prot · GG0973 · 1993-03-11 00:00:00 — Arbetsmarknadsministern måste väl ändåha haft någon tanke med att tillsätta utredningen.Han borde ha någon uppfattning om hur man ser påturordningsreglerna . Utanturordningsreglerna, ungefär som de ser ut , ärbegreppet saklig grund och de andra väsentligadelarna i anställningsskyddslagen inte värda någotalls i praktiken. Faller turordningsreglerna, fallerockså i praktiken hela LAS.När man är ute på arbetsplatser och träffarfolk finner man en stor oro inför den rådandearbetsmarknadssituationen. Det handlar inte baraom att man är orolig för att mista jobbet, utan dethandlar också om att man är orolig och oftaupprörd över hur många arbetsgivare nu agerargentemot de anställda. Ute på arbetsplatserna fårman höra att många människor har fått renalönesänkningar och försämrade arbetsvillkor, attdet skett uppsägningar av långtidssjuka osv.Det är så, precis som sade, attmånga arbetsgivare nu helt öppet deklarerar att defritt vill kunna välja vilken arbetskraft de skall ha.Äldre arbetskraft skall man helt kunna göra sig avmed och byta ut mot yngre, med en mer adekvatutbildning, som man säger. T.o.m. regeringensekonomikommissioner har lagt fram förslag sominnebär att turordningsreglerna i LAS skallavskaffas.Det sägs ofta från företrädare för regeringen ochför regeringspartierna att vi måste stärka denenskildes ställning på arbetsplatsen. Samtidigtförordar man försämringar i arbetsrätten, somkraftigt försämrar den enskildes möjlighet att görasin röst hörd.De kraftiga försämringarna av arbetsrätten, sommånga borgerliga politiker nu för fram, gång pågång, syftar i praktiken till att täppa till munnen påde anställda och göra arbetsgivaren till något slagsenvåldshärskare på arbetsplatsen.Det är uppenbart att starka krafter, både frånarbetsgivarhåll och från vissa borgerliga håll,strävar efter att få ett samhälle där det blir fritt framatt sparka en arbetstagare som har fräckheten attställa krav på bättre arbetsförhållanden och bättrearbetsmiljö. Det verkar som om taktiken är attskrämma arbetstagarna till passivitet och tystnad.I den borgerliga skrämseltaktiken ingår också somett instrument att man kraftigt försämrarersättningen till de arbetslösa. Det gälleruppenbarligen att göra arbetstagarna beroende avarbetsgivarens välvilja.I den samlade taktiken för att försvagaarbetstagarnas ställning på arbetsmarknaden ingårockså att man vill pressa tillbakafackföreningsrörelsen. Regeringen har redangenomfört förslag som syftar till att slå sönderfackföreningarnas ekonomi och dra undan deekonomiska möjligheter som fackföreningarna haratt brett utbilda sina medlemmar och att kunnaföreträda dem på ett bra sätt.Nu förbereder man nästa steg. är det genom försämringar avarbetsmarknadslagarna ser till att facketsmöjligheter att stötta sina medlemmar när de blirfelaktigt behandlade minskar.Det är faktiskt en mycket cynisk politik somförordas av många företrädare frånregeringspartierna. Man är väl inte så till den mildagrad godtrogen att man tror att det, om man luckrarupp arbetsmarknadslagstiftningen och t.ex. tar bortturordningsreglerna, inte skulle utnyttjas av mångaarbetsgivare.Om man är så verklighetsfrämmande, och omregeringsmakten ligger i händerna på partier somhar så liten kontakt med hur arbetsmarknadenverkligen fungerar, finns det all anledning förSveriges löntagare att se mörkt på framtiden.Herr talman! ställde några mycketberättigade frågor till arbetsmarknadsministern.Det skall bli intressant att höra svaren på frågorna.Då får vi veta om det verkligen är regeringensuppfattning att det nu är dags att kraftigt försvagaarbetstagarnas ställning på arbetsmarknaden.Anf. 19 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har ju suttit iriksdagen ett tag. Han kan de här frågorna ochsättet att arbeta. Han är mycket medveten om atten kommitté, när den har fått sina direktiv, jobbartills den är färdig.Det som är annorlunda med ,kontra de flesta andra kommittéer som jag har haftatt göra med, är att man har en etik som