prot · GG0963 · 1993-02-17 00:00:00 — Vi behöver i stället enallt tätare samverkan mellan de nordiska staterna isyfte att bevara och utveckla de bästa sidorna av vårmodell.Jag är övertygad om att vår framgång i detta arbete,att skapa trovärdighet för att vi kan värna ochstärka den nordiska modellen, avgör det folkligastödet för vidare internationellt samarbete, inteminst i samband med folkomröstningarnaangående EG i fyra av de nordiska länderna.Fru talman! har frågat mig vilkainitiativ som tas av den ochinom för att uppfyllaNordiska rådets rekommendation om en nordiskhandlingsplan för infrastruktur i Norden.Bakgrunden är bl.a. utvecklingen i EG.Riksdag och regering har beslutat om storasatsningar på infrastrukturen och1992. En tredubbling av investeringsnivån har skettför vägar och järnvägar i förhållande till 1980-talet.Bl.a. har det satsats på projekt av nordiskt intresse.Ytterligare kraftfulla infrastruktursatsningar ärdock nödvändiga och har aviserats av regeringen iårets budgetproposition. återkommerregeringen med en särskild proposition ominfrastrukturinvesteringar. En utgångspunkt därvidär att knyta an till utvecklingen i EG.De nordiska trafikministrarna framhöll i ettställningstagande att man skallverka för att angelägna infrastrukturinvesteringarpåskyndas. Inriktningen bör vara att resursernakraftsamlas till några större för länderstrategiska investeringsobjekt. Trafikministrarnamenade att man bör påskynda projekt som helteller till större delen är möjliga att finansiera utanatt ta i anspråk nationella eller nordiskabudgetmedel. Bilaterala avtal mellan berördaländer är därvid den mest framkomliga vägen.Huvuddelen av det nordiskainfrastruktursamarbetet sker bilateralt mellanländerna om enskilda större projekt eller genomkoordinering av nationella planer. Exempel påsådana projekt är förbindelserna mellan Sverigeoch södra samt Öresundsförbindelserna.Det har således inte funnits behov av en särskildnordisk infrastrukturplan.I den rapport som de nordiska statsministrarnaspersonliga representanter framlade i augusti 1992pekades på behovet av en starkare satsning påupprustning av infrastrukturen i de nordiskaländerna. Det konstaterades att de nordiskaländerna i hög grad har sammanfallande intressenpå regionalpolitikens område. Samarbete påenergiområdet har stor betydelse för integrationeni . En utveckling av en nordisk gasmarknadoch en nordisk elmarknad skulle kunna bidra till enbättre miljö, lägre energikostnader och ökadaktivitet under anläggningsfasen. Samtidigtbetonades i rapporten att utbyggnaden av ettnordiskt gasledningsnät bör baseras på ekonomiskoch kommersiell grund.De nordiska statsministrarna framhöll för sin del iaugusti 1992 bl.a. att man vill vidareutvecklasamarbetet om infrastruktur i . Vid mötet isamband med session i inovember 1992 tog statsministrarna åter upp sakenoch förklarade att man i direkta kontakter mellanländerna skall lägga vikt på utvecklingen avinfrastrukturen i , samarbete omresursfrågor, energi och regionala samarbetsfrågor.På svenskt initiativ diskuterade även de nordiskafinansministrarna infrastrukturfrågor i sambandmed Århussessionen. Det var enighet om attprioritera infrastrukturinvesteringarna i rådandesvaga konjunkturläge. Finansministrarna beslöt attutreda möjligheten att skynda på genomförandetav infrastrukturinvesteringar av gemensamtnordiskt intresse. Det handlar förutom om rentnordiska projekt också om kommunikationernamed övriga , med och andraländer runt samt på Nordkalotten.I arbetet undersöks om Nordiskainvesteringsbanken (NIB) i ökad utsträckning kanmedverka i finansieringen av strukturprojekt.Vidare undersöks möjligheterna att länka sammanprojekt i föreliggande initiativ med vissa av deåtgärder för att främja en ekonomsk återhämtningi som EG fattade beslut om vid toppmöteti . Finansministrarnakommer att diskutera frågorna på nytt vid sitt nästamöte i slutet av februari.Jag vill även påminna om det s.k.Brundtlandinitiativet . Den norskastatsministern föreslog då ett gemensamt