prot · GG09124 · 1993-06-08 00:00:00 — Här har en nedskärningskett från 1,4 miljarder till 200 miljoner. Det äranmärkningsvärt nonchalant av regeringen atthantera goda försök tilltrafiksäkerhetsarbete på det här sättet.Utskottsmajoriteten föreslår nu ett ramanslag fördet kommande budgetåret på 5 925 miljoner. Detär i och för sig bra. Det är också bra att majoritetenföreslår att det bör fastställas en ram på . Men sedan då? Vi talar ju om entioårsperiod. För tioårsperioden ärregeringsförslaget 32 miljarder. Nästan tvåtredjedelar av detta anslag anser alltså majoritetenskall förbrukas . Ändåtäcker man inte hela förslag. Vad skallman göra de resterande sju åren? Det förslag somBanverket har presenterat för regeringen införskrivandet av infrastrukturpropositioneninnehåller samhällsekonomiskt lönsamma objektlångt utöver regeringens förslag. Skall inte defärdigställas eller skall de bara byggas ut punktvis,såsom man i propositionen har föreslagit att manskall göra med vägarna?Av detta följer att vi socialdemokrater hävdar attdet behövs en väsentligt höjd ambitionsnivå förinvesteringar i järnvägens infrastruktur. Därföråterkommer vi till det som har diskuteratshär , nämligen att det behövs istorleksordningen 45 miljarder under entioårsperiod. För det närmaste budgetåret föreslårvi 6 miljarder.Fru talman! Tiden går snabbt, men jag måste ändåsäga några ord om det som ändock är mestanmärkningsvärt i utskottsmajoritetens förslag.Det är bristen på medel till underhåll. råderdet redan obalans mellan underhållspengar ochbehovet av dessa pengar. säger i sinskrift att man måste få minst 3 miljarder förunderhållskostnader. Vi socialdemokrater säger attregeringens förslag bör ökas med 1,5 miljarder.Regeringens och utskottsmajoritetens förslag är 2,8miljarder. Dessa 2,8 miljarder kommer att medföraytterligare obalans när det gäller underhållet avsvensk järnväg.Anf. 131 ():Fru talman! I från1993 visas hur järnvägens renässans pågår runt omi världen. I , bilresandets land framför allaandra, har delstaten beslutat att satsa375 miljarder på nya spårbundna system. IFrankrike fortsätter satsningen i en liknandestorleksordning. I planerasjärnvägsinvesteringar på ungefär 200 miljarderunder . Vi som kräver ökade satsningar påjärnvägsinvesteringar är i gott sällskap.Snabbtågen förefaller vara extremt trafiksäkra.Bland tre miljoner passagerare på japanska ochfranska snabbtåg har noll dödsfall inträffat.Det är ingen tillfällighet att satsningar på järnvägengörs i regioner i världen där trafikträngseln ochmiljöförstöringen är stor. Kostnaderna för den tidoch den energi som slösas bort i bilköer och påflygplatser motsvaras av värden imångmiljardklassen. Detta har ävenStorstadskommittén i vårt land visat.Varför börjar då inte regering och riksdag ännu merbestämt att styra trafikpolitiken i riktning mot enekologiskt uthållig politik? Man har egentligen gottstöd trafikpolitiska riktlinjer. Där sadesatt man först och främst skulle tillgodosemedborgarnas och näringslivets grundläggandebehov av transporter. Man skulle bidra till etteffektivt resursutnyttjande i samhället som helhet.Man skulle motsvara högt ställda krav på säkerheti trafiken. Man skulle främja god miljö ochhushållning med naturresurser och bidra tillregional balans. Dessa fem punkter skulle mycketväl kunna användas som argument för utbyggnadav järnväg och godstrafik, t.ex. i som JarlLander talade om.Formuleringarna är dock faktiskt litet annorlundaän de som förekommer i den socialdemokratiskareservationen 1. Där har man utelämnatmålsättningen med hushållning med naturresurser.Jag menar att både den förra och den nuvaranderegeringen i själva verket har fattat en rad beslutsom har försvårat för tågtrafiken att konkurrera pågodstrafikens område. Lönsamhetskravet har ipraktiken blivit svårt att förena med de femdelmålen. Även revisorer har pekat påsvårigheterna att uppnå de trafikpolitiska målen.Åtminstone borde miljökostnaderna för olikatrafikslag utredas ordentligt.