prot · GH0938 · 1993-12-07 00:00:00 — Sker detta har läkaren varkenmöjlighet att bli anställd av något landsting iSverige eller att etablera sig somprivatpraktiserande på detta område.Jag tycker att , i sin långvariga kampmot husläkarsystemet, nu använder sig avargument som han skulle ha svårt att använda vadgäller möjligheten att bli anställd hos ett landsting,om man har blivit kritiserad av Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd.Anf. 170 ():Fru talman! Eftersom jag hör till dem som harröstat fram husläkarsystemet är jag naturligtvisangelägen om att det blir så bra som möjligt, närdet nu skall tillämpas. Detta ärende har två sidor,som vi tidigare konstaterade. Jag vill peka på att deti Svenska Dagbladets artikel den 29 novemberskrivs att man vid en granskning av listorna harhittat tre läkare som även finns med på en lista över''problemläkare'', som upprättats avFörsäkringskassan i . Där har man alltsåen spärr.I den senaste artikeln i chefsöverläkare attbeslutet från sjukvårdsområdets sida är mycketbeklagligt och att de flesta läkare blir anmälda entvå gånger under sitt liv.Anf. 171 HANS ():Fru talman! Jag tycker inte att jag fick något svar påmin fråga om vilken grupps intressen som var mestangelägna att ta till vara, om det var patienternaseller läkarnas intressen. har pekatpå olika sidor i denna problematik. Jag skall lyftafram ytterligare en. Det gäller det faktum att detfaktiskt finns patienter som har ett intresse av attsöka sig till husläkare som är generösa med attskriva ut intyg, hjälpa till med vederbörligahandlingar för förtidspension och annat. Detta ären fråga mer ur samhällets synvinkel, hur man kankomma åt detta.Jag kan inte finna motiv för att statsrådet inte ärberedd att se över reglerna så att man skulle kunnainföra en spärr som på ett bättre sätt än nu sorterarut dem som är direkt olämpliga. Med det menar jaginte den som har fått en prickning,utan den som är direkt olämplig.Anf. 172 Statsrådet ():Fru talman! Jag har aldrig någonsin ifrågasattGöthe intresse för att husläkarreformenskall bli så bra som möjligt. Däremot tillät jag migatt kommentera att inställning idenna fråga är känd för sedan gammalt.Jag tycker att jag försökte ta upp det som HansKarlsson tog upp genom att beskriva att vi i vårtland har ett system med övervakning av läkare. Vihar ett system som innebär att patienterna får väljaatt byta läkare om de är missnöjda, att vi utvecklarkvalitetssäkringen m.m. Det som Hans Karlssonfår bestämma sig för i denna dialog är om han överhuvud taget vill införa hårdare regler föravstängning av läkare. Skall vi ha hårdarebestämmelser när det gäller att ta bortlegitimationer? Skall vi ha lägre beviskrav för att tabort legitimationer? Skall vi har hårdare regler förom personer på nytt skall få anställning inomsjukvården eller etablera sig inom det närmasteåret eller de två tre närmaste åren? Problemet harmycket litet att göra med husläkarfrågan, att detfinns en och annan av landets 25 000 läkare som ärolämpliga för sin uppgift.På sluttampen för in frågan om detkan finnas husläkare som patienterna är nöjda medmen inte samhället. Jag hoppas jag får möjlighet attåterkomma till den frågan.Anf. 173 HANS ():Fru talman! Jag tänker inte förlänga denna debattsärskilt mycket. Jag vill bara konstatera att det finnsen rad frågetecken runt husläkarlagen och desstillämpning och reformens genomförande. Vi fårsäkert anledning att återkomma till en diskussionom denna fråga. Det kanske t.o.m. dyker upp flerabekymmer på vägen.Anf. 174 Statsrådet ():Fru talman! Husläkarlagen antogs av imaj månad och innebär en mycket storförändring för patienterna i vårt land, framför alltgenom att deras ställning förstärks kraftigtgentemot vårdgivarna och genom deras möjlighetatt själva välja vårdgivare.Dessutom har det enligt beslut inrättats en speciellhusläkardelegation. Dess uppgift är att följautvecklingen, för att under de närmaste tre årenkomma underfund med hur husläkarlagen kan bliännu bättre.Frågan om läkare som är olämpliga av andra skäl änatt patienterna haft grundad anledning till missnöjemed dem, tillhör det inom försäkringssystemet somdet finns anledning att generellt se över. Jagtillbringade en del av dagen i går med att på enförsäkringskassa i landet diskutera de generellaproblem som finns med generösa sjukskrivningar. Imånga fall handlar det bl.a. om sjukskrivningarutförda av läkare som arbetar på våra sjukhus. Detär alltså inte bara fråga om den grupp som HansKarlsson gärna ger sig på, nämligen privatläkarna.