prot · GH096 · 1993-10-13 00:00:00 — Oavsett vilkenregering vi har måste man avväga miljöintressenamot bl.a. industrins konkurrenskraft.Vi måste alla vara medvetna om att storaförändringar är på gång inom helakommunikationssektorn i form av bolagiseringar,privatiseringar, ökad konkurrens och avskaffandeav monopol. Detta är mycket bra för effektiviteten,men risken är att de ramar som fastställs avsamhället medverkar till att skapa enbartföretagsekonomisk effektivitet. Huvudbudskapet imitt anförande var att trafikpolitiken måste inriktasså att konsumenterna betalar marginalkostnaden. Idetta skall ingå en värdering av miljökostnaderna.Allt detta är komplicerat, och vi måste arbetavidare med det. Men det innebär ingen kritik frånmin sida. Min ambition är inte att leta syndabockar.Samhället kommer aldrig att bli färdigbyggt. Detmåste vi acceptera, även om det som jag härbeskriver i och för sig innebär ett annat synsätt ändet som den socialdemokratiska regeringen tidigarehar givit uttryck för. Jag tror att bolagiseringar,privatiseringar samt ökad konkurrens ochavskaffande av monopol innebär ett värdefullt stegi rätt riktning. Man kan dock inte begära att alltskall kunna ske . Samhället bli somsagt var aldrig färdigbyggt.Anf. 155 () replik:Herr talman! Trafikområdet är ett av de viktigasteområdena. Jag lyssnade med intresse på LennartFremling, för jag vet att han har stora kunskaperjust på trafikområdet. Men i sin iver att vara till lagshar regeringen via sin centerpartistiskamiljöminister men ändå med och helaregeringens goda minne sänkt miljöavgifterna pådiesel så att det miljövänligaste drivmedlet harhamnat under EG:s miniminormer. Miljöministernsade med stolthet tidigare att man har lyckats sänkaandelen blyad bensin från till avmarknaden medan den oblyade andelen har ökat.Men avgifterna på fossila bränslen kan ju inte varaså låga att de ligger under EG:s miniminormer. Detär ju att ge helt felaktiga signaler till marknaden.Med sådana signaler kan man inte driva ettförtroendeingivande internationelltmiljösamarbete.I den rapport som jag fortfarande håller i handen,Handel och miljö, finns en mycket intressantfaktaruta om transporternas miljöeffekter. Manmåste alltså se till att de negativa effekterna av denökande handeln och de ökande transporternagenom utsläpp till luften minskar. Beräkningarvisar att priset på varorna bara ökar marginellt, omman ökar avgifterna på transporterna. Det gåralldeles utmärkt att reglera valet av transportmedelgenom att använda ekonomiska styrmedel. Det ärförmodligen ett misstag i hanteringen att man harsänkt avgifterna under miniminormerna.Anf. 156 ()replik:Fru talman! Jag tror att det som har kommit tilluttryck här egentligen är skillnaden mellan att sittai opposition och att sitta i regeringsställning.Oavsett vilket parti som innehar regeringsmaktenmåste man, som jag tidigare nämnde, avvägamiljöaspekterna mot bl.a. industrinskonkurrenskraft.Anf. 157 () replik:Fru talman! Jag vill då än en gång hänvisa till dentidigare nämnda rapporten, där det står attmiljöpolitiken skapar nya marknader. De störstaoch tekniskt mest avancerade företagen harutvecklats i de länder som har en strängmiljölagstiftning. Att ha en miljömässigt acceptabelproduktion blir en allt viktigare strategi för attuppnå konkurrenskraft.Begreppet konkurrenskraft innehåller mer än vihittills har varit vana vid, alltså inte bara ett lågtpris. I egenskap av konsumenter efterfrågarmänniskor miljövänliga produkter. Kunskapen omjordens tillstånd och mänsklighetens framtid ökar iväldigt snabb takt. Om inte och svensktnäringsliv ser upp, kommer vi att ligga dåligt tillfrån konkurrenssynpunkt.Anf. 158 () replik:Fru talman! Det är oerhört sympatiskt att LenaKlevenås inbjuder till detta samtal om litet merövergripande miljöfrågor, men det innebär ocksåsvårigheter. Ett resonemang kring det som förenaross leder lätt till att man inte pekar ut vilka som haransvaret för dåliga beslut. Det ger inte dem somfattat besluten