mötemellan EG:s och EFTA:s finansministrar i vår föratt diskutera sysselsättningsfrågorna och denekonomiska utvecklingen. Enligt den norskastatsministerns förslag bör bl.a. frågor som gällerinfrastrukturen diskuteras. Arbete pågår nu för attförbereda mötet, bl.a. för att få en gemensamnordisk plattform. kommer i egenskap avEFTA-ordförande att aktivt driva initiativet medsikte på mötet.Till infrastrukturen kan även utbildnings- ochforskningsfrågor räknas, och de är prioriterade iNordiska ministerrådets verksamhet. Ennysatsning förbereds nu med anledning av dennyvärdering av samarbetet som statsministrarnagenomfört. Förslag kommer att lämnas tillNordiska rådets session i . Låt mig dockredan nu säga något om innehållet.De nordiska utbildnings- ochforskningsministrarnas samarbete har sommålsättning att åstadkomma nordisk utbildnings-och forskningsgemenskap. Satsningar på nätverkoch andra mobilitetsfrämjande åtgärder liksom påspråkförståelse är därvid av stor vikt. En utvecklingav t.ex. de framgångsrika stipendiesystemenNORDPLUS och NNORDPLUS-junior samt avden Nordiska forskarutbildningsakademin(NORFA) planeras mot den bakgrunden. För dennordiska utbildnings- och forskningsgemenskapensframtid är det vidare av avgörande betydelse attden nordiska länken känns naturlig och viktig ävendär avstånden till andra nordiska länder är långt.Aktiva insatser och speciell uppmärksamhet avsesdärför ägnas åt Västnorden.Låt mig påminna om det nya regionala samarbetesom håller på att växa fram i norra . Fleranya samarbetsorgan har sett dagens ljus den senastetiden. Diskussioner förs därför inte enbart inomden nordiska samarbetsramen.En konferens med transportministrarna iÖstersjöregionen hölls i . Viden utrikesministerkonferens i i mars1992 grundades . Vid enutrikesministerkonferens i i januari i årbildades som ett samarbetsorgan förländerna i Barentsregionen.De nordiska länderna deltar i dessasamarbetsorgan, men även ett antal utomnordiskaländer ingår. Infrastrukturfrågorna hör till defrågor som står på dagordningen. Det är densvenska regeringens avsikt att aktivt medverka i dediskussioner som förs i dessa forum.Från svensk sida har även initiativ tagits till en merlångsiktig planering av mark- och naturresursernainom . Det gäller att ta fram envision för hur skall se ut år 2010.Regeringen har givit i uppdrag att ta framdet svenska kunskapsunderlaget. I arbetet deltaräven , vilket möjliggör enplanering som tar hänsyn till såväl det nyageopolitiska läget i som denökade västeuropeiska integrationen ochutvecklandet av s.k. transeuropeiska nätverk.Som svar på konkreta fråga omvilka initiativ som tas av den föratt uppfylla rekommendation fårjag sammanfattningsvis framhålla att det ärregeringens -- och Nordiska ministerrådets --uppfattning att många frågor som gällerinfrastrukturen bäst löses i det direkta samarbetetmellan de nordiska länderna. Den svenskaregeringen har tagit initiativ till ett arbete under denordiska finansministrarnas ledning med syfte attutreda möjligheten att skynda påinfrastrukturinvesteringar av gemensamt nordisktintresse. rekommendationföranleder mot denna bakgrund inte regeringen attta ytterligare initiativ till en särskild nordiskhandlingsplan.Anf. 27 ():Fru talman! Jag tackar den nordiskesamarbetsministern för svaret på mininterpellation. Jag måste tyvärr säga att svaret äranmärkningsvärt tunt. Det har gått ungefär ettår sedan i enighet angavrekommendationen om eninfrastrukturhandlingsplan. Väldigt litet haruppenbarligen hänt.Hela inriktningen av interpellationssvaret betonarvikten av bilaterala kontakter och direktakontakter mellan länderna. Det är det som OlofJohansson i huvudsak har utvecklat i detta svar.Han säger t.ex. på s. 2 i svaret att eftersom man hardessa bilaterala kontakter har det ''således intefunnits behov av en särskild nordiskinfrastrukturplan''.Man drar en alldeles felaktig slutsats när manhävdar att det i och med att man har haft bilateralakontakter inte har funnits behov av ett nordisktsamarbete på