Överläggningen var härmed avslutad.28 § Svar på fråga 1993/94:257 om rökförbud iskolorAnf. 175 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om vilkaåtgärder jag avser att vidta för att förtydligareglerna om rökrum inomhus och förbud motrökning på skolgårdar för både elever och lärare.Jag vill då ge en kort bakgrund beträffanderökvanorna hos barn och ungdomar samt enbeskrivning av de lagar som gäller för skollokaleroch andra lokaler för barn- ochungdomsverksamhet.Rökning anses vara en av vår tids största orsaker tillohälsa. De negativa konsekvenserna är särskiltstora hos barn och ungdomar. Rökning totalt setthar minskat vilket framför allt beror på att en alltstörre del av de uppväxande generationernaförblivit rökfria och att den genomsnittliga åldernför rökdebut förskjutits uppåt. Under 1970-taletminskade andelen rökare bland barn och ungdomarkraftigt. Årliga undersökningar av skolelevernasdrogvanor tyder dock på att rökningen under slutetav 80-talet åter ökat bland barn och ungdomar.Enligt 2 § tobakslagen är tobaksrökning förbjudeni lokaler som är avsedda för barnomsorg,skolverksamhet eller annan verksamhet för barnoch ungdom. Av specialmotiveringen till dennaparagraf framgår att det inte krävs att det vidtillfället pågår skolverksamhet för attbestämmelsen skall vara tillämplig. Det framgårockså att även expeditioner, korridorer, trapporoch toaletter omfattas. Även utrymmen som ärupplåtna enbart för personalen omfattas avförbudet. Det finns emellertid enligt 6 § i den lagenmöjlighet att inrätta särskilt avsatta rökrumupplåtna enbart för personalen. Det uttalas dock iförarbetena till lagen att det naturligtvis ärangeläget att ventilationen anordnas så attutrymmen utanför ett rökrum hålls rökfria.Den nu gällande lagen omfattar inte någrautomhusområden. Regeringen har i propositionenom tobakslagen uttalat att systemet med rökrutorinte är lämpligt.Regeringen har dessutom lämnat enproposition om vissa ändringar i tobakslagen tillriksdagen. I propositionen föreslås bl.a. att ävenskolgårdar skall omfattas avrökförbudet.Jag anser således inte att det föreligger någratveksamheter om vad som gäller beträffanderökförbud i skollokaler enligt lagen. Vidareframgår av tobakslagen och den proposition somregeringen har -- på grundval av riksdagensbegäran om ändring i tobakslagen -- förelagtriksdagen, vad som avses gällabeträffande rökning på skolgårdar.Anf. 176 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för detta utförligasvar. Det är utomordentligt bra att det blir ettallmänt rökförbud på skolgårdar. Men det gäller nuatt inte försvåra situationen för rökande lärare ochannan personal i skolan.Det är en mänsklig rättighet för dem som är rökareatt åtminstone i anslutning till sin arbetsplats kunnafå njuta av nikotinet.I det fall som jag har åberopat, nämligen det iGrums kommun i -- väl medveten om attstatsrådet inte går in i det enskilda fallet --föreligger ett förslag från arbetsutskottet iSkolstyrelsen om att förbjuda rökning i ettbefintligt, utomordentligt bra, rökrum medventilation. I stället skall lärarna jagas ut påskolgården.Lärarna vill gärna vara föredöme för elever och intestå ute bland dem och röka. Lärarna ber därför attfå röka i rökrummet.Alternativet blir, om möjligheten att röka irökrummet stoppas, att lärarna måste gå till allmänväg. I det här fallet är det åtminstone 150 m till ensådan. Att lärarna tvingas stå där till allmäntbeskådande vore inte bra.Om jag tolkar statsrådet rätt, är det 6 § tobakslagensom det handlar om. Enligt den