prot · GG0987 · 1993-03-31 00:00:00 — Det ärinte meningen att man skall öka odlingen, utan detär meningen att man skall skapa rättvisaförutsättningar för den odling som vi har.När det gäller kemikalierna är det inte meningen attvi skall öka användningen. Jag är också övertygadom att det inte sker. Det är ändå högre kostnader iSverige än i omvärlden. Den farhågan är därföröverdriven, . 20 () replik:Fru talman! Jag skall börja med att ta upparealbidraget. kommer säkert ihåghur debatten fördes i utskottet. Vi är också välmedvetna om att vi kan hamna i en situation där viockså naturligtvis får fasa in mot EG. Vad vi villevar att ha på oss, fram till nästa budget, föratt diskutera hur vi skall utforma ett så braarealstöd som möjligt om vi är i den situationen attvi är tvungna att införa det. Det var detta somdiskussionen gällde och vår tanke med dennauppläggning. Vi ville fortsätta att hålla fast vid 1990års beslut. Detta har ytterligare styrkt mig efter detsom ministern har redogjort för när det gällerdiskussionerna inom EG, där man ser upp till vårtbeslut . Inom EG för man ocksådiskussioner om en liknande jordbrukspolitik.Varför skall vi då lägga oss platt i förväg, innan viskall in i EG och medan allt är så ovisst? Varförskall vi lägga oss platt i dessa förhandlingar? Om vigör det har vi små möjligheter att påverka.Anf. 21 () replik:Fru talman! Vi har, , ingen tid attförlora. Vi har inte heller tänkt att lägga oss platt inågra förhandlingar. Om vi vill gå med i EG, får viockså acceptera att man där har en annanjordbrukspolitik. Då måste det vara angeläget att viförsöker eftersträva en så stor harmonisering sommöjligt. I EG har vi stora möjligheter att påverkaprocessen i det framtida EG. Om vi står utanför harvi inte det, . Jag är inte riktigt säker påatt paret på vänsterkanten har insett detta och omni är med på en medlemsansökan eller inte, om niär motståndare till EG eller för EG. Det skulle varaintressant att få besked om det här.Åke Selberg kritiserade att vi i utskottet breddarstödarealen. Vi har gjort precis det somSocialdemokraterna har framfört i sitt förslag. Vihar bibehållit stödarealen från . Det är välinte något att kritisera? Ni har också bibehållit ertförslag. Jag anser därför inte att detta vittnar omnågon annorlunda syn i den delen.Om vi skall kunna hävda oss i det framtida EG,, då måste vi acceptera att det förs endialog med EG om fortsättningen. Den får vi förstnär vi är med i EG. Hjälp till, och låt oss kommamed i EG. Då skapar vi förutsättningar för helalandet.En annan sak som borde tänka på närhan diskuterar spannmålsodling, Norrlandsstödoch annat är att vi faktiskt har stora områden äveni som har ''Norrlandsproblem'' ochsom t.o.m. har sämre förutsättningar än Norrlandskustland men som inte får något stöd alls. En avhuvudpunkterna i regeringens EG-ansökan är tar upp de s.k. missgynnade områdena. Så nogär vi på bettet när det gäller frågan att ställa svenskakrav. Jag hoppas att ni är med på detta.Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag kritiserar inte er för att ni ändradeer och anslöt er till vår linje i detta sammanhang.Vad ni har gjort är att ni i princip har bombarderatsönder hela propositionen som jordbruksministernhar lagt fram när det gäller dessa 100 000 hektarsom kom till.Men nog tycker jag att det är litet märkligt att manförst tar regeringens förslag, sedan våra positivaförslag, och sedan bygger man på dem med egnaförslag som höjer nivåerna. På det sätter kommerbudgetunderskottet att påverkas. Det är helt klart.Det är dessutom märkligt eftersom just IngvarErikssons parti går bärsärkargång itrygghetssystemen. Det gäller delpensionen,sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen, osv.Då bör man vara försiktig också med att höjabudgetunderskottet, åtminstone i onödan.Vi anser också att man skall föra en dialog med EG.Det var ju Socialdemokraterna som lämnade inEG-ansökan. Det är självklart att vi måsteförhandla och föra en diskussion och rätta oss efterdet. Men om vi går med i EG och antar alla EG:sregler, vilka argument har vi då kvar? Vi vill ha enbättre miljöpolitik än man har inom EG, och vi villha en bättre djurhållning, osv. Därför gäller det attvi håller fast vid vår politik, åtminstone under dettaår. Sedan får vi se vad som händer. Det var ingenpanik.