prot · GG0993 · 1993-04-16 00:00:00 — Det är mycket viktigt, eftersom vimåste ha erfarna människor i produktråden -- intefast anställda utan adjungerade, som passar för debehov som man vill säkra. Dessa krav måsteupprätthållas för att kontakterna med uppfinnarenoch innovatören skall kunna fungera och för attprojekt skall kunna drivas framåt.Målsättningen för produktråden blir alltså attfungera som bollplank för den enskildeuppfinnaren och småföretagaren och att medverkai den första tekniska och affärsmässigautvärderingen, patentansökan,prototypframtagningen och, inte minst, i denviktiga fortlöpande finansieringen. Detta kan ske iform av innovationsbidrag. Eventuellt kan mantänka sig en återbetalningsklausul om projektet blirframgångsrikt. Det här är kanske något i stil medden innovatörslön som Socialdemokraterna varinne på.Under den här förutsättningen hjälper och stöderProduktrådets insats och finansiering uppfinnarenfram till det läge som vi tidigare talat om, dvs. dåIndustri- och Nyföretagarfonden eller ettriskkapitalbolag kan gå in och medverka i denfortsatta projektetableringen ochmarknadsföringen.Den föreslagna utredningen får naturligtvis föreslåfördelningen och omfattningen av den ekonomiskasatsningen på uppfinnarstödet. Men som framgårav Ny demokratis motion bör de ekonomiskainsatserna, med tanke på de enskilda uppfinnarnasbetydelse som tillväxtresurs, vara istorleksordningen minst 100 miljoner kronor.I vår motion föreslår vi att en innovationsfondinrättas där man fördelar pengarna till resp.produktråd i Utvecklingsfonden, alternativt attmotsvarande anslag fördelas genom . Menfinansieringen av den här nya satsningen påinnovatörer blir naturligtvis en av utredningensviktigaste ''nötter att knäcka''. Eventuellt kan mankanske lyfta ut erforderligt kapital från Industri-och nyetableringsfonden, som ändå disponerar 2,5miljarder kronor, och fördela det till dennaverksamhet i form av riskkapital. Det blir bl.a.utredningens uppgift att behandla.Med beaktande av de här framförda synpunkternaoch med instämmande i av utskottet föreslagenutredning enligt betänkandet, som i storttillgodoser Ny demokratis motion, vill vi i Nydemokrati betona nödvändigheten av ett snabbtagerande från regeringens sida. Om jag förstårdepartementet rätt har man faktiskt redan påbörjatett förberedande arbete för en kommandeutredning. Det är angeläget att utredningens arbetesnarast påbörjas för att på gräsrotsnivå främja detviktiga innovationsklimatet i Sverige.Så går jag över till en annan viktig fråga som finns idetta näringspolitiska betänkande. Vad svenskindustri också behöver är en bevakning av dentekniska utvecklingen utomlands. I Ny demokratiser vi det som helt groteskt att i det här lägetreducera insatserna för den tekniskt vetenskapligaattachéverksamheten STATT. Vi motsätter ossdärför den av regeringen föreslagna neddragningenpå -- av den nu gällande budgetenpå . Därför stöder vi densocialdemokratiska motionen om oförändratanslag.Fru talman! Mot bakgrund av här framfördasynpunkter yrkar jag bifall till Ny demokratisreservation nr 12 under mom. 20 och i övrigt bifalltill utskottets hemställan.Anf. 4 ()replik:Fru talman! pekar på att vi aldrigsäger någonting om skatter. Det är naturligtvismycket viktigt att skatterna är rätt avpassade förnäringslivet. Det är ju ett näringspolitisktbetänkande som behandlas, och skattefrågorbrukar tas upp i annan ordning.Skatterna framhålls alltid i debatten som ett av destörsta hindren för företagande, men det stämmerinte generellt sett. har en av mestförmånliga företagsbeskattningar. Detta utesluternaturligtvis inte att det finns problem för vissakategorier av företagare. Vissa egenföretagare ärskattemässigt diskriminerade, jämfört med företagsom är organiserade som aktiebolag. Detta tyckerockså vi socialdemokrater skall åtgärdas. Men detmåste vara harmoni i det hela, därför att det är ändåde sunda statsfinanserna som är viktiga. Vi får intedränera statsekonomin genom skattesänkningarsom inte kommer