prot · GG09117 · 1993-05-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:117Torsdagen den 27 majKl. 12.001 § Meddelande om information frånregeringenAnf. 1 TALMANNEN:Vid kammarens sammanträde torsdagen den 3 juniefter muntliga frågor lämnar miljöminister () information om regeringens skrivelse1992/93:255 om inriktningen av det svenskamiljöarbetet inom EES och EG.2 § Förnyad bordläggningFöredrogs med bordlades återJordbruksutskottets betänkande 1992/93:JoU19Näringsutskottets betänkande 1992/93:NU283 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 26 majFöretogs till avgörande bostadsutskottetsbetänkanden /93:BoU24 och BoU19,jordbruksutskottets betänkande 1992/93:JoU15,finansutskottets betänkande 1992/93:FiU25,skatteutskottets betänkande 1992/93:SkU35 samtkulturutskottets betänkande 1992/93:KrU30(beträffande debatten i dessa ärenden, se prot 116).Bostadsutskottets betänkande BoU24Mom. 2 (förverkandefristen)Utskottets hemställan bifölls med 288 röster mot 12för meningsyttringen av i motsvarandedel.Mom. 3 (återvinningsfristen)Utskottets hemställan bifölls med 172 röster mot130 för reservation 1 av m.fl.Mom. 7 (upprepade betalningsförsummelser)Utskottets hemställan bifölls med 288 röster mot 11för meningsyttringen av i motsvarandedel. 2 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 18 (avgift för kabel-TV)Utskottets hemställan bifölls med 285 röster mot 15för meningsyttringen av i motsvarandedel. 2 ledamöter avstod från att rösta.Tage () anmälde att han avsett att röstanej men markerats ha rösta ja.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Bostadsutskottets betänkande BoU19Mom. 1 (avslag på propositionen)Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot131 för reservation 1 av m.fl.Mom. 2 (segregeringen inom bostadssektorn)Utskottet hemställan bifölls med 293 röster mot 10för motion 1992/93 Bo51 yrkande 2 av . 3 (bostadsförmedling m.m.)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU15Mom. 1 (näringsläckaget från skogsmarkerna)Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 10för meningsyttringen av imotsvarande del. 2 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (de skogspolitiska målen)Utskottets hemställan med godkännande avutskottets motivering bifölls med 172 röster mot130 för utskottets hemställan med godkännande avmotiveringen i reservation 1 av . 4, 5 och 6 (medlen i skogspolitiken)Utskottets hemställan med godkännande avutskottets motivering bifölls med 173 röster mot130 för utskottets hemställan med godkännande avmotiveringen i reservation 2 av . 7 (biotopskydd och våtmarksdikning)Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 19för reservation 3 av (nyd) anmälde att hon avsett attrösta nej men markerats ha röstat ja.Mom. 20 (utökad redovisningsskyldighet ochanmälningsplikt)Utskottets hemställan bifölls med 174 röster mot128 för reservation 6 av m.fl.Mom. 23 (skogsbruksplaner)Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot129 för reservation 7 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 27 (inventering)Utskottets hemställan bifölls med 172 röster mot129 för reservation 8 av m.fl.Mom. 32 (regionalpolitiskt stöd)Utskottets hemställan bifölls med 170 röster mot130 för reservation 9 av m.fl.Mom. 48 (naturvårdsavgift)Utskottets hemställan bifölls med 290 röster mot 13för meningsyttringen av imotsvarande del.Mom. 49 (skogsbruksavgift)Utskottets hemställan bifölls med 172 röster mot131 för reservation 12 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Finansutskottets betänkande FiU25Utskottets hemställan bifölls.Skatteutskottets betänkande SkU35Utskottets hemställan bifölls.Kulturutskottets betänkande KrU30Utskottets hemställan bifölls.4 § Husläkare m.m.Föredrogssocialutskottets betänkande1992/93:SoU22 Husläkare m.m. (prop.1992/93:160).Anf. 2 HANS ():Fru talman! Vi socialdemokrater avvisar densärskilda husläkarlagen. Vi säger också nej till frietablering för husläkare. Vi säger nej till denomfattande listbyråkrati som följer