prot · GG0995 · 1993-04-20 00:00:00 — Detta blir ettviktigt steg i den gradvisa avveckling avsanktionerna som förutsågs iSydafrikadelegationens rapport.Jag vill slutligen erinra om något som ibland glömsbort i den svenska debatten om sanktionerna motSydafrika, nämligen vad som sades om syftet medsanktionerna i den proposition som presenterades imars 1987. Av denna framgår klart att syftet var attsanktionerna skulle utgöra ett led i deinternationella ansträngningarna att få till stånd enändring av den sydafrikanskarasåtskillnadspolitiken och att de skulle ''driva påprocessen inom FN''. Det faktum att andra länderhar avvecklat sina handelsförbud, i den mån manöver huvud taget infört något sådant, är som jag harframhållit i andra sammanhang något som måstebeaktas när vi diskuterar utformningen av densvenska sanktionspolitiken.Anf. 25 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet försvaret på min fråga och konstaterar att det ärutförligt. Men svaret är redan historiskt så till vidaatt det hade kunnat avges för en månad sedan, fördå hade det varit någorlunda relevant.Jag anser alltså inte att svaret är särskilt relevant , när alla vet vad som hände i Sydafrikapåskafton . Då mördades ju en av ANC:s mestbetydande ledare, som har skett i efter detta mord trorjag att vi alla är medvetna om, dvs. att deförhoppningar som många av oss har ställt på justutveckling mot fred och demokrati har, om intetotalt grusats, så åtminstone mötts av ett tillfälligtstopp. Det är inte en spikrak fredlig utveckling,som vi har haft förhoppningar om, utan dessaförhoppningar har fått ett allvarligt brott.Därför vill jag gärna upprepa frågan: Vilken ärstatsrådets uppfattning i den aktuella situationen?Har det som hände i påskafton 1993ingen betydelse?Jag vill säga något om dispensen av den aktuellafruktimporten. Det är framför alltsysselsättningsskäl som regeringen har motiveratandra dispenser med. I detta fall finns det intenågra sådana skäl. Det gäller inte sysselsättningen iSverige. Jag kan därför inte riktigt uppfatta att detär ett bärande argument i den här frågan.Det står i svaret att detta gäller under en begränsadtid. Vilken tid då? Det står också att man haravslagit delar av dispensansökan. Vad avser det?Till slut något om motiven. Jag tycker att det ärmycket bra att statsrådet tar upp motiven tillsanktionspolitiken. Men det är väl just denmotiveringen som kvarstår , nämligen som etteffektivt medel till påtryckningar mot den rasistiskaregeringen i ?Anf. 26 Statsrådet ():Herr talman! På en punkt tror jag att vi kan varahundraprocentigt överens. Det gäller den tragiskahändelse som inträffade i påsktid i och med mordetpå . Oavsett hur man bedömer effektenav detta på den fortsatta utvecklingen i ,kan detta givetvis icke annat än fördömas i mycketstarka ordalag.När det gäller bedömningen av hur detta kanpåverka den fortsatta händelseutvecklingen iSydafrika, är det möjligt att ochmin uppfattning går isär. Personligen vill jag inteutesluta att har rätt, dvs. att dettakommer att leda utvecklingen i en annan riktning.Det är icke uteslutet. Det kan komma att försenademokratiseringsprocessen. Men jag är helt enkeltinte beredd att dra den slutsatsen . Det finnsmycket motstridiga uppgifter på den här punkten.Vi får rapporter som delvis är motstridiga.Jag tror därför att det ännu är för tidigt att dranågon slutsats på den här punkten. Vårt fortsattaagerande när det gäller sanktionspolitiken -- däromkan vi åter vara eniga -- kommer bl.a. attbestämmas av utvecklingen i Sydafrika.Slutligen beträffande tidsbegränsningen. Vi harlåtit den avse en odlingssäsong -- jag tror att detgäller -- just därför att det kan uppståen situation då vi icke finner fortsatt import vara iöverensstämmelse med våra grundlägganderiktlinjer för sanktionspolitiken.Anf. 27 ():Herr talman! Vi kan vara överens om att det finnsmotstridiga besked. Det finns många olika signalersom går åt klart olika håll. Det är naturligtvis intemin förhoppning att utvecklingen