prot · GG09101 · 1993-04-28 00:00:00 — Som bekantgörs det sådana försök på olika internationellaplan.Claus Zaar sade att det inte hände någonting förränNy demokrati bildades. Men om man läserInvandrarverkets egen kostnadsstatistik, kan mankonstatera att ända sedan i mittenav 80-talet tog över verksamheten frånArbetsmarknadsverket har kostnaderna förflyktingmottagandet sänkts. Det har alltsåpågått ett fortlöpande rationaliseringsarbete och ettfortlöpande arbete med att sänka kostnaderna imottagningsverksamheten. Det arbetet påbörjadeslångt innan Ny demokrati kom till.Anf. 104 (nyd):Herr talman! Vi i Ny demokrati har ju föreslagitatt man skall stödja ett internationellt åtagande närdet gäller förläggningar i närområdet.Det är och i som tar emotflyktingströmmarna. Dessutom har det informeratsmig att bussarna är specialdestinerade till Sverige.De går non stop . De resande får intestiga av bussen under den tiden för att kunna sökaasyl någon annanstans. I Swinoujs`ie kastasflyktingarna av bussen. Bussbolagen lär varaungerska, men detta är svårt att kontrollera. Jag fårju gå efter den information som jag har fått.Jag tycker att kan medverka till attvi får en rejäl information om hur detta går till. Detär väldigt svårt att få reda på någonting. Jag har fåtthjälp av passpolisen i . Men vi vet ju ingentingom vad som händer på andra sidan Östersjön.Tjänar man där pengar på denna verksamhet?Det är ju bättre att vi hjälper till medförläggningsverksamhet i närområdet. Många av debosniska flyktingarna som kommer hit kommerfrån förläggningar i , enligt uppgift. Enligten annan uppgift ser inte det övervägande antaletut att ha haft traumatiska upplevelser. Det är deninformation som jag har fått, men den kan man juinte ta för självklar.Det känns inte bra att det är och Tysklandsom skall vara ansvariga för mottagandet. Detmåste bli en internationell fördelning. Framför alltborde man i stället hjälpa till i närområdet, som vihar föreslagit.Beträffande ekonomin är flyktingkostnaden perdygn lägre. Den är t.o.m. lägre än vad RuneBacklund angav. Kostnaden är nu nere på under245 kr/dygn. Enligt utfallet för den senastemånaden uppgår kostnaden till /dygn. Mendet är ju fråga om fler platser. Kostnaderna förverksamheten --juni kan komma attuppgå till 2 miljarder. ökadekostnaderna till , så det är ensnabb acceleration.Anf. 105 () replik:Herr talman! säger: Låt oss stödjaverksamheten i närområdet. Det gör vi redan i dag.Samtidigt måste man komma ihåg att ,som har det största antalet flyktingar, har sagt mer än väl har nått gränsen för vad man orkarklara av. och Makedonienhar båda sagt att inte heller de orkar mer.Vi får en situation där det s.k. närområdet värjersig för att ta emot ännu fler. Då hamnar en gruppmänniskor i ett otäckt ingenmansland.Uppenbarligen är det så att en hel del flyktingarslussas runt i de olika krigszonerna, fram ochtillbaka. Man försöker hitta något ställe där man förtillfället kan få vara i fred.En del av dessa människor försöker att ta sig längrebort. När de inser hur fullt det är i närområdetförsöker de att ta sig vidare. Man kan ha moraliskabetänkligheter mot att det finns de som tjänarpengar på detta, bussbolag och andra. Människorsom är desperata, flyr och söker en ärberedda att betala för att få detta. Det är enerfarenhet som vi gjort genom årtiondena.Man skall akta sig för andrahandsuppgifter när manhänvisar till att dessa människor inte är särskiltutsatta. Jag vill påstå att jag under de år som jag harsysslat med flyktingpolitik har mött människor sompå utsidan sett mycket propra ut. Vad de döljtinombords har inte varit lika lätt att utröna förränefter . Då har det kommit upp, och derasupplevelser har varit minst sagt skrämmande. Detgäller också många av de människor som kommer idag.Man får inte göra det så enkelt för sig som att säga:Låt oss skicka i väg pengar och skjuta vidareproblemet någon annanstans. Så enkelt är det inte.I dag redovisade nu har slut på pengarna för de matlager somskall försörja dessa