jag är dock glad, eftersom utskottet har gått på vårmotion som gäller fångsten av ål med ålsax.Regeringen vill avskaffa denna fiskemetod. Det ärsedan tidigare förbjudet att fiska ål med ålljuster.Jag återkommer till den frågan. Ålsax kommer attbli tillåten igen. Det tycker jag är bra. Ålsaxen harstor betydelse för dem som fiskar ål längs Blekingeskuster. Ålsaxen som fiskemetod är absolut inte merplågsam för fisken än någon annan fiskemetod.När man inför begränsningar och inskränkningar ifrioch rättigheter tycker jag att det borde finnasanledning att ha tidsgränser. Det kan finnas en litenmotivering som man kan skåda i fjärran.Fisketillgången har nämligen minskat. Det är klartatt även husbehovsfiskare och andra skall vara medoch dra sitt strå till stacken. Man borde, som jag harföreslagit i motionen, göra en begränsning ochutvärdera. Det förslaget finns med i vår motion. Nuhar jag förstått att utskottet inte har velat ta hänsyntill den här motionen. Jag har ingen anledning attyrka bifall till denna för att ytterligare belastakammarens tid. Därför yrkar jag bifall tillreservation nr 5 av , som till viss deltillmötesgår de krav vi hade i motionen om 600meter garn. Man kanske inte kan nå längre inuvarande läge.Vi socialdemokrater från har också enmotion som vördsamt ber om att få fiskemetodenålljuster utvärderad. Vi vill ha en utvärdering avhur plågsam den kan vara för ålen. Utskottet vädjaratt hörsamma denna blygsamma vädjan. Dennamotion har varit uppe i under många år.Det började tidigt med ochRalf . Vi andra har fullföljt denna fråga.Vid omröstningar har fler och flerriksdagsledamöter förstått hur viktigt det här är.Nu har vi dock ändrat innebörden och vill bara haen utvärdering av fiskemetoden, men även dettaförvägrades oss. Jag yrkar bifall till motion 403.Jag har en fråga till . Begränsningenav redskap gäller bara för fiske på allmänt vatten.Vid fiske på enskilt vatten regleras intefångstredskapen på detta sätt. Min fråga är: Näråterkommer regeringen med förslag där manbegränsar även fisket på enskilt vatten?Moderaterna gick till val på frågan om valfrihet. Jagskulle vilja fråga : Vilken valfrihethar den skärgårdsbo som fiskar litet för att kunnafå det kulturella utbyte som det innebär att fiska iskärgården? Han eller hon kan välja att inte fiskaeller att fiska med garn, vilket enligt desagesmän jag har i den blekingska skärgården äralldeles för litet.Anf. 212 () replik:Herr talman! Om vi börjar med kategorin som intefår yrkesfiskelicens, så frågade hurstort deras husbehov är?Egentligen har redan givit sinpartikamrat det bästa svaret på den frågan,nämligen ungefär att de som inte med debegränsningar som här föreslås och med det som dåblir tillåtet kan tillförsäkra sig sin familjs husbehovbör ägna sig åt någonting annat.Jag tycker att det är viktigt att också påminna omatt de redskap som är tillåtna gäller per fiskande,inte per båt eller per familj. Det innebär attsamtliga familjemedlemmar som är tillräckligtgamla för att kunna sköta ett fiskeredskap kananvända dessa mängder.Christer frågar hur kontrollen skall gå till.Jag tror för min del att den effektivaste kontrollenav att vi efterlever dessa regler sköter vi gentemotvarandra. Svenska folket har en viss förmåga attinte tillåta grannen att gå emot reglerna alltförmycket.Hur stor del av inkomsten skall det gälla för att manskall erhålla yrkesfiskarlicens? Jag tror inte attriksdagen skall låsa fast sådana siffror. Här tror jaglänsstyrelserna har en viktig roll. Vi bör behålla denlokala förankringen och den kunskapen. skriver: utskottet betonar att väsentligförsörjning inte behöver innebära ett högt belopp ikronor för personer i glesbygd med olikasysselsättningar. Även försörjningsbördan börbeaktas.Vid en hearing med utskottet frågade vifiskeriverkets personal hur de såg på denna fråga.Generaldirektör angav siffran avinkomsten. Den siffran får stå för honom, men detär i varje fall ett svar på fråga.Varför gäller inte begränsningen på enskilt vatten?Helt enkelt därför -- vilket står mycket tydligt igällande riksdagsbeslut -- att den enskildevattenägaren själv har ansvaret för fiskevården ochbeståndsvården på sin egen fastighet.Anf. 213 () replik:Herr talman! Svaret på den senaste frågan ärganska belysande. menar alltså i sinplädering att den som har köpt, fått ärva eller påannat sätt har enskilt vatten har större ansvar änden som fiskar på allmänt vatten. Jag