År 1991 togs utvecklingsbidraget för SJ:s godstrafikbort. Det uppgick till . Denlångväga långtradartrafiken har stegvis fått tillståndtill allt högre axel- och boggitryck. Det kommer attkosta hundratals miljoner i ökatvägunderhåll. Minskningen av accisen på lastbilar,borttagande av kilometerskatten och sänkning avskatten på dieselolja som vi genomförde,har naturligtvis också missgynnat godstrafiken påjärnväg. Dessutom menar vi att landsvägstrafikeninte står för hela sin samhällsekonomiska kostnad.Om man räknar in miljöeffekter,sjukvårdskostnader och trängseleffekter betalarstora delar av vägtrafiken i själva verket inte sinakostnader.I den mån styrning har förekommit under desenaste åren har man vidtagit åtgärder som har ökatsvårigheterna för godstrafik på järnväg att kunnakonkurrera. Följaktligen har andelen långvägagodsvägstrafik på lastbil ökat.Om man hade följt trafikpolitiska beslutborde man ha gjort tvärtom och kraftigt underlättatgodstrafiken på järnväg. Tanken var att gods skulleföras över från väg till järnväg. kan man frågasig om det är marknaden eller lobbyisterna som hartagit kommandot. I en artikel resteDagens Nyheter frågan om det var medCurt som styrde.Man kan fråga sig hur det är med lobbyismen fört.ex. Varifrån kommerpåtryckningar för , och motorvägarna genom ?Ofta är det en kombination av biltillverkare,oljebolag, åkeribranschen, vägbyggnadsindustrin,kommunpolitiker och andra som driver på.Naturligtvis värnar också liksomBanverket om sin verksamhet.Det är inga små intressen som är krafter bakomolika infrastrukturprojekt. Vill man vara litet elakkan man säga att infrastrukturpropositionerna desenaste åren har visat att väg- och brolobbyister harvarit mycket duktigare än järnvägslobbyister.Vi frågar oss om det finns någon oberoendesamhällsekonomisk analys av de härinfrastrukturinvesteringarna. Kommer de iverkligheten att vara lönsamma i längden? Kanskeär det tele- och datakommunikationer som kommeratt vara framtidens mest växandekommunikationsmedel?Vänsterpartiet föreslår en kraftigare satsning påjärnvägar än vad både regeringen ochSocialdemokraterna föreslår. Vi föreslår ensatsning om 70 miljarder på en tioårsperiod, ochdenna satsning skall innefatta stomjärnvägar ochandra järnvägar. Vi ville för ytterligare satsningarutöver de av regeringen föreslagna lyfta framVästkustbanan, Ostkustbanan, godsstråket genomBergslagen, --Väner-länken, Bohusbananoch sträckan ----,Bothniabanan och Norrbothniabanan samt norrastambanan och Västkustbanan.Vi beklagar djupt motorvägssatsningarna istorstäderna.När det gäller har vi tagitställning för att ett tredje och eventuellt fjärde spårskall gå i tunnel. Detta tog upp iförmiddags. Vi anser också att förbindelsen mellanUppsala och inte får släppas.Vi har ställt oss bakom kravet att Riksbangård Sydskall lokaliseras till Hässleholmstrakten.Jag yrkar bifall till avseende mom. 43.Anf. 132 ():Fru talman! Det beslut vi fattar är den störstasatsning på järnvägsområdet som riksdagennågonsin har fattat beslut om. I nästa års budgetavsätts mer än 10 miljarder för järnvägsändamål.Det är en bra signal som vi ger till landetskommuner och till vår industri och övrignäringsverksamhet. Alla vet nu vad man har attplanera efter.De stora satsningar som sker påjärnvägen i vårt land innebär en stark förbättringför godstrafiken, och tåget får därigenom enrättmätig chans att bli ett alternativ till såväl bilensom flyget på många sträckor. Vad det sedan har förbetydelse för miljön och vad det innebär i fråga omett minskat behov av andra satsningar behöver jagsäkerligen inte gå in på. Genom den överföring avtransporter från väg till järnväg som därmedmöjliggörs ökar också trafiksäkerheten på våravägar.Denna genom tiderna största satsning sker också ien tid då vi behöver öka sysselsättningen. Jag villhär tillbakavisa de påståenden som ibland görs idebatten om att detta är alltför dyra jobb.Självfallet är även järnvägsbyggandet ettstarkt mekaniserat arbete, men totalt sett, om manser på antalet direkt sysselsatta