prot · GG0991 · 1993-04-14 00:00:00 — Homosexuella kan omplaceraseller sägas upp från sina arbeten på grund av sinsexuella läggning, utan att lagstiftningen läggernågra större hinder i vägen.Listan kan göras ännu längre och visar att det ännuåterstår en hel del att göra för att åtminstone statenoch skall leva upp till sina uttalanden omatt homosexuell samlevnad och homosexualitet ärnågot acceptabelt ur samhällets synpunkt.Den allvarligaste diskrimineringen av homosexuellsamlevnad finns trots allt på det äktenskapsrättsligaområdet. Man kan likna den svenska lagstiftningenpå det här området vid en trestegsraket.Det första steget är att bilda par. Man behöver intenödvändigtvis bo ihop. Där råder det full frihet förbåde heterosexuella och homosexuella par att ingårelationer. Man har då få juridiska skyldigheter motvarandra.Steg nummer två i den svenskaäktenskapslagstiftningen innebär att om man villflytta samman i en gemensam bostad ochdärigenom få delar av sin samlevnad juridisktreglerad finns sambolagarna som ger parterna visstrygghet vid separation eller dödsfall. Detta gälleroavsett om man lever i ett homosexuellt eller ettheterosexuellt samboförhållande.Orättvisan inträder om man som homosexuellt parvill ta nästa steg -- det tredje steget itrestegsraketen -- och juridiskt och moraliskt knytaihop sina påsar riktigt ordentligt. Detheterosexuella paret kan låta viga sig och i ett slagomfattas av en mängd juridiska rättigheter ochskyldigheter. Det homosexuella paret är utestängtfrån denna möjlighet. I stället tvingas dethomosexuella paret in i en juridisk djungel därmängder av avtal skall tecknas och där man ändåinte kan garantera sin partner ett fullgott skydd.Jag tycker att det är en skam för staten ochriksdagen att man så länge tillåtit denna orättvisaoch diskriminerande lagstiftning gentemothomosexuell samlevnad. har riksdagenmöjlighet att leva upp till sina principiellauttalanden genom att besluta om en lag ompartnerskap för homosexuella.En sådan lag skulle inte bara ge det homosexuellaparet alla de juridiska rättigheter och skyldighetersom ett heterosexuellt par kan få vid äktenskap,dvs. fullständig trygghet vid bodelning och arv. Enrad andra regler som diskriminerar homosexuellapar i försäkringar, bostadsbidrag och annat skulleockså kunna tas bort i samband med detta.Men minst lika viktig är den signal som ett beslutom lag om partnerskap skulle innebära. För dethomosexulla paret skulle det vara ett bevis för attlandets lagstiftande församling accepterar ocht.o.m. bejakar den kärlek som två personer avsamma kön kan känna för varandra. Det skulle varaett bevis för att homosexuell kärlek är någontinglika fint som heterosexuell sådan. Det skulle gemånga homosexuella råg i ryggen att öppet vågavisa sin läggning och sin kärlek till en person avsamma kön. Gentemot allmänheten skulle detockså vara en betydelsefull signal om atthomosexuell samlevnad inte är något konstigt.I fick man sin partnerskapslag 1989. Tillårskiftet hade ungefär 1 500 par låtit registrera sittpartnerskap. var därmed det första land ivärlden som tog steget mot full jämställdhet mellanhomosexuell och heterosexuell samlevnad.I förrförra veckan beslutade så det norskastortinget och dess bägge kamrar om att införa enlag om registrerat partnerskap. blir därmedtvåa i världen med att stadfästa en sådan liberal synpå människors kärlek och samlevnad.Men dessa framsynta och radikala länder är inteensamma. I diskuteras nu enliknade lagstiftning. I har derasFamiljekommission föreslagit en sådan lag, och detfinns en flerpartimotion som också kräver stiftandeav en partnerskapslag. På , som har legatlångt efter på det här området, håller man nu påmed en genomgång av hur det isländska samhälletbehandlar homosexuella och hur en eventuelllagreglering av homosexuell samlevnad skullekunna se ut.Varför tvekar då riksdag, trots att vi imånga sammanhang brukar framhålla somett framsynt och liberalt land? Det hängersjälvfallet samman med frågan om sexualitet ochhomosexualitet. Många