möjlighet att ändra sig och ger inteväljarna den information som behövs för att utsebättre representanter.Jag vill peka på ett centralt område avmiljöpolitiken, nämligen energi och kärnkraft.Lena Klevenås eget parti, Socialdemokraterna, harett rätt stort ansvar för att det är så svårt att på ettkonkret och meningsfullt sätt diskuteraenergipolitik . En viktig drivkraft bakomenergiöverenskommelsen var ju densocialdemokratiska regeringens vilja att föra undankärnkraftsavvecklingen från debatten.Jag har i många sammanhang berömt åtminstonedelar av denna överenskommelse, men jag börjarbli mer och mer tveksam och undrar om inte dettidigare beslutet, som socialdemokraterna likaledeslåg bakom, med fixerade årtal -- 1995 och 1996 --för starten av kärnkraftsavvecklingen, var bättre.Jag tror att så var fallet.Lena Klevenås inlägg ger mig också möjlighet attskryta litet med insatser. Undersommaren publicerar riksdagskanslierna i regelrapporter, och en viktig rapport som vårt kansli hargjort handlar om miljöinvesteringar som ger ökadsysselsättning.I de näringspolitiska debatterna, där jag brukardelta, har ett centralt tema för mitt parti varit attbetona vikten av framsynta miljösatsningar, dels förderas egen skull, dels av det skäl som LenaKlevenås lyfter fram, nämligen att de stärkerindustrins konkurrensförmåga. Också på dettaområde har det fattats olyckliga beslut. Det värstavar nog beslutet att sänka koldioxidskatten för denenergikrävande industrin. Denna tjänar i dagtillräckligt på den sjunkande kronan för attegentligen inte behöva denna lilla lättnad, som i sintur innebär en försämrad miljö.Det finns motstånd hos tillväxtpolitiker, men detfinns också en kortsynthet och konservatism inomdelar av basindustrin som gör att det är svårt att fågehör för miljösatsningar.Anf. 159 () replik:Fru talman! Jag vill börja min replik med attkommentera något som sades . Jaghoppas att det är tillåtet. Jag tyckte att det varganska allvarligt. Ledaren för Ny demokrati, IanWachtmeister, sade: I en demokrati är ingenansvarig. Detta förakt för demokrati var mycketstötande.Jag kom att tänka på detta när sade,att om man debatterar utan att framhäva sig självoch sitt parti och peka ut syndabockar, är det svårtatt visa vilka som är ansvariga. Jag är orolig för vadsom händer med vår demokrati om människor troratt man genom att välja politiker kanfå alla sina problem lösta. Det är helt orimligt.Människor genomskådar oss direkt om vi i vår jaktpå väljare ägnar oss åt att se bakåt och peka ut attvi varit jätteduktiga och alla andra dåliga. Vi förmånga debatter, som vi fyller med ord, men ordenhar snart inget innehåll, för vi är eniga om alla mål.Jag vet inte hur vi skall komma ut ur detta dilemma,men jag tycker att vi måste kräva ett ansvar både avoss själva och av alla väljare. Vi måste försöka fåsvenskarna att bli mer delaktiga i det politiskaarbetet. Vi måste tala på ett annat sätt och menamer av vad vi säger, inte bara upprepa gamlafloskler och slänga dem i huvudet på varandra.Dan i tog upp etik och moral,och det är viktigt att vi funderar litet på detta. Omen partiledare här kan säga att ingen är ansvarig ien demokrati, blir jag skrämd. Jag tror att vi skallpeka ut oss själva som ansvariga, såväl väljare sompolitiker. Alla människor kan göra något från denegna plattformen. Vi kan göra det här i kammaren,men de som sitter hemma vid köksbordet och troratt de genom att välja en gaphals till kanlösa några demokratiska problem är illa ute.När det gäller energipolitiken konkret vill jag sägaatt vi visst har ett ansvar. Jag har inget mandat att åpartiets vägnar säga att 1 skall stängas,men personligen har jag den uppfattningen. Jag varockså anhängare av linje 3, men det var en svår tid.Anf. 160 () replik:Fru talman! Det är lätt att hålla med om mycket avdet som sade, men jag har svårt attkoppla det till mitt eget inlägg. Det kan finnas fleraskäl till det. Antingen kan jag ha uttryckt migslarvigt, eller har lyssnat slarvigt.Jag hoppas