prot · GG0996 · 1993-04-21 00:00:00 — Det anser de flesta instansersom har några kunskaper på detta område.Personligen tycker jag att det är förvånande hurmycket pengar som man faktiskt får loss och somman i slutänden får tillbaka till statskassan. Det äranmärkningsvärt stora andelar av de pengar som ärföremål för utredning. Så nog är det en lönsaminvestering, . Jag hoppas att nikommer tillbaka i nästa budget med litet merpengar på detta område.Anf. 128 (nyd)replik:Herr talman! Jag kan inte låta bli att kommenteraBengt-Ola anförande. Han talade om attblanda äpplen och päron och om ekobrottslighetoch sade att Rikspolischefen och Rikspolisstyrelsentycker att detta är viktigt. Men jag lyssnade tidigarepå debatten om skatteutskottets betänkande. Dådebatterade socialdemokrater och moderater frånutskottet dessa saker. Socialdemokraterna bäromkring på en hel säck med både äpplen och päronsom blandas friskt. krävde man t.ex. iöverenskommelsen med regeringen att det skullesparas på Polisen. Man tar bortresurser för Polisen men vill satsa på bekämpningav ekobrottsligheten. Man har ute i landet möten,där man diskuterar hur det skall sparas. Samtidigtbegär man i en motion att det skall satsas 62miljoner kronor på bekämpning avekobrottsligheten. Hade man låtit bli de pengarsom fanns, hade Polisen faktiskt haft ekonomiskamöjligheter att ingripa mot ekobrottsligheten ochdärmed skapa underlag för åtal i dessa mål.Anf. 129 ()replik:Herr talman! Jag kan bara beklaga, , att vi har varit tvungna att pruta 500miljoner kronor på polisverksamheten. Men detgör det inte mindre angeläget att vi satsar deresurser som krävs när det gäller åklagarna. Medbara polisinsatser löser vi inte dessa problem. Detär viktigt att hela kedjan fungerar, vilket jag sade imitt inledningsanförande.Anf. 130 (nyd)replik:Herr talman! Detta är verkligen att blanda äpplenoch päron i en stor och dessutom mörk säck.Anf. 131 ():Herr talman! Jag vill replikera har faktiskt läst protokollet från hearingen.Bengt-Ola talade om vilka pengarRiksåklagaren var nöjd med. Man kan väl mycketväl säga att en mycket speciell situation har uppståttsedan långtidsbudgeten gjordes upp.Efter att ha läst detta protokoll är även jagmedveten om att åklagarsidan också önskade få inkompetens utifrån, alltså inte bara en egen satsningpå utbildning. Det vore intressant att höraåklagarsidans reaktion på att åklagarna har de resurser som debehöver för att på ett effektivt sätt kunna åtgärdaden ekonomiska brottsligheten.Jag säger som sade tidigare. Jagtycker inte att man kan tala tillräckligt i dennakammare om ekobrottsligheten. Det handlar inteom att man skall ha en massa pengar att ösa ur, utandet handlar om hur vi skall kunna få in de pengarsom vi inte får in till statskassan.Anf. 132 ():Herr talman! Riksåklagaren tycker naturligtvis inteatt han har alla de resurser som han skulle vilja haoch behöva. Det finns inte någon förvaltningschef iSveriges land som tycker det. Däremot vet jag attRiksåklagaren är fullt beredd att göra det bästa avden situation som råder.Riksskatteverket, ochRiksåklagaren håller på attgemensamt arbeta fram ett förslag till en nyorganisation för just bekämpningen av denkvalificerade ekonomiska brottsligheten. Vi iutskottsmajoriteten tycker att det är fel tågordningatt börja med att anslå en massa pengar och sedanså småningom tänka ut vad vi skall användapengarna till. Låt oss i stället lugnt avvakta att detre myndighetscheferna lägger fram sitt förslag.Om jag inte missminner mig skulle det ske redanföre maj månads utgång. Jag är övertygad om att viganska snart får anledning att återkomma till dessafrågor. Den dag vi vet hur en tänkt organisationskall se ut, har vi också mycket bättre underlag föratt bedöma vilka resurser den nya organisationenkommer att behöva.Anf. 133 ():Herr talman! Att lugnt avvakta! har utredningar om den ekonomiskabrottsligheten pågått. Det finns tillräckligt medutredningsmaterial för att sätta inåtgärder. Hos de olika myndigheterna råderuppfattningen att de