området. Tvärsom är risken att vi iNorden kommer på efterkälken i förhållande tillresten av . Jag skall senare utveckla dettanågot.Det enda egentligt substantiella i svaret som gällerinfrastruktur är att de nordiska finansministrarna inovember beslutade sig för att utreda möjlighetenatt skynda på genomförandet avinfrastrukturinvesteringar av gemensamt nordisktintresse. Det är bra att man gör det. Men det ärmycket sent och mycket fösiktigt uttryckt. Mantalar om att utreda möjligheten, när vi borde ha enviss brådska.Jag har förstått att man skall ha detförsta mötet över huvud taget där finansministrarnaskall diskutera sakfrågor. Det vore bra om OlofJohansson kunde ge oss en något fylligare bild avvar i det här arbetet finansministrarna befinner sig.Har man kommit i gång? Finns något av substanspå bordet?Jag har förstått att finansministrarna inte har någraförslag att redovisa vid viktigasession i . Har jag fel är jag glad för det.I så fall får rätta mig. Men jag voretacksam om han kunde säga något om arbetslägetnär det gäller finansministrarnas arbete med attutreda möjligheterna att skynda pågenomförandet.Östersjörådet nämns. Det är bra. Där sägs att i detnya , som inrättades för ungefär ett årsedan, , står infrastrukturfrågornapå dagordningen. Men var på dagordnignen stårde, herr samarbetsminister? Jag har inte sett någotsom helst resultat av arbete ,framför allt inte på infrastrukturområdet.Man har hjälpt till så att det på andra områden harstartats jobb. Det är bra. När kom tillhälsade jag det här i kammaren som en mycketvälkommen handling. Jag var också mycket positivtill ansats för den svenskaregeringens räkning att aktivt ta sig an den härfrågan. Jag måste tyvärr konstatera attvi inte har sett så mycket initiativ . Menjag hoppas även här att kan rättamig, att det sker mer än vad som syns utåt. Deträcker inte att de här frågorna står pådagordningen.Det räcker verkligen inte att säga, som OlofJohansson gör, att de här frågorna skall behandlasoch att de löses bäst i det direkta samarbetet mellanländerna, och att det därför inte behövs, som OlofJohansson till slut säger som svar på min fråga,några ytterligare initiativ till en särskild nordiskhandlingsplan.Jag tycker att detta är kortsynt och jag tycker attdet är perspektivlöst. Det som vi inte gör samlatnordiskt, det gör i stället utifrån tyskaintressen. Det är inget fel alls i att agerarför tyska intressen. Men risken är att man då byggerupp infrastrukturer som är mer anpassade till attlänka Öst- till och att ta hänsyn tillde stora tyska intressena där, än att se till attNorden inte blir en periferi, utan kommer in aktivti de nätverk, de transportnät och annat som byggsupp. Just därför att aktiviteten är stark på andrahåll, i framför allt, borde ha ettsamlat grepp och agera med en viss brådska, intemed det långa utredandet. För övrigt har manstartat utredandet efter det krävde det.Det är inte bara som agerar. Det gör ävenEG. Det är också bra. EG bedriver ett mycketaktivt arbete med att bygga upp infrastruktur ochnätverk. Det gör man bl.a. genom Transeuropeiskanätverksprogrammet, som handlar omtransportsystem, länkar och noder, terminaler. Dethandlar även om infrastrukturtjänster och legalaregelverk som skall främja kommunikationerna.Det handlar alltså både om fysiska transporter, tilllands, havs och i luft, och om telekommunikation,energinät, forskarnätverk och vuxenutbildning. ITranseuropeiska nätverksprogrammet i EG ärfaktiskt också användandet av den mest modernatelekommunikationen en del i att spridavuxenutbildning till nya grupper i samhället.Det sker mycket omkring oss. EG:sinfrastrukturplanering sker både i de framgångsrikaområdena, i det man kallar kunskapskorridorer,eller något mer ansvarslöst ''bananer'', och i deeftersatta områdena, vilket är bra. Den regionalaplaneringen i EG handlar mycket om att bygga uppinfrastruktur i de regionalt eftersatta områdena,alltså både i de framgångsrika och i de eftersatta.Risken är betydande att vi i och iÖstersjöområdet kommer att