bör skolor upplåtarökrum efter konstens alla regler och reglementen.Anf. 177 Statsrådet ():Fru talman! kan inte göra dentolkning han gjorde, dvs. att den sjätteparagrafen i lagen skulle innebära enrekommendation för skolorna att inrätta rökrum.Däremot talar paragrafen om att det är fulltmöjligt. Inte vare sig den nuvarande lagen eller denkommande kommer att reglera den frågan. Detsom regleras i den kommande lagen kommer attvara mer restriktivt än i den nuvarande lagen, dvs.just att den enskilde skall kunna slippa rök på sinarbetsplats -- rätten att inte drabbas av andras rök.Om det skall finnas rökrum eller inte på enarbetsplats för personalen är i praktiken redan nuen fråga för arbetsgivaren och kommer att vara detäven . Oavsett om det är fråga om enprivat eller en allmän arbetsgivare -- som dettydligen är i det konkreta exemplet -- är detarbetsgivaren som har att bedöma frågan.Fru talman! Vi har inte i samband medframtagandet av lagen gjort bedömningen attriksdagen skall ta på sig ett större ansvar än hittillsför vad som måste förekomma på arbetsplatserna.Anf. 178 ():Fru talman! Jag förstår av statsrådets svar att detinte är fråga om att rekommendera rökning påarbetsplatsen. Låt oss först göra en jämförelse. Densjukhusanställde kan gå ut i friska luften. Detföreligger inte något förbud att röka utanförsjukhuset. Men lärare skall där det ligger enskolgård mellan den allmänna platsen ochskolhuset tvingas ut i naturen för något som jaganser vara en rättighet.Jag har en annan synpunkt. Det kan inte vara felom en vald skolstyrelse ser till att det finns ettrökrum inne i skolan eller i en särskild lokal intillmot bakgrund av den tvångsförvisning ut i naturensom jag har nämnt här.Anf. 179 Statsrådet ():Fru talman! Om med fel i sin sistamening menar att det är olagligt att göra så, ärsvaret att om ventilationen är ordnad är det fulltlagligt.Anf. 180 ():Fru talman! Då vill jag gärna tolka det så attstatsrådet tycker att det är rimligt att där det finnsett rökrum i eller i anslutning till en skola bör mankunna få använda det.Anf. 181 Statsrådet ():Fru talman! har, tror jag, tre gångeri denna diskussion velat tolka det jag säger. Detvore möjligen ännu bättre om han höll sig till detjag har sagt.Anf. 182 ():Fru talman! Jag kommer förvisso att hålla mig tillsaken. Men jag tycker definitivt illa om när det blirolika tolkningar av en lag på olika ställen i landet.Det är inte bara en jämlikhetsfråga, utan det ärockså en rättvisefråga. Det är illa om man överlåteren lag som ger kommunalmän och skolledningar påolika håll olika möjligheter att utfärda lokalabestämmelser. Jag är litet orolig för detta.Anf. 183 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig för undvikande av allamissförstånd slå fast följande. Det är inte fråga omatt tobakslagen på denna punkt är oklar elleröppnar sig för olika tolkningar. Sådana lagarförekommer förvisso, men så är inte fallet dennagång. Redan innan tobakslagen trädde i kraft den 1juli, vid tillämpningen av den nuvarandetobakslagen och vid de ändringar som riksdageneventuellt skall besluta om hade och haren arbetsgivare möjlighet att förbjuda rökning isina egna arbetslokaler. Möjligheten har inteändrats. Däremot har man för säkerhets skullbetonat i lagen att det i de situationer där rökningär förbjuden med tanke på barn och ungdom skallvara möjligt att avsätta rökrum.Överläggningen var härmed avslutad.29 § Svar på fråga 1993/94:222 om tillgången påläkare vid sjukhemAnf. 