kan sätta i gång och arbeta påett effektivt sätt bara de får de medel som behövs.Anf. 134 ():Herr talman! Det är alldeles riktigt, BerithEriksson. utreddes det och pratadesdet väldigt mycket, somresurstilldelningen ströps alltmer.För sedan diskuterade jag och BerithEriksson anslaget till Polisen. Även då var vi innepå dessa frågor. I bilagan till JuU21 Anslag tillpolisväsendet -- det är referatet från vår hearing --kan man konstatera att ett antal personer, bl.a.Rolf , har klart uttalat att det efter 1991har inträffat en vändpunkt i kampen mot denekonomiska brottsligheten. äradvokat och ordförande iKonkursförvaltarkollegiet. pratas och utredsdet inte bara, utan nu börjar det faktiskt vidtaskonkreta åtgärder. Både han och ett antal andradeltagare i denna hearing gav uttryck för enåtminstone försiktig optimism. Utskottetsordförande summerade hearingen så, att det hadeuttalats positiva uppfattningar om att det nuäntligen började hända saker.Anf. 135 ():Herr talman! Det i daghänvisar till är ju nya utredningar. hållerhon med om att det utreddes under hela 80-talet.Ja, visst finns det en försiktig optimism och nog harvi kommit till en vändpunkt. Men då krävs detockså att myndigheterna får de resurser som debehöver för att kunna sätta i gång och jobbakonkret.Anf. 136 ():Herr talman! Finansministern lade fram sittbudgetförslag . Denna hearingägde rum . Deltagandemyndighetschefer måste alltså ha varit mycket välpå det klara med vilka resurser de hade anledningatt förvänta. Även mot denna bakgrund gav deuttryck för en optimism om den närmaste framtidenpå detta område.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )10 § Anslag till domstolsväsendetFöredrogsjustitieutskottets betänkande1992/93:JuU24 Anslag till domstolsväsendet (prop.1992/93:100 delvis).Anf. 137 ():Herr talman! Vi skall nu behandla justitieutskottetsbetänkande om anslag till domstolsväsendet. Idetta betänkande, liksom i tidigare betänkandenom anslag till domstolsväsendet, finns det enformulering som dess värre återkommer, nämligenatt arbetsläget i domstolarna är ansträngt. Dettillförs inte heller några nya pengar till dendömande verksamheten i det betänkande som vi nubehandlar.Däremot aviserar regeringen i annat sammanhangatt man skall försöka möta det ansträngdabudgetläget i domstolarna med att bl.a. införadispensprövning i ledet tingsrätt--hovrätt och pådet sättet minska antalet mål i hovrätterna. Det ärockså hovrätterna som har detbesvärligaste läget.Det finns också en annan proposition som är underbehandling och som handlar om delegering avarbetsuppgifter inom domstolsväsendet, dvs.delegering av arbetsuppgifter från juristpersonal tillicke juristutbildad personal. Det kan väl ocksåantas öka effektiviteten i dömandet,eftersom juristpersonalen då kan koncentrera sinainsatser på just de arbetsuppgifter där denutbildning som de har krävs.Den fråga som och även hardiskuterats mycket är frågan omtingsrättsorganisationen. Regeringen presenteradei en departementspromemoria sominnebar att man skulle lägga ned 24 tingsrätter. Denpromemorian hade föregåtts av attDomstolsutredningen fråntagits sin uppgift attutreda tingsrättsorganisationen, eftersom detta istället skulle utredas i departementet. Ipromemorian föreslogs också att Domstolsverketskulle avvecklas och vidare att man skulle slopaspecialdomstolarna.Av dessa tre huvudpunkter i promemorian finns detnu bara en kvar, nämligen frågan omspecialdomstolar. skulle läggasned av principiella skäl. Det hotade domstolarnassjälvständighet, enligt någon doktrin. Detta möttedock motstånd. Och meddeladedepartementet att skulle finnaskvar. Departementet fick alltså backa i fråga omdetta.När det gäller tingsrättsorganisationen anfördestatssekreteraren vid en utfrågning somutskottet anordnade att det är dentilltagande internationaliseringen som har storbetydelse för hur man skall organiseratingsrätterna. Statssekreteraren sade medhänvisning till den tilltagandeinternationaliseringen:''Detta har tagit sig uttryck i att vi nu kommer