prot · GH0924 · 1993-11-16 00:00:00 — Rapporten bereds förnärvarande i regeringskansliet.Jakt- och skytteorganisationerna har fått ansvar föratt en avveckling av blyhagelanvändningen sker.Om sådan avveckling inte nås på frivillig väg är jagsjälvfallet beredd att verka för attblyhagelanvändning förbjuds i Sverige.Anf. 208 ():Herr talman! Jag vill tacka miljöministern försvaret på den här frågan. Jag har sett avriksdagsprotokoll att miljöministern har stått i denhär talarstolen åtminstone och varitinbegripen i debatt om blyhagel. Varför har jag dåställt den här frågan igen?Bakgrunden till att frågan var aktuell varatt man i Örebo beslutade att förbjuda blyhagel vidtre jaktskyttebanor. Man blev mycket hårtkritiserad för detta, bl.a. på grund av att mark- ochvattenundersökningar inte hade gjorts. Man hadefått indikationer från utländska undersökningar,och man hade upptäckt förhöjda blyhalter själv.Försiktighetsprincipen gjorde att man fattade dethär beslutet. Men det blev alltså ett ramaskri.Nu har sådana här undersökningar gjorts, och detär därför som jag har ställt frågan. Docent vid iUppsala har genomfört undersökningar somvisar att blyhagel är miljöförstörande. Blykulornaomges inte av ett skyddande oxidskikt, de blir intestabila och metalliska, utan kulorna vittrar sönder.Ulf Qvarfort säger: Blyet löses upp, går ut i vattnetoch påverkar miljön. Det är inte mycket att snackaom, det är på det här sättet.Det är därför som jag har ställt frågan igen.Jag är naturligtvis inte helt nöjd med svaret,eftersom det inte innehåller någonting nytt. Jagskulle vilja fråga miljöministern om de nyaforskningsrönen inte bör betyda någonting vid denfortsatta beredningen av den omtalade rapporten iregeringskansliet.Anf. 209 Miljöminister ():Herr talman! Jo, självklart försöker vi väga in nyarön och forskningsresultat. Det är klart att det iförsta hand ligger på myndigheterna. Jag har bettmina handläggare att i det här fallet ta kontakt medUlf Qvarfort. De har sökt honom, men lyckadesinte nå honom innan det här frågesvaretlevererades.Det är liksom ett gemensamt intresse vi har, attförsöka utröna nya saker som kommer fram och attutnyttja dem om man kan få situationennågorlunda bekräftad. Det här är en av de sakersom i varje fall jag tar för givet att man väger in ikommande förslag och bedömningar på det härområdet.Den här rapporten, som jag har svarat på frågor omtidigare, kommer , om jagminns rätt. Vi är alltså inte klara med vårabedömningar. Dessutom sker det faktiskt en delpositiva saker. Jag tycker att man skall ta fasta pådet. Jag är också angelägen -- det är därför jagsvarar så enstavigt ibland -- att ha bilan hängandeuppe. Det skall kännas att det finns en press på deberörda i det här fallet. Utvecklingen måste gå motavveckling.Anf. 210 ():Herr talman! Jag tycker att det är bra attmiljöministern har den inställningen, menriksdagsbeslutet som fattades tidigare utgick frånen proposition som den förra regeringen lade fram.Jag tycker inte att det är orimligt att den nuvaranderegeringen stramar upp hanteringen av detta.Där talas faktiskt om en övergångstid som sträckersig till . Man skulle alltså kunnatänka sig från nu innan manhade löst detta problem. Det tycker jag ärfullständigt orimligt. Jag undrar vad miljöministernanser om det. Hur skall man kunna vänta?Det står i svaret att rapporten talar om attjägarorganisationerna har tagit ställning för ensnabb övergång till användning av alternativahagel: Vad innebär ''snabb'' i det sammanhanget?Anf. 211 Miljöminister ():Herr talman! Det innebär naturligtvis att man ärberedd att gå över till alternativ ändet givna slutdatumet. Så vill jag uttrycka mig påden punkten.Dessutom finns orimligheter i tidigare beslut, ävenom de har fattats i den här visa församlingen.Kommer det fram nya saker finns det ingetmotstånd från vår sida mot att försöka strama upputvecklingen, som säger.Det är därför jag följer utvecklingen. Det är därförvi begär in utvärderingar