dryga tre miljoner flyktingarsom finns i området.Detta visar att det inte bara räcker med att skickaner ytterligare pengar för att man skall klara detta.Det finns en fördelningsbörda som vi tillsammansmed övriga europeiska länder får ta på oss. Detviktigaste är nu att åstadkomma en lösning därneresom gör det möjligt för människor att kunnaåtervända hem. Under den tiden måste vi rimligenge de människor som har flytt en tills detfinns någonting att återvända till.Anf. 106 (nyd):Herr talman! Det finns tre miljoner flyktingar i iområdet, . Men vi måste se till vilkaförhållanden det finns där. I Sloveninen råder ingetkrigstillstånd. Där sker en fullt normal verksamhet.Där bygger man hus och lever som om ingentinghänder i närheten.Vi får 10--20 gånger mer för pengarna där. Vore detinte idé att satsa pengarna där i stället? Man måstegöra en markering. Man måste bedriva en politiksom innebär att en signal går fram så att vi stopparden här trafiken. Vi måste komma till detta. Vi kanbehöva införa något slag av tvång, motsvarande 13-decemberbeslutet eller något liknande.Vi måste förändra. Vi kan inte bara sitta här medhänderna i byxfickorna och tro att det löser sig.Detta är ingenting som löser sig av sig själv. Vimåste ta fram idéer. Det måste vara satsningar inärområdet där vi för varje insatt krona kanske får10--20 gånger mer effekt för pengarna.Anf. 107 (nyd):Herr talman! tar upp litet olikadelar i vår motion som behandlas i dettabetänkande. Han beskriver det som ''vissabesynnerligheter''. Han frågar också vad manskulle ha gjort i stället. Skulle man ha stängt ,när vi för den här debatten, om man i stället följervår idé och säger nej till dessa pengar? Det hadevarit för sent även att stängaflyktingförläggningarna om man skulle göra pådetta sätt.Propositionen lades fram . Eftersomregeringen begär mer än dubbelt så mycket pengarsom vad beviljade i anslag från början,hade förläggningarna alltså behövt stängas redanföre nyår.Rune undrar vidare varför vi då väckteen motion. Han kan ju konstatera att vi inte harföljt upp den motionen genom att yrka bifall tillreservationen. Vi säger nej till anslagsäskandet ochdärför att vi vill peka på att det är rollatt anslå pengar och regeringens ansvar att föra enpolitik inom anslagets ram.Rune säger också att det är svårt att sekonsekvenserna av hur många flyktingar som kankomma . Det är riktigt. Jagpekade ju på att redan undersommaren 1992 sade att om visumtvånget hadeinförts för kosovoalbanerna hade kostnadermotsvarande bortfallit.Vidare tar upp frågan omhemligstämplande av avtal och affärsmässighet.Går det att pressa priserna om alla kan fåkännedom om hur avtalet ser ut? Det viktigaste äratt verkligen ha insyn i avtalet. Det behöver intebetyda att konkurrenterna får insyn. Men det gälleratt , regeringen och riksdagenskall få en fullständig information så att detverkligen går att ta reda på hur förhållandena serut. Allmänheten skall slippa behöva känna denobehagliga känslan att här kan finnas något som ärlitet ömtåligt och som inte riktigtkan svara för. Det är för alla parter viktigt att intehemligstämpla avtal eller dölja något. Så fort någotdöljs, oavsett motivet, blir människor rädda för atthär finns något som inte är riktigt rumsrent. Jagtycker att det är synd verksamheten får dennastämpel.Jag vill också nämna frågan om kostnader förförläggningar, som och . Frågan är huruvida det är bättre attsända pengar till närområdet. Jag vill peka på vadregeringsföreträdare, bl.a. en statssekreterare, harsagt. Elva gånger så många flyktingar kan hjälpasom hjälpen och pengarna sänds till derasnärområde än om de kommer hit. Därför är det intesärskilt vettigt att de får lämna förläggningar iKroatien för att komma till . Jag inser attförläggningar i kan bli fulla. Men i mångtoch mycket är resandet därifrån spontant.Anf. 108 ():Herr talman! Först några ord omhemligstämplandet av avtal. Det här är litetmärkligt. Eftersom Invandrarverket är en statligmyndighet har alla avtal varit