har svårt att formulera sigoch diskutera frågor som rör dessa områden. Jagkan ha en viss förståelse för det, även om jag intetycker att riksdag med det somutgångspunkt skall hindras att verka för förjämställdhet mellan landets olika medborgare.För en del finns s.k. kristna värderingar som gör attde aktivt försöker hindra en mer liberal syn påmänniskors samlevnad. Jag tänker då givetvis påden svenska politikens kristna fundamentalisteroch extremister -- . Med envrång och snäv tolkning av gör deallt som står i deras makt för att förhindra ochstoppa en likaställning för homosexuella ochheterosexuella.Även om jag stark ogillar deras inställning ochtolkning av det kristna kärleksbudskapet är det upptill dem om de i sina kristna samfund praktiserardenna. Men när de försöker föra över detta på denvärldsliga makten -- den svenska staten -- blir jagrädd. Jag kommer att göra allt som står i min maktför att stoppa dem.Kristdemokraterna menar att deras tolkning avBibeln skall ligga till grund för svensk lagstiftningpå detta och en rad andra områden. Hade de varitett parti som verkat i eller något annatmuslimskt land skulle vi ha kallat dem förfundamentalister. Vi skulle kollektivt ha fördömtderas försök att göra religiös lag och tolkning avvissa heliga skrifter till allmän lag. Kds hänvisningtill vissa stycken i och allmänna dogmer omäktenskapet som något förbehållet man och kvinnaär just ett uttryck för fundamentalism ochbristande respekt för individen och för ett moderntdemokratiskt samhälle.Att det finns andra synsätt inom den kristnavärlden -- en betydligt mer humanistisk och generösinställning till homosexuell samlevnad -- tycker jagatt bl.a. ärkebiskop förstauttalande som ny ärkebiskop vittar om. Han stödertanken på ett registrerat partnerskap förhomosexuella.Fru talman! På bord finns ettkomplett förslag till lag som skulle ge homosexuellasamma juridiska rättigheter och skyldigheter somett heterosexuellt par som väljer att ingåäktenskap. har alla möjligheter attundanröja en stor diskriminering som drabbarhomosexuella.Att lagutskottets majoritet valt att ducka ochhänvisa till sittande utredning är, som jag ser det,ett sätt att slippa bekänna färg i denna viktiga fråga.Inte minst framgick det av det som majoritetensföreträdare här sade att man knappast vill diskuterasakfrågan, trots att det är den som är intressant.Man gömmer sig bakom utredningen. Vi vet attutredningens majoritet redan har tagit ställning fören lagstiftning om registrerat partnerskap. Det somman nu håller på med är såvitt jag förstår att finslipapå lagtexterna.Om inte tar ställning för ettregistrerat partnerskap för homosexuella, är riskenstor att frågan skjuts upp . Kdsvälkomnar säkerligen detta och kommer antagligenatt göra allt för att stoppa frågans behandling. Detgäller definitivt i den regering där man sittertillsammans med tre andra partier.Tyvärr kan man nog förmoda att ett förslag från dennuvarande regeringen därmed aldrig kommer attföreläggas . Ett bevis för att det är så,även om kds i olika sammanhang brukar säga inte vill särbehandla och diskriminerahomosexuella, är vad som förekommit i frågan ombostadsbidrag. Jag har förstått att det är kdsagerande i regeringen som har gjort att vi inte harfått något förslag som jämställer homosexuella parmed heterosexuella par.Också det allmänna valet kan innebära attfrågan skjuts framåt i tiden. Tyvärr har inget parti --möjligtvis med undantag av -- visatsig berett att i en valdebatt stå upp för likarättigheter även för homosexuella.Det enda sättet att garantera att denna orättvisaavskaffas är att beslutar om en lagom registrerat partnerskap. Ett alternativ, även omjag inte tycker att det är lika bra, är att --såvida den inte vill gå så långt -- gör ettprinciputtalande och beställer en sådan lagstiftningfrån regeringen, oavsett vilken sammansättningdenna har eller i framtiden.Jag tror att ett principuttalande, om man nu inte ärberedd att gå direkt på lagstiftning, som jag harföreslagit tillsammans med 13 