och rapporter. Det ärdärför som vi följer vilka frivilligaöverenskommelser som träffas. Det var faktiskt detsom begärde att vi skulle göra, och detgör vi också.Vid en viss tidpunkt får man ta ställning till om mankan vidta andra åtgärder, gå snabbare fram ochändra detta. Vi skall inte vänta till sista dagen.Detta är en process. Det är viktigt att den pressasfram.Anf. 212 ():Herr talman! Anledningen till att jag inriktar migjust på möjligheten att gå över till alternativthagel -- att man skulle få bort blyhagel -- är för attdet är en typ av åtgärd som skulle lösa problemetöver hela landet.Går man in och tittar på en enskild skyttebana finnsdet tydligen mängder av olika lösningar som mankan tänka sig: byta översta jordlagret, lägga plastsom vattenspärr, lägga på ren torv, syssla medregelbunden kalkning osv. En mängd olikaåtgärder skulle man kunna få i hela landet utan attha en enhetlig bild. Naturligtvis är det mesteffektiva sättet om man kan gå över till annat hagel.Jag tycker att det behöver gå ut klara signaler omatt det är detta som gäller, att forskningsresultatenfinns. Efter det att undersökning hargenomförts har jag sett en representant förskytteklubb i uttrycka att detta är någotnytt som man tror sig ha upptäckt. Alla vill ju inteta till sig detta, tyvärr.Överläggningen var härmed avslutad.37 § Svar på fråga 1993/94:124 omtryckimpregnerat virkeAnf. 213 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att minska riskernamed användningen av krom och arsenik vidtryckimpregnering av virke.Så som själv påpekar reglerasanvändningen av arsenik och krom för träskydd iKemikalieinspektionens föreskrifter omträskyddsbehandlat virke. Här finns, förutom deninformationsskyldighet nämner,begränsningar när det gäller användning av arsenikoch krom. Föreskrifterna trädde i kraft den 1januari 1992.Kemikalieinspektionen kom in meden redovisning av pågående avvecklingsarbete.Inspektionen redovisar att man i samband medtillsynsbesök noterat brister hos någraimpregnerare, brädgårdar och byggvaruhus när detgällde bl.a. information till konsumenter omimpregnerade trävaror. Kemikalieinspektionenkonstaterar dessutom att en betydande minskningskett vad gäller använd mängd medel innehållandearsenik, men en något mindre minskning vad gällermedel innehållande krom. Inspektionen framhålleratt man kontinuerligt följer användningen avträskyddsmedel.Mot denna bakgrund anser Kemikalieinspektionenatt föreskrifterna -- trots att de bara varit i kraftdrygt -- haft genomslag.Jag anser att arbetet med avveckling av arsenik- ochkromhaltiga träskyddsmedel är på rätt väg. I denkemikalieproposition som planeras avserjag återkomma till frågan om eventuella behov avsärskilda åtgärder på detta område.Beträffande riskerna med sluthantering avträskyddsbehandlat virke som avfall har jag erfaritatt är i färd med att ge utallmänna råd om hur sådan hantering skall ske påett miljöriktigt sätt.Anf. 214 ():Herr talman! Jag tackar miljöministern för svaret.Det är helt riktigt att det har skett förbättringar,men vi borde gå längre. Kan det inte vara lämpligtatt staten ger ett antal forskare i uppdrag att letafram substitut till tryckimpregnerat trä? Det är käntatt t.ex. lärk kan ersätta tryckt trä. Men man bordekunna forska i om det gäller hela trädet, yträdeteller kärnan. Det borde också gå att ta reda på litetbättre om man kan hitta andra träslag. Det talasäven om asp i det här sammanhanget. Det skullekanske kunna användas i stället förtryckimpregnerat trä.Man borde också forska i om det finnsmiljövänligare skyddsmedel som kan användas.Det finns många fler frågor som vi borde titta på.Detta är ju ett stort problem. Användningen avtryckt trä kanske kan hållas tillbaka. Det är intesäkert att det skulle behöva användas i så storomfattning som sker . Det borde finnasrekommendationer för detta. Träbranschen självkan kanske få i uppgift att självsanera sig. Jag skullevilja höra vad miljöministern tycker i dessa frågor.Anf. 215 