innebär inte undanhåller information om arbetet inomkommittén tills man är färdig med sina förslag.Detta har naturligtvis sina syften.Jag kommer inte att slutgiltigt bestämma mig påolika punkter förrän jag har hört den bredaremissopinionen, inte bara kommitténs förslag.Johnny räknade upp ett antal fall. Jag harsett ett antal, skall jag säga, hemska fall, dåarbetsgivaren ibland har syndat. I andra fall haregentligen den fackliga parten uppträtt på ettmindre korrekt sätt.Som aktiv i landstingsvärlden har jag upplevt attfack och arbetsgivare av samma politiska färg iöverenskommelser har gjort förfärliga övergreppmot enskilda anställda. I dessa fall är man faktisktockså rättslös, eftersom Arbetsdomstolen alltid tarhänsyn till den typen av överenskommelser. Jagtror att man har sett till den enskilde i ett enda fall.Då hade man gjort ett formellt fel. Detta är alltsåinga lätta frågor.Hans Andersson tog upp detta med omtanke omsmå och medelstora företag. Jag har faktiskt en vissomtanke.Mycket talar för att stora företag, kommuner ochlandsting kommer att ha färre anställda år 2000.Det är i små och medelstora företag som helatillväxten måste ske, om vi skall få tillbaka fullsysselsättning.Vi måste få enkla och begripliga regler. Man skallinte behöva vara fackligt anställd på heltid ellerjurist för att våga vara offensiv när det gällernyanställningar osv.I slutomgången kommer jag att värna om denenskildes trygghet, och jag kommer att värna omrättsdelen sett ur den enskildes synpunkt. Det äroerhört väsentligt. Det jag egentligen vädjar om äratt parterna -- de politiska partierna -- i den härkommittén skall ha beredskap för att öppet prövasaker och ting. Man skall inte läsa varjekommatecken , när dettautreddes. Vi är nu framme vid 1993, och vi stiftarförhoppningsvis lagar för och därefter.Jag tror att det är mycket viktigt att vi får nerbesluten och att vi får detta begripligt.Hans Stenberg verkar ha vaknat litet på fel sida , litet på den konspiratoriska sidan avverkligheten.Jag vill bara understryka att det är väsentligt medbra och trygga företag som har en bra arbetsmiljö.Personligen är jag övertygad om att det först är närman har det här fina gemensamma samarbetet, däralla får utnyttja sina personliga resurser, som detgår riktigt bra för företagen. Det är den ändan somman måste försöka fånga.Jag åker runt i väldigt mycket, en à tvådagar . Då är det en ellertvå arbetsplatser som skall besökas. Jag ser oerhörtfina exempel på hur företagsledning, fack ochanställda jobbar med dessa frågor på ett bra sätt.De gör jobben mycket meningsfullare än de varförut. Ansvaret förs ner, och därmed ökar det ävenintresset.Jag hoppas att orkar föra endebatt som leder framåt. Sedan skall vi höraremissinstanserna, eftersom det ifrån dessanaturligtvis kommer fram olika synpunkter som ärvärda att beakta.Anf. 20 ():Herr talman! Arbetsmarknadsministerns senasteinlägg gjorde mig inte mycket gladare. Det kominte fram något ytterligare.För att vi inte skall prata förbi varandra, när detgäller de synpunkter som arbetsmarknadsministerntog upp om att vi skulle försvara misskötsel påarbetet, vill jag citera ur min interpellation --arbetsmarknadsministern kanske inte själv har lästden, utan det kanske hans medarbetare har gjort:''Den som inte sköter sitt arbete skall självfalletkunna få sparken. Det är särskilt upprörande näranställda i vård och omsorgsarbete missköter sig såatt svagare skadas.Vår ståndpunkt är tydlig. I arbetet har man bådeplikter och rättigheter. Vi försvarar inte dem som ärlata eller inte vill sköta sitt arbete efter bästaförmåga. Det skall vara ordning och reda iarbetslivet. ''När jag ställde denna interpellation valde jag denmodellen att jag ville vetaarbetsmarknadsministerns synpunkter på detta,inte vad som sker i . Dettahar jag sagt i min interpellation.Arbetsmarknadsministern måste ju ha någonuppfattning om de här frågorna, eftersom desorterar under Arbetsmarknadsdepartementet.Det finns tydligen andra profeter i regeringen somgår ut och har synpunkter