andrariksdagsledamöter, kan vara av värde just därför attvi vet att även om utredningen kommer med ettförslag om lag om registrerat partnerskap, kommerdet sedan efter sedvanlig remissbehandling attliksom tidigare stoppas i en byrålåda på någotdepartement. Även om det skulle finnas krafter iregeringen som är för framläggande av ett förslag,är jag övertygad om att ledamöterna från kdskommer att se till att denna byrålåda låses. I annatfall hotar man väl med att lämna regeringen.Slutligen något om motion L421, somundertecknats av företrädare för ,, , Ny demokrati ochSocialdemokraterna samt av en oberoende ledamothär i kammaren.Det lagförslag som finns i motionen är i principidentiskt med den lagstiftning som införtoch som har beslutat att införa. De farhågorsom funnits om att samtliga s.k. rättsverkningarsom en sådan lag skulle kunna få inte är ordentligtutredda stämmer inte. I och har man gjortliknande genomlysningar, men man har konstateratatt det är ett näst intill omöjligt arbete att göra enfullständig kartläggning av rättsverkningarna. Ibägge dessa länder har man i stället konstaterat attdetta inte är något stort problem. Problemet är istället huruvida den politiska viljan finns att fullt utjämställa homo- och heterosexuell samlevnad. IDanmark och även i fanns den viljan.Förhoppningsvis finns den också i Sverige.Fru talman! Jag yrkar med detta bifall till motionL421, som innebär att instiftar enlag om registrerat partnerskap.Anf. 20 (-):Fru talman! Frågan om registrerat partnerskap förhomosexuella berör och upprör uppenbarligenmånga. Även om den diskussionen är märkvärdigtfrånvarande här i kammaren , tror jag att detinte bara för mig utan för alla som har varit med idenna diskussion är uppenbart att den berör ochupprör många. Det har kommit många brev ochtelefonsamtal från människor som tycker attförslaget som sådant är upprörande.Varför tycker människor det? Jag tror att var och ensom blir upprörd över tanken på att homosexuellaskulle få registrera sitt partnerskap borde funderaöver sin egen reaktion. Jag tror att det har att göramed att alla frågor om sexualitet är svåra för oss.De berör oss i vårt innersta, handlar om känslor ochrelationer som vi kanske över huvud taget intevågar eller orkar förhålla oss så medvetet till. Dethandlar också om vår egen sexuella identitet.Att jag säger att man borde fundera över sin egenreaktion beror inte på att jag vill mästra någon,utan jag gör det därför att jag i den upprördadiskussionen känner igen mycket av min egenutveckling; från att ha tyckt att de homosexuellasvillkor inte berör mig -- en likgiltighet -- till attkänna en upprördhet och att fundera mycket övervad som när det gäller kärlek kan betraktas somnaturligt eller inte naturligt, och fram till en insiktom att homosexuellas rätt till sin kärlek och attsamhällets erkännande av denna kärlek måsterespekteras och är något självklart.Äktenskap eller i det här fallet partnerskap handlarom två olika saker. Det handlar om ett praktisk ochenkelt sätt att reglera många förfaranden isamhället, t.ex. arvsfrågor, men det handlar ocksåom symboler -- att inför omvärlden och inför sigsjälv visa att det gäller ett förhållande som man ärberedd att satsa på för livet. När man betraktaräktenskap, samliv och över huvud tagetsamlevnadsformers utveckling i samhället, finnerman att det rent allmänt sker en förskjutning frånen tonvikt på att reglera ekonomiska transaktioneroch arv till att äktenskap och samlevnadsformeralltmer blir uttryck för och grundar sig på kärlekmellan människor.Det finns bara en enda rimlig konsekvens av detbeslut som fattade om atthomosexuellas kärlek är lika acceptabel somheterosexuellas, nämligen att ta steget fullt ut ochlagstifta om ett registrerat partnerskap förhomosexuella.Jag vill instämma i de synpunkter som KentCarlsson och har framfört.Varför klarar vi i inte med det som man harorkat med i våra grannländer och ?Man hänvisar i den märkliga diskussionen -- ellerrättare icke-diskussionen -- frånutskottsmajoritetens sida till att