samtmaterialåtgång, ger det ett gott tillskott tillarbetsmarknaden. Ännu viktigare är ändå att detsedan indirekt ger en ökad sysselsättning ochvälfärd genom att en utbyggd järnväg, som jagtidigare har sagt, ger bättre förutsättningar för vårtnäringsliv.En utbyggnad av järnvägen ger också ökademöjligheter för en förbättring av den regionalapendeltågstrafiken, inte bara i våra trestorstadsområden utan även på andra håll i landet.Det ger också ökade möjligheter för andra aktörer,såsom länstrafiken m.fl., att upprätthålla såvälperson- och godstrafik som matarlinjer till de storahuvudstråken.Det är också en stark signal som i dagavger, eftersom vi i princip är eniga om det viföreslår. Visserligen föreligger reservationer, mendet betyder i stort sett inte att man är emot vadregeringen och utskottsmajoriteten föreslår utanatt man vill gå ännu längre i sina satsningar. I förstahand gäller detta --skillnaderna är närmast marginella.Det är inte bara regeringen, , Banverketoch SJ som av naturliga skäl visat intresse för ettökat järnvägsbyggande. Nej, från såvällänsstyrelser som kommuner och olika slag avföretagssammanslutningar, exempelvishandelskammare, har utskottet fått ta del avskrivelser och uppvaktningar om behovet av enjärnvägsutbyggnad. På många håll har det varit ettflertal kommuner liksom län som slagit sig sammanom att redovisa det gemensamma behovet.Allt detta visar att de järnvägssatsningar somregeringen och nu gör är mycketvälgrundade.I och med att vårt land är avlångt och därmed harstora transportbehov är det av mycket stor vikt attvi genom snabba transporter kan minska vårtavståndshandikapp inom landet -- detta om vimenar allvar med devisen Hela skall leva,och det gör vi ju. Av allt större betydelse blir ocksåatt vi kan minska avståndet till övriga ,eftersom vi, oberoende av om vi kommer med i EGeller ej, torde få räkna med en utvidgad handel medövriga världen, och då inte minst med Europa.Fru talman! Till betänkanden finns femreservationer fogade angående järnvägen, ochVänsterpartiet har dessutom avgivit s.k.meningsyttringar. Jag skall något ägna mig åt attkommentera reservationerna.I reservation 13 tar Socialdemokraterna upp denallmänna planeringsinriktningen i fråga omjärnvägen. I långa stycken har jag svårt att se någraåsiktsskillnader. De erinringar som reservationeninnehåller ser jag egentligen mera som uttryck fören samsyn vad gäller utbyggnaden, menreservationen är betingad dels av attSocialdemokraterna anser sig kunna finansiera enstörre utbyggnad än vad regeringen ochriksdagsmajoriteten dristat sig till, dels av att manönskar vissa klarlägganden.Jag skall nu försöka att bringa viss klarhet på vissapunkter.När det gäller Nyköpingslänken har ävenmajoriteten i till viss del avvikit frånsjälva propositionen. Utskottet anser därför, vilketframgår av utskottsmajoritetens text, att de 4,5miljarder som omnämnes i reservationen ej i sinhelhet nu skall satsas på en utbyggnad avNyköpingslänken. Andra av redovisadeprojekt bör prövas än en gång innan regeringen tarslutlig ställning till på vilka objekt dessa 4,5miljarder skall fördelas. Vid en sådan prövning kanett flertal av de i reservationen upptagna projektenkomma i fråga.Beträffande Nordlänken, dvs. järnvägen mellanOslo och , har utskottet anfört det vara avvikt att detta projekt kan förverkligas skyndsamt.Beträffande Bothniabanan synes det mig som om viär överens om att sträckan --Husumskall kunna utgöra den första delen och attBanverket närmare får titta på den frågan. Det ärinte fråga om industrispår utan en sträcka somutgör en del i Bothniabanan.Några särskilda åtgärder behöver enligt minuppfattning därför ej vidtas med anledning avreservation 13, och jag yrkar därmed avslag pådensamma.I reservation 14 föreslås att mera pengar skall satsaspå drift och underhåll, vilket nysstalade om. Utskottet bedömer att de avvägningarsom regeringen gör är tillräckliga, och jag yrkardärför avslag på reservationen.I reservation 15 tar man upp frågan om anslag tillnyinvesteringar