på hur arbetet iArbetsrättskommittén skall bedrivas. Jag skall läsaupp ett citat om vad Per , den s.k.industriministern i den nuvarande regeringen, sadeom småföretagen när han var i :''Det är en mycket stark signal att dessa företag haren potential som de inte kan utnyttja beroende pålagstiftningen -- Per förutspådde en''utomordentligt hård debatt'' närArbetsrättskommittén presenterar sitt betänkande31 mars. ''Jag återupprepar min fråga tillarbetsmarknadsministern: signaler har gått uttill de företag som haragerat som de har gjort? Har man, när man sägeratt man skall göra stora förändringar, sanktioneratdetta genom kontakter på Industridepartementeteller ?Per säger också att vi måste få enföryngring av det svenska näringslivet.Vem skall då ta hand om människorna som är över50 år? Är inte de berättigade att vara kvar på enarbetsplats? Företag inom SAF har ju framställtkrav till och till regeringen.Därför tycker jag att det är än viktigare attarbetsmarknadsministern verkligen redovisarvilken syn han har på dessa frågor.Jag har ett inlägg kvar ocharbetsmarknadsministern har två. Jag hoppas attjag kan få svar på min fråga: Vilka rön är det somgör att arbetsmarknadsministern kan gå ut och sägaatt det, om man ändrar lagen om anställningsskydd,skulle bli fler arbetstillfällen i ? Detta harfaktiskt sagt vid åtskilliga tillfällen,även här i kammaren.Anf. 21 HANS ():Herr talman! Jag fick nog inte så mycket till svar påmin fråga. Även jag är medveten om att vi inte härkan diskutera innehållet i Arbetsrättskommitténskommande betänkande, och därför var jagnoggrann med att inte göra det. Däremot kan vi taupp alla de signaler och den debatt som har startatsbl.a. av människor som har en auktoritativ ställningi och som borde varasynnerligen besvärande förarbetsmarknadsministern.I interpellationssvaret nämns frågan om socialdumpning som leder åt två håll. Det gällerentreprenadregler när det kommer in utländskaföretag. Ett EG-direktiv har talat om tre månadermed hemlandets system. Jag har hört att det nu hargått uppemot en månad, och det är en framgång.Men det är helt oacceptabelt för svenskarbetsmarknad att ha någonting annat än enomedelbar tillämpning av svenska kollektivavtal.Så några ord om . Jag var tyvärr intei när den dusten togs här i , menjag förmodar att röstade mot denlagen. står sig tveksamt i förhållandetill artikel 7 i , eftersom det handlarom att upphäva annat kollektivavtal. I det här falletrörde det sig om ett filippinskt avtal. Det är frågaom ren och skär social dumpning. Om man tog bortLex skulle det kunna få fruktansvärdakonsekvenser för svensk arbetsmarknad och förden fackliga kampen.Jag upprepar mina frågor till , ochjag skall göra det mycket konkret. Eftersom vi intekan diskutera betänkandet kan vi diskutera olikaintressenter som är ute och ställer krav. Destorbolag som jag nämnde kom för några dagarsedan med en skrivelse, som gick rakt in tillArbetsrättskommittén. De ställde krav för sin egendel som på intet sätt har någonting att göra med vadsom ligger bakom regeringens direktiv tillArbetsrättskommittén. Tar avståndfrån den typen av intressepolitik? Tar BörjeHörnlund avstånd från den typen av motiveringarför att ge sig in i arbete somSonja Rembo har uttalat i en intervju i ? Tar avstånd från detsätt på vilket Monarks företagsledning har försöktutnyttja debattsituationen mot det lokala facketoch försökt utnyttja den lagstiftning som vi har ? Är det så framtiden skall se ut?När det gäller finns det ettkrav på att man skall avskaffa turordningsreglerna.Det finns formuleringar av typen att deovillkorligen innebär besvär och kostnader förföretagen även om man kan förhandla och kommafram till avtalsturordning. Man talar om besvär ochkostnader. Det finns inte ett ord som på något sättanknyter till människors trygghet ochanställningstryggheten. Grunden för lagstiftningenär faktiskt en rätt att inte bli avskedad hur somhelst. Det verkar som om det har blivit en lag föruppsägningsrätt i stället för anställningsskydd. Jagskulle