offentliga. Vidförhandlingar har alltså motparten haft tillgång tillingångna avtal och använt dem som underlag i sittförhandlingsarbete. Det har inneburit attInvandrarverkets förhandlare har suttit medbundna händer. Ingen som förhandlar med verket iden situationen är beredd att lägga sig under deavtal som redan finns.Ny demokrati ställer kravet att Invandrarverketskall agera affärsmässigt. Då måste verket fåuppträda affärsmässigt, dvs. hemligstämpla avtal.Därigenom kan de föra en rak förhandling med sinmotpart. Det hindrar inte insynen i fråga omgranskningen av verksamheten. Det hindrar alltsåinte revisorer, ,regeringen eller andra att ha insyn i vad som står iavtalen -- i den mån arbetegranskas. Det orimliga har varit att motparten harkunnat sitta med facit i hand och se vilka avtal somredan har funnits. Det finns, som bekant, s.k.konsulter som har samlat in sådana uppgifter ochdelgivit dem till sådana som förhandlar medInvandrarverket.Vidare har vi diskussionen om ''där och här'', dvs.åtgärder i närområdet resp. här i . Det enautesluter inte det andra. Jag är helt övertygad omatt vi från svensk sida måste gå in och hjälpa tillytterligare i närområdet. UNHCR behöver pengarför att klara försörjningen till de tre miljonerflyktingar som finns i området. Men det hindrarinte att människor från det området kommer attfortsätta att söka sig till olika länder i ochdär, med hänvisning till krigstillståndet, begäraasyl. Vi kan inte hindra dessa människor att ta sigfrån området. Vi skall också komma ihåg att länderi området har påtalat att flera länder i Europamåste hjälpa till att bära bördan. Länderna inärområdet klarar inte att ta hand om allamänniskorna. Här har både ochSlovenien nämnts som exempel. Bl.a. Slovenienhar sagt nej till att ta emot fler människor. Kroatienär i en likartad situation.Problemet kvarstår: Vi kan inte hindra människoratt ta sig från området. De kommer att dyka uppvid vår gräns och begära asyl -- antingen vi vill ellerinte.Anf. 109 (nyd):Herr talman! tar upp frågan ominternationella samverkansformer för att lösaproblemen. Vi är helt överens om att det är viktigtatt man gemensamt i skall försöka klaraflyktingströmmarna. Det är också viktigt attSverige för en sådan signalpolitik att människorinte missleds till att tro att de kan komma tillSverige och få en för gott.Då vi är så fantastiskt objektiva i vår inställning villvi ogärna ha en förutfattad mening om huruvidaflyktingarna får stanna eller inte, men man måstegöra klart för de människor som kommer frånBosnien-Hercegovina att deras utsikter att fåstanna i enligt de asylbestämmelser somfinns är små.Vidare nämner på nytt frågan omhemligstämpeln. Det skulle inte gå ihop med Nydemokratis politik att hemligstämpla avtal och attiaktta affärsmässighet. Jag tycker att det intebehöver vara fråga om hemligstämplande av avtal.Jag siktar in mig på myndigheternas möjligheter tillinsyn och att få veta vad som har varit för handen.I framkommer det attdet har förelegat bekymmer med att helt få tillgångtill avtalen. Jag vill ha klarlagt att det inte går attmed hjälp av hemligstämpel hindraRiksrevisionsverket eller andra statligamyndigheter att få insyn i och granska om avtalenär korrekta eller ej.Anf. 110 ():Herr talman! har vi diskussionen om att gesignaler. Jag har svårt att se vad detär för signaler vi skall ge från sida till demänniskor som flyr från krigsområdena och somskulle få dem att inte åka hit. Alla andra alternativän att fly från området är förmodligen sämre fördem.Det finns ingen signal som säger attflyktingarna automatiskt får stanna i . Förnärvarande fattas över huvud taget inga beslutgällande människor från . Defår inga besked i sina ärenden -- varken positivaeller negativa. Vi ger inte några signaler om att detär fritt fram att stanna i . Menjag kan inte se några andra internationella signalersom skulle kunna ge ifrån sig för att hindramänniskor från att starta resan bort från kriget.Sedan vidare till frågan om hemligstämpel.Ledamöter från Ny demokrati