Miljöminister ():Herr talman! När det finns ersättningsmedel skallsubstitutionsprincipen tillämpas enligtvår lagstiftning. Problemen på det här området är --som det har berättats för mig -- allt trä som användsunder vatten och i mark. Där finns det intetillfredsställande ersättningsmedel . De gamlaöverväger fortfarande där. Detta är problemet.Jag delar naturligtvis uppfattningen att forskningenhar en viktig uppgift att komma fram med substitut.Det kan ju ske, som nämnts, på två olika sätt,antingen med materialbyte eller genom att kommafram med nya medel.Samtidigt tycker jag inte att vi skall ge den härgenomgående dystra bilden av situationen. På dethär området har faktiskt beslut för någraår sedan inneburit att vi har kommit i gång ochutvecklar situationen åt rätt håll. Men det återstårmycket att göra. Arsenikanvändningen har t.ex.minskat avsevärt totalt sett i samhället. Jag tror attden har minskat . Det har hänt mycket stora saker där, menkromet är mycket svårare att bli av med.Vi skall se vad vi kan göra. när vi har fått nyaforskningsresurser är det klart att detta är den typav uppgifter som vi skall ta oss an.Anf. 216 ():Herr talman! Det är nog inte bara under vatten ochi mark som dessa tryckimpregnerade varoranvänds. De går ju till altaner och över huvud tagettill husbyggnation. Jag tror att man är alldeles förfrikostig vid användningen av tryckimpregnerat trä.Det behövs inte alls på det sättet. Det har spriditsut otroligt mycket arsenik och krom, 5 000--10 000ton. Det motsvarar av alltbekämpningsmedel.Tryckt trä har en lång livslängd. Det blir fult ochsvårt att identifiera. Det finns faktiskt förbud motatt elda det, men jag är ganska säker på att när dethar gått ute vid sommarstugan sågar man uppdet och eldar det. Man vet inte att det ärtryckimpregnerat. Det finns en ganska stor faramed det. Man sprider ut stora mängder med kromoch arsenik i naturen. Detta kräver information iganska stor omfattning.Det viktigaste är trots allt att få hejd påspridningen. Med den här frågan har jag velat lyftaupp problemet till miljöministern ytterligare engång för att det skall tas ytterligare initiativ.Anf. 217 Miljöminister ():Herr talman! Det är viktigt att dessa frågor ständigtbevakas. Det är precis vad vi håller på med både iEG-förhandlingarna och på hemmaplan. Vi måstekomma bort från de här medlen. Det är med deninriktningen vi arbetar.Däremot finns det inga särskilt bra metoder för attspåra gammalt virke. Det är ett av problemen. Detär ett kvardröjande problem. Därför gäller det attfå stopp på detta så snabbt som möjligt för att viinte skall hamna i den situationen även i framtiden.Vårt arbete är inriktat på avveckling.Beträffande detta med ersättningsmedel, substitut,för arsenik och krom är det den aspekten det gälleri samband med undervattensanvändning av trä ochanvändning under marknivån. Där har det visat sigsvårt att hitta fullgoda ersättningsmedel. Det äringet försvar, det är bara en förklaring.Anf. 218 ():Herr talman! Det viktigaste är att man försöker atttitta litet på andra träslag som kanske klarar dettalika bra som tryckimpregnerat trä. Det finns äventräslag som klarar sig under vatten.Överläggningen var härmed avslutad.38 § Svar på fråga 1993/94:123 om psykiatriskvård vid fängelser och häktenAnf. 219 Justitieminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder regeringen avser att vidta för attavhjälpa bristen på psykiatrisk vård vid fängelseroch häkten.En förutsedd effekt av den nya lagstiftningen ompsykiatrisk tvångsvård och behandlingen avpsykiskt störda lagöverträdare, som infördes den 1januari 1992, var att antalet psykiskt störda intagnapå fängelserna skulle öka.Regeringen har därför gett enparlamentarisk kommitté, , iuppgift att analysera och redovisa konsekvensernaför kriminalvården av den ändrade lagstiftningenoch föreslå de förändringar som kan varamotiverade.I direktiven för anges som enmöjlig lösning en ändrad ansvarsfördelning i frågaom kostnaderna