att fåen ordning genom den s.k. ,som medför att avgörande i en stat, och ärmedlem i denna konvention, kan verkställas i enannan stat. Det innebär att vi kommer att få ettprocessande, för att uttrycka mig slarvigt, sominnefattar internationella moment i en omfattningsom vi aldrig har haft tidigare.Till detta kommer frågan om , där vifortfarande har optimismen obruten, trotsschweizarnas oförsynthet att fatta det beslut som degjorde . Ambitionen är som bekant att vii stället för skall ha detta avtalgenomfört . Det innebär att en heldel judikatur kommer att tillföras framför allt deallmänna förvaltningsdomstolarna. Men även deallmänna domstolarna kommer indirekt att fåsyssla med EG-rätten. Detta kommer naturligtvis,när blir medlem i EG, att ännu mermanifesteras. Vi har som bekant målsättningen attSverige skall vara medlem i Europeiska unionenden . ''Det gäller att hålla denna beskrivning av motiveni minnet. tolkades en TT-intervju med justitiminister så att detinte skulle bli något förslag om en nytingsrättsorganisation. Den intervjundementerades i ett uttalandedär det sägs att man skall lägga fram ett förslag menatt det möjligen skall beröra ett färre antaltingsrätter än de 24 som skulle läggas ned.Sju meddelade statsrådetHellsvik att det inte alls kommer att läggas framnågot förslag om ändrad tingsrättsorganisation.Hela projektet har kraschat. Borta är tydligenkraven på en förändring som motiveras avinternationaliseringen.Hela denna långa process och diskussion avslutarutskottet i detta betänkande genom att omtingsrättsorganisationen skriva:''Utskottet noterar att den slutsats som kan dras avnu befintliga uppgifter är att några avgörandeinvändningar inte kan riktas mot den nuvarandeorganisationen. ''Jag tycker att det är angeläget att göra dennasammanfattande beskrivning, vidare att vid denslutpunkt för tingsrättsorganisationensdiskuterande, just nu i alla fall, erinra om att detkanske ändå hade varit bättre att låtaDomstolsutredningen i parlamentarisk ordningfullfölja sitt betänkande i dessa avseenden. I ställetvalde det nytillsatta departementet att i sina egnarum skriva ihop ett förslag. Den hanteringen leddefram till detta icke-resultat av hela frågan. Detskapade oro och oklarheter för dem som arbetar idomstolsorganisationen.Jag är intresserad av att höra vad IngbrittIrhammar, som företrädare för majoriteten, tyckeri den här frågan.Det som återstår från denna promemoria är alltsåspecialdomstolarna. Jag funderar då på om IngbrittIrhammar är beredd att förmedla erfarenheternafrån utskottsarbetet beträffandetingsrättsorganisationen till departementet, så kan ta hänsyn till det som också i en tidigare debatt, nämligen att det har storprincipiell betydelse att man kan vara överens på enbred front om exempelvis domstolsorganisationoch andra principiella frågor.Vi socialdemokrater har inte någon dogmatiskinställning till dessa frågor. Vi har inte gått emotförslaget om nedläggning avFörsäkringsöverdomstolen. Men vi anser att varjedomstols roll och arbetsuppgifter måste bedömasvar för sig. Alltså: Vilken roll spelar domstolen isystemet? Har den svarat mot de krav som harställts?Eftersom regeringen har en principiellt negativinställning till specialdomstolar var det intressantatt i denna kammare lyssna tillkds:aren . Han framhöll sedanhans utskott, lagutskottet tror jag att det var, hadevarit på studieresa i , därfamiljedomstolar besökts, att sådana speciellafamiljedomstolar är intressanta, eftersom demöjliggör att ytterligare lyfta framfamiljerättsfrågorna. Han fortsatte med att säga attvi ännu inte är mogna för familjedomstolar.Anledningen till detta inlägg var en motion frånFolkpartiets , som pläderarför familjedomstolar.Hur ser på ett sådant förslag omen särskild specialdomstol för familjemål?