medhusläkarlagen.Om beslutar att antahusläkarlagen, kommer vi socialdemokrater att såsnart vi får tillfälle att riva upp de beslut som ärnegativa för sjukvården. Det är ett löfte till alla demänniskor som är oroliga över vad som skall händamed primärvården när den nuvarande modellenmonteras ned och ersätts med privatahusläkarbolag som skall konkurrera ommedborgarnas gunst.Vi socialdemokrater delar den oro som mångamänniskor känner inför det som händer iprimärvården. Rätten till en lika och rättvistfördelad sjukvård över hela landet är hotad omriksdagen antar husläkarlagen. Detmarknadstänkande som regeringen och deborgerliga riksdagspartierna nu är på väg att införai sjukvården kan leda till situationer där plånbokenavgör om man får tillgång till den sjukvård manbehöver.Det kommer också att leda till omprioriteringar isjukvården. När läkarna skall ut och marknadsförasig tvingas de prioritera det som ger synbart resultatdirekt, medan det långsiktiga folkhälsoarbetet fårstryka på foten.Hur går det med våra stolta åtaganden i ettinternationellt perspektiv? Kommer plåster- ochpillerbehandlingarna i första rummet? Kan vi levaupp till våra åtaganden gentemot WHO när detgäller att förbättra folkhälsan? I så fall måste viprioritera folkhälsoarbetet och se till att det fårutrymme.Mödra- och barnahälsovården har betytt mycketnär det gäller att förebygga och behandla ohälsa. Vihar i en mycket låg barnadödlighet. Det ärett av resultaten av lång tids förebyggandeverksamhet. Men i husläkarförslaget ägnar maninget större intresse åt att trygga dennaframgångsrika verksamhet.Skolläkarna slopas med ett penndrag, utan någonnärmare granskning och konsekvensanalys. Hurgår det för de barn och ungdomar som lever iutsatta sociala miljöer? Skall dessa offras påmarknadens altare?Vad kommer den omfattande och hårt kritiseradelistbyråkratin att kosta? Lagrådet hadeinvändningar, likaså, men det bryrsig regeringen och utskottsmajoriteten inte om.Vad kommer då att känneteckna en husläkare iregeringen och utskottsmajoritetenstappning? Ja, det är inte lätt att säga.Företagsläkare, onkologer etc. är exempel på deinnovationer i ämnet som de borgerligaledamöterna i socialutskottet presterat. Varför,frågar vi socialdemokrater. Varför, frågarallmänläkare och primärvårdspersonal landet runt.Ja, vi kanske får svar under dagens debatt.Fru talman! Det är en mycket märklig situation vistår inför. De partier som före riksdagsvaletpläderade för mer decentralisering och mindrecentralstyrning och som ansåg att politiken styrdeför mycket och att människor i allmänhet inte fickmöjlighet att använda sin kreativa förmåga, är nupå väg att genomföra ett av de mest centralistiskaregelverk som det här landet har sett.Här stod de, , m.fl. ivalrörelsen och talade omvalfrihetsrevolutionen som skulle genomföras omdet blev regeringsskifte. kommer dessa, somdå utgav sig för att vara frihetens främstabanerförare, att begränsa valfriheten för allamedborgare, att begränsa kommunernas ochlandstingens möjligheter att utveckla hälso- ochsjukvården.Trots att majoritet av allt att dömasenare kommer att anta regeringens förslag tillhusläkarlag, är det svårt att uppbringa människorsom tycker om regeringens centralstyrdahusläkarmodell. Ja, utanför det här huset har jaginte mött någon. Förmodligen finns det några här iriksdagen, men jag skulle tro att jag kan räkna dempå mina tio fingrar.Svenska folket får betala ett högt pris för att hållaihop regeringen. Jag ser nämligen inget annat motivför moderater, centerpartister och kristdemokrateratt stödja husläkarförslaget än just regeringensfortbestånd.Studerar man motionerna omhusläkarpropositionen framgår det med allönskvärd tydlighet att ingen egentligen vill ha denhär lagen. Från alla partier kommer det motionersom direkt eller indirekt avvisar förslaget. Mendessa motionärer kommer väl att vika sig förpartpiskorna på , när voteringen skallgenomföras.Fru talman! befinner sig i ekonomisk kris.I den situationen föreslår den borgerliga