prot · GG0960 · 1993-02-11 00:00:00 — Det är bra attSocialdemokraterna genom iRiksbanksfullmäktige nu ställer upp på denna linje.För att lyckas i kampen mot arbetslösheten måstevi hata inflationen.Att klara den uppgiften och ta till vara demöjligheter som finns ställer ganska höga krav påden ekonomiska politiken -- krav påansvarstagande och långsiktighet -- inga utflykter ipopulism -- krav på handlingskraft och krav påsamförstånd och breda lösningar i denna riksdag.Denna kamp mot arbetslösheten och uppgiften attskapa nya jobb har både långsiktiga och kortsiktigainslag.Den första delen är insatser för att skapaframtidstro och växtkraft i det svenska näringslivet.Detta är det enda sättet att åstadkomma nya riktigaoch varaktiga jobb. Medlemskapet i EG, som hardiskuterats , har många icke-materiella fördelar, men det har också mycket storamateriella fördelar. Ett sådant medlemskap bidrartill att få investeringar till som ger jobb härhemma i stället för i andra länder. Detta långsiktigatillväxtprogram handlar om att skapa ett allt bättreföretagsklimat och att stärka förtroendet för densvenska ekonomin. De offentliga finansernasutveckling är central. Jag skall återkomma till det.Detta arbete tar tid, därför att misstagen sedantidigare var så stora. Det finns inga snabbalösningar på de djupa problem som 1980-taletsosunda utveckling skapade.Därför har den ekonomiska politiken också enkortsiktig del -- insatser för att hjälpa de människorsom blir arbetslösa. Det är viktigt att destabiliseringspolitiska insatserna överensstämmermed den långsiktiga inriktningen. Om man skallåka från t.ex. till skall maninte börja med att sätta full fart mot . Då lederpolitiken fel. Genom den aktivaarbetsmarknadspolitiken motverkar vilångtidsarbetslöshet och utslagning. Genom atterbjuda arbetslösa människor utbildning ellerpraktik ger vi dem chansen att bygga upp sinkompetens och stärka sin ställning påarbetsmarknaden. Det främjar ochöverensstämmer med vad som är bra även på långsikt.Långsiktigt är tillväxtpolitiken kärnan i kampenmot arbetslösheten. Sedan regeringsskiftet har vibedrivit ett omfattande arbete för att återskapatillväxtkraften i den svenska ekonomin. Dettaarbete fortsätter.Mycket stora satsningar för att bygga ut och rustaupp infrastrukturen har inletts. Jämfört med 1980-talets mycket låga investeringsvolym på detområdet, är det nu fråga om tredubblingar ellerännu mer. Att på detta sätt utnyttjalågkonjunkturen för att bygga för framtiden gerockså kortsiktigt positiva effekter påsysselsättningen.Vi genomför också ett mycket omfattande programför att bygga ut den högre utbildningen. Sedanregeringsskiftet har antalet utbildningsplatser ökatmed över 18 000. kommer antaletstuderande vid universitet och högskolor att vara50 000 fler än under Socialdemokraternas tid.De små och medelstora företagen står i centrum förregeringens politik. Det är nämligen där som de nyajobben och de nya möjligheterna måste komma.Därför har vi genomfört en rad strategiskaförbättringar inkl. skattesänkningar för dessaföretag. går vi vidare. kommeregenföretagarna att få mer likvärdiga skattemässigavillkor för att investera och växa jämfört medaktiebolag. I väntan på detta ger vi vissaskattelättnader redan i år.Jag noterade att talade positivt omsmåföretagen. Jag förväntar mig därför ett positivtbesked från Socialdemokraterna om att dessaskattesänkningar för de mindre företagen ärmycket viktiga och att de kommer att bifallas ävenav Socialdemokraterna.Varaktigt lägre räntor är en mycket viktig faktor.Det är nog den enskilda faktor som har störstbetydelse för att öka tillväxten och pressa nedarbetslösheten. En förutsättning för lägre räntor äratt omvärldens förtroende för den svenskaekonomin stärks. I detta sammanhang är deoffentliga finansernas utveckling en helt avgörandefaktor.Låt mig tillägga att bankernas beteende är avganska stor betydelse för en lägre räntenivå.Bankerna har ganska kraftigt vidgatsina marginaler mellan in- och utlåningsräntor. Jagtycker