Övervägs sådana specialdomstolar inom t.ex.Ingbritt Irhammars parti eller inom andra partier?Jag yrkar bifall till reservation 3 i justitieutskottetsbetänkande, som handlar om specialdomstolar.En annan reservation är nr 4, som handlar omjourdomstolar. Dessa har också diskuterats ettantal år.Våren 1991, när var i opposition,skrev hon en reservation där hon och hennesmedreservanter krävde att jourdomstolar förungdomsbrottslingar skulle införas omedelbart.Man skrev vidare att ''Saken behöver inte bliföremål för utredning, utan regeringen bör snarastlägga fram förslag för i linje med vadutskottet anfört. ''Vart har denna beslutskraft tagit vägen iregeringsställning? Saken behövde ju inte ensutredas. vill majoriteten i utskottet avvaktaUngdomsbrottsutredningens arbete och gör ingetställningstagande. Hoppas man på att få stöd avutredningen för sin ståndpunkt?Vi socialdemokrater har av rättssäkerhetsskäl ställtoss negativa till den här typen av jourdomstolar förungdomar. Liksom förordar vi attutskottet säger nej till jourdomstolar. Jag yrkaralltså bifall till reservation nr 4.Jag vill också yrka bifall till utskottets hemställanmed undantag för de punkter där vi harreservationer. Jag vill också peka på att det finns enutskottsmajoritet för ett ökat anslag förutbildningsverksamhet inom domstolsväsendet på3 . Jag vill särskilt yrka bifall till detställningstagandet.Anf. 138 (nyd):Herr talman! I anslaget till domstolsväsendet har vitillsammans med Socialdemokraterna beslutat attanslå 3 miljoner utöver regeringens budget förytterligare kompetensutveckling för domare ochutbildningsinsatser när det gäller kunskaper om detsexualiserade våldet. Mot bakgrund av en deluppmärksammade domar kan det vara väl användapengar.I övrigt har vår motion Ju826 blivit tillgodosedd såtill vida att utskottet under förra angavönskemål om att preskriptionstiderna för sexuellaövergrepp skall bli föremål för utredning. Förragången Ny demokrati framförde dessa krav avslogsyrkandet att höja maxstraffet för sexuelltofredande från till fängelse. Sedanåterkom regeringen med samma förslag angåendestraffskalorna, vilket kammaren bifallit för inte sålänge sedan. På det området har vi haft framgång.När vi nu inte fick gehör bland de borgerligapartierna för nämnda utbildningsinsatser närdet gäller kunskaper om det sexualiserade våldet ärjag glad för överenskommelsen medSocialdemokraterna i utskottet.Herr talman! Det mest effektiva sättet att förhindraatt någon blir kriminell är att sätta in adekvataåtgärder före det första brottet, alltså under barn-och ungdomsåren. Det finns forskning som visaratt det går att förebygga brott på det här sättet. Detär nämligen inte så att alla barn är benägna att begåbrott och att bli kriminella, utan man kan med storsäkerhet redan på förskolestadiet se vilka barn sombefinner sig i riskzonen. Riskgruppen är sannoliktmycket begränsad. Om riktade åtgärder sätts in påett tidigt stadium mot sådana barn, går det atteffektivt bryta en ogynnsam utveckling.Ju senare åtgärderna sätts in, desto mindre blirmöjligheten att lyckas. Den som tror attfängelserna enkelt skulle klara av att leda personerrätt där samhällets tidigare insatser har misslyckatstror fel. Det går helt enkelt inte eller också krävsmycket stora insatser. Det blir dyrt. Därför måsteman nu pröva nya vägar för att förhindra att barn iriskzonen fastnar i kriminalitet.När det gäller barn och ungdomar, men ävenvuxna, är en tydlig och snabb reaktion frånsamhälllets sida det bästa, särskilt om den enskildekan antas vara mottaglig för en positiv påverkan.En jourdomstol för ungdomar som får möjlighet attbesluta om ett frihetsberövande på upptill bör inrättas. Syftet medfrihetsberövandet är främst att utreda den ungeslevnadsomständigheter samt lämpliga åtgärder.Den direkta åtgärden vid beslutet skulle föranledaatt den som blev föremål för beslutet inte kundeåtervända till friheten förrän utredning om vidareåtgärder var klar. Frihetsberövandet skulle genomdet resoluta ingripandet inte bara få enallmänpreventiv utan också en individualpreventiveffekt. Som det är har samhällets ingripandevarken allmän- eller individualpreventiv effekt.Vad som behövs är en konsekvent reaktion somställer krav på den som faktiskt är inne på fel spåroch behöver tillrättaföras och som visarför andra vilka normer som gäller.