skall gå mot ettkvarvarande av en rasistisk regim och kvarvarandeav en fullständigt odemokratisk styrelse och ettförtryck av större delen av befolkningen iSydafrika. Alla ansträngningar måste sättas in frånden internationella opinionen för att medverka fredlig utveckling och demokrati. Men det ärjust där som jag menar att roll kommer in,att bibehålla sanktionerna tills de krav uppfylltssom man från ANC och demokratiska krafter harställt upp, nämligen på en övergångsregering, på attdet skall finnas en utsatt tid för val och en rad andrakrav. Men inget av dessa krav är ju uppfyllda. Mentrots det och i en förvärrad inhemsk situation i ochmed mordet på , väljer regeringen att gedispens när man i stället, just , borde stanna uppoch fråga vad som händer och hur vi på det mesteffektiva sättet kan stödja den demokratiskaopinionen i Sydafrika.Anf. 28 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror att vi är eniga om att det ärönskvärt att ett övergångsråd etableras så snart sommöjligt. Vi ser givetvis också gärna att ett valdatumfastställs . Men jag vill inteutesluta att processen kan fortsätta som förutsettoch att beslut i den här delen kan fattas under dethär halvåret. Det är, som jag har sagt tidigare, enutgångspunkt för vår bedömning om den fortsattasanktionspolitiken.Jag måste korrigera en uppgift, nämligen attSverige inte skulle ha tagit hänsyn till utvecklingeni när det gäller sanktionspolitiken. Det ärfaktiskt det förhållandet att utvecklingen inte harkommit så långt som vi bedömer önskvärt som hargjort att nu är det enda landet som har kvarhandelssanktioner. avskaffade sanktionernaden , och avskaffade tydligen idagarna de sista resterna. Det om något är väl ettbevis på att vi beaktar utvecklingen i ?Anf. 29 ():Herr talman! Jag tycker att i första handskall diskutera med de demokratiska krafterna iSydafrika när tidpunkten för ett avbrytande avsanktionerna är lämplig. Det är väl den förstaparten att diskutera med, inte med den norska ellerden finska regeringen. Jag har dessutom fåttuppgift om att det finns länder som har kvarsanktionspolitiken. Men det kan vi diskutera och tareda på bättre.Det viktiga är emellertid att med kraft som är möjlig står bakom kraven pådemokrati i stället för att, i mina ögon, förstöramöjligheten till påtryckningar som ändå finnsinternationellt. Det kan vi göra genom att intebevilja alla despenser, speciellt inte i dagenssituation i , som är ännu mer osäker änden har varit på länge.Anf. 30 Statsrådet ():Herr talman! För det första diskuterar vi med allaberörda parter och inte minst med ANC. Vi harmycket nära kontakter med ANC i dessa frågor.För det andra beviljar vi inte licenser i alla fall.Faktum är att vi har varit restriktiva när det gällergenerella licenser för företag som inte har varitverksamma i tidigare, just därför att vivill ha några kort kvar i denna bild.För det tredje har vi tidigare, när det gällerimportärendena, huvudsakligen varit generösa ifråga om tillstånd för export till . När vinu i några fall även har öppnat möjligheterna förimport, går det bl.a. tillbaka på diskussioner medANC, som har visat intresse, inte minst frånsynpunkten av ömsesidig nytta av att vi också haren generösare dispensgivning i denna del.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1992/93:565 om översyn avsekretesslagenc1 > Anf. 31 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att ta initiativ till att ändrasekretesslagen. Hon syftar då på möjligheterna attsekretessbelägga videofilmer som finns hos endomstol med anledning av att det väckts åtal förbarnpornografibrott.Jag vill först säga att jag anser att det i sig framstårsom olyckligt att en domstol kan vara skyldig attlämna ut kopia av handlingar till en enskild, närhandlingarna finns hos domstolen just därför att detpåstås att handlingarnas innehåll är sådant att detkan vara brottsligt att sprida dem.Offentlighetsprincipen, som innebär att vi alla harrätt att ta del av allmänna handlingar om de inte