att det är mera åt det senare hållet.Jag försökte nyansera debatten och säga att manbehöver både peka ut ansvaret och föra ettkonstruktivt samtal. Kan man bedriva politik på detplanet är det en rimlig och anständig sysselsättning,som främjar demokratin.Det finns en uppenbar risk för demokratin, om manbeskriver alla beslut som lika bra och alla aktörersom lika goda kålsupare. En del av vårt ansvarbestår i att vara tydliga, givetvis inför oss själva menockså inför väljarna och våra politiskamotståndare.När det sedan gäller framtids- och miljöfrågornafinns det flera parter som är svåra att möta.Givetvis skall vi som politiker i kritiseravarandra. Här finns ju ett politiskt ansvar. Men vimåste också utvidga ansvaret och utkräva ettsådant, bl.a. i miljöfrågorna, av dem som kritiserarpolitiker och politiska beslut mycket hårt, t.ex.företrädare för industri, för fackföreningsrörelseoch för andra intresseorganisationer.Det är svårt att gentemot industriledare ochindustriägare liksom gentemot vissa delar avfackföreningsrörelsen hävda de ståndpunkter somjag tror att jag och har gemensamt,nämligen att det för landets och miljöns skull ärnödvändigt med en omställning av produktionen ikretsloppsriktning, i en resurs- och energisnålriktning. Vi måste därför utkräva ett ansvar ocksåav dem. Vi måste säga att de inte bara har rätt attattackera oss. De har också ett personligt ansvar attgå före. är framgångsrika med detta,men tyvärr verkar det som om traditionen att liggaföre har skjutits i bakgrunden inom svenskföretagsamhet.Anf. 161 () replik:Fru talman! Jag skall vara kortfattad. Jag är intevan att få så många repliker och känner att jag justnu klarar det ganska dåligt. Jag erkänner att jaginte lyssnade ordentligt på vad sade.Det var uttalandet om att det är svårt att peka utden ansvarige som fick mig att minnas det somsades , och jag ville gärna ta uppdet.Det är så tragiskt att människor inte söker sig tillpartierna och till politiskt arbete, därför att detycker att vi bara tjafsar och anklagar varandra. Jaghade besök som inte ville komma hitoch lyssna efter invigningen på den inledandedebatten, därför att det är så förutsebart vad somskall sägas, att vi upprepar oss. Det är faktiskt intealltid någon riktig lust och glädje och konstruktivdiskussion. Det oroar mig mycket.Anf. 162 (-):Fru talman! lämnade Naturvårdsverketsitt aktionsprogram, Miljö 93, till regeringen. Detär avsett att vara en plattform för det fortsattamiljöarbetet på alla olika nivåer. ''Vi når inte framtill ett miljöanpassat samhälle med beslutadeåtgärder'', skriver Naturvårdsverket.När man läser en sådan mening, bör man stannaupp och fundera litet. Det verkar inte som omregeringen har gjort det, i vart fall inte om manskall döma av t.ex. årets regeringsförklaring. Detverkar inte som om regeringen tänker komma mednågra förslag till som bygger på allaidéerna från skriver inte detta i någon anda avuppgivenhet, tvärtom. Verket konstaterar att vi hargjort stora framsteg när det gäller miljöåtgärder iSverige och utomlands under de som vi hararbetat med modern miljöpolitik. Men mankonstaterar att det inte räcker. Vi måste göra mer,och man lämnar också en lång rad konkreta förslag.En del av dem känner vi igen. De har funnits medtidigare i debatten. Förbud mot blyad bensin, ökadmiljöhänsyn i offentlig upphandling är ett par avdem. Det finns många fler goda förslag som det inteverkar som om regeringen den här gången hellerhar lyssnat på eller tänker bry sig om -- inte denföregående regeringen heller tyvärr, skall kansketilläggas.