tvivlar på det.Jag tror inte att det finns någon som inte känneransvar för det vatten där han eller hon bedriver sittfiske. Visst finns det en och annan som missbrukarsaker och ting i samhället, men det finns ingenanledning att göra begränsningar för några styckenbara för det.När det gäller hushållens olika behov svarade CarlG inte så som jag tyckte att han borde hasvarat. Vad grundar man sig på när det gällerantalet meter garn? Finns det någon utredning ellerutvärdering? Varför just garn?Den arbetslöse metallarbetaren i behöverkanske ha två eller så mycket garn föratt kunna dryga ut den låga arbetslöshetsersättninghan får nu när den borgerliga majoriteten iriksdagen har sänkt den. Kanske det är en sådanvärdering man skall göra i stället. Det är absolut feltid att över huvud taget begränsa för människor inuvarande läge när de behöverinkomstförstärkning.När det gäller hur stor del av inkomsten fisket skallvara för att man skall erhålla licens så har jagförstått så att det är 10 %.Anf. 214 () replik:Herr talman! Nej, , jag sade attgeneraldirektören besvarade den fråga vi ställde pådet sättet.Christer har kanske ändå inte förstått vaddenna fråga handlar om.Den person som nu åberopar ochsom behöver inkomstförstärkning och avser attfiska för avsalu, skall inte vara föremål förredskapsbegränsning. Han eller hon skall sökayrkesfiskelicens. Vi har sagt att om han är beroendeav detta för sin försörjning, så skall han erhållayrkesfiskarlicens. Begränsningen gällerhusbehovfisket, alltså det fiske man bedriver för attförse sig och sin familj med fisk för det egnahushållet.Så några ord om dem som fiskar med stöd avenskild fiskerätt. Det hindrar naturligtvis inte attdet förekommer att fiskemyndigheten utfärdarbegränsningar också för enskilda vatten. Sådanabegränsningar är motiverade av beståndsvård istörsta allmänhet. En fiskart kan vara hotad, t.ex.laxbeståndet. Då genomförs begränsningar,fiskeförbud, kvoteringar som gäller alla typer avfiske. Men de bestämmelser vi nu talar om skall integälla den som fiskar med stöd av enskild fiskerätt.Anf. 215 () replik:Herr talman! På frågan om hur detta skullekontrolleras svarade förut att viskall ange varandra. Vi skall alltså ha ett samhälledär vi anger grannen för att grannen fiskar förmycket eller liknande. Det samhället tror jag inteett dugg på. Sådana samhällen har man rivit ner påandra sidan . Inte trodde jag skulle tillkalla sådana samhällssystem. Jaggör det i alla fall absolut inte.Anf. 216 ():Herr talman! Svenskt fiske har stått mycket i fokusoch varit uppe mycket i debatten . Då menar jag svenskt fiske alla kategorierfrån yrkesfiske till sportfiske.Svenskt fiske kan i sig anses vara en liten näring.Det finns ett litet antal utövare om man ser tilllandets befolkning. Det är ändå en näring som harutomordentligt stor betydelse inte minst förkuststräckor och skärgårdar där oftast annanmöjlighet för utkomst saknas.Det är i många fall ofta en utmärkt kompletteringsom deltidssyssla eller bisyssla till andra näringar idessa sysselsättningssvaga områden.Jag tycker att det är mycket positivt att svensktfiske ganska mycket harlyfts upp och tagits till vara för att ses över. Jagtycker att under har lyft fram fisket på ett bra sätt i debatten.Jag tittar just på den utredning som Per Wramnerleder om fiskets framtid ochutvecklingsmöjligheter. Det är ett bra exempel påden betydelse som man fäster vid fisket och dessframtidsmöjligheter.Den nya fiskelag vi debatterar, som ersätteren drygt lagstiftning, är också ettexempel på att man är beredd att se över ochmodernisera lagstiftningen.Jag vill också peka på den skärgårdsutredning somvi ser fram emot tillsättandet av under dennärmaste tiden, vilken är ytterligare ett exempeldär fiske-, skärgårds- och kustfrågor lyfts fram. Attvi dessutom har tillskapat en speciell fiskeenhet iJordbruksdepartementet är något som ärutomordentligt posivitivt och som faktisktytterligare lyfter fram fisket och dess betydelse.Det betänkande som vi har att behandla harnågra huvuddrag som väl har kommit fram härtidigare i debatten. Jag vill dock säga att vi frånCenterns sida anser att såväl propositionen sombetänkandet är balanserade och innehåller välavvägda förslag. En fråga som mycket har kommitupp är den om licensgivningen, dvs. vilka som skallerhålla licens i yrkesfisket. Det är viktigt att strykaunder, som tidigare här har sagts , att den somhar fisket