prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — 44 Miljöminister ():Herr talman! Som flera har påpekat, har det varitett händelserikt år politiskt sett i . När facitnu skrivs kan det konstateras att regeringen i alltväsentligt har fått stöd för sin politik här iriksdagen.Valutaoron medförde kronfall och stiganderäntor. Denna utveckling har vänts i sin motsats.Finanskrisen och fallskärmsavtalen förprivilegierade direktörer var en följd av 1980-taletsekonomiska excesser. Men då skapades ocksågrogrunden för det som angrepregeringen för, nämligen det dyra byggandet, dedyra hyrorna och överinvesteringarna i dyrabostadsrättsföreningar. Allt detta hängersamman -- det är inte isolerat till den period som vihar regerat. Det är litet av eget klister.Socialdemokratin orkade ta ansvar fram . Det var mycket bra -- vi skapade därmeden lugnare period. Det behövs bredaparlamentariska majoriteter. Men sedan orkademan inte längre. Det är olyckligt för landet, mendet är problem som måste lösas.Litet av den här diskussionen handlar också om denflyktklausul som man skapade, med hänvisning tillförsörjningsbalansen, som har tagits upp tidigare.Det är naturligtvis, alldeles oavsett vår egendramatiska utveckling här i landet, omöjligt att intetänka på dem som verkligen har det svårt i vårvärld. Med förtvivlan kan vi notera att varken detinternationella samfundet, EG eller någon annanhar lyckats få stopp på det blodiga, omänskliga ochmeningslösa våldet eller de etniska rensningarna,framför allt i Bosnien-Hercegovina.Sverige skall självklart, främst inom ramen för FN,försöka bidra till att fred och respekt för mänskligarättigheter kan återupprättas i det tidigareJugoslavien. Det är en skyldighet för varjeciviliserat land.Hemmavid finns det nu anledning till försiktigoptimism. Det är inget tvivel om att regeringenspolitik steg för steg skapar förutsättningar för attSverige skall kunna tas ur den djupa ekonomiskakrisen. Det som skedde i den ekonomiska politikentidigt delvis tack vare socialdemokratin --jag tycker man skall vara sjyst på den punkten --sker nu nästan undantagslöst trotssocialdemokratin. Och främst sker det i riksdagensfinansutskott.Bostadsräntorna är nu de lägsta på 15 år.Produktiviteten höjs. Konkurserna blir färre.Antalet nya jobb blir fler. Inflationen är låg, trotsdeprecieringen av kronan. Prognoser pekar pårejäla överskott i bytes- och handelsbalans nästa år.Det är väl oppositionens privilegium att misstroregeringen. Jag talar dock inte med lika storabokstäver som en kvällstidning av hävd gör, menjag delar uppfattning att det finns vissanledning till optimism.Dess värre är mitt intryck att populismen har slagitrot i det opinionsmässigt stora partiet. Den spridersig som ogräs. Sympatisörer inbillas med benägetbistånd från fackets välvilliga partimegafoner attregeringen är ond och vill att folk skall bliarbetslösa samt att det finns en väsentligtannorlunda politik.I så fall är den politiken hemlig. Det är en politiksom inget kostar, där ingen drabbas och där ingenbehöver betala det stora underskott i statensfinanser som är en följd av internationella effekteroch 1980-talets misslyckade socialdemokratiskapolitik.Bäva månde medborgare i detta land och självaModer om socialdemokraterna får maktenmed en väljarbas som genom populismens budskaplurats tro att nästa valperiod blir en dans på rosor.Och stackars som skall leda sittparti med alla disparata åsikter om den europeiskagemenskapen, miljön, regionalpolitik,norrlänningars existensberättigande och allamöjliga uppfattningar som finns i det storasocialdemokratiska partiet och leva upptill de skapade förväntningarna.Jag beklagar att förmågan till ansvarstagande haravtagit i takt med tiden hos socialdemokratin. Förstskulle matmomsen sänkas, sedan skulle den höjas.Därefter skulle den sänkas igen. Först