Årets regeringsförklaring präglas av litet vagareresonemang, t.ex. att miljöskulden inte får öka. Jagtycker det är utmärkt att Miljövårdsberedningenhar presenterat en bra rapport, men med tanke påhur regeringen hanterar den ekonomiskastatsskulden tycker jag inte att det är så oerhörtförtroendeingivande att konstatera attmiljöskulden inte får öka.I regeringsförklaringen talas om producentansvar,och det är också någonting som varinne på i sitt anförande. Man talar om att det ärviktigt att vara pådrivande i det internationellamiljöarbetet, men det är inte regeringen.Jag vill gärna ställa frågan: Om man tycker attproducentansvar är viktigt, varför har inte densvenska regeringen varit aktiv i det arbete som iEuropa pågår för att skärpa justproducentansvaret, göra det möjligt att utkrävaskadestånd av de producenter som ger upphov miljöskada på grund av miljöfarlig verksamhet?Det är ett arbete som har bedrivits parallellt inomEuroparådet och inom har framställt ett förslag somdels handlar om att det skall vara ett striktskadeståndsansvar för producenter, dels handlarom att bygga upp en fond som kan användas för attrestaurera miljöskadade områden där inteförövaren kan identifieras. Man har uppmanatEFTA-länderna och andra intresserade att kommain med synpunkter och kommentarer till detförslaget före oktober månads utgång.Den har inte gjort någonting.Hade den gjort någonting, borde den ha förankratsitt ställningstagande i en diskussion här iriksdagen. Regeringen borde ha tagit upp det i sinkretsloppsproposition , t.ex. Det gjorde deninte. Jag tycker att det är beklagligt, därför att härär ett område som är oerhört viktigt om vi skallkunna vända miljöutvecklingen.Energipolitiken har det talats om iregeringsförklaringarna men inteheller särskilt konkret. Jag tycker att det bliralltmer uppenbart att energiöverenskommelsenmellan tre partier i själva verket inte är någontingannat än ett ganska torftigt sätt att försöka skylaöver att man har gått ifrån folkomröstningsbeslutetfrån och som innebar att kärnkraften skulleavvecklas.Den nuvarande regeringen vill inte avvecklakärnkraften, och den har tyvärr stöd i det fallet avSocialdemokraterna, som under den härmandatperioden i opposition inte särskilt aktivt harbeklagat sig över att regeringen har låtit fråganfalla, liksom man inte gjorde det tidigare iregeringsställning. Jag tycker att det är beklagligt.Max Montalvo, tror jag det var, sade tidigare attkärnkraftsavvecklingen tycks ha ett egenvärde förVänsterpartiet. Jag tror att den har ett oerhörtegenvärde för varenda människa på detta jordklot,och jag tycker egentligen att det är skandalöst att viinte har kommit längre på det området.Att göra handeln miljöanpassad är också någontingsom flera regeringsförklaringar har tagit upp denoerhörda betydelsen av. Men i praktiken gör interegeringen någonting annat än att den möjligenproducerar intressanta rapporter.Inom pågår nu den s.k. Uruguayrundan,och det vi läser om den handlar ofta om depågående konflikterna mellan och . mycket viktig del i Uruguayrundan är uppbyggetav en framtida internationell handelsorganisation.GATT är inte en organisation utan ett avtal, mentanken är att det skall bli en organisation.Vill man vara med och påverka hur handeln mellanländer skall miljöanpassas, då skulle man ha varitoerhört aktiv i utarbetandet av stadgar och programför denna nya organisation. Jag har inte settnågonting av att den har varitaktiv eller att den har förankrat några sådanaställningstaganden i den svenska riksdagen.Det är också oerhört viktigt med justkombinationen av miljöutveckling ochsysselsättning. refererar till enrapport, ursprungligen från , som justberäknar att värdet av den s.k. miljömarknaden nuär och beräknas öka med 50 %till år 2000.EG-kommissionens framtidsgrupp framhållerockså i en rapport att vi står inför två ovanligt svåraproblem, miljöproblemet och arbetslösheten, ochdet fantastiska är -- det är inte lätt naturligtvis -- attde två problemen kan hanteras . Genomatt höja miljökraven och utveckla ett miljöanpassatsamhälle kan vi också skapa sysselsättning. Det ärockså någonting som jag tycker att regeringen intei tillräckligt hög grad har tagit sig an.Avslutningsvis tycker jag att man kan konstatera attdet har gjorts en hel del bra. Det har också lyftsfram här i debatten -- kretsloppsdelegationen osv.som har utsetts. Men vi saknar det somNaturvårdsverket också tar upp i sitt