i järnvägar. Skillnaden mellanregeringens förslag för kommande budgetår ochSocialdemokraternas är faktiskt inte särskilt stor.Utskottsmajoriteten föreslår, som nyssnämnde, ochSocialdemokraterna 6 miljarder. Vänsterpartietföreslår för sin del 2 miljarder mer änutskottsmajoriteten. Men det är som sagt i dettasammanhang fråga om mycket små skillnadermellan Socialdemokraternas förslag ochutskottsmajoritetens. Jag ber att få yrka avslag påsåväl Socialdemokraternas som Vänsterpartietsförslag.När det gäller reservation 17, som handlar omjärnvägsindustrin, vill jag framhålla vad somtidigare gjorts genom medverkan från AMS ochdärmed tidigareläggningar av beställningar.Utskottet förutsätter att detta kan ske även vidkommande tillfällen, och jag yrkar därför avslagäven på denna reservation.Tredje spåret här i har på senare tidblivit en viktig Stockholmsfråga, som ocksåförekommit mycket i media. Utskottet vill för sindel erinra om vad som sägs i propositionen om attstörsta möjliga hänsyn måste tas till stadsbild ochkulturmiljö. Utskottet förutsätter att dennu förordade ytsträckningen över Riddarholmenbör kunna frångås om man kan åstadkomma enfinansieringslösning för ett tunnelalternativ sominte inkräktar ekonomiskt ellerverksamhetsmässigt på det övrigajärnvägsbyggandet. Det bör ankomma på berördaintressenter att ta sådana initiativ. Detta påpekasockså i det betänkande vi nu debatterar.Jag har sett attDennisöverenskommelsen förekommit idiskussionen. Det måste vara intressenterna iStockholm som tar upp den diskussionen direktmed departementet. Men om man kommer överenslokalt utan att tidsmässigt förhindra eller fördyra,kan det från utskottets och sida intefinnas något som gör att man är emot dennalösning.Fru talman! vill jag ännu en gångunderstryka värdet av att vi i denna kammare är såöverens om de satsningar vi gör för våra spårburnakommunikationer. Det tog innan järnvägenfick de investeringsmedel den så väl behöver, mennu verkar vi vara överens om dels att det behövs,dels att vi också alla är beredda att anslå medel,även om nivåerna är olika. Det bådar gott inte baraför svenskt näringsliv, utan för oss alla.Slutligen vill jag yrka bifall till hemställan itrafikutskottets betänkande inom järnvägsavsnitteti dess helhet samt avslag på samliga reservationerunder samma avsnitt.Anf. 133 () replik:Fru talman! avslutar med att säga atthan är glad att svensk järnväg har fått de medel manså väl behöver. Jag vill bara påminna att äskandena från ligger på enmycket högre nivå än regeringsförslaget. De liggerockså på mycket högre nivå än vad visocialdemokrater säger att vi har förutsättningar attfinansiera i det s.k. julaftonsförslaget, som andra idebatten kallat det socialdemokratiska förslaget.Vi föreslår där att man under en tioårsperiodinvesterar 200 miljarder i infrastrukturen.Sedan säger att skillnaden i anslag förnästa år inte är så stora. Nej, jag måste säga att viär positivt överraskade från socialdemokratisk sidaöver att den borgerliga gruppen i trafikutskottetsträckte sig så långt. När förslaget omlånefinanisering föll och man skulleanslagsfinansiera så blev det ett rätt bra förslag förnästkommande år. Det är ett bra förslag för de treförsta åren, i mitt anförande frågade jag: Vad händer efterde tre åren, när ni har förbrukat två tredjedelar avtioårsanslaget? Förlitar ni er månne på att det efternästa val blir en annan majoritet i kammaren somkan fortsätta att stötta svensk järnväg, så att vikommer över till miljövänligare transporter här ilandet?Sedan också en kommentar till det om Husumspåret, Nordlänken, osv.Det är positivt att ni i utskottet har tagit deinitiativen, i motsats till regeringen. Men jag villpåminna om att det vad gäller Nordlänken bara ären liten del som har förutsättningar att rymmasinom ert förslag , fastän nisäger att det är ett prioriterat objekt. Detsammagäller Husumspåret.Det vore tacknämligt om ni kunde övertygaregeringen om att det inte är som ärbörjan till en Bothniabana, utan en rejäl järväg pådet