det pågår enutredning. Det är ganska vanligt att vi i riksdagenhänvisar till utredningar, men man måste ocksåfundera över vilken funktion en utredning fyller.Ibland är utredningar pådrivande isamhällsutvecklingen, men ibland är debromsklossar. Det är min bestämda uppfattning,efter att utifrån ha betraktat kommitténs arbete, attden framför allt fyller funktionen av att vara enbromskloss. Man gör det krångligare för sig än vaddet behövde vara. Det framgår i ljuset av denlagstiftning som har genomförts i och iNorge. Jag tror att det i kommittén finns ledamötersom gärna vill dra ut på arbetet och krångla till det,inte därför att man egentligen är så oerhört ängsligöver att man inte kan överblicka allalagstiftningskonsekvenser, utan därför att man igrunden är negativ till förslaget att homosexuellaskall få rätt till registrerat partnerskap.Jag tycker, fru talman, att man är feg när man idebatten här gömmer sig bakom formellaargument och över huvud taget inte berörsakfrågorna, som om det inte vore dessa som igrunden ligger bakom.Jag vill därför gärna ställa följande fråga till HolgerGustafsson, som helt har undvikit att diskuterasakfrågan: Skall man tolka det så, att HolgerGustafsson och hans partikamrater fullt ut delaruppfattningarna i motion L421? Man har ju inteanfört några som helst argument emot dennamotion. Skall vi tolka det så att det egentligen finnsett stöd för bifall till denna motion? Jag tycker attdet vore rimligt att få ett svar på den frågan.Fru talman! Jag vill instämma i yrkandet om bifalltill motion L421. Jag instämmer också i förslaget iVänsterpartiets meningsyttring om en utredningom homosexuellas rätt till adoption av barn.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag tycker att tar uppen mycket intressant aspekt på partnerskap, närhon pekar på vad det innebär just för attnormalisera ett förhållande. Jag håller fullkomligtmed om att det här är viktigt.Normen i vårt samhälle är faktiskt tvåsamhet.Oavsett vad vi tycker om det, om vi tycker att detär bra eller dåligt eller likgiltigt, så är detta normen.Människor som tycker om fasta normer borde judärmed göra allt för att även homosexuella skullefå normalisera sitt förhållande. Jag tycker att det ärbra att har tagit upp just denpoängen.Men sedan vill jag något kommentera det AnnikaÅhnberg säger om att kommittén har bromsatarbetet att få fram en partnerskapslag. Ja, det ärrätt så till vida att vissa ledamöter i kommittén harverkat bromsande. Men trots alla problem sompartnerskapskommittén har haft, av olika slag, villjag ändå poängtera att kommitténs arbete inte ärbortkastat, eftersom majoriteten av ledamöterna ikommittén har haft som mål att läggafram ett förslag till lag om partnerskap.Det beklagansvärda är att efter senaste valet ochefter regeringsskiftet, då man förändradekommitténs sammansättning, har en del ledamöterihärdigt satt klackarna i golvet och på alla sättförsökt bromsa upp arbetet. Men jag villfortfarande hävda att kommittén som helhet intehar haft för avsikt att bromsa arbetet.Anf. 22 (-) replik:Fru talman! Jag ber om ursäkt, om det framstodsom om jag uttryckte en negativ uppfattning omhela kommittén. Det var säkert en konsekvens delsav att jag uttryckte mig slarvigt, dels av att jag, somjag sade, bara har kunnat betrakta kommitténsarbete på avstånd.Men det som slår en utanförstående betraktare ärdet märkliga att vi i , som ju alltid brukarsätta det nordiska samarbetet högt och som brukarvara intresserade av att dra erfarenheter ochslutsatser av hur man gör i andra länder, inte harvelat ta till oss de erfarenheter som man har gjort iDanmark.I har man funnit ett enkelt sätt att stiftalagen, att anknyta den -- med vissa undantag -- tilläktenskapslagstiftningen som helhet, ocherfarenheterna har varit mycket positiva. Sverigedäremot har, vad jag kan förstå, valt ett mycketmera komplicerat sätt att gå fram och också ett sättsom har fördröjt arbetet.Men, som sagt, det var inte min mening att avgenågon sorts helhetsomdöme om kommitténs arbete.Jag ber än en gång om ursäkt, om det framstod så.