Åtgärderna bör sättas in frånstraffmyndighetsåldern . Dessutom börstörre möjligheter skapas för att frihetsberövaungdomar i utredningssyfte.Utredningsansvaret bör ligga på domstolen, sombör samråda med sociala och andra myndigheterom lämpliga åtgärder.Polis- och åklagarmyndigheterna skall samtidigtbedriva och fullfölja brottsutredningen.Levnadsomständighetsutredningen får, somframgått, betydelse vid påföljdsbestämningenalternativt beslut om annan lämplig åtgärd. Tankenär att utredningsfrihetsberövandet skulle kunnavara tillräckligt vid de flesta brott. Återfall ibrottslighet eller brott med visst straffvärde skullesedan kunna medföra fängelsestraff. Uteblir denlogiska reaktionen, blir barnen och ungdomarnafrustrerade och genomskådar en inkonsekvens ochen likgiltighet hos vuxenvärlden.Det ligger också i ungdomens natur, särskilt för deungdomar som kommer från hem där den socialakontrollen inte fungerar, att ''testa'' de vuxnas ochdärmed samhällets gränser. Det är i själva verketofta en sorts rop på hjälp när dessa ungdomar, efteratt ha mötts av likgiltighet från sina föräldrar ocheventuellt även från skolan, begår en otillåtenhandling. Tillåter samhället att ''svängarna tas ut''så fortsätter tyvärr många ungdomar att just ''ta utsvängarna''.Som systemet är utformat fortsätterså den negativa utvecklingen, ofta med samhälletsgoda minne, ''ingen bryr sig''. För många ungdomarkan denna slapphet vara direkt avgörande för enfortsatt brottslig karriär, vilken leder vidare tillblandmissbruk och vidare förödandekonsekvenser.När så samhället, efter diverse socialtjänstvård ochett antal skyddstillsyner, dömer till frihetsstraff vägsofta de gamla synderna in och påverkarstraffpåföljden. Då känner sig många ungdomarlurade av samhället som man tycker borde ha sattin åtgärder tidigare i form av en kraftigaremarkering och vilja att ta tag i problemen.Herr talman! Det tar innansocialtjänsten och samhällets rättsvårdandeinstanser reagerar. Ett exempel på detta är när enung människa blir föremål för ingripande på grundav brott och sedan frisläpps tämligen omgående.Påföljden, om det blir någon, kommer i ettbetydligt senare skede. Det utdragna förfarandet,som mestadels inte ens leder till något straff, ärinhumant mot den ''felande'' unga människan. Attefter frihetsberövandets tillfälliga obehag få gå ut ifriheten till kompisarna är i sammanhanget mer avett meriterande mandomsprov i umgängeskretsenän en obehaglig upplevelse.Herr talman! Jag yrkar bifall till vår reservation nr5 till betänkandet.Anf. 139 ():Herr talman! Det blir ingen majoritet i den härkammaren utan röster. Vi haringen motion i det här betänkandet. I det förrabetänkande som behandlades, om anslag tillåklagarväsendet, hade en motionmed förslag om att 10 miljoner skulle anvisas utöverregeringens förslag till undersökning avoegentligheter i samband med finanskrisen. Vivalde att följa Socialdemokraternas förslag ochreservation om att anvisa sex och en halv miljon fördet ändamålet. Vi anser oss därför ha utrymme föratt skapa majoritet i utskottet för att anvisa 3miljoner för personalutbildning ochchefsutveckling inom domstolsväsendet.I övrigt kommer vi att rösta för reservationen närdet gäller specialdomstolarna. hadeför ett motionsyrkande när det gälldeArbetsdomstolen. Det gällde en förtroendefrågavid speciella mål, men vi ifrågasatte inteArbetsdomstolen.Jourdomstolar är en fråga som vi frånVänsterpartiet har haft motioner om . Detär ganska klart var vi står. Vi anser att detgrundläggande felet med jourdomstolar förungdomar är den felaktiga uppfattningen att barnoch ungdomar är en annan sorts varelser än devuxna.Jag skall återge litet av vad en amerikanskjuridikprofessor, , har sagt. Han har vidett flertal tillfällen varit i , vid Uppsalauniversitet. Han säger att är ettföregångsland, som toppar hans mycket korta listaöver länder som han betraktar som civiliserade närdet gäller behandling av barn och