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 23 ():Fru talman! Både och har talat om att regeringen får bakläxa.Det är klart att om man med bakläxa menar att vi iriksdagen ändrar regeringens förslag ipropositionen, så innebär det naturigtvis attregeringen har fått bakläxa. Men jag anser inte attriksdagens roll är att bara föra regeringens förslagvidare. Vi får regeringens förslag, motioner ochmånga synpunkter från människor, och vi får överhuvud taget en hel del kunskaper på vägen.Om det händer saker som gör att de ingångsvärdensom fanns när propositionen skrevs och lades framinte längre gäller, är det inte så märkligt av vi häri förändrar dessa förslag. Som sade här tidigare är detta ingenting nytt. Detär inte något märkligt just nu heller. Men de gångersom Socialdemokraterna är med och förändrarförslag, då tycker de att det är ganska bra. Men denhär gången är inte Socialdemokraterna med. Deintar en annan linje. Då kritiserar de oss för att viändrar regeringsförslag. Det tycker jag är enganska konstig linje. Det måste vara en av vårademokratiska rättigheter att göra de förändringarsom behöver göras.Åke Selberg och har en synsom jag tycker är litet märklig. De försökernämligen framställa jordbruket som något slagsmiljöbov, vilket jag anser inte är fallet. Jordbruketär en näring som hanterar våra naturresurser i formav jord och mark och de förutsättningar som de ger,och det är beroende av att det fungerar imiljöhänseende. Jordbruket har bekymmer med deolika miljöstörande verksamheter som bedrivs runtomkring oss och med det nedfall som de leder till.Å andra sidan förbättras miljösituationen delvisgenom jordbrukets verksamhet. Men naturligtvisfinns det avarter också inom jordbruket ochskogsbruket.I den socialdemokratiska reservationen går man nutill storms mot den socialdemokratiskajordbrukspolitik som fördes ,vars var strukturrationaliseringar,kemikaliejordbruk osv. Denna politik framställs nusom mycket dålig, och man vill nu ha något annat.Det är kanske inte heller så tokigt.Detsamma gäller också beträffande skogspolitiken,där man vill ha en ny skogsvårdslag. Enligt dagenssignaler var de som gick emot de råd ochanvisningar som gavs de duktigasteoch dem som vi skall se upp till. Vi har från sida helatiden riktat kritik mot den politik som fördes avsocialdemokrater , vilken hadesom enda mål strukturrationalisering och storaenheter.Vi anser från sida att jordbruket ären mycket viktig näring, och det som görs nu skerinte för att vårt land skall ge efter för EG. Deförändringar som vi genomför nu gör vi därför attvi vill ha ett bärkraftigt svenskt jordbruk, som kansegla in på EG-marknaden med seglen i topp. Ävenom vi inte kommer med i EG -- vilket inte ärsäkert -- är det viktigt att vi har en jordbruksnäringsom är stark och som kan stå på egna ben utanförEG och konkurrera med den jordbruksproduktionsom finns inom EG och på andra ställen.Att vi nu måste ändra på en del saker har alltså intebara att göra med vår medlemsansökan till EG,utan också med att vi skall ha en stark ochbärkraftig jordbruksnäring i oavsett om vikommer med i EG eller inte. verkar det somom , ochSocialdemokraterna över huvud taget inte har setthur verkligheten i omvärlden ser ut och försöker gåfram sin egen lilla väg, men det bär sig tyvärr inte.Jordbruket är viktigt för oss därför att det ger osslivsmedel till mycket hög kvalitet. Den svenskajordbruksproduktionen ger oss livsmedel som ärbra, och det är viktigt att så kommer att kunna skeockså . Det är viktigt att den har ett stödfrån samhället, från konsumenterna, från oss alla,så att den har möjlighet att klara detta. Vad vi kangöra i riksdag och i regering är att genom olikabeslut