regeringenatt 600 miljoner skall användas som smörjmedel föratt hasta fram genomförandet av etthusläkarförslag. Detta tvingar dessutomsjukvårdens huvudmän runt om i landet tillkostsamma och onödiga omgångar.Huvudmännen vill inte, oavsett om de har borgerligeller socialdemokratisk majoritet, ha någonnationell husläkarlag. Och det är ju förståeligt. Härhar man satsat tid och pengar för att mötamänniskors behov av en utvecklad primärvård därvalfrihet råder. När man är som bäst på väg attgenomföra detta klampar en borgerlig regering ochen borgerlig riksdagsmajoritet in på arenan ochskapar oro bland alla de människor som ärverksamma inom primärvården och hos alla demsom behöver en väl fungerande primärvård.Men än finns möjligheten att förhindra dennakostnadsökning, denna centraliseringssträvan,detta systemskifte i den svenska hälso- ochsjukvården. De socialdemokratiskareservationerna finns. Det är bara att ansluta sig.Då spar vi pengar åt samhället. Vi förhindraronödig oro och bekymmer hos människor. Vi gerlandsting och kommuner möjlighet att fortsätta sittframgångsrika arbete med att utvecklaprimärvården.Fru talman! Vi socialdemokrater vill understrykavikten av kontinuitet i relationerna mellanpatienterna och hälso- och sjukvården. Vi gör detgenom att föreslå en sådan förändring i hälso- ochsjukvårdslagen att huvudmännen åläggs att planeraverksamheten på ett sådant sätt att varjeinnevånare fritt kan välja den läkare man vill ha.Vi vill ta till vara det som fungerar bra och förbättradet som fungerar mindre bra i dagens sjukvård.Med andra ord vill vi bygga vidare på och utveckladen befintliga primärvården.Vi vill genom detta säkerställa rätten till enpersonlig sjukvård för alla. Vi vill skapaförutsättningar för förebyggande hälsovård påarbetet, i skolan och där vi bor. Vi vill behållarätten att välja vårdcentral, läkare och sköterska.Vi vill ha sjukvården tillgänglig för alla, vi vill harättvisa mellan olika delar av landet. Det ärbehoven som skall styra vilken hälso- och sjukvårdvi skall ha, inte sjukvårdens administration,organisation eller driftform.Kontinuitet är ett av de viktigaste inslagen såväl isjukvården som i det förebyggande arbetet. Vi villmed utgångspunkt i att patienten skall få bästatänkbara vård skapa förutsättningar för kontinuitetmellan patienter och läkare.Men behovet av kontinuitet mellan patient ochsjukvårdspersonal är naturligtvis lika stort för allapersonalgrupper. Det är viktigt att all personal fårutvecklas, att arbetsinnehållet utvecklas för alla. Vivill uppnå detta inom ramen för dagenssjukvårdsorganisation och med ettlandstingskommunalt eller primärkommunalthuvudmannaskap.Det är angeläget att människor känner sig trygga ikontakten med sjukvården. En läkare sompatienten fått möjlighet att träffa ochsom han fått förtroende för ger denna trygghet.Den långvariga relationen innebär en trygghet i sigsamt att det är tryggt att ha en rådgivare gentemotden övriga sjukvården.Fru talman! Områdesansvaret är ett centralt inslagi dagens primärvård. Det ger förutsättningar förprimärvårdens personal att skaffa sig kunskap omområdet och de människor som bor där, kunskapom områdets yttre miljö, sociala miljö ochbostadsmiljö. Det förebyggande arbetet kanförbättras, och det inte bara minskar lidande, utansparar också pengar.Områdesansvaret säkerställer också hälso- ochsjukvård för dem som har missbruksproblem, somär särskilt resurskrävande eller som inte självasöker den hjälp och den behandling som behövs.Distriktssköterskorna har en särskild roll iprimärvården. De har en unik och självständig rollsåväl inom sjukvården som inom den förebyggandeverksamheten. Det är viktigt att slå vakt omdistriktssköterskornas roll och att utveckla dentillsammans med primärvården i övrigt. I ettinternationellt perspektiv är distriktsköterskanmed sina allmänkunskaper unik.Distriktssköterskan står för närhet, tillgänglighet,kontinutet, kvalitet och områdesansvar.Distriktsköterskan kan ofta agera där andramyndighetspersoner nekas