för den psykiatriska vård som gesintagna i kriminalvården inom den allmänna hälso-och sjukvården. En annan lösning som kanövervägas är att utveckla psykiatriska vårdresurserinom kriminalvården. Analysen bör enligtdirektiven bl.a. göras utifrån vårdens tillgänglighetoch förutsättningarna att bedriva en vård av högkvalitet.Utan att föregripa utredningens förslag kan detdock enligt min mening vara befogat att viddifferentieringen av de intagna låta de psykiskastörningarna få ökad tyngd. En förutsättning för ensådan förändring är dock att det för denna gruppintagna inrättas ytterligare enheter med lämpligtbehandlingsinnehåll inom anstaltsorganisationen.Fängelseutredningen kommer att redovisa sinaförslag . Efter sedvanligremissbehandling kommer regeringen därefter attta ställning till hur den psykiatriska vården av deintagna i kriminalvården skall utformas.Anf. 220 HANS ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Men jag kaninte säga att jag är tillfredsställd med det härmycket allmänt hållna svaret.Bakgrunden till min fråga är att vi under senare tidhar fått larmrapporter från våra fängelser om detmycket stora antalet psykiskt sjuka fångar. Det rörsig om 300--400 nydömda . De långastrafftider som tillämpas kommer att leda till enökning med 200--300 personer under de närmasteåren.Jag undrar vad justitieministern har gjort för attinhämta tillräckligt med information om antaletfångar, om fångarnas psykiska situation, om vilkeninverkan fängelsevistelsen har, om huruvida deintagna får någon behandling och om vad somhänder med de intagna efter frigivningen.Det finns en undersökning som är gjord av enuniversitetsdocent, . Denundersökningen är mycket oroväckande. Vårkanske främste sakkunnige på området, professorLidberg, har offentliggjort mycket kraftig kritik.Fängelseutredningen har skilt sig från frågan i detförsta betänkandet och avser att senare kommamed en redovisning. Men när kan den bli klar, ochnär kan det komma ett regeringsförslag?Situationen är, som sagt, akut. Och vad tänker mangöra fram till dess att ett förslag kan behandlas iriksdagen?Anf. 221 Justitieminister ():Herr talman! När man diskuterar lösningar påproblem måste man gå tillbaka till uppkomsten avproblemen. Jag hävdar att de problem som finns huvudsakligen har två orsaker.Den ena orsaken är att narkotikan har fått spridasig i det svenska samhället. Vi vet att väldigt mångaav de intagna på våra anstalter är psykisktsjuka på grund av narkotikaskador. Där har vi frånregeringens sida, med ett riksdagsbeslut som följd,fått till stånd en ändring som är av stor långsiktigbetydelse. Genom ändringen i narkotikastrafflagenhar vi markerat att vi kommer att ingripa på etttidigt stadium mot narkotikabruk, vilket kommeratt rädda inte bara många människor från att blibrottsoffer utan också narkomaner från att blipsykiskt sjuka.Den andra orsaken till att vi har fler psykiskt sjukapå våra fängelser än vi hade tidigare är denlagändring som jag nämnde och som trädde i kraftden . Denna lagändring grundade sigpå ett förslag från den socialdemokratiskaregeringen och antogs . Vi på denborgerliga sidan stod också bakom den härändringen. Mig veterligt var om att rösta igenom denna ändring, somminskade möjligheterna att döma till slutenpsykiatrisk vård på grund av brott.Vad den socialdemokratiska regeringen inte gjordevar att förbereda detta genom att i förväg göra enöversyn av fängelsesystemet. Däremot såg jag tillatt vi , efter det att lagenträdde i kraft, satte i gång en utredning medspeciella direktiv att se över hur vi skall hantera depsykiskt sjuka på våra fängelser.Anf. 222 HANS ():Herr talman! Jag anammade inte den härpropositionen på det sätt som justitieministernbeskriver. Jag vet inte varför hon säger så.Jag lade faktiskt fram en mycket kritisk motion motdet här regeringsförslaget. När det gäller dessafrågor rör det sig för min del inte om sådanapartitaktiska överväganden som justitieministernalltför ofta gör, också