skulle detskäras rejält i bostödet, och sedan inte alls. Förstvar det okej med en förändring av pensionsåldern,sedan var det inte alls så. och har gett tvehågsenheten ett ansikte, ettJanusansikte. Ni har själva skapat den bilden. Dethar inte vi andra gjort.Först genomdrev Socialdemokraternaskattereformen. Sedan skulle skatten höjas förhöginkomsttagare. På det området har Centernvarit pådrivande för stärkt rättvisa genom attgrundavdraget tillfälligt slopas för alla över den s.k.brytpunkten. Skillnaden mellan ochSocialdemokraterna är att vi har fullföljt vår åsiktfrån skattereformsdebatten. Socialdemokraternahar ändrat sin uppfattning flera gånger.Den svenska ekonomin måste varsamt menovillkorligen fortsätta att restaureras. Balans istatens finanser måste åstadkommas. På dettaområde finns ingen återvändo. Det är godCenterpolitik att varje generation betalar för sig. Viaccepterar inte att dagens ungdom skall betala försig och dessutom för oss. Det borde vara en politikför alla. Men så är det inte så länge man inte fårbukt med de ekonomiska obalanserna som harackumulerats . Dessagrundläggande och fundamentala obalanser måsterättas till.Vår generation har lika litet som någon tidigareeller senare rätt att konsumera framtidagenerationers ekonomiska utrymme. Tvåavgörande förutsättningar på det ekonomisk-politiska området är också rättvise- ochmiljöhänsyn.Genom att fördela bördorna rättvisare skapar manstörre förståelse för tuffa tag. Det finns åtskilligaexempel. I regeringskretsen tog jag tidigt uppfrågan om reallöneskyddets avskaffande. Man skallinte sänka skatten för dem som har de högstainkomsterna. Detta förslag bemöttes med relativtstort ointresse av de flesta. Sänkt moms på maten harockså varit en sådan följetong. Vi vill fortsätta denutvecklingen genom sänkt moms på boendet.Nu har vi lyckats få igenom, faktiskt med hjälp avfinansutskottets förhandlingar, sänkt moms påpersontransporter. Det gäller främst arbetsresor.Det här är naturligtvis en genomtänkt linje från vårsida. Det är viktigast att hålla nere skattetrycket påsådana kostnader som är absolut nödvändiga föralla människor. Sänkningen av momsen påturismen skapar naturligtvis jobb och är positiv försvensk ekonomi. Denna åtgärd har störreförutsättningar att direkt skapa arbetstillfällen ännågra andra åtgärder. Det handlar ju om att även tatill sig internationell köpkraft.Genom har kommunerna fått tillbakasjälvbestämmandet och drygt 4 miljarder därtill.Jag vill också nämna vårdnadsbidraget som skallvara lika för alla barn. Det är naturligtvis också enrättvisereform även om inte alla vill inse det.Det här är recept som står i bjärt kontrast till dentidigare kasino- och klippekonomin, där de somspelade bort hundratals miljoner ändå kunde kännasig trygga genom välutvecklade fallskärmar. 80-talets brist på ekonomiskt omdöme, sunt förnuftoch verklighetskontakt har skadat mångasförtroende rejält och, vad värre är, också försvåratdet nödvändiga hårda arbetet att restaureraekonomin.Det är inte det arbetande folket som harspekulerat. Det är de som har haft för mycketpengar och varit mycket giriga med dåligt utvecklatomdöme och bristande samhällskänsla som harspekulerat.När vi talar om grundtrygghet i det svenskasamhället är det egentligen motpolen tillfallskärmstänkandet. Genom fallskärmar skaffadesig ett fåtal privilegierade människor möjlighet tillett ordentligt tilltaget skydd. Grundtrygghet skallomfatta alla och vara en del i en generellvälfärdspolitik. Jag tar gärna en debatt om vad detegentligen handlar om.Varför står t.ex. av dem som står tillarbetsmarknadens förfogande utanför varjetrygghetssystem? Syftet med den obligatoriskaarbetslöshetsförsäkringen som har diskuterats härtidigare är att man skall försöka täcka in allamänniskor. Alla skall ha grundtrygghet, och allaskall vara med och betala efter