att bankerna nu borde tänka om i fråga omdetta. Det skulle vara ett konstruktivt bidrag tillden ekonomiska utvecklingen . Jag har hörtresonemang om att lägre räntor från Riksbankenssida mer betraktas som en möjlighet att bara sänkainlåningsräntan, så att marginalen ökar ännu mer.Jag har sympati för att bankerna vill tjäna pengar,men jag tror inte att de gör det på bästa sätt genomatt ha en mycket bred och kanske ökadräntemarginal och genom att vara extremtrestriktiva med utlåning -- tvärtom. Det finnsmånga företag som går bra, framför allt mindreföretag, som vill investera. Det är nu dags förbankerna att långsiktigt driva sin politik så att dessaföretag kan mötas av en fungerandekreditmarknad.För att klara jobben måste vi få nedbudgetunderskottet. Det har sagts av många här.Det är glädjande att åtminstone den verbalaöverensstämmelsen finns. Detta kräver fortsattaoch mycket målmedvetna minskningar av deoffentliga utgifterna.Sedan regeringsskiftet har beslut fattats sominnebär minskade offentliga utgifter på nära 70miljarder kronor . Det ärmycket glädjande att notera att alla nu tycker attdet är viktigt att spara mera, vilket uppenbarligenmåste tolkas som att alla redan fattade beslut ärväldigt viktiga och bra och att de inte är i farozonenför att ändras. driver vi arbetet med att sanerastatsfinanserna vidare. I årets budgetpropositionhar vi föreslagit utgiftsminskningar på totaltytterligare , varav 12 för nästabudgetår, det som ligger närmast framför oss.Herr talman! Med denna politik kan vi vinnakampen mot arbetslösheten, men vi är ännu intedär. För att vi skall nå det målet måstelångsiktigheten i politiken fullföljas. Vi hardefinitivt inte råd med felsteg i form av skadligaskattehöjningar eller ansvarslösa nej tillbesparingar.Jag måste erkänna att jag tycker att det äruppseendeväckande att Socialdemokraternasekonomiska motion nu innehåller så många ochockså stora sådana felsteg.Allan påstod i sitt anförande att han stårför en ny ekonomisk politik. Jag vill därför fråga:Vad är det för nytt med förslag om höjdamarginalskatter? Vad är det för nytt med förslag omökad offentlig konsumtion? Vad är det för nytt medförslag som höjer skatterna på jobb ochproduktion? Det är inte ett dugg nytt, utan det ärgammal beprövad skåpmat som bevisligen lett fel.Det är ingenting annat än en upprepning av 1970-och 1980-talens gamla misstag, samma misstagvilkas svåra konsekvenser vi nu upplever.Jag skall ta upp marginalskatterna, för att nämnaen fråga som engagerar mig mycket. Vi vet att dehöga marginalskatterna var en viktig faktor bakomden överhettade spekulationsekonomin . Själva syftet med den stora skattereformenvar att vi en gång för alla skulle göra oss av meddessa skadligt höga marginalskatter. Alla löntagareskulle få minst hälften kvar.Nu vill Socialdemokraterna genom höjdamarginalskatter gå ifrån denna stora reform ochåterinföra dessa, som det hette, ruttna delar av detgamla genomruttna skattesystemet.Jag vill göra fullständigt klart för kammarensledamöter: blir det inte.Socialdemokraterna säger sig vara beredda attstödja besparingar i samma storleksordning somregeringen. Dessa 12 miljarder för nästa budgetår.Det låter utmärkt och bra. Men de säger samtidigtnej till regeringens förslag. Och några egna förslagtill besparingar finns inte.Det är faktiskt magstarkt i överkant när AllanLarsson, som representant för socialdemokratinoch, förmodar jag, som författare till denekonomiska motionen, begär att regeringen skalllägga korten på bordet. Våra förslag finns. Det ärera förslag som saknas. mörkar påett mycket otrevligt sätt. Han tycks tro att det ärnågot slags bluffstopp som spelas här. Jag spelarinte kort med människors jobb som insats, AllanLarsson.Bengt frågade i går: Vilka besparingarhar Socialdemokraterna? gav dåinget svar för Socialdemokraternas räkning. har fått ytterligare ett dygns betänketid.Jag upprepar frågan: Vilka besparingar vill niföreslå? Ni kan inte smita från att ge beksed, AllanLarsson. Ni måste visa