brukar ofta hänvisatill att de kommer från verkligheten. Jag hördeJohn hänvisa till det argumentet alldelesnyss i en debatt. I den mån jag har sysslat medfrågan om affärsmässighet, har jag lärt mig avverkligheten att man inte är beredd att gemotparten gratisargument i förhandlingar ompriser. Där är man mycket noga med sekretessenoch håller inne sådana uppgifter som på något sättskulle kunna försämra möjligheterna till ett braavtal eller kontrakt.Jag kan inte förstå hur kravet på att skall agera affärsmässigt iupphandlingar kan förenas med att verket skalltvingas att släppa ut handlingar och uppgifter somgör det möjligt för motparten att sitta med facit ihanden. Insynen från oss som beslutar ompengarna är en helt annan fråga. Det gällar alltsåinsynen i vad som står i kontrakten. Denmöjligheten finns för alla handlingar som rör statligverksamhet för t.ex. ,revisorer osv. Jag kan inte förstå hurkrav på affärsmässighet och att arbetet skallbedrivas så som i verkligheten, dvs. det privatanäringslivet, kan gå ihop med inställningen att gåemot den hemligstämpel verket har lagt på avtalen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 18 §. )16 § betänkande1992/93:TU27 Postväsende (prop. 1992/93:100delvis).Anf. 111 ():Herr talman! Dagens ärende om postväsendet ärmer som en kostymrepetition inför den storaprivatiseringsföreställning som vi skall ha litetsenare . Vilken final denteaterrysaren kommer att få återstår att se.I dag skall vi ta ställning till treårsplan.Men vi skall också ta ställning till huruvida Postenskall bli aktiebolag senast den 1 januari 1994.Vi socialdemokrater är mycket skeptiska till attomvandla Posten till aktiebolag, bl.a. motbakgrund av hur regeringen ochkommunikationsministern har drivitbolagiseringsfrågorna. Där är bolagisering steg 1och privatisering steg 2.Nu säger man i debatten att vi socialdemokrater harändrat oss. Vi har ju tyckt så redan tidigare. Därförvill jag redovisa vad vi faktiskt har gjort och tyckt.Första gången som bolagisering av Postendiskuterades var i den näringspolitiska propositionsom lades fram . Av propositionenframgår det att konkurrenssituationen förPostverkets olika verksamhetsområden förändras ien allt snabbare takt. Den högteknologiskautvecklingen inom EG kommer att skärpakonkurrensen framöver såväl nationellt sominternationellt. Detta innebär att måsteges möjligheter att agera affärsmässigt med stärktakonkurrensförutsättningar. Flera postförvaltningari har bolagiserat verksamheten eller är påväg mot en sådan utveckling. Mot den bakgrundenbör förutsättningarna för och konsekvenserna av enbolagisering av klarläggas inom ramenför ett regelverk som lämnar utrymme församhällspolitiska åtaganden. Resultatet avöversynen beräknas kunna redovisas under våren1992.Det var alltså förutsättningar för ochkonsekvenserna av en bolagisering som skulleutredas. Vad har hänt ? Jo, redan straxefter valet , , lade regeringenfram sin privatiseringsproposition. Där deladesprivatiseringsarbetet upp i tre steg: avreglering,bolagisering och privatisering. Detta gjordes utanatt ta hänsyn till att Posten, men också andraaffärsverk, måste uppfylla viktiga samhällsmål. Vimenar att om en bolagisering skall ske måste det gåatt påvisa att det blir bättre och billigaresamhällsservice som resultat. harregeringen inte på något vis kunna ge oss sådanabevis. Det är därför vi socialdemokrater menar attdet är alldeles fel att godkänna -- som det anförs ipropositionen -- en inriktning mot privatisering avPosten till den 1 januari 1994.Jag yrkar bifall till reservation 2.Vidare har vi frågan om ett sammmanhållet förslagom Postens regionala service. Utskottetsmajoritetsskrivning visar med önskvärd tydlighethur viktigt det är att vi mer precist sätter ned fotenoch markerar vilken syn vi har på att hela --jag vänder mig särskilt till iCenterpartiet -- skall ha en garanterat fullgodpostservice. framhålls attden grundläggande postservicen åtminstone underden kommer att handhas av ettblivande statligt