skapa förutsättningar för jordbruket attklara den nödvändiga konkurrensen.Också detta är viktigt inför förhandlingarna medEG. Det framgår ganska klart av det tal somDinkelspiel höll och av det arbete som görs inomramen för EG-förhandlingarna att vi inte ärberedda att ge avkall på våra krav på djurmiljö,livsmedelslagstiftning och annat som gör att våralivsmedel är så bra som de är. Det är viktigt att slåfast detta, och både och vet att det är så.Jordbruket producerar inte bara livsmedel utan äroch kan bli en ännu större kraft i miljöarbetetgenom att producera biobränslen, bioenergi avolika slag och underlag för annan biotekniskverksamhet. Det här ligger i sin linda, men det ärnågot som måste komma för att vi skall kunna klarakraven på oss att ställa om samhället i övrigt mot enmiljöriktig verksamhet, med minskade utsläpp avkoldioxid och andra farliga ämnen.Jordbruket har ju också en avgörande betydelse förett öppet och levande landskap, över huvud tagetför en levande bygd. Ur regionalpolitisk ochlandskapsmässig synpunkt är jordbruketsverksamhet förutsättningen för att detta skallfungera och för att även kommande generationerskall kunna få del av dessa värden. Vi får då interesonera så, att vi skall köra vidare med jordbruketutan förändringar, så får vi se hur det går. Vi måstegarantera jordbrukets möjligheter att överlevaframöver.Också för frågan om biologisk mångfald ärjordbruket viktigt. Visst begränsas antaletblommor och andra arter i ett spannmålsfält, menjordbruket har ju inte bara spannmålsfält utanockså beteshagar, betesmarker, åkerrenar, giparsom går in i skogsmarken osv., och där finns en storbiologisk mångfald, som försvinner om jordbruketinte skulle finnas. Också det är någonting att tänkapå.Det har här talats en hel del om 1990 års beslut, ochdet var ett viktigt och ganska besvärligt steg. Vihade i jordbruksutskottet ganska mycket arbete föratt komma fram till det. Det syftade till enavreglering inom ett gränsskyddat område. Menbeslutet var inte helt förbehållslöst. Det förutsatteatt olika saker skulle fungera också utanför ,att länder i vår omvärld skulle bete sig ungefärlikadant. Om de inte skulle göra det, skulle det intefungera, och det är vad som sker i dag.Eftersom och andra länder har ensubventionerad export av livsmedel hit, kan vi inteuppnå den produktionsbalans som vi trodde varmöjlig och som vi ville skapa. Vi får från andra hållhit subventionerade livsmedel, som tvingar ned densvenska marknaden och gör den svenskaproduktionen olönsam. Systemet fungerar alltsåinte bra, utan korrigeringar måste göras. En sådanär att genomföra någon typ av stöd för exportenockså av svenska livsmedel. Det är viktigt också uren annan synpunkt, nämligen att svensklivsmedelsindustri ges och även tar sig möjligheteratt komma ut på den europeiska marknaden, där desvenska kvalitetslivsmedlen kan marknadsföras.Jag tror att de har en marknad där, men det måsteockså skapas förutsättningar för att de skall få det.I propositionen föreslogs förändringar innebärandeett lågt spannmålspris och ett arealstöd för att manskulle få en balans mellan spannmålsodling ochanimalieproduktion. Men på grund av deförändringar som skedde i valutan och medkostnadsstegringarna stämde inte deberäkningar och överenskommelser som man hadekommit fram till under regeringsförhandlingarna.Det är mot den bakgrunden som de förändradeförslag som vi har på vårt bord skall ses.Vi från och speciellt jag som har suttiti detta arbete i jordbruksutskottet har inte heltdelat den uppfattning som utskottet så småningomkom fram till, att spannmålspriset borde höjas till1:05 kr och att arealstödet skulle stå kvar. Jag tyckteför min del att det hade varit bättre med ettspannmålspris på och med en höjning avarealstödet till , för att på det sättet behålladen balans som man velat ha mellananimalieproduktion och spannmålsproduktion.Jag minns inte om det var ellerÅke Selberg som sade att det egentligen borde haavgivits en reservation i denna fråga, eftersomskillnaden