dem till del som verkligenbehöver dem.Anf. 5 (nyd) replik:Fru talman! har vid fleraframträdanden talat om attskatteunderlaget och höjd företagsbeskattning ärgrunden till välfärden. I princip har det han sagtgått ut på detta. inledde med atttala om att vi aldrig säger någonting om skatter. Detvar kanske en felsägning -- ni talar väl också gärnaom skatter.Jag är medveten om att det här är en näringspolitiskdebatt, men snuddade vid detväsentliga, som jag är ute efter. Det är justskatteförändringar som kan stimulera den enskildesmåföretagaren, antingen till ett etablerande ellertill en expansion. Det kan vara bättreavdragsmöjligheter, t.ex. kvittningsregler förinkomst av tjänst och rörelse. finns detmånga andra möjligheter just på den nivån attstimulera småföretagarna med skattelättnader,men jag har inte sett några förslag om det frånsocialdemokratin.Anf. 6 ()replik:Fru talman! Jag sade redan i mitt första inlägg tillBengt Dalström att vi inte har behandlatskattefrågor i näringsutskottet, men de ärnaturligtvis otroligt viktiga för ett bra näringsliv iframtiden.Jag pekade också på att vi måste kunna görajämförelser, så att ingen blir diskriminerad pågrund av den form som han har organiserat sittföretagande i. Men vi är inte beredda att gå in påden typen av detaljer som nu gör.Vi vill se en helhet i skattepolitiken. Det är andrautskott som har att hantera de frågorna. Men jaghåller med om att skattepolitiken är viktig.Anf. 7 (nyd) replik:Fru talman! Jag skall avrunda det här lillareplikskiftet med att konstatera attSocialdemokraterna är positivt inställda till vissatankegångar om lättnader i beskattningen försmåföretagaren. Jag kommer med intresse att följafortsättningen. Jag utgår från att BirgittaJohanssons synpunkter från näringsutskottet inte äroväsentliga för hennes kolleger i andra utskott.Anf. 8 HANS ():Fru talman! Näringspolitik är någonting mycketviktigt, enligt vår uppfattning. Jag vet inte om detär regeringens och de borgerliga partiernasuppfattning. Betänkande nr 25 om vissanäringspolitiska frågor utandas en brist pånäringspolitik. Egentligen bidrar man till att sänkadet samhälleliga stödet och de samhälleligainitiativen för att formera en bättre industriellstruktur, en bättre näringsstruktur i vårt land.Det kan behövas, då en stor del av krisen i Sverigei dag är en näringspolitisk kris, som flera har sagt.Vi har drabbats av en betydande industridöd. beror på konjunkturen, men mycket kommeratt handla om strukturella förändringar. Det är heltenkelt fråga om kapitalförstöring i många fall. Vihade produktionssänkning -- 200 000jobb försvann -- och hälften av det, 7--, betraktas som förstört kapital, förstördproduktionskapacitet. Det är någonting som detkommer att vara mycket svårt att bygga upp igen,som kommer att göra fattigare under långtid framöver. Det innebär arbetslöshet och attSverige tenderar att halka efter.Det är många som har synpunkter på vad som ärorsakerna till detta. Det var intressant att se en nyundersökning som Statistiska centralbyrånpublicerade , som visade attden svenska industrins kostnader per produceradenhet fortfarande låg lägre än i 14 av vårafrämsta konkurrentländer. arbetskraft varalltså billigare. Produktiviteten i industrin ökadeockså mer än vad tidigare statistik hade talat om.Det var alltså inte enbart en kostnadskris som ficksvensk industri att kollapsa, utan snarare enefterfråge-, spekulations-, skuld- och finanskris.Man behöver ingen statistik för att inse att Sverigehar problem, men det är mycket viktigt att man vethur problemen ser ut och vad de beror på för skall kunna hitta rätt medicin.Mycket av den medicin som borgerligheten tar framhandlar om att förstöra tryggheten och att försämradet arbetsrättsliga systemet. Man menar -- det finnsockså uttalat i detta betänkande -- att det socialatrygghetssystemet gör att folk drivs från arbete ini socialförsäkringssystemet, som försörjer dem, attarbetsrätten skapar ineffektivitet, i stället för attbidra till trygghet och effektivitet.Vi