ärföremål för sekretess, har särskilt stor betydelse idomstolsverksamheten. Principen om attdomstolsförhandlingar skall vara offentliga och attdet material som ligger till grund för domstolensbedömning skall vara offentligt, är avgrundläggande betydelse för rättssäkerheten ochför allmänhetens förtroende för rättsordningen.Sekretess hos domstol skall därför gälla endast omdet finns ett mycket starkt behov för detta.När det gäller mål av det slag som IngbrittIrhammar syftar på, utgör en del av det påståddabrottet själva spridandet av handlingen. Man skulledärför kunna säga att det uppstår en kollisionmellan offentlighetsprincipen och förbudet attsprida handlingarna. En sådan ordning är, som jaginledningsvis nämnde, inte tillfredsställande. Sakenkompliceras ytterligare av att reglerna itryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen om beslag ochkonfiskation som tingsrättkonstaterade i ett beslut också måstebeaktas i sammanhanget. Noggrannaöverväganden måste ligga bakom en eventuelländring av gällande rätt. Jag avser att omedelbartta initiativ till att behovet av lagändringarundersöks närmare.Anf. 32 ():Herr talman! Det är ett mycket glädjande beskedatt frågan tas på så pass stort allvar och att det skallske en omedelbar översyn. Jag är jätteglad för detsvaret.Jag har upplevt de beslut som har fattats sommycket motsägelsefulla och stötande. får manhöra att det är fritt fram för folk att ringa tilltingsrätten och beställa kopior på barnporrfilmer.De ringer till tingsrätten och säger att de vill ha enkopia eftersom de har rätt till det enligtoffentlighetsprincipen. De får då till svar en frågaom vilken film de vill ha. Reaktionen blir: ''Oj, ärdet mer än en? Vilken är den bästa? ''Jag tycker att detta är så oerhört stötande. Jagtänker på barnen som figurerar i filmerna. Jagtycker att vi inte ger dem tillräckligt skydd i dag.Samhället ställer inte upp med att skydda dem nunär ytterligare kopior kan spridas både lagligt ochbilligt. I vanliga fall är detta något som är förbjudet,och därför utgör det en risk att köpabarnporrfilmer. Vad jag har hört är de filmer somfinns dyra, eftersom det finns en risk kombineradmed köpet. är det lagligt och billigt!Folk förstår inte detta. Flera människor har ringttill mig och sagt att ''är fantastiskt. Ni stiftarlagar och hänger inte med i vad befolkningentycker.'' Det är mot denna bakgrund som jag är såglad för detta beslut.Jag har en följdfråga. Jag förstår att det måste tilloerhört noggranna överväganden. Själv värnar jagockså om offentlighetsprincipen. Det är viktigt attfolk kan få bli insatta i vad bevismaterialet innebär.Å andra sidan brådskar det med besked i en sådanöversyn. Vad är en rimlig tidslängd för en sådanöversyn?c1 > Anf. 33 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! Det är faktiskt svårt att svarapå frågan. Som förstår är dettaen komplicerad juridisk fråga. Å ena sidan är detfråga om offentlighetsprincipen, som vi alla värnarom, å andra sidan är det, precis som IngbrittIrhammar sade, fråga om skyddet för barnen. Jagvill inte gärna ge mig in på att ge någon bestämdtidsram. Men jag kan försäkra att arbetet skallbedrivas med största skyndsamhet.Anf. 34 ():Herr talman! Jag är glad för detta svar. Jag vill i dethär sammanhanget trycka på frågan om de enskildabarnens integritet. Den frågan måste ligga näradiskussionen om att sekretessbelägga handlingar.Vidare har jag funderat på följande. Om det nu ärfråga om offentliga handlingar -- rätten har gjortden tolkningen -- varför kan inte folk tvingas att tasig till tingsrätten och där ta del av handlingarna?På så sätt sprids de inte utanför huset. Hur skall viannars kunna följa alla de videokopior som hardelats ut? Hur skall vi sedan försöka få in dem igen?Hur många kopior har gjorts ?Varför kan inte folk tvingas att gå till domstolen föratt få se på bevismaterialet? Då är materialet intesekretessbelagt.c1 > Anf. 35 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! Ja, det är många faktorer