s.k. Husumspåret.Anf. 134 () replik:Fru talman! Jag sade, , att det vi gjordevar väbehövligt. Jag sade inte att det var tillräckligt.Jag är helt klar i min uppfattning att det behövsännu mera pengar.Men låt oss genomföra satsningar om och se sedan. Jag är helt övertygad om att vikommer att fortsätta med en mycket starkinvestering.Jag har inte riktigt samma tro som påatt en annan majoritet i denna kammare efter nästaval -- om det skulle bli så -- skulle ha störreförutsättningar.Jag har från denna talarstol haft diskussioner medföreträdare från Socialdemokraterna om störresatsningar på järnvägen. Jag har sagt, bl.a. tillGeorg : Låt oss åtminstone vara överensom behovet.Nu synes både majoritet och minoritet vara överensom behovet av olika satsningar. Då tror jag att vi iframtiden även kommer att kunna klara att täckabehovet. har vi diskuteratbehovet. är vi eniga om de stora sakerna,Bothniabanan, Nordlänken och Götalandsbanan.Förut var det nästan nonsens att diskutera sådant,men inte nu.Så småningom måste vi också finna medel. Det harvi nu gjort. sker en mycket starkutbyggnad av järnvägen. Jag är förhoppningsfull.Men jag får säga till : Mitt hopp ärstörre om vi bibehåller den här majoriteten än omvi återgår till den som inte byggde alls i den härutsträckningen.Anf. 135 () replik:Fru talman! Än en gång vill jag börja där RuneThorén slutade. Han säger att den föregåendemajoriteten inte byggde. Men jag tyckte att, både iutskottsdiskussionerna och tidigare här i kammareni dag, var nästan överens varför det inte byggdes såmycket på järnvägssidan . Det varju bl.a. överhettningen i industrin som gjorde attstaten inte satsade några stora summor påinfrastruktur över huvud taget.Däremot vet jag att och isynnerhet har varit väldigt välvillig att föreslåmedel till infrastrukturen, i synnerhet påjärnvägssidan. Det förvånar oss socialdemokraternu att inte fortsätter att leva upp till vadman sade under förra valperioden, när ,och alltid skulleöverglänsa varandra i antalet kronor tilljärnvägssatsningar.Det hade varit ett utmärkt läge för att nustötta det förslag som vi socialdemokraterframlägger.Jag är också väldigt förvånad, fru talman, över attCentern och inte pratar sig varm förytterligare underhållspengar till järnvägen.Som jag sade i mitt anförande ger ett lägreunderhållsanslag än 3 miljarder ytterligare obalansmellan stomjärnvägar och nyinvesteringar och detbehov av vidmakthållande åtgärder som behövsfrån sida.Det betyder att de s.k. icke-prioriteradejärnvägarna går ner i kvalitet, och att transporternapå dessa bansträckor inte kan fylla behovet avytterligare godstransporter på stomjärnvägsnätet.Med ett underhållsanslag lägre än 3 miljardertappar den svenska järnvägen godstrafik totalt sett.Ett sådant beslut var det väl inte meningen att RuneThorén skulle vara med om att fatta?Anf. 136 () replik:Fru talman! säger att under 1980-taletvar arbetsmarknadssituationen orsaken till att maninte kunde satsa på järvägarna. Men det förbjödändå inte Socialdemokraterna att vara överens medoss om att det fanns behov av enjärnvägsutbyggnad. Men inte ens det kunde ni varamed på.Att ni inte hade pengar at anslå kan jag hålla erräkning för, men ni ifrågasatte behovetav utbyggnaden. Jag har stått i denhär talarstolen och fört just den debatten: Låt ossåtminstone vara överens om behovet. Låt oss sedanse hur vi kan få fram pengar.Anf. 137 () replik:Fru talman! Med anledning av det senastereplikskiftet kanske man kan säga att en vissindustri var överhettad . Det var denbyggnadsindustri som byggde onödiga bankpalats,affärsgallerier och kontorshus som står tommaoch är en del i bankkrisen. Satsningarna borde istället ha skett på järnvägar, vägar ochkollektivtrafik.Men jag tänkte fråga en annan sak.Centern har alltid försökt framstå som ett parti somkämpar för och slår vakt om miljö och kulturmiljö.Nu släpper ni fram det tredje spåret ovan jord. Vivet att förr eller senare behövs ett fjärde spår, sominte kommer att rymmas ovan jord. hotasde här gamla