prot · GG0966 · 1993-02-23 00:00:00 — Det ser vi framemot.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1992/93:375 om SverigesRadios sjövädersrapporterAnf. 113 Kulturminister ():Herr talman! har frågat mig omjag avser att vidta några åtgärder för att SverigesRadio, som public service-företag, skall uppfyllasin uppgift att sända sjövädersrapporter på förfiskarna lämpliga tider. Bakgrunden är, enligt CarlOlov , att har ändrat tidernaför sjövädersrapporteringen.Enligt vad jag under hand har erfarit harsändningstiden för sjövädersrapporteringen i P1flyttats till vardagaroch till . Övrigadagliga sändningstider kvarstår, dvs. uppger att manhar flyttat sändningstiden bl.a. på grundav relativt sett lågt lyssnarintresse. Radioutreder om de lokala P4-kanalernakan komplettera P1:s sjövädersrapportering.Varje programföretag bestämmer enligt radiolagenensamt vad som skall förekomma i dess sändningar.Företagen skall då iaktta bestämmelserna iradiolagen och i resp. företags avtal med staten.Radionämnden granskar i efterhand omprogramföretagen utövat sin sändningsrätt ienlighet med radiolag och avtal.Det avtal mellan staten och somträdde i kraft och som gäller förperioden --1996 innehåller endast allmännabestämmelser om Radiosprogramverksamhet. I övrigt har företagetsjälvbestämmanderätt vad gäller programinnehåll,sändningstider m.m. Någon särskild uppgift attsända sjövädersrapporter finns inte.Jag förutsätter givetvis att programbolagen följeravtalen. Som statsråd kan jag däremot inte på annatsätt än via avtalens innehåll påverkaprogramverksamhetens inriktning.Anf. 114 ():Herr talman! Detta är en enkel men mycket viktigfråga. Att det är ett lågt lyssnarintresse tyder ju påatt det inte finns så många fiskare längre. Men deförsörjer oss trots allt med fisk. För dessayrkesutövare är det viktigt att fåsjövädersrapporter så att de kan ta upp sina nät irätt tid, om det blir hårt väder.Jag skulle vilja veta om avtalet mellan staten ochSveriges Radio innehåller något om att SverigesRadio skall svara för viss nyhetsförmedling,väderrapportering, ekonomisk rapportering osv.Anf. 115 Kulturminister ():Herr talman! Någon specifikation av vadnyhetsrapporteringen skall innehålla finns inte.T.ex. sjövädersrapporter nämns inte. Jag delarnaturligtvis uppfattning attdetta är en viktig säkerhetsfråga för fiskare. MenCarl skall notera vad som sägs i svaretom att utreder om de lokala P4-kanalerna kan komplettera P1:ssjövädersrapportering. Jag har erfarit att det finnsett visst intresse från lokalradion på attdelta i ett sådant programarbete. Om det kommertill stånd, tror jag att det blir en väsentligförbättring på denna punkt. Det skulle t.o.m.kunna bli fler sändningar än man har i dag.Anf. 116 ():Herr talman! Jag har med tacksamhet noterat dessarader. Det gäller bara för oss att se till att detverkligen blir en bra service för fiskare.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1992/93:387 om principersom kan medföra att flyktingar från utvisasAnf. 117 Kulturminister ():Herr talman! har frågat migenligt vilka principer peruanska flyktingar kankomma att avvisas från Sverige.Samtliga asylärenden bedöms individuellt, settbl.a. mot bakgrund av läget i det land denasylsökande kommer ifrån. Naturligtvis gällersamma regler för peruanska asylsökande som föralla andra. Gruppbeslut fattas aldrig i asylärenden,och frågeställarens uppgift att alla asylsökandeperuaner kommer att avvisas är alltså grundlös.Regeringen har och under 1993fattat beslut i 28 ärenden rörande peruanskaasylsökande. Av dessa beviljades uppehållstillståndi sex fall.Peruanska asylsökande utgör en relativt stor gruppav de asylsökande i , och inströmningen harökat . Såväl regeringen sommyndigheterna följer utvecklingen i mycketnoga och har tillgång till omfattande material omsituationen där.Invandrarverket och anserinte att det mot bakgrund av läget i finnsanledning att anta att samtliga asylsökande harskyddsbehov. Regeringen har inte funnit anledningatt göra någon