mellan uppfattningarna är så stor. Detkan hända, men vi måste försöka få fram enmajoritet i utskottet, och då får man välja vilkensida man vill tillhöra. De socialdemokratiskaförslagen var klart sämre. De stämmer inte alls medde krav som jag och ställer på enjordbrukspolitik, att den skall ha förutsättningarför ett bärkraftigt svenskt jordbruk som kankonkurrera med omvärlden och därmed ge allt detsom jag nämnde om öppet landskap, biologiskmångfald och ett livskraftigt jordbruk med böndersom har en rimlig lönsamhet, vilket är enförutsättning för allt detta.Jag kan inom parentes säga att det också står i densocialdemokratiska reservationen att man vill ha ettöppet landskap. Men det kommer vi inte att få omSocialdemokraterna driver sin politik. Omjordbruken inte blir kvar kommer det inte att finnasett öppet landskap.Fru talman! Här har också berörtsprisregleringsavgiftens funktion imiljösammanhang, och man har sagt att den inteskall tas bort. Både och vet att den aldrig var någon miljöavgift.Det var en regleringsavgift som jordbruket självtlade på sig för att kunna balansera och ha möjlighetatt exportera överskott. Borttagandet av avgiftenär alltså inte ett avsteg från någon miljöpolitik.Det är låga spannmålspris som gäller i dettasammanhang. Även om de blir något höjda är defortfarande låga. Det är en faktor som gör attintensiteten inte ökar. Vi har i halveratanvändningen av bekämpningsmedel, och vi är påväg att halvera den en gång till. Det är en bedrift.Vi skall ge en eloge till svenskt jordbruk och svenskjordbrukspolitik för att det blivit på det sättet. Tarvi tag i detta kan vi säkert gå vidare.Herr talman! Med dessa ord vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på dereservationer som avgetts.Anf. 24 () replik:Herr talman! säger att det ärdemokratiskt att ändra en propositions förslag iutskottet. Det är helt klart att det ingår i endemokratisk process. Det råder inget tvivel om det.Det fick även de socialdemokratiska regeringarna iviss mån ta till sig. Men det var långt ifrån det somnu har skett. De regeringsförslag som kommertill kammaren innebär en totalt förändradproposition.Om man går in och ändrar förslag är det viktigt också tar konsekvenserna fullt ut. Man kan dåinte avge särskilda yttranden som egentligen utgören reservation, eller i varje fall mycket nära gränsartill en reservation, för att utåt kunna spela att manhar en annan åsikt. Om man har gått ut i massmediaså starkt som har gjort, är detklart att det kan vara jobbigt att utan vidare krypain i utskottsmajoriteten.Jag anser inte att vare sig jordbruk eller skogsbrukär någon miljöbov. När det gäller skogsbruketåterkommer vi till den debatten när propositionenom skogsbruket skall behandlas. Vi har däremot enskyldighet att sända de rätta signalerna så attjordbruket skall få en riktig miljöprofil. Det vardärför som vi socialdemokrater ville diskutera bl.a.arealstödet under detta år. Vi borde göra dettagemensamt, och gärna bli helt eniga om det, så attstödet får en utformning som gör att utvecklingengår mot en miljöriktig produktion.Lennart Brunander berörde 1967 årsjordbrukspolitik. Jag kan tala om vad som hände1976--1982. Vi fick då sopa ihop ett oerhört stortoch kostsamt överskott och ta hand om det. Vi fickockså ta hand om många jordbrukare som hadeoerhört stora problem. Det är knappastmeningsfullt att föra den debatten år 1993.Också jag har talat med jordbrukare och läst vadsom står i pressen. Många är olyckliga över att manhelt plötsligt gick över till arealstöd. Här hade manlyssnat till signalerna och fullt ut arbetatefter dem, och sedan förändras förutsättningarnaöver en natt.Det är viktigt att vi för en ansvarsfull politik så attvi inte återigen hamnar i en överskottsproduktionsom är dyrbar för jordbrukare, skattebetalare ochkonsumenter av alla kategorier. Ett är säkert: Viskall inte drömma om att vi kan släppa till resurserpå det sätt som vi kunde göra år 1990.Anf. 25 ()replikHerr talman! säger att han inte tyckeratt jordbruket är någon miljöbov, och det är mycketbra. Jag tycker att vi skall föra debatten medutgångspunkt från att det är på det sättet och inteutifrån någonting annat.