tror från vårt håll att det här är fundamentaltfelaktigt. Vi tror snarare att det har att göra medden ideologiska offensiv som SAF satte i gång på70-talet, för att ''satsa på dig själv'', som snart leddetill att de flesta skulle bli modister och frisörer, tillatt industriarbete och kompetens i näringslivethade dålig status. Det var svårt att rekrytera folk tillindustrin, och det lider vi av fortfarande. Det varden oerhörda marknadsfundamentalismen, kravetpå att staten inte skulle intervenera, att man inteskulle ha en aktiv industri- och näringspolitik, attdet bara skulle vara generella metoder, ingaselektiva stöd. Det framgår oavbrutet i utskottetsresonemang i betänkandet.Vi tror att det här är fullständigt fel synsätt, och detär ett synsätt som leder nedåt, i en nedåtgåendespiral, som vi nu lever med.Men allting är inte politikernas fel. Vi harstrukturproblem i . Vi har haft storafördelar med naturresurser och basnäringar. Vi harhaft mycket stora bolag, som har vuxit sig starkaunder . De har internationaliserats,och det har uppstått en svår situation mellanhemmamarknad och exportmarknad. Vi lider bristpå små och medelstora företag. Vi har haft en dåligtutvecklad forskningspolitik, med framför allt dåligasamband mellan forskning och utveckling, bl.a.industriutveckling.Vi som låg främst för ett antal decennier sedan hargått ganska långt tillbaka jämfört med närdet gäller kompetensen inom näringslivet. Vi harmycket färre civilingenjörer i industrin än vad manhar i , i och snart i Tyskland.På några punkter i betänkandet diskuterasmotioner som handlar om att förbättra etiken. Jagtycker att det är någonting som man kan ägna enviss uppmärksamhet åt: etiken och marknaden. Visläppte taxibranschen fri; vi fick omedebart svåraetikproblem som skakar hela branschen. Vi släpptevalutaregleringar, vi släppte kreditregleringar, ochvi fick oerhörda problem, inte minst etikproblem.Vi hade en spekulationsekonomi, faktiskt tillmycket stor del genererad av densocialdemokratiska 80-talspolitiken. Genomdevalveringspolitiken användevi generella metoder som gav upphov till storapenningmängder, som inte i någon högre gradinvesterades utan spekulerades bort, dels härhemma, dels i finanssystemet, dels genom köp avfastigheter i , och på andra håll --improduktiv verksamhet, utövad i frihet av deaktörer som enligt inte minst de borgerligapartiernas mening skall staka ut framtiden.Jag tycker att man verkligen borde tänka efter noganär man är så fundamentalistiskt marknadsliberalsom utskottetsmajoriteten är. Vi vill bestämt avvisadet. Vi menar att selektiva stöd, branschmässigastöd och programmatiska, industri- ochnäringspolitiska inriktningar måste till för attåstadkomma en miljö där industrin och näringslivetkan växa. Men då måste det också finnas ettsamarbete -- man måste ta till vara de anställdasresurser och kompetens. Man måste också skapaett inflytande, en ekonomisk demokrati.Man kan anföra många exempel. Vi har en storskogsråvara i . Den kommer framöver attutsättas för stor konkurrens, inte minst österifrån.Vi måste göra mer av trät som sågad vara, men vimåste också med hjälp av träkemi, träforskning ochträutveckling se till att vi förädlar produkterna mer.Det finns mycket att göra, det finns många idéer,men det behövs pengar. Det är en typiskbranschfråga.Det som har hänt i och , det somhar hänt med den nya produktionstekniken inombilindustrin är en tragik. Det behövs samladeprogram för att ta till vara just dessa erfarenheteroch för att skapa en ny industripolitisk ocharbetsmetodisk inriktning, som kan ge storaframgångar för svensk industri i framtiden.Uppfinningarna diskuteras. Vi menar, som ocksåBengt Dalström var inne på, att det var fel att tabort näringsbidraget, och vi har föreslagituppräkningar av uppfinnarstödet . Detär nödvändigt att gå in i ett tidigt skede, så att detblir någonting kvar av svenska uppfinningar.Fru talman! Många svenska uppfinningarförsvinner faktiskt utomlands, vare sig de ärproduktionstekniskt enkla