för egen del. Det väsentligahär är i stället sakfrågan. I sakfrågan är det så attsituationen är akut. Det borde justitieministernägna mycket mera tid åt i stället för att hålla på ochdiskutera felbedömningar som gjorts i detförgångna. har vi en mycket allvarlig situation.Jag har i en skrivit en artikel medkritiska synpunkter baserade på motionen i fråga,och jag har sällan varit med om en så stor debattoch om att så många sympatiserat med minakritiska synpunkter.Anf. 223 Justitieminister ():Herr talman! Om kunde lyssnamindre fördomsfullt skulle han redan av det jagsade under den korta stund som stod till mittförfogande ha förstått att det är en hel del som görs.Narkotikalagstiftningen är ändrad. Det är en viktiglångsiktig förändring. Jag tillsatte mycket tidigtFängelseutredningen, som skall se på hur vi skallutforma systemet för att bättre kunna ge psykisktsjuka brottslingar vård. Jag har också myckettydligt sagt att jag är beredd att ifrågasättanärhetsprincipen, som i varje fall människor inomkriminalvården menar har stor skuld till att vi intekan differentiera våra anstalter på det sätt sombehövs för att vi skall kunna ge ett vettigt innehåll.Förslaget från kommer , som jag nämnde i mitt svar.Anf. 224 HANS ():Herr talman! Det är inte så att jag på något sättunderskattar de problem som finns när det gällernarkotikaskador. Men i det här fallet -- jag tänkerdå på de människor som jag har talat om och detantal som det rör sig om -- är det ett mycket stortantal som inte berörs av detta mednarkotikaskador. Det är det som jag tycker attjustitieministern borde skaffa sig bättreinformation om i stället för att bara återkomma tillnarkotikafrågan.För att ytterligare belysa den akuta situationen villjag framhålla att det är intagningsstopp påKarsudden. Det råder också brist på resurser inomkriminalvården.Vilka initiativ avser justitieministern att ta iavvaktan på att vi får ett förslag här i ?Kommer det att kunna göras något när det gäller des.k. Hur tänker sigjustitieministern att få resurser för någon form avvård för de människor som är i en akut belägenhet?Anf. 225 Justitieminister ():Herr talman! I fråga om direktiven tillFängelseutredningen -- förslaget kommer, jagrepeterar det, -- skall man bl.a. pekapå hur vården kan finansieras. Dessutom finns detett regeringsuppdrag, på Socialdepartementetsinitiativ, också om en utvärderingoch om tillämpningen av den nya lagstiftningen vadgäller psykiatrisk tvångsvård.Jag är medveten om, och har inte sagt något annat,att det finns olika skäl här. Men jag tror att vi kanvara överens om att narkotikan är en stor bov isammanhanget. I övrigt fortsätter vi medutbyggnaden och strävar efter en differentiering avvåra fängelseplatser. Det är en förutsättning för attvi skall kunna få ett bra innehåll här.Om är ute efter att jag skallplädera för att fängelsestraff inte skall komma ifråga kan jag bara säga att jag har en helt annanuppfattning än . 226 HANS ():Herr talman! Narkotikaproblemen fanns redaninnan den här förändringen skedde. De fanns ocksåinnan denna nya akuta situation uppstod. Här finnsdet alltså en brist på samband som justitieministernbortser från. Det är anledningen till att hon intekommer med några förslag till åtgärder för attavhjälpa bristerna i den akuta situationen.Är justitieministern beredd att lägga fram förslagsom innebär att man kan göra det? Ärjustitieministern beredd att öka på anslagen för dethär? Är justitieministern beredd att göra enomfördelning inom kriminalvården så att de härproblemen kan lösas?Vad jag här nämnt är frågor på kort sikt. På långsikt rör det sig naturligtvis om att få en reform, sominnebär att man noga måste överväga riktigheten ifråga om den lagstiftning som genomförts.Anf. 227 Justitieminister ():Herr talman! ger intryck av attdetta är ett nytt problem. Redan i slutet av 80-taletgjorde justitieutskottet vissa påpekanden till densocialdemokratiska regeringen om bl.a.närhetsprincipen. Regeringen var då inte bereddatt ifrågasätta denna, men vi är från den nuvaranderegeringens sida beredda att göra detta.Mera kortsiktiga förändringar är icka möjliga. Deförutsätter en annan differentiering, de förutsätterden totala översyn av fängelsesystemet som viockså mycket snart har avslutat. Det tråkiga är attdetta borde ha skett . Det bordeha skett innan vi tillträdde sedan.