Åke Selberg säger att Socialdemokraterna harintresse av att diskutera och ta fram ett arealstödsom skall vara befrämjande för miljön. Kan ÅkeSelberg tala om för mig hur ett arealstöd på 500 krper hektar är mer miljöbefrämjande än detarealstöd på som vi ursprungligen hadeföreslagit, eller det på som utskottet såsmåningom kom fram till? Kan talaom för mig varför ett arealstöd på är bättreför miljön?Det talades här om skattebetalarna ochkonsumenterna. Det är alldeles självklart attlivsmedel och alla de tjänster som jordbruket görkostar pengar. Om vi väljer en väg där inte allt läggspå konsumenten, måste kostnaderna givetvisbetalas på något annat sätt. Det görs viaskattebetalarna, och det är vad som sker i dettasammanhang när ett arealbidrag införs. Det kanman naturligtvis diskutera. Men förutsättningen föratt vi skall klara den omställning som pågår och fåett bärkraftigt jordbruk är att vi skapar en inkomstför den som arbetar inom jordbruket som är möjligatt leva på.Vi har då att välja mellan antingen ett högre pris förvaran eller en kombination av varans pris och ettarealstöd. Eftersom vi nu har gått på densistnämnda vägen -- och där är vi inte oense, såvittjag kan förstå -- har vi samma inriktning. Det ärbara fråga om olika nivåer. Vad är det som gör attden nivå som ni har valt är mer miljövänlig ännågon annan nivå?Anf. 26 () replik:Herr talman! Vi socialdemokrater valde inte att gåarealstödsvägen. Vi valde att föreslå ettinkomststöd, vilket fanns år 1990.Vi borde alltså jobba vidare med beslutunder detta budgetår. Vi skulle fåen chans att resonera oss fram till på vilket sätt ettarealstöd kan utformas. Det finns olikauppfattningar när det gäller arealstödet. Vi bordeutforma ett arealstöd som styr mot en merekologisk och miljöriktig odling, och enligt våruppfattning borde vi tagit detta år på oss för attdiskutera.I sin förra replik sade attbönderna bör ha en rimlig lönsamhet. Självfallet måste bönderna och de somproducerar livsmedel ha en rimlig lönsamhet.Eljest har vi inga livsmedel. Här har vi ettgemensamt ansvar att arbeta oss fram till enlösning.Jag tycker att jordbrukarna har ställt upp mycketbra på detta område. Man har ställt upp för miljönoch för att halvera användningen avväxtbekämpningsmedel och handelsgödsel. Manhar halverat användningen. Det var densocialdemokratiska regeringen som lade fram dessaförslag, och den fick också jordbrukarna med sig.Men man började sedan skicka signaler åt andrahåll. Det gör att det är helt klart att användningenav insatsmedlen kommer att öka.Jag är helt övertygad om att vi måste söka andravägar inom miljöpolitiken än den väg som ni i daghar slagit in på.Anf. 27 ()replik:Herr talman! Jag fick inget riktigt svar på frågan omvarför det socialdemokratiska förslaget är mermiljövänligt. Jag fick delvis ett svar genom att ÅkeSelberg säger att man kallar ersättningen förinkomststöd i stället för arealbidrag ellerarealersättning.Men namnet på det kan ju knappast ha någonavgörande betydelse i sammanhanget. Skall man seriktigt på detta, , är naturligtvis enhögre arealersättning att föredra ur miljösynpunktframför en låg arealersättning. Alltså är detsocialdemokratiska förslaget sämre i det avseendet,både gentemot det som jag pläderade för ochgentemot det som blev utskottetsbeslut.Sedan säger att det är klart attjordbruket skall ha en rimlig lönsamhet. självklart att man skall ha det. Men det gårinte att bara resonera med utgångspunkt från attdet är både rimligt och självklart. Man måste ocksåförsöka att forma en politik så att det blir möjligt.Annars är allt sådant tal fullständigt meningslöst.