vilja ha svar på dessa frågor.Anf. 22 HANS ():Herr talman! Det är faktiskt litet ovanligt att BörjeHörnlund inte vill uttala sin personliga uppfattningi en fråga. På den korta tid som jag har suttit iriksdagen har jag ständigt i våra debatter upplevtatt arbetsmarknadsministern har redovisatregeringens syn på frågan men även vid sidan omCenterns och hans egen personliga uppfattning.Bara hade endebatt med , där det t.o.m.redovisades vilka budgetönskemål som ställdesinom regeringen. Jag tycker faktiskt att det är ettanständighetskrav att arbetsmarknadsministernredovisar sin och regeringens uppfattning i dessagrundläggande frågor och när det gäller synen påanställningsskyddslagar ocharbetsmarknadslagstiftningen i övrigt.Börje talade om fackliga övergrepp motarbetstagare. Det är möjligt att man kan hitta någotenstaka fall. Det inträffar säkert ibland, oftastberoende på att den fackliga organisationen alltförlätt viker sig för arbetsgivarens krav. Det torde rörasig om någon hundradels promille av de mångaövergrepp som görs från arbetsgivare gentemotarbetstagare runt om i landet. Jag upplever attmånga borgerliga företrädare är litetverklighetsfrämmande. Man tror väldigt mångaarbetsgivare om alltför gott.Det är helt riktigt som säger ute på arbetsplatserna upplever mycket brasamarbete -- mellan de anställda och företaget ochmellan den fackliga organisationen och företaget.Det är normalfallet. Men vid sidan av detta finnsdet en stor mängd arbetsplatser där de inte allsfungerar. Det är där det behövs ett starkt lagskydd.Ett bra samarbete kan bara uppkomma mellanjämbördiga parter. Du kan aldrig få ett brasamarbete mellan parterna om en av dem skall ståmed mössan i hand. Därför anser jag att även omman slår vakt om de andra delarna i LAS innebärdet om man försämrar och mjukar uppturordningsreglerna i praktiken att hela LAS tipparöver ända. Det blir då alltför lätt att frångåturordningsreglerna.Är arbetsmarknadsminister om vilken enorm central rollturordningsreglerna spelar i LAS?Anf. 23 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag kan börja med att försäkraJohnny att jag naturligtvis har läst hansdokument. Jag kan också kosta på mig att säga attjag tycker att det är skrivet i en fin ton.Företag och fack har varken fått den ena eller denandra signalen ifrån mig.Hans Andersson, har en viss uppfattningnär det gäller entreprenader som går in i andraländer och de villkor som då skall gälla. I Danmarkhar arbetsgivare och arbetstagare blivit eniga omatt reglerna som gäller för det land därentreprenaden utförs helst skall gälla från förstadagen. De sade inför mina kolleger i att deprioriterade att med EG få fram ett direktiv undersin ordförandetid. Det är inte så kvar. Jagtror att tiden för går . Jag baranoterar att har den inställningen.Däremot kan jag inte spå om vad det kommer attbli för resultat.Jag vill inte i talarstol ta avstånd från ettantal skrivelser som jag inte till fullo kommer ihåg.Jag vill inte ta avstånd från ledamöter i kommitténeller från fackliga organisationers, t.ex. TCO:s,uttalanden m.m. Jag ser det här mera som därman bryter åsikter. Jag hoppas att jag kommer attfå ett hanterbart material i slutomgången närremissinstanserna har sagt sitt.Det kan möjligen vara bra att någon i slutomgångensamlar upp det här och försöker komma med ettsammanhållet förslag. Här har det också sagts attdet skall ske samråd med oppositionen i riksdagennär det gäller frågor som har med arbetsrätten attgöra.Jag upprepar än en gång, , att detvore konstigt om inte jag somarbetsmarknadsminister ville ha både bra ochtrygga företag. Det vore mycket konstigt, eftersomjag tror att det ligger mycket av produktivitet i attha det på det sättet. Ett bra samspel företag ochmedarbetare emellan är viktigt.Det jag brukar trycka på när jag är ute och talar äratt man i den här genomsynen måste tänka på vårasmå och medelstora företag, så att det blir enbegriplig och hanterbar lagmassa också för dem.Det går ju inte att sticka under stol med att isamband med stora