några kort, annars finns detinte något att tala om.Allan anförande här innehöll mångavackra ord om allt trevligt somSocialdemokraternas s.k. ekonomiska politikskulle leda till. Men sanningen är att det inte ärnågon ekonomisk politik! I den största och svårastefrågan -- hur man skall få bort det offentligaunderskottet -- saknar Socialdemokraterna förslag.På ett annat område finns det däremot förslag ialldeles våldsamt vidlyftiga ordalag -- tyvärr, det villjag gärna säga, är det fullständigt orealistiskaförslag. lovar 190 000 nya jobb ellerutbildningsplatser under nästa budgetår, till enkostnad, enligt motionen, av !Det blir per plats. Varför varaså blygsam, ? Om det kostade såhimla litet, skulle jag inte nöja mig med att minskaarbetslösheten till . Jag skulle gå ner till 3eller 2 %.Allan vet att denna kalkyl är renalurendrejeriet. Jag drar mig inte för att säga att detär fråga om ren populism. Förvisso finns detenskilda inslag som kan diskuteras, men det ärfalskt att lura 190 000 människor som saknar jobboch få dem att tro att de nästan genast kan få jobbeller utbildning utan att det kostar något.Regeringen har, till skillnad frånSocialdemokraterna, en sammanhållen ekonomiskpolitik med konkreta förslag till åtgärder --tillväxtfrämjande åtgärder och åtgärder för attsanera de offentliga finanserna.Vår politik för tillväxt, ökad sysselsättning ochsanerade statsfinanser hänger ihop och gerlångsiktiga resultat. Vår budgetproposition visar attdet finns en väg ut ur krisen.Ansvaret för de beslut som kan föra oss vidare ifråga om denna lösning och ge de arbetslösa nytthopp vilar nu på ledamöterna i denna riksdag. Föratt kunna gå vidare med en konstruktiv diskussioni och dess utskott krävs det attSocialdemokraterna och andra talar om vilkaförslag som finns.Jag noterade, herr talman, att vid ettmeningsutbyte mellan olika oppositionspartiertyckte alla att de andra oppositionspartierna bättreborde redovisa sina förslag. Det tycker jag ärmycket intressant, och det leder fram till dennaturliga slutsatsen att det finns en omgångfullständiga förslag, nämligen de förslag somregeringen har presenterat. Vill man vara med ochresonera om några andra förslag, får man vara snälloch tala om vilka förslag det i så fall handlar om.Det är en direkt uppmaning till . 52 () replik:Herr talman! Finansministern säger att det är bararegeringen som har konkreta förslag. Men dåefterlyser jag den genomgång somFinansdepartementet rimligen har gjort av de olikaoppositionspartiernas förslag. Jag vill alltså vetavad finansministern anser om de långsiktigabesparingsförslag som vi har lagt fram och somfaktiskt är mer konkreta än regeringens.Exempelvis gäller det en sänkning beträffandetaket i sjukersättningen.Jag har en fråga om de fromma förhoppningar manhar när det gäller bankerna, om att dessa skallminska skillnaderna mellan ut- och inlåningsräntor.Jag vill också fråga om gårdagens utspel gentemotexportföretagen. Tror finansministern att manlyssnar på framförd kritik? Kritik förekom ju ocksåpå 80-talet, devalvering. Man sade attföretagen inte borde ligga kvar med sina höga priseroch ta ut ökade vinster och att de i stället bordesänka priserna, ta marknadsandelar och investera.Det gjorde inte företagen, trots alla frommaförmaningar från t.ex. är det som får finansministern att tro attföretagen och bankerna kommer att lyssna påfinansministern när hon framför sina frommaförhoppningar? Är det inte bättre att lägga framkonkreta förslag som klarar eftervården efterdevalveringen, som drar in övervinsterna tillstatskassan och ser till att pengarna kanaliserasvidare till riskkapital, till småföretag och till andrakonkreta åtgärder som ger fler jobb?Anf. 53 Finansminister ():Herr talman! sade mångaintressanta saker. Särskilt fäste jag mig vid vad hansade i sitt huvudanförande, nämligen att ävenSocialdemokraterna måste visa sina kort för att detskall bli någon mening med den diskussion somalltid skall föras i utskott och kammare.Jag tycker att det är angeläget