tillträde. Detta ärnaturligtvis av ett särskilt värde exempelvis när detgäller möjligheten att ingripa i situationer där barnfar illa.I arbete med att utveckla primärvården måstedistriktssköterskornas kompetens och erfarenhettas till vara.Fru talman! Sjukvårdshuvudmannen skallnaturligtvis avgöra etableringsbehovet. Målet är attprimärvården skall ha hög kvalitet, skall styrasdemokratiskt, finansieras solidariskt och fördelasefter behov. Det är viktigt att vara öppen i valet avmedel och metoder för att på bästa sätt uppnå dessamål. Det innebär t.ex. att vården kan erbjudas avolika vårdgivare -- offentliga, kooperativa ochprivata. Målen bestäms politiskt, och ansvaret attde uppfylls är politikernas. En starkt privatiseradprimärvård försvårar möjligheterna till insyn ochdärmed att utkräva ansvar eller för den enskildemedborgaren att påverka verksamheten.Fru talman! Jag stöder naturligtvis samtligasocialdemokratiska reservationer. Men för attunderlätta arbetet i kammaren yrkar jag bifallendast till reservationerna 1, 2, 7, 8 och 10.Anf. 3 ():Fru talman! kommer en ung amerikanskjournalist till för att se sina föräldrars f.d.hemland, välfärdslandet . Hon studerarmed särskilt intresse hälso- och sjukvården, ochhon får en god inblick i hur den för närvarandefungerar och hur den fungerade tidigare. ''har vi inga läkare som sysslar medadministration och ekonomi, utan alla anställdainom den gemensamma, kommunala vården ägnarall tid och kraft till att bota folk. Privatläkarna haren del administrativt arbete, men deras verksamhetär begränsad. -- -- -- Tala om ökadeffektivitet! -- -- -- All vårdpersonal ingår ivårdteamen med olika specialinriktningar -- -- -- ivarje vårdlag ingår läkare, sjuksköterskor,undersköterskor och ibland en sekreterare somhåller ordning på datainformationen. Vi har ocksånågra hemvårdsteam. -- -- -- Inom helavårdorganisationen har vi vad ekonomerna kallar''konsumentval' -- -- -- Vi har inga geografiskagränser -- -- -- I varje stadsdel eller distriktssjukhusfinns också ett patientråd som kommunerna ärskyldiga att inrätta. ''Så beskriver i sin bok ''Resantill vårt nya land'' en folkhemsvision för ,dvs. en hälso- och sjukvård som invånarna är nöjdamed.Någon husläkare finns däremot inte med i denframtidsvisionen, inte ens -- vilket kanske borde havarit angeläget -- en husläkare som tar hand om desjuka hus som byggdes på 60- och 70-talen.Man kan fråga sig varför husläkarsystemet intefinns med i en framtidsvision. Enligt minuppfattning är inte hela förslaget tillhusläkarreform dåligt. Inte heller tror jag förslagetskulle syfta till att förbättra människors tillgång bra hälso- och sjukvård. Det är bra att fritt valav husläkare skall garanteras i lag och att det skallbli en bättre kontinuitet. Det är bra att det finnskrav på samverkan och att de lokalaförutsättningarna skall styra utformningen avvården.Vi från sida menar att dessa målmycket väl går att uppnå på annat sätt, framför alltgenom att förstärka den nuvarande primärvården.Vänsterpartiet säger nej till förslaget om husläkare.Vi säger nej till förslaget eftersom vi tycker att detger ensidigt ökad makt till den enskilde läkaren.Vi säger nej eftersom det finns en stor risk för attredan fungerande organisationer och lagarbeteförsvinner. Jag tänker framför allt pådisktriktssköterskor, mödra- och barnhälsovårdenoch annan verksamhet.Vi säger nej därför att risken att den förebyggandevården åsidosätts också är stor.Vi säger nej därför att frågan om patienternas friaval är en myt. Det finns all anledning att tro att desom är först framme har bäst möjligheter att väljade bästa husläkarna.Vi anser också att det finns en risk för ökadekostnader för sjukvården och reklamen förhusläkarna. Hur skall de annars göra sig kända ochfå de patienter de önskar?Vi säger nej därför att förslaget leder till ökadbyråkrati.Vi säger nej därför att vi tror att det är svårt att få''olönsamma'' patienter att bli antagna avhusläkarna. Personer blir över, och plånboken styrvilka patienter