bolag.Jag skulle på så lösa boliner aldrig vilja ta ansvar föratt hela skall få tillgång till betalnings- ochkassaservice . Det voreintressant att få veta om ärberedd att ta det ansvaret.Jag yrkar bifall till reservation 3.Till slut handlar det om prismålet för vissatidningar. Vi socialdemokrater tycker inte att det ärrimligt att de tidskrifter som det handlar om skallbehandlas som vilken reklam som helst. Dethandlar framför allt om tidningar och tidskriftersom ges ut utan kommersiellt intresse av idéburnaföreningar och andra organisationer, t.ex. fackliga,kyrkliga och politiska organisationer.Det är synnerligen osannolikt att det skulle finnasnågot kommersiellt befordringsföretag som villdela ut dessa tidskrifter i eller iStockholms skärgård utan att få ett rejält högt prisför dessa tjänster. De tidskrifter som det handlarom har inget annat företag att vända sig till. Imajoritetsskrivningen menar man att de teoretisktskulle kunna välja med fötterna.Egentligen är det ett samhällsintresse urdemokratisynpunkt och ur kultursynpunkt att hållaner kostnaderna för dessa tidskrifter. Vi står alltsåbakom reservation nr 1.Anf. 112 ():Herr talman! Jag kan hålla med omatt det inte finns någon anledning att ha en riktigtstor debatt om Posten och Postens verksamhet . Dels hade vi en ganska omfattande debatt såsent som , delsåterkommer vi med de storaprincipiella frågorna kring bolagisering och annat.Låt mig ändå slå fast att ett väl fungerande postverkoch en bra postservice är en mycket viktig del avinfrastrukturen i . För enskilda och företagöver hela landet är tillgången till en bra postserviceen nödvändighet. Posten skall fungera över helalandet, både för den som bor i en storstad och förden som bor på landsbygden. Man skall hapostservice , minst i veckan.Riksdagen har i mycket stor enighet ställt upp ettantal krav på Postens verksamhet. Det handlar omservicenivåer och vissa regionala och sociala mål.Dessa mål är viktiga, de ligger fast och får intetummas på. tog upp frågan om deregionalpolitiska förutsättningarna. Om talet omatt hela skall leva skall ges ett reellt innehållmåste de regionalpolitiska kraven på Postverketäven fortsättningsvis, som de varit , varamycket långtgående.Jag vill påstå att dessa mål för Postens regionala ochsociala service skall gälla oavsett vilkenassociationsform som Posten framgent skall verkainom. Jag vill också passa på att säga att man ocksåpå ett mycket bra sätt har levt upp till de krav somvi har ställt på Posten. Jag tycker att det finnsanledning att markera det. Det är också glädjandeatt konstatera att det råder en bred politisk enighethär i om målen för Postens service påolika områden.Jag skulle vilja kommentera ett par frågor somberörs i det här betänkandet. En fråga som harväckt en hel del uppmärksamhet -- inte iriksdagsbehandlingen, utan utanför -- ärfrågan om avskaffandet av det s.k. Nordenportot.Jag tror att många riksdagsledamöter har fått brevoch uppvaktningar från människor som har varitengagerade i detta, t.ex. lokala Nordenföreningarosv.Nordenportot innebär att inrikesportot i ettnordiskt land gäller för hela . Det haravskaffats, och det finns krav på att det skallåterinföras. Jag beklagar att Nordenportotförsvinner. Jag tycker att det har varit en viktig deli att stärka det nordiska samarbetet. Men det ärbara att konstatera att de övriga nordiska ländernaredan har eller är i färd med att avskaffaNordenportot. Det är ju ingen vits med att viensidigt här i skall ha kvar detta. Hela idénhar ju förfallit. Det finns t.ex. inte några propåerfrån om att det särskildaNordenportot skall återinföras.Jag vill kommentera ett par av de reservationer somInes Uusmann också berörde. sadeatt det i betänkandet anfördes att inriktningen förPostverket var att det skall ske en privatiseringsenast . Jag utgår från att det varen felsägning av . Det handlar om enbolagisering. Jag tror att det är mycket viktigt att viär mycket stringenta i hur vi uttrycker oss. Det ären väldig skillnad på bolagisering