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag tycker inte alls att uttryckt sig slarvigt. Det hon sade var just precisdetta att den som betraktar kommitténs arbeteutifrån kan få ett intryck av att kommittén harverkat bromsande.Dess värre är det nog precis det intrycket som hargivits, och jag tycker att det var bra att det sadeshär, så att jag fick möjlighet att poängtera att trotsalla problem i kommittén finns där en positiv viljahos en majoritet att komma framåt.Men vad skall folk få för uppfattning om riksdagenoch arbete? Man vet att här finns enmajoritet för partnerskap, man man kan iaktta hurutredningar och andra organ ger intryck av att interätta sig efter denna majoritet. Dess värre tyckerjag att inlägget från regeringsföreträdaren bidrar till den totala förvirringen. (Talmannen: Jag erinrar om att repliken gällerAnnika inlägg.)Anf. 24 ()replik:Fru talman! frågade huruvida detfinns något slags gillande av motionen L421. Jagkan bara säga ytterligare en gång -- jag nämnde det imitt huvudanförande -- att utskottets majoritet haravstyrkt samtliga motioner, för att få ett fördjupatunderlag i kommitténs arbete.Det är det besked jag har att ge. Det är tydligt, ochjag vill bara upprepa det jag sagt tidigare: Samtligamotioner är avstyrkta, och motivet för det är att vivill invänta ett mera fördjupat material. Det är allaoförhindrat att i det sammanhanget också titta påde motioner som här ligger och bedöma demtillsammans med kommitténs arbete.Anf. 25 ():Fru talman! Som ordförande iPartnerskapskommittén vill jag här endast ge enlägesbeskrivning av arbetet. Det kanske inte ärbrukligt att göra, men med tanke på detengagemang och det intresse som många visardenna fråga gör jag det här. Det är bättre attredovisa fakta än att ge utrymme för spekulationeroch rykten.Kommitténs majoritet har tagit ställning för en lagom partnerskap för homosexuella. De regler somgäller för äktenskap skall gälla med undantag föradoption och internationell giltighet i länder som ejhar infört partnerskapslag.Ett lagförslag är i praktiken klart. Vi har sagt nejtill att partnerskapet skall gälla andrahushållsgemenskaper. Motiven går jag inte in påhär. De kommer att redovisas i det justeradebetänkandet.Vi har i stort sett gått igenom äktenskapetsrättsverkningar, vilket var ett mycket omfattandeoch svårt arbete på grund av rättsdatabasensbristande tillgänglighet och kvalitet. Genomgångengav stöd för att det endast är de två nämndaundantagen som behöver göras i enpartnerskapslag.Vi har varit i och tagit del av de danskaerfarenheterna av deras partnerskapslag. Vi hargjort ett försök att utvärdera lagen omhomosexuella sambor, men genomgången av självaregelverket är ännu inte gjord. Det bör diskuterashur denna genomgång bör samordnas medStatskontorets genomgång av sambolagstiftningen,för att undvika dubbelarbete och för att kunnagenomföra denna del av det uppdrag somkommittén har utan onödigt dröjsmål.Slutlig justering av de färdiga delarna avutredningen, dvs. förslag till partnerskapslag,redovisning av äktenskapets rättsverkningar ochställningstagande till hushållsgemenskapsfrågan,kan göras vid långsammanträde i slutet avseptember. Den redovisning av arbetsläget ikommittén som jag lämnar här bör kunna varavägledande för ledamöter i denkommande voteringen. Själv kommer jag somkommittéordförande och därmed part i målet attlägga ner min röst.Det beslut tar här blir givetvisvägledande för kommitténs fortsatta arbete. Skullereservationen vinna i voteringen, ser jag det intesom ett misstroende mot kommitténs arbete utansom ett uttryck för det angelägna i att utan dröjsmålföra denna fråga i hamn.Anf. 26 () replik:Fru talman! Jag tackar för redovisningen avkommitténs arbete och tidsplan. Jag känner ändå enviss oro, även om jag är övertygad om attordföranden i kommittén jobbar på som bara denoch verkligen försöker få fram ett förslag till lagsom alltså skulle komma till hösten.Men det intressanta är: Vad händer