184 Socialminister ():Fru talman! My har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att garanteraläkartillgång på alla sjukhem där sjuka gamlamänniskor vistas.Bakgrunden till frågan är genomförande av ÄDEL-reformen, som innebär att kommunerna numerahar ett samlat ansvar för långvarig service, vård ochomsorg till äldre och handikappade. Men dettaansvar omfattar inte insatser av läkare. My Perssonmenar att effekterna av detta beslut nu börjat visasig genom att läkartillgången på somliga sjukhemdecimeras och att man i många kommuner inte ärklar över hur läkartillgången skall lösas.Av hittillsvarande utvärdering avÄDEL-reformen framgår att det allmännaomdömet om ÄDEL-reformen är positivt. När detgäller den av kommunerna övertagnasjukhemsverksamheten finns det dock som tidigarestora skillnader i kvalitet och innehåll mellan olikasjukhem. Vissa sjukhem erbjuder undermåligboendestandard och otillfredsställande medicinskvård.Jag kan dock inte finna att Socialstyrelsensuppföljning och utvärdering av ÄDEL-reformenger underlag för att påstå att läkarinsatserna vidsjukhemmen skulle ha minskat på sjukhemmensom en följd av reformen. I sin senaste årsrapportsäger styrelsen bl.a. att läkarinsatser aldrig har''utgjort något volymmässigt större inslag isjukhemsverksamheten. En jämförelse med dataöver läkartid per boende från början av 1980-taletvisar att någon förändring ej skett. ''Detta innebär självfallet inte att situationen ärtillfredsställande. har i sinutvärderingsrapport bl.a. framhållit atthuvudmännen måste förbättra samverkan ochkvaliteten i eget boende och i de särskildaboendeformerna, dvs. även i sjukhemmen.Regeringen har också föreslagit (prop. 1993/94:75) att staten skall lämna ettstimulansbidrag om för attutveckla och säkra kvaliteten såväl i de mer hälso-och sjukvårdsinriktade delarna som när det gällersamspelet mellan sociala och medicinska insatser.Avsikten är att om bifaller regeringensförslag, medlen skall finnas tillgängliga fr.o.m. den1 och användas till utvecklingsarbeteinom sådana områden som rör kvaliteten iäldrevården, bl.a. rehabilitering, samverkanmellan huvudmännen vid övergången från somatiskakutsjukvård till särskilda boendeformer och dengeriatriska klinikfunktionen.Jag vill i sammanhanget också nämna atthusläkarreformen, som kommer att genomföras ilandet --1995, innebär attsjukvårdshuvudmännen senast vid utgången avdenna period skall ha organiserat den öppna vårdenså att alla som är bosattta inom respektivesjukvårdsområde får tillgång till och kan välja enhusläkare. Därmed kommer även de gamla ochsjuka människor som bor på sjukhem att varagaranterade tillgång till läkare.Anf. 185 MY ():Fru talman! Först vill jag tacka statsrådet för svaretpå en fråga som oroar mig mycket. Jag kan ocksåknyta an till utvärderingen som hargjort. tar upp frågan omläkarresurser och påstår sig vara oroad.Socialstyrelsen säger att eftersom läkarinsatsernahar en stor betydelse för medicinsk säkerhet ochkvalitet kommenteras emellertid frågan. På vissahåll har bristande läkarinsatser skapat problem närdet gäller kvaliteten och omhändertagandet av denenskilde.Jag vill också nämna geriatriskeexpert , överläkare vidSabbatsbergs geriatriska klinik. Han hävdar att hanblir förskräckt när han hör att man tubbar på denmedicinska kompetensen, som svårtsjuka patienter läggs över på sjukhem. ÄDEL-reformen var bra i många stycken, men mångakommuner har inte förstått vilken vård som bedrivspå sjukhemmen. Det får inte bli så att de gamla intefår adekvat medicinsk vård.För att ytterligare påvisa oron, som är utbredd ilandet, kan jag upplysa om att de medicinsktansvariga sjuksköterskorna nu börjar slå larm häroch där. Jag har själv märkt detta när jag har varitute i landet. De har sagt att de upplever att de fårett för stort medicinskt ansvar när de inte har läkareatt luta sig emot såsom tidigare.Jag tycker att detta är ett stort problem som vi iriksdag och regering måste fokusera. Vi måstehjälpa till att hitta lösningar. Uppenbart är attkommunerna ställer sig tveksamma till vad de skallgöra. Jag återkommer till husläkarrefomen somstatsrådet pekade på, även om jag inte tror att denlöser alla problem. Jag skulle önska att vi kunde haett samtal kring om det finns någon annan möjliglösning för att hjälpa kommunerna på traven att fåordning på problemet hur läkartillgången skallsäkras på ett bra sätt i framtiden.Anf. 186 Socialminister ():Herr talman! Låt mig först konstatera att vi är heltöverens om att läkarinsatserna brister på sina håll.Jag framhåller också det i mitt frågesvar. Däremotfinns det