annan bedömning i de ärenden somöverlämnats till regeringen för beslut.Jag vill också upplysa om att den europeiskakommissionen för mänskliga rättigheter harfattat beslut i två ärenden, i vilka peruanskaasylsökande, som enligt beslut av regeringen skallavvisas från , hade klagat till kommissionen.De hade anfört att de skulle löpa risk att torterasom de avvisades till . I båda fallen fannkommissionen att ärendena inte skulle tas upp tillprövning, då klagandenas påståenden bedömdesvara uppenbart ogrundade.Kommissionen anförde att svenska myndigheterhar omfattande erfarenhet av att bedömaasylansökningar från peruanska medborgare ochatt regeringen noggrant prövat omständigheterna iärendena. Prövningen enligt svensk lag om enavvisning kan verkställas med hänsyn till risken förtortyr överensstämmer enligt kommissionen välmed de krav som ställs enligt den europeiskakonventionen om mänskliga rättigheter.Kommissionen fann därför att det inte fannsanledning att anta att klagandena riskerar tortyreller annan behandling som strider mot deneuropeiska konventionen om mänskliga rättighetervid återsändande till Peru.Anf. 118 ():Herr talman! Jag fick ägna en hel del av julhelgentill att åka till och prata med dessaperuaner, som hade gått in för att hungerstrejka.Flera politiker från vårt län, bl.a. , var där. Vi förde flera intressantasamtal med peruanerna och människor omkringdem.Där påstods att statsministern hade sagt att allaperuaner var terrorister och att de är utvisade igrupp. Jag har analyserat detta och konstaterat attdet är fel. Man kan inte säga på ett sådant sätt somstatsminister i och få fortsätta att varastatsminister. Jag meddelade detta till flyktingarnaoch till pressen i Fagersta.Vi vet dock att läget i inte är helt lätt att tyda.Efter det att ledaren för Sendero Luminoso hadegripits har det närmast uppstått en häxjakt. Manhar det utsagda målet att gerillan skall var utplånadtill , antagligen genom arresteringar eller strid.Att i det här läget göra politiska bedömningar somskall ligga till grund för flyende människors rätt attfå politisk eller humanitär asyl i är engrannlaga uppgift. Varje regering måste rimligen harätt att agera mot den typ av verksamhet somSendera Luminoso har bedrivit. Det sägs att manlämnat travar av civila lik efter sig. måstevaksamheten vara stor när ett visst mått avoundvikligt våld från regeringens sida börjar visatecken på att övergå i statsterrorism. Jag vill därföruppmana kultur- och invandrarministern att i dettaläge mycket noga överväga peruanska flyktingarsrätt till politisk asyl.Anf. 119 Kulturminister ():Herr talman! Jag kan försäkra att det görs mycket noggranna överväganden.Varken regeringen, är okunniga om situationen iPeru. Jag tycker att det är bra att ställt även denna fråga, eftersom det finns såmånga missförstånd. Ett exempel är att man sägeratt alla skall avvisas. Det är inte sant. Jagredovisade här regeringens beslut, men även efterUtlänningsnämndens och besluthar många peruaner fått stanna, t.o.m. somflyktingar och de facto-flyktingar.Ett annat exempel är att man säger att alla stämplassom terrorister. Det är också helt fel. Det finns endel personer som har en lös anknytning till SenderoLuminoso, och själva åberopar de inteterroristhandlingar. Det finns många peruaner somöver huvud taget inte har någon koppling tillSendero Luminoso, och många av dem har heltöppet kunnat resa ut ur utan användande avfalska handlingar och liknande.Däremot är det riktigt att naturligtvis intevill bli en bas för anhängare till Sendero Luminoso.I våra beslut har vi beskrivit att vi inte tycker omden här organisationen. Jag tror inte att det finnsnågon som egentligen gör det i . Men dethindrar inte att man ibland naturligtvis skall tahumanitära hänsyn.I ett visst avseende har vi gjort markeringar. Detgäller när personer från , som har anknytningtill Sendero Luminoso, har väntat här iSverige. I sådana fall har anknytningen ansetts varaett särskilt skäl för att de inte skall fåuppehållstillstånd enligt de generella,schabloniserade väntetidsreglerna.Anf. 120 ():Herr talman! Jag tackar kulturministern för detmycket gedigna svar jag har fått.