att sätta i verket -- dethar anförts många sådana exempel i debatten undersenare tid -- eller de är tekniskt mycket avanceradeoch framtagna inom våra tekniska högskolor; deförsvinner till , till , till t.ex.Det är ett stort näringspolitiskt och industripolitisktmisslyckande. Det är ett misslyckande för desvenska företagen, det är ett misslyckande för detsvenska samhället; det är ett uttryck för densvenska statens brist på näringspolitik att sådantinträffar.Man hänvisar ofta till andra länder. Men ta en tittpå . har en mycket omfattandenäringspolitisk struktur, både på ett lokalt plan ochpå ett nationellt plan. Där finns initiativ till nätverkför småföretagsamhet, där finns anknytningarmellan forskningsverksamhet och stora företag, därfinns det branschpolitiska program där man harkoncentrerat sig på att stimulerainvesteringsverksamhet av långsiktig karaktär --praktiskt taget motsatsen till vad vi har haft iSverige, där egentligen allt har skett inom ramenför de traditionella stora företagen. Och de blir alltmer ''inomföretagarmässiga'' -- de ser saken frånsitt eget företags synpunkt, de ser saken från sinaegna produkters synpunkt, och vi tapparlångsiktigheten.Det finns många exempel; de kanske inte precishandlar om EG, som har varit uppe till debatt här.Det finns många exempel -- från , somEmilien, och från , som Baden-Würtemberg -- på en stark småföretagarstrukturoch på att man har tagit en serie statliga ochbranschmässiga initiativ; man går ihop och skaparnätverk för att öka potentialen industriellt.Det handlar inte om att de här områdena harsärskilt låga löner, och de är inte heller så överensideologiskt. I har det gamlakommunistpartiet i varit ledande ochstyrande, och i Baden Würtemberg har det varitkristdemokraterna. Det handlar om en tradition,och det handlar om idéer för att i samverkanutveckla näringsliv och industri.Den meningsyttring som har avgivit inäringsutskottet och som jag vill ställa mig bakomfokuserar på en annan sak, som jag mycket starktvill understryka, och det är att industripolitiken ochnäringspolitiken måste baseras på en ekologiskgrundsyn. Det måste handla om ekologiskt hållbarproduktion. Det måste finnas ettkretsloppstänkande. Det är den absolutaförutsättningen för att vi över huvud taget skall hakvar någon produktion och industri i påsikt.Det ger också stora möjligheter och chanser;produktionens miljövänlighet kommer inom kortatt vara ett krav och ett konkurrensmedel.Produkternas miljövänlighet kommer också attvara ett konkurrensmedel. Så kommer det att blimed bilarna, så har det redan blivit med tågen ochden övriga kollektivtrafiken, så har det blivit medmånga produkter som är till just för att förbättramiljön: rökgasrening, energisystem som inte läckerut en massa energi, ökade verkningsgrader,förbättrad kvalitet, styrsystem, etc.På många områden har här mycket godaförutsättningar. Det handlar alltså om attkombinera det långsiktiga kravet på hänsyn tillmiljö och ekologisk anpassning med det kortsiktigakravet på att vara konkurrenskraftig, att passamarknaden. är detta faktiskt gemensammamålsättningar. Jag tycker att just detta måste varaen målsättning för näringspolitiken.Dessutom menar vi att man måste ha en selektivpolitik. Låt mig ta ett exempel.Underleverantörsprogrammen lades ned.Verkstadstekniska delegationen lades ned. Varför?På de områdena har svenska företag mycket storasvårigheter. Vi har småföretag, men inte så många.Men vad vi framför allt saknar är medelstoraföretag som kan bära upp produktförnyelse, somkan hänga med i branschers utveckling och som inteär fullständigt beroende av de stora bolag till vilkade är underleverantörer utan har en egen status, enegen exportverksamhet, en egenutbildningsverksamhet, en egenproduktförnyelseverksamhet. Det kräver tillgångtill avancerad teknologi, och det kräver tillgång tillforskningsresultat. Här har man kunnat göramycket med samlade branschprogram. Men avideologiska skäl passar detta inte den nuvarandesvenska regeringen, utan man lägger