sombehöver övervägas. Det är en komplicerad frågainte bara när det gäller den juridiska naturen utanäven hanteringsmässigt. har frågan om beslagoch konfiskation kommit med i tingsrättens nyabeslut. Det visar ytterligare komplikationsgraden idetta.Jag kan naturligtvis mycket väl förstå att det väckerstor uppmärksamhet att tingsrätten skall medverkatill att sprida barnpornografi eftersom det är frågaom ett straffbelagt brott. Jag tycker precis somIngbritt Irhammar att det är stötande förallmänheten. Det är det som är motivet till att jagvill göra något så fort som möjligt för att klarläggabåde det juridiska och det faktiska läget.Anf. 36 ():Herr talman! Jag är väldigt nöjd med detkompletterande svaret.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1992/93:564 om åtgärder föratt öka människors rättstrygghetAnf. 37 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig hurJustitiedepartementet kommer att agera för attminska människors oro, så att människor intekänner att de behöver skaffa sig vapen för attskydda sig.Eldensjö anger i frågan bl.a. att tilltron tillrättsväsendet har varit vikande under ,det grova våldet har ökat och uppklaringsprocentenminskat.Frågan om hur man skall komma till rätta med denoro en del människor känner för att bli utsatta förbrott är både befogad och mycket aktuell. Jag kaninstämma i Eldensjös beskrivning av det tilltagandevåldet i samhället. Brottsligheten har nått ennivå som inte kan accepteras.Det är i första hand en uppgift för polisen att svaraför den allmänna ordningen och säkerheten för allamänniskor i . Vi har vidtagit en rad åtgärderför att förbättra möjligheterna för polisen attverkligen kunna leva upp till kraven. Men polisenkan självfallet inte ensamma åstadkomma attbrottsligheten minskar och människors trygghetmot att utsättas för brott ökar. Det är uppgifter somangår oss alla som lever i samhället.Förutom åtgärder på polisens område har vi även iövrigt lagt ner mycket arbete på trygghetsskapandeinsatser. Det gäller över hela det kriminalpolitiskafältet -- från förebyggande åtgärder till skärpningarinom straffsystemet.Regeringen har således alldeles , efterförslag från mig, beslutat tillsätta en parlamentariskkommitté (dir. 1993:37) för att se överrollfördelningen mellan polisen, kommunerna ochde enskilda när det gäller att skapa trygghet motbrott, särskilt vardagsbrottslighet, och mot alla slagav ordningsstörningar. Kommittén skall bl.a.överväga hur tryggheten mot brott skall kunna ökasgenom ett vidgat engagemang från enskilda,exempelvis genom grannsamverkan mot brott ochannan lokal brottsförebyggande verksamhet.Kommittén har en mycket viktig uppgift att fylla närdet gäller att föreslå åtgärder för att öka samhälletssamlade insatser mot brott så att människor kankänna trygghet mot våld, inbrott och annan sådanbrottslighet.Polisen skall självfallet även hahuvudansvaret för att upprätthålla lag och ordning.Men det gäller att finna former för att också ta tillvara det engagemang och de erfarenheter somredan i dag finns på det kommunala området ochhos enskilda personer och företag, som ettkomplement till det arbete som polisen utför.Om vi inte kan finna effektiva och rättssäkra formerför att öka människors trygghet mot brott, finnsytterst en risk för att människor tar lagen i egnahänder och t.ex. bildar ''medborgargarden'' för attupprätthålla lag och ordning. En sådan utvecklingvore självfallet djupt olycklig.Anf. 38 ():Herr talman! Först vill jag tacka statsrådet försvaret på min fråga. Den är naturligtvis föranleddav den stora oro, för att inte säga rädsla, som mångamänniskor helt uppenbart känner inför det ökandeinslaget av våld i samhället. Det är våld somefterhand blivit allt råare.Jag är väl medveten om att denna fråga kan leda lång debatt och diskussion utan att man ändåkan belysa den tillräckligt mycket. Men det är intemin avsikt.Det är fasansfullt om folk känner sådan oro införvåldet att de börjar ta till olagliga medel för attkomma till rätta med