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på fråga 1992/93:400 om möjlighet tillgymnasiestudier för asylsökande barnAnf. 121 Kulturminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen tänker vidta för att garanteraatt reglerna i om rätt tillundervisning efter grundutbildning skall uppfyllasbeträffande barn som sökt skydd i Sverige.Asylsökande barn i åldern 7--skall enligtgrundskoleförordningen tas emot i iden kommun där de vistas.Någon motsvarande skyldighet för kommuner atterbjuda gymnasieplats för asylsökande ungdomarfinns inte.Under normala betingelser kan ansökningar omuppehållstillstånd prövas inom en så attasylsökande ungdomar inte hinner få så godasvenskkunskaper att de kan tillgodogöra sigundervisningen i den reguljära gymnasieskolan,dvs. på de nationella programmen och derasmotsvarigheter. Den fråga, som , är då av begränsad praktisk betydelse.För närvarande meddelas på grund av kriget ingabeslut rörande asylansökningar av bosnier. Barnfrån Bosnien kan därför tvingas vänta på beslut omuppehållstillstånd och i vissa fallmöjligen hinna tillägna sig tillräckligasvenskkunskaper.Berith uppgift att det krävs permanentuppehållstillstånd för att tas in i gymnasieskolan ärinte riktig. Enligt gymnasieförordningen får ensökande som inte är bosatt i tas emot somelev i gymnasieskolan om den sökande bl.a. harerforderliga förkunskaper och om det finns plats påden sökta utbildningen.Inom ramen för det som kallas individuellaprogram i gymnasieskolan kan ges bl.a.undervisning som syftar till att stimulera elevernaatt senare gå över till ett nationellt ellerspecialutformat program. Här finns utrymme förmotsvarighet till de tidigare s.k.introduktionskurserna för invandrarelever. Kortarekurser av liknande karaktär kan anordnas förungdomar i gymnasieåldern, t.ex. inom ramen förinsatserna för Meningsfull Vistelse på förläggning.Regeringen kommer att föreläggariksdagen en proposition om mottagandet avasylsökande och flyktingar. Syftet är attåstadkomma ökad flexibilitet, bl.a. vad avservistelse på förläggning. I det sammanhangetkommer frågan om ansvaret för barn som borutanför förläggning att tas upp.Vad jag nu har redovisat ligger väl i linje med FN:sbarnkonvention.Anf. 122 ():Herr talman! Jag tackar kulturministern för svaret.Det är positivt att det inte stämmer att man måsteha permanent uppehållstillstånd. I min fråga berörjag ett fall med två barn. När pojkens god manansökte till gymnasieskolan för pojkens räkningfick han nämligen svaret att det krävs permanentuppehållstillstånd. Det är konstaterat att pojkenhar tillräckliga förkunskaper. Han bor inte påförläggning. Man kan fråga sig varför han fick dethär svaret och om rektorn för gymnasiet varokunnig.Barnkonventionen stadgar att vi skall göra vårtyttersta för att söka efter barns föräldrar. Det gällerensamma barn. Jag dristar mig till att berätta omdet här speciella fallet, även om jag inte har lyckatsfå en skriftlig bekräftelse på att det frånInvandrarverket har gått ut till ambassaden att manskulle sluta att söka efter de här barnens föräldrar.Barnen har inte haft kontakt med sina föräldrar påett halvår. Det uppstår problem även om de skallsändas tillbaka. Vart skall de sändas? Modern ärfrån och fadern från , och de ärbosatta i . Vem skall bestämma över de härbarnens medborgarskap ?När det gäller ensamma barn anser jag verkligen --bortsett från problemet med skolgången -- att maninte kan hålla på och lägga fallen på hög hur längesom helst.Anf. 123 Kulturminister ():Herr talman! Låt mig informera om ett samtal somjag hade i då jagträffade internationella Röda korset, som ärnärvarande inne i Bosnien på olika platser. Mansade att det bästa sättet att underlätta återfinnandetav anhöriga är att kontakta svenska Röda korset,som då kontaktar . Sedan förs ärendet nedtill . Det är förmodligen det allra bästasättet att försöka få kontakt med sina anhöriga.Anf. 124 ():Herr talman! Den vägen har god man i de här fallenanvänt för att försöka få tag i föräldrarna utan attlyckas.