att understrykadetta. Det gläder mig att jag på denna punkt kan hasamma uppfattning som frågade: Vad får finansministernatt tro att exportföretag, och för den delen ocksåbanker, nu skulle bete sig på ett enligtfinansministerns uppfattning klokare sätt äntidigare?Jo, jag tror att just det faktum att man betedde sigpå ett annat sätt och att man såg attdet inte fungerade så väldigt bra, borde mana -- ochdet är ganska realistiskt att tro att det är så -- till enviss ökad reflexion.Jag tycker att det är angeläget att man när det gällerexportföretagen ser både till lönsamheten och tillden långsiktiga marknadsandelsutvecklingen.Noterbart har varit att manegentligen enbart sett till den första delen. Detfinns säkert företag för vilka detta är detövergripande målet. Men jag menar att det ärangeläget att också se till den långsiktigamarknadsandelsutvecklingen och att betrakta deförändringar och den nu mycket förbättradekonkurrenskraften som en möjlighet att på ettganska klokt sätt göra en långsiktig investering i enbättre marknadsandels- och volymutveckling.Johan tal om en sänkning av taket isjukersättningen föranleder en motfråga. För attdetta skall medföra någon förbättring frånstatsfinansiell synpunkt -- jag förmodar att JohanLönnroth inte bara är intresserad av minskadeförmåner utan också av att det sker något positivtför t.ex. statsfinanserna -- måste man sänkabetalningen till sjukförsäkringen, för annars blirdet i praktiken en mycket kraftig ökning avskatterna och av det som är speciellt skadligt iskatterna. Jag syftar då på det som kallas förskattekil -- eller marginalskatteeffekt, litetförenklat uttryckt. I så fall är det enbart ett teckenpå en gammal vänsterpartistisk ståndpunkt,nämligen att det inte spelar någon roll om manutformar vare sig skatter eller socialförsäkringar så,att det lönar sig att jobba. På den punkten har jagen helt annan uppfattning.Anf. 54 () replik:Herr talman! Det är alls inte fråga om envänsterpartistisk ståndpunkt. Vi anser att skatternaskall vara så utformade att det lönar sig att arbeta.Däremot skall det inte vara lönsamt att göra snabbaklipp.Den skattereform som ochSocialdemokraterna stod bakom gav inte deresultat som ni räknade med. Det bordefinansministern kunna erkänna. Det blev enmycket stor skattesänkning för höginkomsttagarna.Men skattesänkningen finansierades inte, och detär en av de grundläggande orsakerna till dagensgigantiska budgetunderskott.Jag frågar igen: Hur ställer sig finansministern ochregeringspartierna till de långsiktiga sparförslagsom vi har lagt fram?Inte heller ni har visat era kort vad gäller delångsiktiga besparingarna. Ni talar bara allmäntoch gör runda svängar. Ni säger att ni skall minskadet strukturella budgetunderskottet på 55miljarder. Men det är mycket litet av tydliga förslagi era långsiktiga allmänna resonemang. Såledesuppvisar ni samma brist som densocialdemokratiska oppositionens förslag. Det ärfråga om en mörkning av kort från båderegeringens och Socialdemokraternas sida. Dengrundläggande orsaken till detta är att niförmodligen inser att ni, om ni skall lägga framlångsiktiga förslag, tvingas såväl höja skatterna förkapitalägare och höginkomsttagare som minskaförmånerna för just de mer välbeställda för attkunna klara den grundtrygghet som jag tror att vialla anser är nödvändig för dem som ligger längstner på inkomstskalan.Ni kommer inte att klara av det härsparprogrammet om ni inte är beredda att föra enstarkare fördelningspolitik.Anf. 55 Finansminister ():Herr talman! Mina ambitioner inom socialpolitikensträcker sig något längre än till baragrundtryggheten. Eftersom det kommer att förasen särskild diskussion om detta senare påeftermiddagen lämnar jag den saken.Låt mig påpeka för att denunderfinansiering av skattereformen som hannämnde inte handlar om att det har blivit enskevhet i relationerna mellan höginkomsttagareoch låginkomsttagare. Den underfinansiering somdet huvudsakligen handlar om består i att dedynamiska effekter som vi räknade med