Åke Selberg håller också med mig om attjordbrukarna och hela jordbruksnäringen har varitduktiga genom att klara av att halveraanvändningen av bekämpningsmedel. Man är nu påväg att halvera den ytterligare en gång. Sedan villÅke Selberg och Socialdemokraterna straffa demsom varit så duktiga genom att lägga på en ökadmiljöavgift på dessa bekämpningsmedel. Ni villgöra om den regleringsavgift som tidigare användesför att sälja överskotten på spannmål till enmiljöavgift. Det är inte rimligt att hantera det pådet sättet, vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 28 ()replik:Herr talman! sade att det inteär så märkligt att man förändrar förslagen. Hansade att roll inte bara är att föraregeringsförslagen vidare. Jag håller med om detsom har sagt.Det som är märkligt och som aldrig någonsin harinträffat tidigare när vi hade en socialdemokratiskregering är att regeringen och jordbruksministernpå punkt efter punkt får stryk. Det gäller ju,, inte bara den härpropositionen, som i och för sig är märklig när detgäller tvångsträda, antal grödor, inlösenpris ochEG-anpassning. Det är fyra tillkännagivanden ellerbeslut som majoriteten föreslår som strider emotregeringens förslag.Till det kommer ju de förslag som vi just nu hållerpå att behandla. De har med fruktodlingen att göra.Där åker regeringen på stryk. Regeringen får stryknär det gäller fisket, grönmjölsproduktion och ävennär det gäller animaliesektorn. Där avvisar vipropositionen. Det är inte så enkelt att man barakan säga att det inte är konstigt att man förändrarförslagen. Man kan med rätta fråga sig på vilketmandat sitter somjordbruksminister. Man kan också fråga sig vilkenroll spelar i allt detta.Nu diskuterar vi arealbidraget och inlösenpriset förspannmål. Förslaget från regeringen var 700 kronorper hektar och i inlösenpris.Utskottsmajoriteten enades sig efter stor vånda om700 kronor per hektar och 1,05 i inlösenpris.Sedan går och kds i utskottet och skriverihop sig i ett särskilt yttrande där de vill ha 1 000kronor per hektar i arealstöd och iinlösenpris. Man skriver så här: ''Det är dock våruppfattning att en bättre kombination mellan prisoch arealersättning vore en höjning avarealersättningen per ha ochatt inlösenpriset på spannmål bestämdes till enkrona per kg. Vårt förslag skulle gespannmålsodlingen en något högre ersättningen änvad utskottets beslut innebär och framför allt gelägre kostnader för animalieproduktionen. ''som parti lyckas alltså sitta på tre stolarsamtidigt. En i regeringen, ministerstolen kan vikalla den, en i utskottsmajoriteten, vad den nu skallkallas, och en litet på sidan om, där man går vidsidan av utskottet fast man stöder utskottet. Vilkenär centerstolen egentligen, ?Anf. 29 ()replik:Herr talman! säger att det ärmärkligt att man ändrar på regeringsförslag och attdet inte hände på den socialdemokratiskaregeringens tid, i varje fall inte i den omfattningen.Låt mig då återkalla situationen när vi fattade 1990års beslut. Då var inte en enda siffra rätt.Då gjorde utskottet om hela det förslag tilljordbrukspolitik som den socialdemokratiskaregeringen lade fram. Det blev en fullständigförändring. Detta är inte något nytt. Det behövervi kanske inte träta om. Det är egentligen inte såviktigt.Sedan behöver jag inte stå här och plädera för detsärskilda yttrande som jag varit med om att skriva.Det läste ju upp här, så detkommer till protokollet ändå. Det är ju bra.Men den parlamenteriska situationen är ju sådan,och det känner också till, attom vi vill att något skall falla framåt måste vidiskutera oss fram till ett beslut. Det är vadutskottet har gjort. Men gillarju inte att den linje som Socialdemokraterna drevförlorade på det här sättet. Jag tycker att det var enframgång, eftersom det var det sämsta förslaget.Anf. 30 ()replik:Herr talman! Det är roligt att jag kan glädjaLennart Brunander genom att läsa upp detta, somjag tycker, mycket dåliga förslag. Jag tycker att detär näst intill otillständigt att sätta sig i en majoritetför ett förslag och sedan skriva sig fri genom ettsärskilt yttrande för ett helt annat förslag. Jagtycker att moralen borde bjuda att ni avstår attrösta i omröstningen så småningom.Jag skulle gärna vilja veta svaret på frågan om varCentern står.