Även om en kommun inte har skyldighet att taemot en gymnasieelev hoppas jag att den härdebatten har gjort det lättare för den här pojken attfå fortsätta i gymnasieskolan. Han hadeutomordentliga avgångsbetyg, och det finnsuttalanden från hans lärare i om atthan bör få fortsätta i skolan.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på fråga 1992/93:406 om utvisning tilltredje landAnf. 125 Kulturminister ():Herr talman! har frågat mig omman, i det fall då det inte är möjligt att sändatillbaka personer till deras hemland, kankonstruera och påtvinga personerna ett annathemland.Svaret är nej. Däremot kan det finnas fler än ettland till vilket asylsökande har sådan anknytning attde kan avvisas.Huvudregeln är att en asylsökande som skallavvisas skall återvända till sitt hemland, dvs. detland i vilket han eller hon är medborgare eller varitpermanent bosatt, eller till det land från vilket haneller hon kom till enligt principen om förstaasylland. Den asylsökande har rätt att själv välja attåka till vilket land som helst om han eller hon kanvisa att han eller hon tas emot där.Om det finns särskilda skäl kan en avvisningverkställas till ett annat land än hemlandet ellerförsta asylland. Men avvisning till ett sådant landkan endast verkställas om den avvisade har någonanknytning till landet, t.ex. genom tidigare boendeeller det faktum att personen har uppehållstillståndi landet eller familj där.Som väl vet kan jag intekommentera enskilda beslut i asylärenden.Anf. 126 ():Herr talman! Jag tackar även för detta svar. Ingetav de skäl som kulturministern här har nämntstämmer på detta fall. Det är mycket tragiskt. Manfår en känsla av att man nu till varje pris försökeratt slänga ut människor.Om man skall anse att en människa har anknytningtill ett land måste man se till när hon befann sig där,under vilka omständigheter och hur länge samt omhon själv anser att hon har anknytning till dettaland. I detta fall har de varit här i i tre år.Den andra frågan i det här fallet gäller inlåsning.En mamma och hennes sextonårige son har varitinlåsta , när det på alla sätt borde haräckt med uppsikt. Också detta ger signalen att mantar till inlåsning i mycket större utsträckning äntidigare. Barnförvaret minskade exempelvis närpolisen trodde att det skulle bli ett förbud, menunder december månad fördubblades det. Dennasextonårige pojke är att betrakta som ett barn.Anf. 127 Kulturminister ():Herr talman! Jag är tyvärr förhindrad att diskuteraett enskilt fall. Det kan finnas andraomständigheter som det inte går att peka på i ettfrågesvar.När det gäller frågan om förvar har jag precis samma uppfattning. hardär, i varje fall när det gäller förvar av barn, enannan uppfattning, vilket jag beklagar.Anf. 128 ():Herr talman! Jag ser fram emot de utredningar somnu är på gång. Det behövs en annanöverklagningsmyndighet i stället för den rundgångvi har i dag.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på frågorna 1992/93:405 och 409 omnödutfodring av renarAnf. 129 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att lindra effekternaav den svåra betessituationen för renarna iVästerbotten och . harfrågat mig om regeringen kommer att tillföraytterligare medel för nödutfodringen.