bli en periferi, medsvagt utvecklade nätverk gentemot resten avEuropa, om inte regeringarna tar sig samman ocharbetar med de här frågorna på ett bättre sätt än detmycket passiva angreppssätt som manuppenbarligen nu använder sig av. Om man allsskall kalla det utredande man just har satt i gång förett angreppssätt.En konkret fråga i sammanhanget gäller ett annatviktigt område inom infrastrukturen; forskning ochutbildning. Det enda konkreta som är nytt där,utöver det som pågår, är vad man kallar satsningarpå mobilitetsfrämjande åtgärder. Innebär det attforskare skall flytta? Det är inget fel i det, men harman inget mer aktivt att komma med änmobilitetsfrämjande åtgärder?Man nämner inte något som jag anser vara mycketviktigt, nämligen det samarbete som har byggts uppmellan universitet och högskolor i helaÖstersjöområdet. Det kallas ,och ett 70- -- 80-tal universitet och högskolor runthela -- alla länder, tror jag -- ingår.Mellan 5 000 och 7 000 studenter deltar aktivtgenom telekommunikationskoppling, TV-programoch videoprogram. Man har haft bådeföreläsningar och debatter kring helaÖstersjöområdet om miljö i ett forskar-och universitetssammanhang. Mellan 5 000 och7 000 studenter har arbetat med detta,sammankopplade i nätverk.Nu vill man gå vidare med det här mycket lyckadenätverksprojektet och i nästa omgång arbeta intemed miljö utan med det man kallarÖstersjöns folk, den etniska uppsättningen avkulturer i vår region. Man skall gå igenomdemokratiska institutioner, minoritetsrättigheter,respekt för den etniska identiteten och liknande.Alltså mycket viktiga saker med tanke på deproblem som finns runt Östersjön.Jag vet att de går till för attfå resurser, liksom man har fått, för attkunna fortsätta det här arbetet. Jag hoppas att dekommer att få det. Jag hoppas att positiv till att stödja den typen av universitets-och forskarsamarbete, som är ett mycket konkretuttryck för vad vi med ett litet lösligt uttryck kankalla för nätverk.Sammanfattningsvis måste jag tyvärr konstatera attdet görs alltför litet från regeringens sida. Inomarbetarrörelsen i har vi mycket aktivtarbetat med frågan om infrastruktur och nätverk iett nordiskt Östersjösammanhang, men också i ettBarentssammanhang.Vi har i den nordiska arbetarrörelsenssamarbetskommitté, där de nordiskasocialdemokratiska partierna ochfackföreningsrörelserna är representerade, lagtfram ett förslag som går i den riktning somregeringarna borde gå. Det heter iutveckling och är en rapport från SAMAK:sÖstersjögrupp. Jag ber avslutningsvis, fru talman,att till herr nordiske samarbetsministern överlämna ett exemplar av denna aktivaoch aktionsinriktade rapport.Anf. 28 Miljöminister ():Fru talman! uttryckte tidigareförhoppningen att vi även efter debatten ominfrastrukturen skulle kunna ha en bred enighet.Det återstår att se. anslog ett annattonläge.Jag tycker att det är bra, låt mig säga det, att MatsHellström på det här sättet markerar vilja tillaktivitet och även åberopar SAMAK:sÖstersjögrupp. Men väldigt mycket av det somMats har tagit upp handlar inte explicitom de nordiska länderna. Det handlar väldigtmycket om Östersjöområdet.Jag vill därför hänvisa till just det arbete som vi harsatt i gång för att skapa en Östersjövision. Detta ärett långsiktig samarbete, och det krävs betydandeinsatser för att ge våra östra grannländer chansenatt vara med i arbetet.Det handlar om att skapa den infrastruktur påmyndighetsområdet som krävs för att kunnahantera äganderättsfrågor, utan vilkamarknadsekonomi i traditionell mening intefungerar, att kunna ställa resurser till förfogande pålantmäteriområdet, för att över huvud taget kunnadiskutera infrastruktur på ett någorlunda seriöstsätt.På det området har vi naturligtvis anledning att gåvidare för att skapa förutsättningar för ökadegemensamma satsningar på infrastruktur. Jagtycker i och för sig att det är mycket bra att MatsHellström visar aktivitet på det här området, mendet är kanske också en kritik mot att ingentinghände när och hanskolleger i den socialdemokratiska