husläkaren väljer.Vi säger också nej eftersom trots att regeringen villatt reformen skall finansieras inom systemet,kommer den efter behandlingen i socialutskottetatt bli en dyr reform. Den kommer att kosta 200miljoner mer. Det går inte att genomföra inomsystemets ramar.Vi tror att dessa pengar kan användas för andrainsatser just för att förbättra dagens primärvård,eller åtminstone inte öka budgetunderskottetytterligare genom att helt enkelt behålla pengarna.Fru talman! Listan på både för- och nackdelar kangöras längre än den jag har räknat upp här. Jag villdärför stanna här. Jag refererade till enframtidsvision. Det finns ju en brasjukvård -- men den kan bli bättre.Fru talman! Jag vill därför referera till vad Spriskriver i sin rapport om internationella jämförelser.Ett avsnitt har rubriken ut barnet medbadvattnet. Jag undrar om statsrådet harläst vad Spri skriver? I rapporten står följande:''Utvecklingen i de länder som studerats i projektetär i många avseenden, om än i olika takt, på väg iriktning mot en ''svensk' primärvård.'' Spri menaratt vi inte har särskilt mycket att lära av reformen,utan att vi mycket väl kan gå vidare inom det systemsom finns i dag.Vi i vill på alla sätt medverka tillförbättringar inom primärvården. Det finnsuppenbarligen en hel del att ta tag i. Men vi sägernej till husläkarförslaget.Jag hänvisar till motion ochinstämmer i de socialdemokratiskareservationerna.Anf. 4 ():Fru talman! Äntligen får vi införa etthusläkarsystem -- en reform för svenska folketsbästa. Vi som var med och fördefram förslaget om husläkare -- en modell för enenklare och tryggare sjukvård -- känner en glädjeöver att nå detta mål. Önskemålen frånallmänheten, patienterna, om kontinuitet och etttryggare system har varit starka. Läkarenär dock motorn i sjukvårdsarbetet.Dåvarande biträdande socialministern, nuvarandetalmannen, skrev direktiventill den första utredningen om husläkare i maj 1977.Då hade man i regeringsförklaringen från 1976fastlagt behovet av att bygga ut den öppna vårdenoch att göra det lättare för patienterna.Nu i maj 1993 står vi, av utredningar ochförberedelser, inför ett beslut om husläkare.Vad har hänt ? Varför har inteprimärvården byggts ut? Av socialutskottetsbetänkande /79 framgår att utskottetansåg att den då lagda propositionen inte innebarnågot nytt. Arbetet med att utveckla primärvårdenpågick, sade utskottet. Och så har diskussionenfortgått.Riksdagens revisorer konstaterade dock i sinrapport , att trots flerfaldiga beslut i riksdagenom prioritering och utbyggnad av primärvården,har landstingen fortsatt att prioritera en expansionav den somatiska slutenvården på bekostnad avprimärvården. har också pläderatför ett husläkarsystem som en första linjenssjukvård.Öppenvården har, tyvärr , präglatsav en bristsituation. Särskilt i glesbygder har detvarit svårt att rekrytera läkare till den öppnavården. Ändå var mer än hälftenav landets läkare sysselsatta utanför sjukhusen.1970 hade andelen minskat till , och dennaminskning har fortgått.Trots att är ett av världens läkartätasteländer finns det inget industriland där andelenprimärvårdsläkare är så liten som i vårt land -- ca15 %. I , , ochCanada är av läkarkåren verksam iprimärvård.Detta förhållande avspeglar ävenresursfördelningen mellan olika sektorer av hälso-och sjukvården. majoritetkonstaterar att den första frontlinjen har fått ståtillbaka. Det har framför allt inneburit bristandekontakter mellan läkare och patient och en sämresjukvård och dessutom onödiga kostnader församhället och för skattebetalarna. Tyvärr har vislösat med våra resurser genom att inte kunnaerbjuda denna kontinuitet i vården -- genom att intekunna erbjuda en husläkare. Med husläkarlagenkan vi göra detta.Jag vill också i detta sammanhang särskilt framhålladistriktssköterskorna och även annan personalinom primärvården och deras betydelsefullainsatser, inte minst . Många mindrevårdcentraler har byggts upp därdistriktssköterskorna, särskilt i glesbygden, harutgjort ryggraden