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.Riksdagen har beslutat att användningen av demedel som anvisas under anslaget Främjande avrennäringen skall fördelas på användningsområdenefter överläggningar mellan Statens jordbruksverkoch . I beslutetframhölls att det är viktigt, om så befinnesangeläget, att parterna fortlöpande reserverarönskade medel för katastrofskadeskyddet. Underde detta system har tillämpats haröverläggningarna omfattat drygt 100 miljonerkronor. För katastrofskadeskyddet har underdenna tid, på samernas begäran, reserverats endastnio , medan utgifterna för statenvarit . har kostnaderna vida överstigit demedel som har reserverats enligt samernasönskemål.Den nu uppkomna situationen är således enkombination av regelbundet återkommandebetesproblem och en för låg avsättning av medel tillkatastrofskadeskyddet. Det var mot den nuangivna bakgrunden som regeringen den 11februari avslog en ansökan från om ytterligare medel till rennäringenskatastrofskadeskydd.Förbundet har begärt att beslutet omprövas medhänsyn till den allvarliga betessituationen.Regeringen kommer att ta ställning till dennabegäran på torsdag.Anf. 130 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret. Den första fråga man ställer sig är vad somhar hänt med den fond som inrättades 1973 förkatastrofskadeskyddet och som åren 1973--1983årligen tillfördes pengar. Om man sedan ser till dennya ordningen upptäcker man allt som skallrymmas inom denna budgetpost Främjande avrennäringen. Tittar man i årets budgetpropositionser man att nästan halva potten på 11 miljoner skallgå till att upprätthålla stängsel mot . Sedanskall den räcka till betesinventeringar och en radandra budgetposter.Jag hörde att jordbruksministern vid den förrauppvaktningen sade att samerna har katastrof varjeår. En orsak till att det blir så är att det har varitspeciella vintrar. Men det beror också på att det intelängre finns skogar med hänglav. Det gör att detinte fungerar som det har gjort förut, dvs. att detfinns bete för renarna i sådana situationer som vihar i dag.Nu säger jordbruksministern att regeringen skall taställning till detta . Jag förutsätter att viinte återigen skall låta en massa renar svälta ihjäl.Om man ser till vad som har hänt enbart iLainovuoma kan man räkna ut att det skiljerungefär 4 000 renar mellan fjolårets och åretsrenräkning.Anf. 131 ():Herr talman! Också jag får tackajordbruksministern för svaret. Anledningen till attjag ställt frågan är att vi både i och iVästerbotten upplever att läget ärallvarligt i vissa områden. Det gäller inte allaområden.Den uppvaktning som SSR gjorde den 2 februariledde till ett avslag från regeringen. Vi tycker attdetta var felaktigt i den situation som man nubefinner sig i. Man säger att det är katastrof varjeår. säger i sin skrivelse att det inteär någon extraordinär situation just , men det ärfelaktigt. Det kan jag vittna om, eftersom jag bormitt i ett område där det verkligen ärbekymmersamt. Renarna dör i mycketstor utsträckning. Det hade därför varit välgörandeom hjälpen hade kommit vid det tillfälle då manuppvaktade regeringen. Då hade den gjort störstaverkan, och man hade säkert heller inte behövt likastora resurser.Jag tycker att det svar som jordbruksministern gavändå inger vissa förhoppningar om en omprövning.Om summorna som har presenterats stämmerhar jag ingen kompetens att verifiera. Men att detbehövs hjälp är helt klart, och jag hoppas att detblir en positiv bedömning nästa gång.Anf. 132 Jordbruksminister ():Herr talman! Låt mig först besvara BerithErikssons fråga om 1973 års fond. Under den tidenavsattes som en särskilddelpost i budgeten. Men utbetalningarna uppgick igenomsnitt till . Detinnebar att någon fond aldrig bildades, utanmöjligen skapades i stället något slags hål med bristpå pengar som finansierades över statsbudgeten.Det var därför beslutet --1986 kom till och sominnebär att av de medel som ställs till rennäringensförfogande för främjande av rennäringen skall manavsätta pengar och vara beredd på vad someventuellt kan inträffa. Som jag tidigare nämndehar effekten av detta nu blivit att man också här harbehövt mycket mer pengar än vad som har avsatts.Jag har förståelse för synpunkten att det inte är lättatt rymma in allting i de somden här posten i budgeten innehåller. Det är dockinget isolerat problem i just detta sammanhang.Det finns väldigt många poster i budgeten som detinte är lätt att rymma in allting i.Sedan är det fråga om hur fallet är. Man kankonstatera att det har behövts och även harbeviljats ersättningar för katastrofskador. Det