ingenting som tyder på att det har blivit enförsämring efter ÄDEL-reformen. Situationen ärganska likartad när det gäller läkarinsatser.Jag vet inte om det är många kommuner som ärtveksamma om hur de skall hantera situationen.Jag tror att läkartillgången är ganska säkrad.Däremot kan det möjligen finnas kommuner somännu inte har förstått att läkarinsatserna kankomma att behöva ökas på en del sjukhem, ävenjämfört med hur det såg ut när de låg underlandstingen.My har i sin fråga åberopat en rapport frånGöteborg som hon kallar för . Jaghar haft tillfälle att titta på rapporten. Jag har inteläst vartenda ord i rapporten, men jag har dock gåttigenom rapporten för att se om där fanns något stödför påståendet att det finns personer som saknarkvalificerad sjukvård.Något sådant stöd finns dock inte i rapporten. Vadsom framhålls i denna är såvitt jag förstått, om jaginte har missat någon detalj i den, framför alltbehovet av omvårdnadspersonal. Det finnspersoner på sjukhemmen som har stort behov avsådan personal dygnet om. Det är detta som manlägger den största vikten vid i denna rapport.My efterlyser också konkreta insatser. Jagredovisade en sådan insats i mitt frågesvar,nämligen det förslag som vi har förelagt riksdagenom särskilda projektpengar för att se hur man kanförbättra bl.a. samarbetet mellan huvudmännen.Vad det handlar om på detta område är ju attlandstingen och kommunerna skall samverka på ettbättre sätt.Anf. 187 MY ():Herr talman! Det har nog trots allt skett enförsämring. Man kan läsa sig till det och kan ocksånär man är ute i landet höra att läkartillgången harminskat på vissa håll, t.ex. från tre läkare till en.Vad gäller är det inte explicitomvårdnad som man pekar på utan också på rensjukvård. Man har undersökt 2 000sjukhemspatienter. På den punkten har vi interiktigt samma uppfattning.Jag är glad över projektpengarna, men jag tror inteatt de problem som vi nu diskuterar löses medpengar. Jag tror att det mer handlar om policyn. Jagtycker därför att det är litet allvarligt att vi integemensamt skulle kunna komma fram till någoninriktning för kommunerna så att vi kan hjälpa demmed att lösa problemen.Vad gäller husläkarsystemet finner jag stöd iSocialstyrelsens utvärdering. Man säger där atthusläkarsystemet kan medföra rätt storasvårigheter, inte minst för personalen påsjukhemmen, om den skall samverka med ett stortantal husläkare. Jag har själv en tänkbar lösning,som jag kanske kan få återkomma till senare.Anf. 188 Socialminister ():Herr talman! Jag måste göra ytterligare ett inlägg,åtminstone för att My skall få tillfälle attåterkomma.Katz-rapporten, som åberopades i frågan, handlarinte om behovet av läkarinsatser, utan tar uppnågot helt annat. Man har utgått från det som kallasKatz ADL-index, som gäller ''activities of dailyliving''. Det är ju något annat. Det handlar omfödointag, badning, på- och avklädning o.d. Fördetta krävs inte läkarinsatser utan typiskaomvårdnadsinsatser. Det är detta som har bedömtsi rapporten från . Man har där använtKatz ADL-index för att bedöma dessa behov.Jag vet inte om det i någon liten formulering irapporten också sägs något om behov av renaläkarinsatser, men det är inte det som rapportenhuvudsakligen handlar om.Herr talman! Efter detta får väl My Perssonutveckla sina förslag beträffande husläkarna.Anf. 189 MY ():Herr talman! Jag ber att få återkomma till . Vi kan kanske tillsammans studera den.Jag tycker att statsrådet låter litet uppgiven.För att komma med litet beröm vill jag säga att detskall hållas en hearing omäldrevården, bl.a. med utgångspunkt iavgiftssättningen, vilket jag tycker är mycket bra.Mitt förslag är att man ger i uppdragatt -- precis som man skulle utreda avgiftssättningenvid sjukhem och i äldreboende för att få den sårättvis som möjligt mellan kommunerna, varefterstatsrådet skulle vidta åtgärder -- också utredaläkartillgången vid sjukhemmen och vad man kangöra för att avhjälpa eventuella brister. På detta sättkan man få ett bra underlag.Ett sådant mandat har inte haft vidutarbetandet av