utredningar i vårt land har SAFkommit med representanter medstorföretagserfarenhet eller från Industriförbundetoch facken har kommit med personer medstorföretagserfarenhet. Jag påstår med bestämdhetatt man i väldigt väldigt stor utsträckning har glömtbort små entreprenörer och små företag.Jag tror att vi är ganska eniga om att tillväxtenmåste ske inom de små och medelstora företagenom vi skall klara jobben. Därför måste man ifortsättningen i samband med att lagar stiftas alltidi bakhuvudet ha frågan: Hur klarar små ochmedelstora företag detta? Det tycker jag är viktigt.Anf. 24 ():Herr talman! Man kan alltså tolka som att han har samma uppfattning somindustriminister , nämligen att detkommer att bli en utomordentligt hård debatt närArbetsrättskommittén presenterar sitt betänkande.Det är vad Per har sagt, och jag kundeuttyda av det sade att han harsamma uppfattning i frågan.Vad som är beklämmande är att de signaler som hargått ut, företagens agerande, inte har bäddat förnågon produktionsökning bland våra företag. Jaghar den bestämda uppfattningen att de som kännersig orättvist behandlade av antingen den ena ellerden andra lagstiftningen -- särskilt gäller det deförändringar som man nu försöker genomföra -- utepå arbetsplatserna kommer att lägga undan densamförståndsanda som har funnits på våra företag ialla tider. Oavsett om det har varit fråga om småeller stora företag tror jag att de lokala fackligaorganisationerna, de anställda och företagen självahar kunnat enas i de flesta frågor. bedrivs detdäremot en bestämd kampanj gentemot lagen omanställningsskydd. Folk reagerar mot det, folk mårdåligt, eftersom de inte vet om de blir kvar iföretaget eller vilka som får gå nästa gång.Om nu har den uppfattningen attdet är viktigt att vi får en tillväxt i småföretagen ochatt vi får en samförståndsanda, tycker jag att BörjeHörnlund skall ge de signalerna och säga att hansom arbetsmarknadsminister inte kan acceptera går tillbaka till 30-talsnivån. Det är ju det dethandlar om. I de fall jag nämnde i inledningen vardet fråga om 30-talsanda. Den anställde skall ståmed mössan i hand och bocka och fråga om han fårvara kvar på arbetsplatsen eller inte. Jag tycker attett statsråd har en moralisk skyldighet att verkligengå ut och bemöta detta för att dämpa dendiskussion som förs ute i landet.Börje sade att den svenskaarbetsrättslagstiftningen, lagen omanställningsskydd, är så krånglig, men så är detinte. På en skala bland världens länder ligger Italieni ena ändan med den mest skärpta lagstiftningenoch i den andra med knappt någon lagstiftningalls, och ligger på den skalan någonstansmittemellan. Den svenska lagstiftningen är alltsåinte så byråkratisk som man från departementetibland vill göra gällande. Tittar vi t.ex. på länder iEuropa kan vi konstatera att man varken i Tysklandeller i får genomföra några uppsägningar,utan sådana ärenden skall överklagas till domstol.Det blir då domstolsförhandlingar som kan dra utpå i tiden, och under den tiden har berördpersonal full lön.Jag har inte fått något svar på frågorna omsambandet mellan arbetslösheten och lagen omanställningsskydd, och jag förmodar att jag inte kanfå något svar, eftersom inte harnågot konkret att peka på i det fallet. Det hadedärför varit skönt om i debattenåtminstone hade sagt att lagen omanställningsskydd inte för med sig de svårighetersom man ofta vill göra gällande.Anf. 25 HANS ():Herr talman! togs upp i debatten. Vi fårväl se vad som händer. Kom bara ihåg att det inteär säkert att ett kollektivavtal mellan arbetsgivareoch arbetstagare räcker för attdirektivimplementera, som det heter på det nyaspråk vi måste lära oss. avgör, ochEG-domstolen har sagt att det inte räcker.Jag är personligen mycket berörd av den härarbetsrättsdiskussionen och frågorna kring lagenom anställningsskydd. Jag har förhandlandepå lokalplanet bakom mig, och för mig är det somsker nu en osannolik utveckling, som kommer attriva upp allt av konstruktivt samarbete inomföretagen. Jag tror att detta verkligen är det