miljöprogram.Vi måste gå över till de grundläggandeförändringarna av sociala och politiska mönster.Dit har vi ännu inte kommit.Anf. 163 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är rätt av AnnikaÅhnberg att vara otålig när det gäller arbetet påmiljöområdet. Den skyldigheten har vi alla.Jag är gärna beredd att dela när det gäller kärnkraften och mycketav de åtgärder som för länge sedan borde ha varitvidtagna för att säkerställa avvecklingen i den taktsom svenska folket bestämde i folkomröstningen.Däremot är det nog inte riktigt som AnnikaÅhnberg säger att regeringen inte har tagit någonhänsyn till Miljö-93, dvs. Den rapporten skall naturligtvis värderasoch bedömas av regeringen som en av mångarapporter. Jag tror inte heller att man skall låta denautomatiskt ligga som den enda grunden förregeringens fortsatta agerande. Jag är övertygadom att regeringen, när man går vidare framåt vårenmed förslag till vad gäller hanteringen avmiljöskulden, kommer att ha god nytta avNaturvårdsverkets material.Jag tycker också att det är bra att drar nytta av det materialoch den hantering som finns iMiljövårdsberedningen, just det framåtsyftandearbetet att ta fram diskussioner till att börja medkring samband mellan miljö och utveckling, miljöoch handel, möjligheterna till skatteväxling,möjligheterna att föra in miljöarbetet iinternationella ekonomiska organ som bl.a. ,som nämnde.På de områdena är faktiskt regeringen pådrivande.Regeringen bedriver ett pådrivande internationelltmiljöarbete, det må gälla klimatfrågorna, biologiskmångfald eller sambandet ekonomi och miljö, dåinte minst handeln.Det är inte riktigt att har legat efter när detgäller producentansvaret. Vi har hämtat mångaidéer från , inte minst från -- inteplagierat, inte kopierat men hämtat idéer -- när detgäller införande av producentansvar.Jag tror snarare att man nu med ett starkt fotfäste iSverige för de här idéerna och med agerande, inteminst i och kanske rent av i miljöbältetinom EG, med , med , kangå vidare i ett starkt arbete just för att försvarabegreppet kretslopp och producentansvar.Anf. 164 (-) replik:Fru talman! Jag kan naturligtvis inte veta exakt vadsom berörs i de interna regeringsdiskussionerna.Jag trodde att regeringsförklaringen var avsedd attge ledamöter en ungefärlig uppfattningom vad de kan förvänta sig att regeringen skallföreslå . Om man skulledöma efter tidigare års regeringsförklaringarfungerar det inte riktigt så. En hel del av det somhar tagits med där har sedan aldrig dykt upp. Menjag trodde åtminstone att det var tanken.I årets regeringsförklaring nämns ingenting om har för avsikt att komma med någon störreproposition till där man beaktar desynpunkter som har fört fram isitt aktionsprogram. Jag blir naturligtvis glad omLennart här kan säga att regeringenförbereder en sådan proposition. Jag vill i så fallgärna ha ett löfte på den punkten.När konventionen om att man skall kunna utkrävastrikt skadeståndsansvar av producenter som harbedrivit miljöfarlig verksamhet och givit upphov tillmiljöskador öppnades för undertecknande iår, hade åtta länder i kommit så långt att dekunde underteckna den. Jag utgår ifrån att de harför avsikt att få den ratificerad i sina respektiveparlament.Sverige hörde inte till de åtta. Jag tycker inte att detär särskilt bra för ett land som anser sig ligga i tätenatt ha åtta länder före sig i den väldigt viktiga fråganom producentansvar. Vi talar själva ofta om att detär en angelägen fråga. Vi har över huvud taget intetagit aktiv del i diskussionen. Vi har inte tidigareförankrat ett ställningstagande i dessa viktigafrågor i den svenska , och vi har inte varitaktiva när har begärt det. Jagtycker inte att det kan betraktas som att varapådrivande i det internationella miljöarbetet.Anf. 165 () replik:Fru talman! Regeringen behöver knappast år efterår upprepa i regeringsförklaringen att den avser attutnyttja material från sina egna verk ochmyndigheter; det ligger i sakens ochkonstruktionens natur att det