den årsrapport nr 2 omutvärderingen av ÄDEL-reformen som vi nu bl.a.diskuterar. Det vore i varje fall ett försök attkonstruktivt göra någonting åt detta stora problemute i landet.Anf. 190 Socialminister ():Herr talman! Jag uppfattar nog Socialstyrelsensuppdrag att följa upp ÄDEL-reformen så att manär helt fri att framföra den typ avrekommendationer och synpunkter som MyPersson talar om. Jag skall gärna diskutera medSocialstyrelsen att den kanske skall studera dennafråga särskilt, men jag tror att man tolkar sittuppdrag så att man har detta mandat.Anf. 191 MY ():Herr talman! Att höra detta gör mig lycklig, menjag måste få återge något ur årsrapporten.I den framhålls att ÄDEL-reformen inte innebäratt läkarresursen överfördes till ett kommunaltansvar. I uppföljningen av ÄDEL-reformen ingårdärför heller inte något särskilt arbete med fokus påläkarförsörjningen inom äldre- ochhandikappomsorgen.Därefter kommer det som jag refererade förut, eftersom läkarinsatserna har stor betydelse förmedicinsk säkerhet och kvalitet ändå kommenterarfrågan. Man tar ett eget iniativ, men har inteformellt fått ett sådant uppdrag. Det skulle glädjamig mycket om man formellt skulle kunna ge ettsådant till . Jag tror att det skullehjälpa oss ett stycke på vägen. Det skulle inte barahjälpa våra kommuner utan framför allt ocksåmånga mycket gamla och sjuka människor.Anf. 192 Socialminister ():Herr talman! Vi är helt överens om att gamla ochsjuka människor skall få hjälp. Jag utgår från attSocialstyrelsen, som man gjort, kommer attfölja upp detta. Jag skall, som jag sagt, tala medSocialstyrelsen om detta och höra om den harförstått sitt uppdrag på något annat sätt.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på fråga 1993/94:226 om stöd till hiv-drabbade familjerAnf. 193 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig omjag avser vidta åtgärder för att möta de socialabehov som uppstår för hiv-drabbade familjer.Som frågeställaren påpekar har samhällets insatserför hiv-positiva i hög grad inriktats på denmedicinska vården.Den Stockholmsstudie frågeställaren hänvisar tillvisar att många barn till hiv-smittade mödrar ävenhar en svår social situation med bristande elleringen kontakt med fäder och släkt. De har oftaflykting/invandrarbakgrund eller är barn tillmödrar som missbrukar. Det finns här ett stortbehov av sociala hjälpinsatser.Låt mig först konstatera att vi i har engynnsam situation att arbeta utifrån när det gällerstödet till drabbade familjer. Vi har en välutbyggdhälso- och sjukvård och socialtjänst. Vi hardessutom i ett tidigt skede satsat mycket resurserför att kunna vara steget före med en högberedskap både allmänt och när det gällerindividuella fall. Vi har därför lyckats bromsautvecklingen bättre än vad vi kunde befara.Enligt min mening kan hiv-drabbade familjers ochderas barns behov tillgodoses inom ramen förhälso- och sjukvården och . Det är iett samarbete mellan dessa och frivilligaorganisationer som Noaks Ark och Röda Korsetsom metoder för att möta familjers särskilda behovmåste utvecklas. Detta sker främst påinitiativ av dem som länge arbetat medproblematiken.När det sedan handlar om att söka, samla ochsprida kunskap både inom och utom landet är deten uppgift främst för . Iinstitutets arbete med hiv/aids-frågor är hiv-positiva och deras anhöriga ett av fyra prioriteradeområden. planerar ett aktivtsamarbete med frivilliga organisationer för attutveckla stödet till drabbade familjer. Institutetsamarbetar härvid också med skolan. att ha kontakt med deteuropeiska forumet. Vi har således redan enövergripande verksamhet av den karaktär somfrågeställaren efterlyser.Anf. 194 ():Herr talman! Jag vill börja med att tackasocialministern för svaret. Vi vet ju att dessa behovtyvärr kommer att öka. Storstäderna harnaturligtvis de största behoven, och för dem finnsockså en uppbyggd strategi. Min fråga tillsocialministern är: Hur går det på de mindreorterna, och hur kan man där lösa dessa problem?Jag ser det så att det behövs en kompetens och enpolicy.