ärnaturligtvis angeläget att fundera över om det ärfråga om en katastrof eller om situationen harförändrats, vilket kanske är beroende av det somBerith påpekade, nämligen att skogarnaser annorlunda ut , att vissa renhjordar i vissmån är något för talrika eller att klimatet t.o.m. harförändrats så att mildväder har blivit oftareförekommande, vilket gör att det blir en hårdareskare som försvårar renarnas bete. Detta är ettbekymmer.Jag vill gärna referera till en uppvaktning av samersom gjordes före beslutet . Jag sadedå att jag inser att det är nödvändigt att renarnastödutfodras, men frågan är bara vem som skallbetala detta. Generellt är det djurägarna som harhuvudansvaret för att djuren får ett foder, vilketockså gäller för renägarna. Å andra sidan är det,vilket säger, bekymmersamt. Det ärdärför ärendet på nytt har tagits upp till prövning.Anf. 133 ():Herr talman! Då hoppas jag också attjordbruksministern inser att det behövsforskningspengar för att få klarhet i dessa frågor.Dels behövs en översikt över vad som har häntunder , dels en beredskapsplan med stödför förebyggande åtgärder och stöd för inträffadeskador. Detta bör göras klart för att man inte medförvåning år skall ta emot meddelanden omatt nödutfodring behövs. Man bör då också beaktaexempelvis aktuella extrema väderförhållandeneller andra förhållanden som har förändrats.Anf. 134 ():Herr talman! Jag är naturligtvis medveten om detsom jordbruksministern säger, nämligen att det ären kärv budget och att det gäller att vända påslantarna. När beslut fattades om en nydjurskyddslag var vi helt överens. Djurskyddslagenhar också ett gott anseende. Därför kan detknappast vara i linje med den att låta renarna gåmot en massdöd. Visst, det finns naturligtvis ocksåett ansvar som ligger hos djurägarna.Det är riktigt som här säger, att deti högsta grad är nödvändigt med forskning ochöversyn för att inte samma situation skall dyka uppvarje år -- det är ju inte katastrof . Men medlitet längre framförhållning går nog problemen attklara på ett bättre sätt. Jag syftar då på utfodringen.Anf. 135 Jordbruksminister ():Herr talman! Det finns medel anslagna förrenforskning. Det är viktigt att vi försöker fåklarhet i vad som är normalt resp. onormalt. Det ärockså viktigt att ta reda på och bestämma sig förvem som har ansvaret i de olika situationerna. Detkan naturligtvis vara så att regeringen, när denfattade sitt förra beslut, inte uppskattade attproblemen var så stora som de verkligen var. Menvi får se om det blir någon ändring nästa gångregeringen tar ställning.Överläggningen var härmed avslutad.28 § Svar på fråga 1992/93:407 om offentligtägande av markAnf. 136 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att förhindra att detoffentliga ägandet av mark ökar.Carl hänvisar till att det har skett enförändring av policyn så att ochAkademin inte längre behöver förvärvstillstånd förförvärv av jord och skog.Såvitt jag har erfarit finns det inga tecken somtyder på att det offentliga ägandet av mark skulleöka. Tvärtom minskar det t.ex. genomDomänverkets pågående utförsäljningar. Vidinförandet av den nya jordförvärvslagstiftningen1979 eftersträvades en utvidgning av lagenstillämpningsområde i fråga om statliga förvärv.Dessa bestämmelser har inte ändratsutan gäller alltjämt. Tillämpningen avjordförvärvslagstiftningen indikerar inte hellernågon ökning av offentligt ägande av mark.Mot bakgrund av det anförda anser jag att defarhågor som framför i sin frågasaknar grund. Jag har därför inte föravsikt att vidta några åtgärder.Anf. 137 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret. Det här är en ganska viktig principfråga.Bonden har tillståndsplikt vid köp medan stateninte har det. Om man då utsträcker statens ägandetill offentliga organisationer över huvud tagetsåsom exempelvis kyrkan, högskolan eller annanoffentlig förvaltning, kan det hända att man ganskasnabbt får en ändring i ägarstrukturen. är ca50 % privatägt, är bolagsägt och ägs avoffentlig sektor.