som sin utkomst skall ha licens.Beträffande detta med belopp, kronor och ören,kan ett litet belopp för många ha en utomordentligtstor betydelse, därför att det kan vara just den därlilla sista biten som gör att man klarar sin bärgningoch får sin utkomst på den ort och i den trakt därman lever och verkar. Det är viktigt att ha en storöppenhet i dessa frågor. Jag tycker att utskottetsskrivningar pekar på att man ser problemet så somdet är och att man är beredd att se till attöppenheten blir stor och att det, för dem som fiskethar betydelse, också skall vara möjligt att få dennamöjlighet till licens.När det gäller antalet redskap i de föreslagnaredskapsbegränsningarna kan vi konstatera att enförbättring har skett vad gäller krokfisket från detförsta förslaget i departementsskrivelsen, där mansade att 100 krok, eller rättare uttryckt, 99 krok varvad man skulle få fiska med. är antalet sexgånger så stort, dvs. Detta är ett mycketrimligare antal. Jag tycker att detta är en brautveckling av propositionsskrivandet.När det gäller länsstyrelsernas kompetens tyckerockså jag att det är utomordentligt viktigt att dentas till vara. Jag vill påstå att länsstyrelsefolket -- desom arbetar vid fiskeenheterna -- i många styckenbesitter en stor och mycket unik kompetens, skullejag vilja säga, i många avgörande fall. Det är viktigtatt den tas till vara vad gäller frågor runtfiskevården, och för att man skall kunna ha denlokala och nära kopplingen mellan yrkesutövarna,dvs. de fiskande, oavsett om de är yrkesfiskare ellersportfiskare. Man har där en lokalkännedom somgör att man också är ett utmärkt organ att arbetamed från sida. Jag har full förtröstanför att kommer att ha dennakompetens till sitt förfogande när det gäller desysslor som man har att utföra. Vi som harförmånen att få arbeta mot uppleverju att man sätter stort värde påfiskeenheterna vid länsstyrelserna. Jag förutsätteratt man också kommer att tillvarata denresursen.Det är inte så ofta, herr talman, som man fårmotioner bifallna. Jag känner en stor glädjedå jag kan konstatera att den motion som jag självhar lagt i anslutning till propositionen, som gällerbevarandet av ålsaxen som en tillåten fiskemetod,ser ut att bifallas av kammaren. I alla fall tyder deneniga skrivningen från jordbruksutskottet på detta.Detta fiskeredskap är ett redskap som man sedanlång tid tillbaka använder speciellt i kusttrakterna isydöstra . Redskapet har funnits under långtid, men fick ett uppsving efter det att det, som vidärnere brukar kalla för ålajärn, blev förbjudet förett antal år sedan. Det är viktigt att framhålla attutskottet här har visat en lyhördhet och öppenhet idenna fråga, och att man också kan se att det finnslokala variationer av fisket och olika traditionersom är betydelsefulla och värda att bibehålla. Detär också viktigt att konstatera att detta är eneffektiv metod för att fiska ål, en metod som påintet sätt kan anses utgöra någon större fara förfisken än om den skulle fiskas med annattraditionellt redskap, dvs. att den inte alls riskeraratt bli skadad med detta redskap. Det är en effektivmetod för att på ett snabbt och bra sätt få upp fiskentill ytan, så att den där sedan också kan avlivas.När det gäller de olika problem som fisket brottasmed , kan vi konstatera att det ärtorskfiskestopp i . Detta drabbaryrkesfisket mycket hårt . Det finnsockså olika sjukdomar. Sjukdomen M 74 har slagitmycket hårt . Den harframför allt drabbat laxfiskarna. Detta innebärstora bekymmer, och här krävs olika insatser för attkomma till rätta med problemen. Jag förutsätter attdet skall gå att få fram någon form avaktionsprogram eller ytterligare planer för attpåskynda arbetet med att utreda problemen runtdessa sjukdomar, och att det, om det skulleerfordras, skall finnas möjligheter att också ta framytterligare medel för detta. Detta är viktigt både föratt kunna vårda fiskebeståndet och för att iframtiden se till att det finns någon fisk att ta uppför yrkesfiskare, heltidsfiskare, deltidsfiskare,binäringsfiskare, husbehovsfiskare ellerfritidsfiskare. Här har vi alla ett ansvar att driva påi denna fråga.Det är också viktigt att fortsätta att bedriva enpolitik på miljösidan som kan komma till rätta medde föroreningar som finns i våra vatten och som påmånga sätt har lett tillfluktuationer i fiskbestånden runt om. Dessaproblem är ju oftast inte av enbart nationell art,utan de är gränsöverskridande.