regeringen hadeansvaret.Nu skall man dessutom vara noga med att inte baratala i termer av planer. Jag tror att det är viktigt fördet nordiska samarbetet att vi lägger en tyngdpunktvid vad som är möjligt att åstadkomma bilateralt.Nu för vi den här debatten då viännu inte har infrastrukturpropositionen frånregeringen på bord. Den kommer inomkort. Den kommer att innehålla viktiga länkar tilldet nordiska samarbetet. Det arbetet är oerhörtkonkret; det är inte fråga om planer, utan det ärfråga om att förverkliga och se till att man får frampengar för att det skall hända någonting. Så mycketkan jag utlova att just länkarna till andra nordiskaländer ingår i den svenska regeringensinfrastrukturprogram och den proposition somkommer. Här gäller det naturligtvis att vi visar bådelyhördhet för de intressen som finns i våra nordiskagrannländer och förmåga att ta fram de finansiellaresurser som krävs för att klara dessa uppgifter.Dessutom -- och där ligger en bisats av kritik -- ärdet viktigt att man tänker efter före, dvs. att vi, somvi har gjort och sagt i t.ex. , sertill att miljökonsekvenser och sådana problem ärutredda innan man fattar beslut, för att intedärefter hamna i en sorts dragkamp mellan olikanordiska länder om vad som bör göras och inte börgöras. Jag tänker på hanteringen avÖresundsförbindelserna, som kan nämna att jag under de närmaste dagarnakommer att ha överläggningar med min nye danskekollega i denna fråga. Det är en självklarhet att vihåller den här sortens bilaterala kontakter. Detligger i interpellationssvaret att man aldrig fårnedvärdera den sortens bilaterala problem ellerskjuta dem genom tal om nordiskahandlingsplaner, utan här gäller det konkretsamarbete mellan och . Vi harmotsvarande problem mellan och --Norgelänken, som den brukar kallas numera -- omhur vi skall ha det med våra väg- ochjärnvägsförbindelser söderöver mot kontinenten.Där är det samma problematik. Det behövs ingennordisk handlingsplan i det sammanhanget utanbilaterala kontakter. Det är ingenting annat somavses.Sedan har vi frågan om norröver, somär en av de viktigaste frågor som diskuteras,återigen bilateralt i det nordiska sammanhanget.Det är samma syfte: att knyta samman de nordiskaländerna med sikte på förbättradekommunikationer mot kontinenten.Sammanfattningsvis tycker jag att en konstlad motsättning mellan detövergripande synsättet nordisk handlingsplan ochdet bilaterala konkreta närliggande arbete sompågår och som får möjlighet att taställning till under våren.Vi hoppas dessutom att finansministrarnas arbeteskall innebära att man mobiliserar nya resurser viaNIB. Självklart måste finansministrarnassynpunkter också vägas in. Så långt är det konkretatt de synpunkter som förs fram i de nordiskafinansministerkretsarna vägs in i våraställningstaganden inför ett infrastrukturprogram,som är långsiktigt. Det kommer att spänna över enlång tid framöver.Anf. 29 () replik:Fru talman! Jag tycker att tonläget hos OlofJohansson nu är ett annat än i interpellationssvaret,där man faktiskt avvisar förslaget om en nordiskinfrastrukturplan och menar att det räcker medbilaterala kontakter. De exempel som OlofJohansson nu gav visar i vart fall att det ärotillräckligt.Frågan om är inte bara en bilateralfråga, eftersom mellan ochDanmark, med tanke på finansieringen, hängerihop med frågan om järnvägsförbindelserna mellanSverige och . Då räcker det inte medbilaterala kontakter.Sedan menar jag -- där är vi överens -- att det ärviktigt att se planeringen av infrastrukturen i ettÖstersjösammanhang. Det nordiska inslaget därunder 80-talet, som ju tog upp, varKjell-Olof Feldts drivande av den då aktuellaekonomiska handlingsplanen. Den var mycketviktig för det nordiska samarbetet. Alla erkänner att den ekonomiska handlingsplanen varbetydelsefull för att få in nordiska element iplaneringen, som man annars inte hade fått medbara nationell eller bilateral planering. Där var iallra högsta grad drivande.När det gäller rasade järnridån sombekant 1989. Då var jag nordisk