ännu ickehar uppkommit. Det handlar alltså icke om enskevhet mellan den betalning, den finansiering,som människor med olika höga inkomster stod för.Den är fullt balanserad i det avseendet.Det är dessutom anmärkningsvärt att de dynamiskaeffekterna på bl.a. arbetsutbud ännu icke haruppkommit. Jag är dock helt övertygad om attdessa kommer, om -- nota bene! -- vi inte förstörskattereformen genom att återgå till allt högremarginalskatter. Något sådant kommer inte vi attmedverka till.Det budgetförslag som jag lagt fram har två delar,som väl vet. Först och främst finnsdet ett mycket konkret och på varje punktspecificerat förslag för nästa budgetår, och det ärdet normala innehållet i en budgetproposition. Därär regeringen ganska ensam om att ha ett myckettydligt förslag som angriper utgiftsutvecklingen.Vänsterpartiet har också ett förslag, men det lederhuvudsakligen till ökade skatteintäkter och ökadeskattesatser och står därför i strid med en långsiktigtillväxtpolitik.Utöver detta normala innehåll i enbudgetproposition har regeringen , av hänsyn tilldet angelägna i att visa ett längre tidsperspektiv vadgäller de offentliga finanserna, lagt fram ettprogram för en långsiktig sanering. Vi pekar på treområden som kan beröras när det gäller att hanterade fortsatta utgiftsminskningar som krävs där.Jag vill med bestämdhet påpeka att det inte finnsnågot annat parti som har sagt annat än att det ärmycket viktigt och bra med ett sådant långsiktigtsaneringsprogram. Men något innehåll finns detinte. För flertalet partier, i varje fall för det störstapartiet i kammaren finns det inte ens något konkretinnehåll i det som gäller det närmaste budgetåret,än mindre det som gäller det femårigasaneringsprogrammet.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 56 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag tycker att det är ganskaanmärkningsvärt att höra regeringensfinansminister stå i kammaren och tala om för ossatt regeringens förslag är mer omfattande än våramotioner. Hur det är med det förhållandet bordeAnne känna till från sin långa tid iopposition.Jag tycker dessutom att det är ytterligtanmärkningsvärt att finansministern inte med ettord kommenterar vår budgetmotion, som trots alltär ganska omfattande och innehåller en hel delförslag, som regeringen är enminoritetsregering och faktiskt regerar på andrasmandat.Vi har ett med regeringen gemensamt synsätt iväldigt mycket, kanske t.o.m. i det allra mesta. Vitycker att regeringen har gjort ett bra arbete imånga avseenden. Men ni vet mycket väl att viförordar kraftigare tag för att komma till rätta medproblemen. Här har ni chansen att kunnagenomdriva en mer kraftfull politik, och såkommenterar ni inte ens vår lagda motion i endebatt som handlar om detta.Dessutom ställde jag faktiskt två konkreta frågor,och jag vill väldigt gärna ha svar på de frågorna.Anf. 57 Finansminister ():Herr talman! Jag skall gärna kommentera Nydemokratis förslag, naturligtvis inte alla, men någrasom Bo Jenevall själv nämnde i sittinledningsanförande. Han pekade särskilt på defamiljepolitiska förslagen, som enligt honom skullespara i runda tal , möjligen medlitet osäkerhetsmarginal.Till att börja med tror jag att man skall ta desiffrorna med en mycket stor nypa salt. Menförslagen har en helt avgörande nackdel, som göratt de är betydligt mindre intressanta än beloppetkunde indikera. De strider nämligen mot detsynsätt som jag tycker är oerhört viktigt, och somjag tror att flertalet människor omhuldar, nämligenatt kvinnor och män har lika värde och bör hasamma möjligheter på arbetsmarknaden ochmöjligheten att förena hemarbete medförvärvsarbete. Om de förslag som Ny demokratihar lagt fram genomfördes skulle de omintetgöraför den halva av befolkningen som består avkvinnor -- om de inte är mycket rika från början --att förena förvärvsarbete med familj och barn.Vi vet alla att detta i princip gäller både män ochkvinnor, men traditionen visar alltför starkt att detkommer att bli kvinnorna som drivs