ned denverksamheten.Fru talman! Jag vill genast -- för att inte glömmabort det -- yrka bifall till meningsyttringen när detgäller mom. 1 om näringspolitikens inriktning,mom. 10, om skapande av nätverk och mom. 26,som är anslagsyrkandet, där vi räknar uppregeringens anslag till näringspolitik och NUTEKmed . I övrigt finns det punktersom gäller uppfinnare och underleverantörer ochsom är snarlika de yrkanden som finns isocialdemokratiska reservationer. För att inteuppta tiden i onödan skall jag inte yrka bifall tilldem.Jag yrkar också bifall till de socialdemokratiskareservationerna 3, 4, 5, 6, 9, 15, 16 och 18, somligger mycket nära de ståndpunkter vi har eller somhelt enkelt är identiska med dem.Den socialdemokratiska politik som här har förtsfram kan vi till stora delar instämma i när det gällerkravet på och vikten av en aktiv näringspolitik.Men jag tror att ordet EG nämns 20 gånger ochorden ekologi och miljö en gång. Där finns det enpåtaglig skillnad mellan den ståndpunkt som jagförfäktar här och som kort finns angiven i RolfNilsons meningsyttring, och den som finns i desocialdemokratiska reservationerna och densocialdemokratiska motionen.Det är inte så att en bra industri- och näringspolitikär identisk med vad som sker inom ramen för EG.Däremot finns det inom EG:s område mångaländer som har en mycket mer aktiv statlig insatsvad gäller näringsstrukturen. Det är precis sådanainsatser som vi har velat peka på när det gällerkompetens, utbildning, koppling till den offentligasektorns upphandling, kraven på miljöteknik iproduktion, produkter och finansiering avföretagsamheten -- i tidigare och senare skeden.Till detta hör ju också frågan omexportstimulanser, exportgarantier och annat, sombehandlas i andra sammanhang.Fru talman! Vår position är alltså attnäringspolitiken behöver förstärkas, inte minst pågrund av nuvarande konjunkturläge, men också avstrukturella skäl. Vi måste göra detta medinriktning på miljöhänsyn och ekologi, men ocksåför att förnya näringsgrenarna och för att uppnågod produktivitet och skapa goda arbetsmiljöer. Vimåste ta till vara kompetens och utbildademänniskor, som är den största resursen, och se tillatt människor får arbeta inom ramen för det godaarbetet. På så sätt kan vi ta oss ur krisen. Det gör viinte genom att förlita oss på den blinda marknadensmekanismer.Vi säger bestämt nej till utskottsmajoritetensmarknadsliberalism och förordar mycket mer avstatliga interventioner och mer av kreativtskapande samarbete mellan samhällsinstanser, statoch näringslivsaktörer.Tack!Anf. 9 ():Fru talman! Det har varit en svår period för svensktnäringsliv. 1980-talets spekulations- ochinflationspolitik har skördat stora offer. Det harinneburit stora påfrestningar, både för företagareoch för den enskilde.Det har talats mycket om deproblem som finns, hur de har uppkommit och hurde skall åtgärdas. Jag skall inte nu uppehålla mig såmycket vid bakgrunden till den kris som vi har. Menman måste ändå ha det i bakhuvudet när man talarom åtgärder för industrin.Vi har förlorat över 200 000 industriarbetstillfällensedan 1989. Vi har ett stort underskott i statensbudget, och vi har stora problem med våra banker.Vi har en hög arbetslöshet, med allt vad det ledertill.Regeringen har alltsedan den tillträdde 1991arbetat för att skapa goda förutsättningar försvenskt näringsliv, bl.a. genom att sänka eller slopatillväxthämmande skatter och avgifter och genomatt arbeta för en bättre riskkapitalförsörjning.Detta är också viktiga inslag i en aktivsmåföretagspolitik.Det viktigaste är ändå att man fören ekonomisk politik som skapar förtroende förvåra långsiktiga möjligheter. Detta är inte minstviktigt för att få ner räntan och stärka kronansvärde. Det är därför angeläget att det nu skapaslångsiktigt goda förutsättningar för vårt näringsliv.Företagen skall kunna planera och genomföra sinainvesteringar. Under rådande osäkra läge harmånga företag avvaktat med investeringarna, föratt se vad som händer. Vi måste nu få till ståndlångsiktiga