är på det sättet. OmAnnika vill kan jag naturligtvis lova attregeringen i det fortsatta arbetet, bl.a. medbegreppet miljöskuld, kommer att utnyttjamaterial som har kommit från --inte minst det material som finns i rapporten -93. Det är självklart på det sättet.När det gäller hanteringen av produktansvar finnsdet redan lagstiftning i . Det finns redan ettsvenskt ramverk. Tillsammans med det nyabegreppet producentansvar, som är direkt relaterattill miljöområdet, gör det att också kandelta i arbetet i och återigen tillsammansmed olika aktörer med likartad inställning bildanågot av ett kraftbälte på miljöområdet. Det skullefå producenterna att ta ansvar för miljön,säkerheten och människors hälsa.Anf. 166 (-) replik:Fru talman! Om det vore så väl att det låg i sakensnatur att regeringar tog hänsyn till vadNaturvårdsverket tycker hade vi nog kommit en brabit längre i miljöarbetet än vad vi nu faktiskt hargjort. Jag ser ändå fram emot att det blir somLennart säger och att regeringen kommermed en fyllig proposition som bygger på alla degoda konkreta förslag som finns och naturligtvisockså på annat material än det som finns i just denrapporten.Det hade varit bra om , i stället föratt prata löst om vikten av producentansvar ochsamarbete med andra, tydligt och klart bekräftadeatt regeringen har för avsikt att undertecknakonventionen och förelägga den för den svenskariksdagen för en ratificering under detta riksdagsår.Anf. 167 () replik:Fru talman! Jag vill bemöta det som AnnikaÅhnberg sade om energiöverenskommelsen. Jagutgår ifrån att den ligger fast, och att det i den ingårbeslut om att kärnkraften skall avvecklas och att detskall vara gjort till det årtal som anges där. Omdet -- vilket förmodar -- görstorftiga försök att skyla över det faktum att det inteblir så, är jag lika upprörd som kanske inte har agerat tillräckligt kraftfullt föratt hävda överenskommelsen. Jag vet i alla fall attjag själv har försökt att göra det i t.ex.debattartiklar och genom att ställa frågor tillnäringsministern. Inte heller jag är nöjd med denårliga redovisning som utlovades och som senastskedde i form av en rapport från . Jaghade förväntat mig någonting helt annat.Jag förmodar att vi gemensamt kan driva på för attbevaka att energiöverenskommelsen inte leder tilldet som vissa partier i vill, nämligen attkärnkraften bevaras.Invandrar- och flyktingpolitikAnf. 168 ():Fru talman! Jag var i och pratadeom EG. Det är väl inget märkvärdigt med det.Säkert var många av mina riksdagskolleger ute påolika håll i landet och pratade om olika saker. Detär väl heller inget märkvärdigt med . Ändåtänkte jag ta detta som utgångspunkt för mitt inläggi dagens debatt om invandrar- och flyktingpolitik.Man kan fråga sig hur det går ihop.Jo, efter mötet pratade jag med folk frånkommunen. Det är klart att man kommer in påinvandrarfrågor förr eller senare när jag kommerpå besök. De jag pratade med sade ungefär så häri förbigående: Vi har ända tagit emotkvotflyktingar . Det har varit vietnamesiskabåtflyktingar och iranier, och har vi också entillfällig flyktingförläggning med ungefär 300asylsökande som bor i olika lägenheter som stodtomma här i kommunen. Det finns inga problemmed det, såvitt vi kan se. Vi har aldrig upplevt detsom ett problem. Det har inte varit några konflikteri samhället och inte någon opinion i frågan -- varkenorganiserad eller spontan. Då och då har det variten och annan insändare i lokalpressen, men det ärdet ingen som har brytt sig så speciellt mycket om.Hur många kommuner som finns det inte?Jag skulle tro att man i det stora flertalet av Sverigeskommuner kan berätta ungefär samma historia.När jag har rest omkring i syftet att titta påmottagandet ute i kommunerna har jag sett att detofta finns ett mycket stort engagemang och en viljaatt det skall bli bra för dem som kommer nya tillkommunen.När görs det en löpsedel om att invandrarfrågornainte utgör en konflikt i eller någonannanstans? Det kommer aldrig att bli någralöpsedlar om det.