samarbetsministeroch tog initiativ för att försöka se omdet fanns ett intresse i alla länder kring Östersjönatt samverka i någonting nytt för att kunnadiskutera gemensamma Östersjöfrågor.Jag är glad över att det arbetet, som för min del fickavbrytas när jag lämnade min post efter vårvalförlust, kunde fortsättas och resulterade i ettÖstersjöråd ganska snabbt därefter. Jag vill ocksågärna se resultat därifrån. På den punkten har OlofJohansson inte sagt något annat än att frågan stårpå dagordningen. Vad är det konkret man nukommer med från sida när det gällerinfrastrukturfrågorna?Slutligen, fru talman! Vad är det somfinansministrarna kommer med -- för det är ändådet som är aktuellt för oss som skall delta iNordiska rådets session i ? Kan vi vänta ossförslag från finansministrarna? Är det fortfarandeenbart fråga om att inleda ett utredande ommöjligheter till finansiering av tidigareläggningar,eller kan vi förvänta oss konkreta förslag? Jagmenar att det är en falsk motsättning som OlofJohansson skapar när han lyfter upp det bilateralaså kraftigt att det nordiska kommer i skymundan.Regional planering förekommer faktiskt ocksåsöder om oss, inom EG. I högsta grad villplanera regionalt i förhållande till . Skallvi regionalt vara med om detta aktivt eller inte ärvad min fråga i grunden gäller.Anf. 30 Miljöminister ():Herr talman! Det är riktigt att konstatera att detnordiska finansministersamarbetet i den här delenhar startat relativt sent, dvs. i slutet av förra året.Det betyder att mycket av det arbete som skallgöras i det sammanhanget kommer att återstå ävenefter sessionen i . Det som däremot är alldelesklart är att de synpunkter som förs fram i detsamarbetet skall infogas i det infrastrukturprogramsom den lägger fram, somkommer att finnas tillgängligt för våra nordiskavänner och där viktiga delar är samordnade medberörda övriga nordiska länder. Det är den metodsom vi arbeter efter, och den är inte planinriktadutan mycket konkret inriktad. Trots detta beaktarvi naturligtvis framöver också om det finnsmiljöproblem att reda ut. De skall ut på ettannat sätt än som har skett i tidigare samnordiskaprojekt.Det här synsättet kommer att visa sig också iregeringens infrastrukturproposition i mycketkonkreta förslag när det gäller nordiska länkar.Därefter kan naturligtvis alltid frågan uppkommapå nytt om man från den utgångspunkten skallvidga perspektivet ytterligare och återkomma tilldiskussionen om en nordisk handlingsplan. Ettsådant arbete får inte hindra det nödvändigaarbetet på kortare sikt. Det är den betoningen jaghar lagt i interpellationssvaret.Det finns en risk i det nordeuropeiska samarbetetatt det skapas så många institutionellasamordningsformer att intresset och verksamhetensplittras. Jag utgår från att ärmedveten om det problemet. Det gäller naturligtvisockså och dess arbete. Det är ett rådsom, tillsammans med andra, har en vidaregeografisk omfattning än det . Detär viktigt att ha den sortens samarbete. Justkommunikationerna är ett område somÖstersjörådet skall vara aktivt inom. Vi från densvenska regeringens sida kommer naturligtvis attbidra till detta arbete. Men eftersom det inte finnsnågra konkreta resultat att redovisa från detarbetet, har jag avstått från att utveckla den delenav interpellationssvaret.Det är viktigt att vi i det här sammanhanget inteenbart ägnar oss åt de fasta förbindelserna. Detmåste också bli en bättre samordning avfärjetrafiken över . Vi skall varamedvetna om att inte enbart ligger isydvästlig riktning utan i hög grad också i sydostligriktning.Anf. 31 i (s)replik:Herr talman! Den nordiska samarbetsministern varpå en punkt så pass konkret att jag blev riktigtnyfiken. Han nämnde ett exempel på att bilateraltsamarbete kan ha stor betydelse för den nordiskainfrastrukturen. var något som skulleaktualiseras i den proposition ominfrastrukturprogram som regeringen inom kortskall lägga fram. Kommer att finnasmed i den proposition som skall läggas fram?Anf. 32 Miljöminister ():Herr talman! Jag skojar inte med någon.