byggnderna. Hade det inte varitrimligt att ni hade lagt på något litet gram på de här32 miljarderna för att klara ett tunnelalternativgenom , så att vi också hade haftutrymme för det fjärde spåret?Anf. 138 () replik:Fru talman! I budgeten har vi 6 miljarder kronor.Om vi tar 2 miljarder för att lägga i blirdet en tredjedel. Men vi har hört av kammarensledamöter tidigare att det redan är en stor obalans.Därför har vi sagt: man gör stora satsningar iStockholmsregionen, t.ex. Dennispaketet. LåtKommunikationsdepartementet och företrädareför diskutera om man komma framtill andra lösningar. Då tycker vi det är bra. Tredjespåret som helhet är ju också en fördel förStockholms miljö. Kan man lättare komma in medtåg till kanske en del avbilledsbyggandet här i kan undvaras.Men det är ingen sak som lägger sig i. Låtdem klara det så får vi se. Det är därför vi har dennaöppna skrivning i utskottsmajoritetens text som jaghar redovisat. Jag ser fortfarande förhoppningsfulltpå att man kan lösa detta.Anf. 139 () replik:Fru talman! Såvitt jag begriper är det ocksåbristande kapacitet ovan jord när det gäller självastationsområdet. Dessutom kunde man hamarkerat att man hade kunnat avstå ifrån att byggaen massa nya motorvägar i ,vilket föreslås i Dennispaketet. Dessamotorvägsbyggen finns det en massiv kritik mot iStockholmsområdet från miljömänniskorna.Anf. 140 ():Fru talman! Intresset och engagemangen kringdetta betänkande är stort, inte bara i kammarenoch i , utan även runt om i landet. Jagkommer i mitt inlägg att uppehålla mig kringinfrastrukturen i och övrigaNorrland.Avgörande för näringslivets utveckling i vår del avlandet är att kommunikationerna förstärks ochbyggs ut. Detta är inte minst viktigt förexportindustrin, men också för utvecklingskraften ide mindre, befintliga företagen och för nystartandeav företag.Det är framför allt viktigt för , därför attexportindustrin bidrar med viktiga och betydandeinkomster till landet.Fru talman! När det gäller utbyggnaden avjärnvägen vill jag anföra följande.Järnvägstransporterna går på ett bannät somplanerades och byggdes . Därförmåste järnvägsnät moderniseras ochkompletteras med nya bansträckningar för att viskall få ett effektivare järnvägssystem. Snabba ochsäkra transporter är en grundförutsättning för attdet svenska näringslivets konkurrenskraft skallförbättras. Detta är inte minst viktigt i dåEuropa får en allt större betydelse för ochden svenska industrins utveckling.Vår miljö kräver också att det finnsreella möjligheter att välja miljövänligatransportsätt för både gods och personer.Detta är motivet till att vi kräver att Bothniabananskall byggas. Regeringens och utskottsmajoritetensförslag medför en alltför långsam utbyggnadstaktav Bothniabanan. Därför yrkar vi i vår motion1992/93:T73 att i byggstarten av Bothniabanan skallingå utbyggnaden till och delenÖrnsköldsvik--Husum.Jag delar utskottets bedömning om delenÖrnsköldsvik--och vill med kraftunderstryka vad som sägs i betänkandet på s. 111--112: ''Med Husumspåret har härvid inte någonindustrispårslösning av enklare karaktär avsettsutan anläggandet av en kvalitativt högtståendebandel som skall ingå som en integrerad länk i denkommande .'' Detta är oerhört viktigt.En av förutsättningarna för Bothniabanan ärsnabbtåg till --. En tidigareförutsättning har varit att snabbtågsförbindelsenskall var klar . Den tidsplanen måste hållas.Fru talman! Våra förslag när det gällerjärnvägstrafiken efter kansammanfattas i följande punkter:1. Snabbtåg till --senast 1996.2. Projektera och påbörja byggandet avBothniabanan. I etapp 1 skall ingå utbyggnaden tillKramfors och delen Örnsköldsvik--Husum.3. Överför till stomnätet.Vad gäller mittstråket och sträckan ----är vi mycket positiva till denkapacitetshöjning som föreslås. När det gällernorra stambanan vill jag poängtera att det är viktigtatt ytterligare förbättringar görs för att förbättratransportmöjligheterna i övre Norrland.Herr talman! Jag vill också passa på att berörajärnvägsindustrins situation i landet.