i avsaknad av fastläkarbemanning. Man tog verkligen sitt ansvar förbefolkningens hälsa!Vi vet att sammantaget enbart 2/3 av de inrättadeallmänläkarbefattningarna var besatta med läkaremed specialistkompetens. Resten av läkarna vartillfälliga vikarier, med återföljande konsekvenser iform av bristande kontinuitet och förtroende. INorrlandslänen var situationen ännu sämre.Danska läkarstafetter blev oftast lösningen.Utskottet uppskattar den resurs somdistriktssköterskorna utgör. Jag vill verkligenpåpeka att vi inte ser husläkarsystemet som ett hotmot distriktssköterskan och övrig personal -- detgäller också barn- och mödrahälsovården -- utantvärtom som ett incitament för ökat samspel ochkunskapsöverförande. Genom effektiv dagligsamverkan kan erfarenheter och information somgagnar den enskilda patienten utbytas. Den härlagen är ju till för patientens bästa.Jag har väldigt svårt att förstå Hans Karlssonsindignation. Han talar om att riva upp beslutet omen husläkarlag och om att lagen skulle innebära ettnedmonterande av välfärd och av det system vi harnu. Betyder patientens önskemål ingenting i detsocialistiska planeringssystem som Hans Karlssonpläderar för?Patienten får genom husläkaren rätt vård på rättnivå, anser vi. Kritik och ifrågasättande av hur detpreventiva arbetet baserat på ett områdesansvar ifortsättningen skall kunna organiseras framförs avbl.a. Svaret är ju attsjukvårdshuvudmannen själv får möjlighet attbesluta om vilket åtagande som skall gälla i detresp. Reformen tar inte bort detregionala och lokala inflytandet. Jag vill dessutomtillägga att den förskrivningsrätt av läkemedel fördistriktssköterskor som finns också ifortsättningen skall finnas och att den skall gälla ettbredare sortiment. Det blir en fortsattförsöksperiod.I stort sett följer utskottsmajoriteten regeringensproposition. Vi har föreslagit några förändringar.De har delvis framförts av Ny demokrati. Dethandlar om att husläkaren förutom enkapiteringsersättning och patientavgift kan fåersättning enligt en åtgärdstaxa. Det skulle vara entaxa främst för mer omfattande åtgärder: vissakirurgiska ingrepp, tidskrävande utredningar m.m.Detta nämns i nr 343.Vi vill uppmuntra husläkare att själva kunna biståpatienten. Det kan vara relevant i de trakter där detär långa avstånd mellan husläkare och sjukhus. Viföreslår enbart att regeringen får återkomma tillriksdagen med kompletterande bestämmelser omåtgärdstaxa.Vidare föreslår utskottet att skillnaden mellanpatientavgift hos husläkare och hos övrigaspecialistläkare får vara högst . Detta gesockså regeringen till känna.Utskottet instämmer i huvudprincipen atthusläkaren skall ha allmänläkarkompetens, mendispens skall i varje enskilt fall kunna beviljas avSocialstyrelsen. Utskottsmajoriteten anser attdispens skall kunna ges mer generöst -- förutom förde i propositionen nämnda kategoriernainvärtesmedicinare och geriatriker också för t.ex.företagsläkare, reumatologer och onkologer. Detankommer på regeringen att efter delegationbemyndiga att utfärda dessa regler.Varje enskilt fall måste prövas av Socialstyrelsen.Utskottet tar ytterligare ett initiativ. Det gällertiden för genomförandet av reformen. Ipropositionen föreslås att läkare fr.o.m. den 1 juli1993 skall kunna anmäla sin avsikt att verka somprivatpraktiserande husläkare. För att gelandstingen ytterligare tid att förberedaanmälningarna föreslår utskottsmajoriteten atttidpunkten flyttas fram till den 1 oktober 1993.Verksamheten får påbörjas efter detatt anmälan har gjorts.Tidpunkten för lagens ikraftträdande ändras inte.Utskottsmajoriteten föreslår, precis somregeringen, att en husläkarreform genomförs iSverige med början , för att varafullt genomförd år 1995.Det finns ett ordspråk som säger att man inte serskogen för alla träd. Jag tycker att det ordspråketmycket väl överensstämmer med densocialdemokratiska inställningen tillhusläkarförslaget, och med Vänsterpartietsinställning. Man reser hinder där det inte finnsnågra, och man vägrar att se helheten.