och privatisering,i alla fall enligt mitt sätt att se det.Jag ser inga som helst fördelar med att privatiseraPosten. Däremot finns det fördelar med attbolagisera och låta den arbeta i denassociationsform som ett bolag är. Det finnsingenting, varken i propositionen eller ibetänkandet, som säger att Posten skallprivatiseras. Tvärtom pratas det om enbolagisering.Vi återkommer till frågorna om hur Posten skallfungera i sin nya associationsform. Det var InesUusmann också inne på. Då är det bara att låta osshantera den här frågan på det sätt som vi brukargöra. Det har genomförts en utredning. Den är nuute på remiss. Det gäller förslag om en ny postlagoch annat. Efter remissomgången skall regeringenta ställning i frågan och sedan återkomma medförslag till . Det är då vi skall föra densakpolitiska diskussionen. Det skall vi inte göra nu.Jag kan för övrigt instämma i rätt mycket av detsom står i den socialdemokratiska reservationenom de regionala och sociala målen. Jag har sagt ettantal gånger att vi egentligen är överens här. Mendet är alltså fel tillfälle och fel forum att lägga fastdet . Låt oss arbeta med den här frågan som vigör annars och ta saker och ting i rätt ordning.När det slutligen gäller frågan om den s.k. , dvs fack- ochkonsumentpressen, finns det en reservation frånSocialdemokraterna om att det prismål som hargällt för dessa tidningar skall återinföras. Regelnom prismål upphävdes påsocialdemokratiskt initiativ. Jag tycker att det finnsanledning att påminna om det.Jag var själv litet fundersam på hur detta skullekomma att verka när det genomfördes. Viuppvaktades av olika intressenter i utskottet och ipartigrupperna. Beslutet genomfördes i alla fall.Nu kan vi, efter att det har varit i kraft i drygt ettoch , konstatera att prisökningen för dengruppen av tidningar är densamma som för övrigatidskrifter och tidningar om man räknar bortdagspressen. Med facit i handenkan jag inte se att den här gruppen tidningar pånågot sätt har missgynnats av det här beslutet.Därför finns det inte heller någon anledning att tanågot initiativ för att återinföra prismålet.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall till vadutskottet har anfört på samtliga punkter och avslagpå samtliga reservationer och meningsyttringar.Anf. 113 () replik:Herr talman! Vi är överens om att vi har mycket välfungerande och effektiva kommunikationsverk iSverige. Det gäller Posten, och det gäller de andrakommunikationsverken också. Breven kommerfram i mycket hög grad. Om vi jämför med andraländer är det alldeles otroligt bra. Vi har ett lågtporto internationellt sett. Vi har också en effektivarbetsorganisation.Då finns det ju anledning att fråga: Vad är det somgör att man skall förändra det här? Jag var inne påtidigare att det handlar om att man måste kunnavisa att det blir bättre, om man förändrarassociationsformen. Då tycker jag att det ärsynnerligen intressant att det, i alla fall, intehar kunnat komma fram någonting som visar att detskulle bli mera effektivt och billigare, om mangenomförde bolagiseringarna.Sedan menar jag naturligtvis bolagisering den 1januari 1994.Elving säger att det är stor skillnadmellan bolagisering och privatisering. kanske inte delar sin regeringsuppfattning, och det vore ju bra att få reda på detdå, men regeringen säger att bolagisering är baraett steg i den stora privatiseringsvågen.Regeringen har i sin proposition lagt fast att det ärfråga om tre steg, och det tycker jag är det allraallvarligaste. Det är naturligtvis oerhört mycketenklare att knoppa av, sälja ut och privatisera ettaktiebolag, där det inte finns samma styrning som iett affärsverk.Naturligtvis är jag glad över och tycker att det ärväldigt bra att säger att deregionala och sociala målen skall ligga fast och attdet finns en bred majoritet i för det. Jagär övertygad om att vi har stora möjligheter attdiskutera detta . Hur man skall kunnaåstadkomma det är jag däremot oerhört tveksamtill, om man skall bolagisera.Anf. 114 ()replik:Herr talman!