ungdomar. Hanär mest känd i sitt hemland för att ha skrivit fleraböcker om ungdomskriminalitet. Han varnar ossverkligen för att införa jourdomstolar. Han harskrivit en ganska lång artikel där han är mycketkritisk mot just jourdomstolar, därför att hanserfarenhet är att det ur rättssynpunkt snabbtuppstår stora brister. Han säger: Tyvärr har nästansamtliga västländer imiterat vårt misslyckadeförsök att kombinera vård och rättsskipning i enenda instans, nämligen i ungdomsdomstolarna.Han vill varna för att gå samma väg. Detskulle vara ett fruktansvärt misstag, säger han.Det svenska systemet, där man först utnyttjar allamöjligheter som står till buds inom socialtjänsteninnan man som en sista åtgärd går till domstol, ärklart att föredra, säger professor . Han har somsagt erfarenheter av jourdomstolar i sitt hemlandoch har mycket noggrant och under längre perioderstuderat det svenska rättssystemet.Herr talman! Vi stöder också reservation 1 omDomstolsverkets framtid.Anf. 140 (nyd)replik:Herr talman! Eftersom tog uppfrågan om jourdomstolar vill jag säga att denordning som gäller är otillfredsställande. Detblir ingen reaktion bland de unga. Först efteråtkopplar man in . Det är oerhört viktigt att snabbt utredalevnadsförhållanden, därför att det är en markeringför den unge felande att man bryr sig, att manreagerar. Själv är den unge medveten om att hanhar gjort fel, och förväntar sig en reaktion frånvuxenvärlden, från samhället. När det inte kommernågon reaktion blir man frustrerad.Jag kan tänka mig att man kan lösa detta genom enändring av LVU eller genom en ändring avhäktningsreglerna. Hur de skall konstrueras kan vikanske få besked om av , somkanske kan berätta vad Ungdomsbrottskommitténhar kommit fram till i detta sammanhang. Jag trorinte att jourdomstolar -- att direkt tillrättavisaungdomen -- är någonting som äventyrarrättssäkerheten.Anf. 141 () replik:Herr talman! Att det inte blir en tillräckligtsnabb och ändamålsenlig reaktion från samhälletssida är en annan fråga, som ju bör och kan åtgärdaspå annat sätt. Men jourdomstolar är inte den vägsom vi bör gå i det här fallet.Anf. 142 ():Herr talman! I detta betänkande behandlas somsagt regeringens förslag om anslag tilldomstolsväsendet för /94 ochriktlinjer för instansordningen i de allmännaförvaltningsdomstolarna. Dessutom behandlas ettantal motioner som gäller medelstilldelning ochmotioner som har anknytning tilldomstolsväsendet, såsom frågan om de minstatingsrätterna, specialdomstolar, jourdomstolar ochutbildningsfrågor.Bakgrunden är att idecember 1991 redovisade sitt uppdrag genombetänkandet Domstolarna inför 2000-talet. Därfinns olika förslag om arbetsfördelningen mellandomstolarna och den offentliga förvaltningen samtmellan de allmänna domstolarna och de allmännaförvaltningsdomstolarna. Även frågor omomprövning, överklagande, instansordning ochprocessrättsliga frågor tas upp i utredningen.Betänkandet har remissbehandlats, och förslagbereds i Justitiedepartementet.Precis som sade var det tänkt attfrågan om domstolsväsendets organisation ocksåskulle utredas av . Detändrades, det känner vi till. Frågan har i ställetutretts inom departementet. Förslag därifrån harredovisats, och de har remissbehandlats.Man har kommit fram till att de minstatingsrätterna skulle slås samman med andratingsrätter för att, som man förklarade, bli merbärkraftiga enheter för framtiden med tanke påeventuellt EG-inträde. Förslaget gällde 24tingsrätter. Förslaget fick väldigt stark kritik runtom i landet och också vid remissbehandlingen. Detfick stark kritik också bland politiker.Sedan kom ett nytt förslag som inte riktigt kommittill offentligheten, men det innebar att 17tingsrätter skulle läggas ned. Det blev stark kritikmot det, inte bara bland oppositionen. Det är inteatt avslöja några sanningar att säga att det äveninom regeringspartierna fanns stark opposition motförslaget. Det ledde fram till att förslaget till slutaldrig lades fram. Det borde ochjag vara väldigt glada över. Jag är väldigt nöjd meddet.