Överläggningen var härmed avslutad.39 § Svar på fråga 1993/94:110 omföretagshälsovården och det s.k.husläkarsystemetAnf. 228 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att geföretagshälsovårdens personal möjlighet attfullgöra sina uppgifter i den framtidahusläkarmodellen.Elisabeth ställer frågan mot bakgrundav att statsbidrag inte längre utgår tillföretagshälsovården och hävdar attföretagshälsovårdens personal svävar i okunnighetom vilka villkor som kommer att gälla för dem efterden 1 januari 1994.Riksdagen beslutade att landstingenskall organisera den öppna vården så att alla som ärbosatta inom respektive landsting får tillgång tilloch kan välja en husläkare. De lagbestämmelsersom reglerar detta träder i kraft den 1 januari 1994.Vissa övergångsbestämmelser gör det dock möjligtför landstingen att begränsa detta sitt ansvar tillutgången av år 1995.Företagshälsovården är inte någonsjukvårdsorganisation. Behandlingsinsatser avsjukvårdskaraktär faller i princip inte inom dessansvarsområde. Företagshälsovårdens uppgift äratt vara en resurs för arbetsgivarna ocharbetstagarna i det förebyggandearbetsmiljöarbetet och i den arbetsplatsinriktaderehabiliteringen. Företagshälsovård somverksamhetsområde baseras också i första hand påavtal mellan arbetsmarknadens parter. är detinte någon lagstadgad uppgift.Hur sjukvårdshuvudmännen organiserar sin öppnavård behöver i och för sig inte påverkaföretagshälsovårdspersonalens möjlighet attfullgöra sina uppgifter. Jag har heller inte för avsiktatt föreslå att den skall fullgöra sina uppgifter inomhusläkarsystemet. Men husläkarsystemet kan habetydelse ur samverkanssynpunkt mellanrepresentanter för företagshälsovården respektiveden öppna hälso- och sjukvården.Företagshälsovårdens kontakter med sjukvården idet enskilda fallet kommer sannolikt att underlättasnär den enskilde genom sin husläkare får en fastreplipunkt i hälso- och sjukvården.Anf. 229 ():Herr talman! Jag ber att få tackasjukvårdsministern för svaret.Låt mig börja med att säga att vi alla är besjäladeav förhoppningen att vårt sjukvårdssystem skallfungera väl för alla. Just när det gällerföretagshälsovården, som jag tillmäter en väldigtstor betydelse, är jag som enskild ledamot oroad.Jag tycker att det är mycket angeläget att vi isamhällets intresse utnyttjar den kompetens ocherfarenhet som företagshälsovården står för.De anställda inom företagshälsovården är oroade.Jag vet att många av oss bl.a. har använt oss av denföretagshälsovård som vi riksdagsmän får utnyttjaoch att den fungerar väldigt väl.Företagshälsovårdspersonalen svävar faktiskt, somjag skriver i frågan, i okunnighet om vad de skallgöra efter . Var ansvaret ligger bryr jagmig inte om här och , eftersom jag vet att jag harväldigt på mig. Detta är emellertid ettfaktum, som naturligtvis också har mänsklig ochhumanitär anknytning.Företagshälsovården kommer inte att omfattas avden fria etableringen och kommer då inte heller attha rätt till ersättning, men den är oerhört viktig förarbetsskador, för arbetssjukdomar över huvudtaget och för rehabiliteringen. Vad jag är orolig förär helt enkelt att detta kommer att leda tillförtidspensioneringar i en utsträckning som ingenav oss vill se.Jag vill gärna ställa ett par kompletterande frågor:Varför skulle man inte kunna låtaföretagshälsovården omfattas av den friaetableringen och därför också kunna få ersättningför sina tjänster? Anser statsrådet attföretagshälsovården verkligen kan bidra till attminska arbetsskador och arbetssjukdomar ochdärmed också minska risken förförtidspensionering?Anf. 230 Statsrådet ():Herr talman!