tillbaka tillhemmet. Jag tycker att detta vore helt galet från enrent värderingsmässig utgångspunkt. Det voreockså, Bo Jenevall, mycket galet av rentekonomiska skäl.Jag förmodar att Bo Jenevall också tycker att det ärganska bra att flickor och unga kvinnor fårutbildning. Om man har en familjepolitik som näranog omintetgör möjligheten för kvinnor attförvärvsarbeta, får inte samhället någon avkastningpå de utbildningsinsatser som har erbjuditsflickorna. Det skulle vara utomordentligt oklokt.Det är ett problem som har tagits upp avLångtidsutredningen, där man just pekar på denfamiljepolitik som gör det möjligt att förenahemarbete med förvärvsarbete som en mycketpositiv sak för Sverige.Det finns förvisso stora förbättringar att göra inomfamiljepolitiken. Det pågår också ett mycket starktutvecklingsarbete för att bl.a. öka valfriheten. Menden inriktning som Bo Jenevall föreslår på detområdet strider mot värderingar och ekonomiskklokhet.Anf. 58 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Vi skall inte föra en familjepolitiskdebatt. Jag vill barakonstatera att finansministern uppenbarligen intehar läst vårt förslag. Jag vill påpeka att det är ett avett tjugotal olika förslag vi lägger fram, medvarierande besparingsmöjligheter.Jag vill återknyta mer till den viktiga ochövergripande frågan: Är regeringen villig att ta enseriös diskussion för att ytterligare hjälpa till attnedbringa det strukturella budgetunderskottet,eller tänker regeringen försöka att hoppa från tuvatill tuva för att få igenom vårt förslag och låtsas somom vi inte existerar?Jag har fortfarande inte fått svar på mina två frågor,vilket jag upprepar.Anf. 59 Finansminister ():Herr talman! Bo Jenevall, jag har läst förslagen omde familjepolitiska avsnitten alltför väl. Det är detsom är det besvärliga från Bo Jenevallsutgångspunkt.Jag tycker att det finns en del konstruktiva ansatseri Ny demokratis olika ekonomiska motioner. Menjag reagerar mycket häftigt mot att de påstås ge såväldigt stora effekter, som tyvärr inte visar sig varahållbara.Nu frågar om regeringen är intresseradav att diskutera och spara mer på olika sätt. Jaghade ett , möjligen långtanförande som gick ut på att jag tycker att det ärangeläget att få en diskussion till stånd. Jag tyckeratt det vore mer angeläget för stabiliteten ipolitiken att få en konstruktiv diskussion medSocialdemokraterna. Men jag tycker inte att detfinns någon anledning att utesluta vare sig Nydemokrati eller från de diskussionersom skall föras i utskott. Så har hellerinte skett . Det är ettnaturligt inslag i riksdagsarbetet att de partier somsitter i utskott deltar i arbetet där. Mantar fram och diskuterar sina olika förslag. Det finnsinte någon sådan omöjlighet.Andre vice talmannen anmälde att Bo G Jenevallanhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 60 () replik:Herr talman! Jag hade stora förhoppningar påfinansministern. Jag hade väntat mig att AnneWibble skulle försöka fylla tomrummet efter de härfyra musketörerna som vi hörde i går, som gick iopposition mot oppositionen.Men finansministern var en besvikelse och tycksnärmast ha försökt tävla med om attkunna använda så många kraftuttryck som möjligtför att dölja regeringens egna problem. Jag måstefå ställa frågan, : Hur känns det att ståhär i och tala om bluffstopp ochlurendrejeri, efter att ha lagt fram en budget somhar slagit fel med , 333miljoner kronor per dag? Var det bluffstopp förraåret när budgeten lades fram?Kan säga vad som är dagsnoteringennär det gäller statsfinanserna för innevarandebudgetår? Gäller de siffror som fanns ibudgetpropositionen, eller var det ocksåbluffstopp? Hur ser regeringens eget sparprogramut? Ni började ju med att öka arbetslösheten medflera tiotusental personer. Är det sparande? Nej,finansministern, det är slöseri.Bara sedan budgeten lades fram --på en månad -- har 10 000 fler människor blivitarbetslösa i . Detta är motsatsen tillsparande. Detta är slöseri.Hur ser ert sparprogram ut i övrigt? Här nämns 45miljarder .