därnäst? Det ärdetta som vi har försökt diskutera här . Varkommer utredningsförslaget att hamna? Jo, dethamnar hos regeringen rent formellt, men vadkommer att hända sedan? Blir det i det läget någotförslag från den regering där bl.a. BarbroWesterholms partikamrater sitter?Kan garantera att omutredningen kommer med ett förslag ompartnerskapslag så kommer också regeringen attlägga fram ett sådant förslag för ? Det ärden oron vi känner som vill ha en sådan lag, attäven om det blir ett positivt utredningsförslag såkommer det sedan att gömmas någonstans, därföratt det är politiskt känsligt inom regeringen.Framför allt är det de fundamentalistiskakristdemokraterna som sätter sig till motvärn.Det är en fråga till . Och kanBarbro också kommentera risken förförseningar? Vad jag har förstått, finns det ettmotstånd i kommittén mot att komma fram med ettpositivt förslag, alltså ett förslag till lag ompartnerskap.Anf. 27 ()replik:Fru Talman! Majoritetssituationen är redan klar.Den fortsatta behandlingen i ärdet inte min sak som ordförande i kommittén ochsom riksdagsledamot att sia om.Med tanke på hur det brukar göras medutredningar antar jag att det blir enremissbehandling och att man sedan använder sigav remissvaren. Men jag kan inte svara förregeringen.Anf. 28 () replik:Fru talman! Nej, jag kräver inte att BarbroWesterholm skall företräda regeringen på det sätteteftersom hon inte är statsråd. har såvittjag förstår på sitt landsmöte ställt sig bakom det härkravet. Som folkpartistisk riksdagsledamot måsteäven medge att det finns risk för att det med tanke på regeringenssammansättning inte kommer att bli något förslag.Det finns inte bara en stor risk -- det är i princip ettfaktum. Trots att utredningen har ett positivtförslag om en lag och trots att remissinstansernasäger ''Hurra! Vi vill ha en sådan här lagstiftning''finns det en blockering i regeringen.Eftersom vi är medvetna om de blockeringar somkds utgör i detta sammanhang gäller min fråga tillBarbro om det inte vore bättre att i dagbesluta om en lag eller alternativt att skicka enbeställning till regeringen. Oavsett regeringenssammansättning, dvs. om kds finns där och bromsareller inte, har då beställt en lag. Detmåste vara ett oerhört stöd för kommittén och förordföranden i kommittén. På det sättet skulle manockså kunna få denna fråga ur världen. Jag tyckeratt det vore bra för frågan i sin helhet om vi gjordeett principställningstagande.Anf. 29 ()replik:Fru talman! Jag har i mitt inlägg redovisat hur jagkommer att göra vid voteringen. Min ytterligarekommentar är att liberalerna vid sittlandsmöte tog ställning för ettpartnerskap. Vi har också ställt upp på denutredning som tillsattes av den socialdemokratiskaregeringen våren 1991.Anf. 30 () replik:Fru talman! Såvitt jag förstår löser BarbroWesterholm sitt dilemma genom att avstå ivoteringen. Anser att det voretill förfång för utredningen och för sakens fortsattabehandling om här gjorde det som den ärsatt att göra, nämligen att i ett konkret beslut talaom vad den tycker?Anf. 31 ()replik:Fru talman! Vår tidsplan förändras inte avriksdagsbeslutet här . Ni andra har tagit uppdet faktum att ett beslut kan ha en visspåverkan på regeringens hantering av frågan. Förmin utredning gäller precis samma tidsplan.Anf. 32 ():Fru talman! Jag är i likhet med flera andra talarelitet förvånad över debatten, därför att den somAnnika sade är en icke-debatt. Mandebatterar inte innehåll utan mer form.Det är litet uppseendeväckande att kds säger vill se förslaget från utredningen innan mankan ta ställning. Det är ju ett principuttalande har begärt! Vi skall ta ställning till om viär för eller emot registrerat partnerskap.Jag är en av undertecknarna av motionen L421. Jagvill här och uttala mitt stöd för den. Jag vill ocksåpassa på tillfället att som anhängare av partnerskapoch medlem av utredningen i likhet med ElisabethPersson berätta om saker som händer utanför dettahus i frågan. talade om att detfinns myter och rädsla. Jag kan tillägga att det finnsokunskap.