sämstasom kan hända i just nu.För mig personligen är det alltså oerhörtobehagligt, men det är obehagligt också för migsom politisk person, som representant förVänsterpartiet, eftersom jag inser att makten överproduktionsmedlen är viktig, att det som händer iarbetslivet är avgörande inte bara för människoroch deras utkomst, välfärd och trygghet utan ocksåför landet och dess framtid. Det här är ett försök avkapitalkrafter att ytterligare förstärka sinmaktposition på arbetets bekostnad, och det bordeinte en centerpolitiker, om än i en borgerligregering, medverka till.Jag har i den här debatten försökt tolka BörjeHörnlund positivt. Det kanske förvånar, eftersomjag tillhör ett radikalt parti, men jag tyckte hannämnde tillräckligt många ord om att det var ihuvudsak tillfredsställande, att det var oerhörtviktigt med principen om saklig grund, att manskulle titta på praxis och få formaliaproblemutredda och kanske också undersökatillämpningsproblem.Men det är ju inte den tolkning som har blivitföljden av den här diskussionen. Det är inte dendiskussionen som förs ute i samhället. Det är inte såledande företrädare för näringslivet har uppfattatsituationen. Det är därför jag vill begära att BörjeHörnlund tar avstånd från den tolkning avsituationen som ledande företrädare förnäringslivet, och också , har gjort.Varför begär jag detta? Jo, precis somfinansminister tog avstånd från den fiffigatolkning som den unge broder gjordeinnan var i gång, tycker jag attdet vore väldigt bra att få ett klargörande beskedfrån arbetsmarknadsministern om att de tolkningarsom förekommer i dessa ganska auktoritativaskrivelser inte har någonting att göra med denreformering som arbetsmarknadsministern villgenomföra.Det är nu dags för en politisk signal, BörjeHörnlund. Om somarbetsmarknadsminister är rädd för attregeringen -- om vi nu har någon regering just nueller -- inte vågar sig på det, vill jaguppmana honom att ändå tänka somcenterpolitiker. Välkommen att försvaratryggheten. Välkommen att försvara arbetsfreden.Välkommen att försvara framtiden för Sverige.Detta handlar om att inte skapa krig påarbetsmarknaden. I så fall finns mitthandslag där.Anf. 26 HANS ():Herr talman! Jag har under den här korta debattenställt en enda fråga till arbetsmarknadsministern,och jag har inte fått något svar på den. Jag frågadeom arbetsmarknadsministern anser attturordningsreglerna är helt avgörande för övrigadelar i LAS.Att inte kan -- eller vill -- svara kanman uppfatta på två sätt.Den ena tolkningen är attarbetsmarknadsministern inte har förstått hurcentrala turordningsreglerna är i LAS. Kanskeinser inte arbetsmarknadsministern att om dedelarna i LAS faller, innebär det i praktiken att manhelt och hållet avskaffar lagen omanställningsskydd och återinför arbetsgivarenstotalt fria rätt att säga upp och avskeda folk.Den andra tolkningen -- som faktiskt är ännuvärre -- är att arbetsmarknadsministern har förståttmen av någon anledning här inte vill redovisa sinuppfattning. Det troligaste är väl ändå attarbetsmarknadsministern är så pass insatt i LASoch arbetsmarknadslagstiftningen att han vet vadsom händer om man rör vissa delar i den. Att haninte vill redovisa sin uppfattning tyder väl snarastpå att han har bestämt sig för att följa de mestmilitanta rösterna inom och de mest militantarösterna inom broderpartierna i regeringen i denhär frågan.Det finns, som jag sade tidigare, all anledning förSveriges löntagare att se dystert om vifår den utveckling som man kan befara medutgångspunkt i den debatt som förs omarbetsmarknadslagstiftningen.Anf. 27 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Varken i arbetstagarens eller ismåföretagarens tillvaro känner man sig orättvistbehandlad, utan man förstår de beslut som växerfram och tycker att de är rättvisa. Det är märkligtatt någon över huvud taget kan misstänka att manvill ha en sämre samförståndsanda, när viegentligen behöver en bättre.Nu skapas inte en sådan anda med hjälp av lagar,som herrarna vet. Processen är längre och större änså.