olagligheterna. Det oroar migatt människors tilltro till rättsväsendets förmåga attkunna skydda medborgarna börjar bli så lågt att debörjar beväpna sig för att vid behov användavapnen. I så fall är vi snart inne i en våldsspiral somkan få oöverskådliga konsekvenser.Det är bra att på förslag från regeringenhar beslutat om att folk skall, , kunnafå lämna in vapen, och därmed kommer en del avde olagliga vapnen bort från samhället. Såvitt jagförstår är det ändå ganska lätt för den som vill attskaffa sig vapen.Det sägs ofta att det som sker i såsmåningom kommer att komma över till Europaoch . Jag vet att man i ser på ett heltannat sätt på innehav av skjutvapen och att därfinns helt andra lagar än i . Ändå är detkusligt att i TV kunna se hur människor i USAbeväpnar sig och t.o.m. går skjutkurser och övar sigi att döda.Känner justitieministern någon oro över att det kanspridas en sådan utveckling till ?Anf. 39 Justitieminister ():Herr talman! fråga är i högsta gradbefogad. Det är just denna oro, som jag och mångaandra känner, som gör att jag ser det som en viktiguppgift att förbättra tryggheten i samhället.Även om och är väsensskilda i synenpå skjutvapen får vi inte göra de misstag som vi iSverige gjorde i diskussionen omnarkotika -- även på det området var vi väsensskildai vår uppfattning. Men åskilliga av de problem somvi har beror på att vi inte insåg att vi trots attvi var väsensskilda löpte risken att få ett ökatnarkotikamissbruk.Utöver det som sade omvapenamnestin, som skall gälla under sommaren1993, har regeringen med stöd fåttigenom en skärpning av reglerna om olagavapeninnehav. Vi har också gemensamt kämpatför -- och snart nått vårt mål -- att få önskat antalpoliser i tjänst. Jag tror detta är en viktig del när vikombinerar det med nya arbetsmetoder förpolisen. När vi får ut polisen på våra gator kommerdet att få stor betydelse för människors känsla avtrygghet. Redan nu får jag rapporter frånallmänheten i olika delar av landet att man noteraratt man nu ser poliser på gatorna på kvällarna.Anf. 40 ():Herr talman! Man kan vinkla min fråga tilljustitieministern på många olika sätt. Jag tänker nuta upp en förebyggande aspekt.Av BRÅ har jag fått lära mig att ökningen av dengrova brottsligheten egentligen har sin grund ismåbrottslighet och allmän oärlighet som hela tidenökar. Detta är på ett utmärkt sätt illustrerat med ettpyramiddiagram. När pyramidens bas --småbrottsligheten -- vidgas ökas pyramidenuppåt -- den grövre brottsligheten ökar. Dettafaktum leder till tanken om huruvida våruppfostran av barn och ungdom när det gäller attvara ärliga och hederliga undan för undan avsevärtförsämrats. Är det inte så, justitieministern, att föratt det skall finnas en chans till ett trendbrott förbrottsligheten -- som vi vill ha -- måste mer resursersättas in när det gäller barn och ungdom, så att färreungdomar startar en brottskarriär.Anf. 41 Justitieminister ():Herr talman! Jag är övertygad om att vi är heltöverens om att när det gäller att sätta in merresurser -- vilka skall sättas in -- är det i första handresurser i form av vuxnas engagemang i barnen somdet handlar om och inte om pengar. Det ärnågonting helt annat.Själv brukar jag i olika sammanhang påpeka justdet som tar upp. De grovt kriminellahar en lång brottsbana framför sig. Kan vi hindranågon från att begå det första brottet har vi därmedockså förhindrat att få en gravt belastad person.Den viktigaste uppgift som vi har är att få helavuxenvärlden, där föräldrarna utgör den viktigastedelen, att förstå betydelsen av engagemang ibarnen, med överföring av normer som en viktigbeståndsdel.Anf. 42 ():Herr talman! Som jag förstår har det forskats rättlitet om grundorsakerna när det gällerförebyggande åtgärder mot den negativabrottslighetsutvecklingen. Jag tycker att det bordeforskas mer på detta område. Vad har hänt sedan1930- , som gör attbrottsligheten oavbrutet ökar? Är det ändradelevnadsmönster, nya företeelser som våldsvideoosv. som inverkar på brottsligheten?Själv