spelregler vad gäller företagarnasvillkor.Om vi skall arbeta oss ur den kris som landetbefinner sig i, får det inte vara någon tvekan omkursen. Om det råder tveksamhet om kursen, kanvi råka ut för ännu fler tråkigheter, i form avräntechocker, ytterligare kursfall för svenskakronan, uteblivna investeringar och att företagflyttar utomlands. har länge tillhörtvärldens viktigaste industrinationer, och svenskaföretag har hävdat sig väl i konkurrensen. Menunder 80-talet försämrades situationen märkbartför svenskt näringsliv. Därefter har vi fått den mestdjupgående nationella långkonjunktur som vi harhaft på . Även internationellt harkonjunkturen varit mycket svag. Därför är detviktigt att olika åtgärder ger de goda möjlighetersom vårt näringsliv så väl behöver.De förslag som regeringen har lagt fram och somriksdagen redan har beslutat om kommer också attge bra möjligheter. Det är faktiskt ganska mångaskatter och avgifter som har sänkts eller slopats.Det ger en kraftigt förstärktkonkurrenskraft, inte minst för våra småföretagsom också utgör ett mycket viktigt inslag i vårtnäringsliv. Det finns ytterligare förslag på gång omsärskilda skatter för egen- och fåmansföretagare.De innebär en neutral beskattning för olikaföretagsformer. Det finns även förslag om ett visståterinförande av kvittningsrätten. Allt dettakommer att vara till hjälp för såväl befintliga somnystartade företag. Jag har medglädje noterat att också Socialdemokraterna ställerupp på att det skall vara en neutralföretagsbeskattning för småföretag.Jag skall nu kommentera en del av de områden somdagens betänkande handlar om. Det rör sig dels omregeringens proposition om anslag tillnäringspolitiken, dels om ett antal motioner frånden allmänna motionstiden.En fråga som tar upp ett stort utrymme ärrikskapitalförsörjningen, eller kapitalförsörjningenöver huvud taget, eftersom den är så väsentlig.Detta är en fråga som rör många, inte minst idagens besvärliga situation på finansmarknaden.Det pågår en utredning om utvecklingsfondernasframtida roll. Jag skall inte nu beröra den framtidaverksamheten, men jag vill i alla fall klart deklareraatt vi även behöver ett regionalt organsom kan hjälpa de små och medelstora företagen.Den utlåningsverksamhet som utvecklingsfondernai dag bedriver vill jag också beröra något. Efterförra årets inbetalningar till staten, förfogarutvecklingsfonderna över ca 2,5 miljarder. Av dessaskall fonderna, enligt tidigare riksdagsbeslut betalain 1,3 miljarder till staten fram till 1997.Likviditeten är högst varierande i de olikafonderna. Vi har från utskottets sida funnit detangeläget att påpeka att det faktum att man pårelativt lång sikt skall betalas in dessa pengar tillstaten inte skall innebära något hinder för attbedriva en välplanerad och aktivutlåningsverksamhet. Utskottet förutsätter därföratt utvecklingsfonderna omgående tillser att manfår till stånd en ökad aktivering av de här medlen.Vi har också, som var inne på,funnit att det finns problem i vårt bankväsende . Med tanke på det, finns det skäl att beviljaanstånd med de inbetalningar somutvecklingsfonderna skulle ha gjort . Jagtycker att det är bra att utskottet har gjort dettaställningstagande, eftersom det ger ytterligaremöjligheter för fonderna att medverka vid vissriskfinansiering.Även riskkapitalbolagen har berörts. De sexriskkapitalbolagen och de två portföljbärandebolagen har startat sinverksamhet. Visst har det riktats kritik mot dessabolag för att de inte nog har engagerat sig iriskfinansieringen. Det kanske kan finnas fog förviss kritik, men man måste komma ihåg att de juststartat sin verksamhet.Jag vill ändå uttala den förhoppningen att bolagenkommer att fungera som riskfinansiärer för små ochmedelstora företag. Detta kan ske både genom attde går in som delägare i företag och att de genomett aktivt ägarengagemang medverkar vid olikainvesteringar. Det kan också ske genom lån ellergarantier. Bolagen skall även kunna göra indirektaplaceringar via andra riskkapitalbolag.