tror jag exempelvis att flera decennier med tillstora delar värderingsneutral skola, avkristning ilandet, m.m. har varit starkt bidragande orsakerockså till brotts- och våldsutvecklingen. Enligt minmening måste rättssamhället söka roten till detonda. Kommer justitieministern att ta någrainitiativ till forskning för att utrönaorsakssambanden när det gäller brottsutveckling?Anf. 43 Justitieminister ():Herr talman! kom en mycket intressantrapport från BRÅ som innehåller just en del av detsom nämner, nämligen faktorer somär av betydelse för utveckling av brottsligheten.Man pekar bl.a. på betydelsen av hela familjen,skolan och uteblivna reaktioner. Denna forskningförekommer i BRÅ:s regi. BRÅ ligger underJustitiedepartementet.Anf. 44 ():Herr talman! För att förebygga brottslighet,framför allt när det gäller att förhindra ungdomarsbrottsdebut, behövs det ett intimt samarbetemellan exempelvis Justitie- , Civil-Socialdepartementen. Detta intima samarbetebehövs även i kommunerna inom områden sompolis, skola, , osv. Det arbetet ligger ilinje med den parlamentariska kommitté somtillsatts, vilket jag tycker är väldigt bra, och gällerett arbete på lång sikt.På kort sikt behövs direkta och handfasta åtgärder.Som vi hörde av justitieministern har ocksåpoliserna ökat i antal och syns mer. Bedömerjustitieministern att de här åtgärderna räcker somakuta och kortsiktiga insatser för att vändabrottsutvecklingen?Anf. 45 Justitieminister ():Herr talman! Ännu är inte allt gjort, KjellEldensjö. I det här sammanhanget vill jag nämnaatt jag från Ungdomsbrottskommitténkommer att få ett paket med förslag tillstraffrättsliga åtgärder för att tydligt och snabbtkunna reagera när unga människor är på väg in ibrottslighet. Vi skall inte heller glömma bort detbeslut som fattat på förslag avregeringen om ändring i narkotikastrafflagen. Detger oss ytterligare möjligheter att ta tag i ungamänniskor som är på glid.Det vore övermaga att säga att det vi tänktär tillräckligt. Jag är övertygad om att vi ävenframöver ständigt kommer att få fundera över nyasätt att angripa den här typen av problem.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1992/93:522 om antalethögskoleplatser under år 1994Anf. 46 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig om jaganser det försvarbart, att mot bakgrund av dendramatiska situationen på arbetsmarknaden, inteberäkna medel för de 2 000 högskoleplatser somingick i krisöverenskommelsen också för 1994.I den överenskommelse som regeringspartierna ochSocialdemokratiska partiet träffade i september1992 ingick ett antal ekonomisk-politiska åtgärdersom syftade till att stabilisera den svenskaekonomin. I propositionen som följde påöverenskommelsen lämnades förslag till sådanaåtgärder. Bl.a. aviserades en utökning av antalethögskoleplatser med 2 000 . Dettaförslag redovisade jag i propositionen omförstärkning av den grundläggandehögskoleutbildningen. beslutade ienlighet med mitt förslag. Huvuddelen av platsernagick till de mindre och medelstora högskolorna.I motsats till vad säger har medelför dessa platser även beräknats för budgetåret1993/94 i den proposition om högre utbildning somnu ligger på bord, dvs. medel finnsberäknade för 2 000 platser såväl höst- somvårtermin.I detta sammanhang vill jag även erinra om det nyaresurstilldelningssystem som gäller fr.o.m. den 1juli 1993 och som innebär en betydande frihet föruniversitet och högskolor att själva besluta om hurde tilldelade medlen fördelas och används interntutifrån givna utbildningsuppdrag. Någondetaljerad styrning från statsmakternas sida av hurmånga studenter som tas in varje läsår kommer inteatt förekomma . Den volymökning avantalet studenter som ligger bakom de beräknadeanslagen för /94 är emellertidbetydande och ger universitet och högskolor storamöjligheter att anta avsevärt flera studenter äntidigare år.Anf. 47 ():Fru talman! Jag tackar utbildningsministern försvaret. Vi har en utomordentligt allvarlig situationpå arbetsmarknaden.