förmåga. Därtillbehövs en obligatorisk försäkring för att få uppnivån och dessutom en frivillig del därovanför fördem som anser att de inte är fullständigt försäkradeutifrån sina behov. Det behöver i och för sig intevara ett samhällsskyddat system i den delen.Låt mig bara hänvisa till vad vi sade i en rapport omgrundtryggheten: Grunden för ett trygghetssystemskall vara en i verklig mening generellvälfärdspolitik. Det innebär att välfärden skalldelas av alla, att alla skall vara med och betala förden. Trots att socialförsäkringssystemen i Sverigeär väl utbyggda står en rad människor utan ettrimligt ekonomiskt grundskydd. Det är detta vi villrätta till. Detta handlar naturligtvis det arbete sompågår på pensionsområdet om. Vi har hela tidenarbetat för i första hand höjd grundpension. Allamänniskor skall få en dräglig ekonomisk standard idet här landet. Det ingår i det här tänkandet.Centern kommer inte heller framöver att rygga förimpopulära beslut. Sådana krävs för att tillväxt ochframtidstro skall kunna återskapas. Men vi gör detmed rättvisa och god miljö som oundgängligaingredienser.Det kommer att ta tid innan den positivaekonomiska utvecklingen får genomslag påarbetsmarknaden -- tyvärr. Det som nuförverkligas -- produktivitetshöjningen iföretagen -- är något som borde skett redan under1980-talet. Men då förmådde inte den dåvaranderegeringen sätta tillräckligt tryck på företagen ochinte heller att hålla kapitalet kvar i landet.Höjd produktivitet är positiv, men den innebär attdet tar innan nya jobb tillkommer.Regeringens politik ger draghjälp. Sänkta skatterskapar bättre klimat för företagen. Rekordstorastatliga investeringsprogram för byggande avjärnvägar och vägar har lagts fram. Det är både braoch billigt i långkonjunktur. Aldrig förr har merekonomiska resurser avsatts för att Hela Sverigeska leva. Det är en gåta hur socialdemokratindiskuterar de frågor som borde vara en självklarhetom man är bärare av solidaritetstanken. Då kanman inte föra en debatt mellan Norrlandslän ochstorstäder. Det är bara olika sidor av samma sak,där människorna har samma rättigheter ochskyldigheter, och de tillhör samma land.Jag skall inte fortsätta debatten om orsaken till attså mycket resurser måste avsättas förarbetsmarknadspolitik, därför att alla vet attmycket av detta står att finna lättsinnigapolitik och lågkonjunkturer. Men efter detreplikskifte som jag tidigare hade med IngvarCarlsson måste jag erkänna att jag blev upprördöver den falska propagandan mot regeringensinställning till arbetslöshet. Arbetslöshet är ettslöseri med mänskliga och ekonomiska resurser.Arbetslinjen skall hävdas.Att bromsa arbetslösheten är som att hejda ett storttankfartyg -- stoppsträckan är lång. Innan vi nårfram till de nya, ordinarie jobben skall maximalaresurser sättas in för att förhindralångtidsarbetslöshet och för att motverkapermanent utslagning från arbetsmarknaden.Under tiden har regeringens övriga åtgärder, främstinom småföretagssektorn, skapat rätt klimat föruthållig tillväxt. En av höstens viktigaste och mestsysselsättningsskapande reformer blir en rättvisarebeskattning för enskilda näringsidkare och fördelägare i handelsbolag. Det gäller alla företagare iservicebranscherna, i hantverk och i jord- ochskogsbruk. Där kan en rättvis och med andraföretagare likvärdig beskattning skapa storautvecklingsmöjligheter.Regeringens miljöåtgärder öppnar också dörrarnaför en uthållig, grön tillväxt. God miljö blir ettviktigt konkurrensmedel. Kretsloppsarbete,teknikutveckling, forskning och bioenergi ärspännande och utvecklingsbara områden, därtusentals nya jobb kan skapas. I stället för växandeavfallsdeponier används avfallet som resurs. Istället för olja, kol och uran används det förnybara.Men det förutsätter skatteväxling, som innebärlägre skatt på arbete och högre skatt på det sommåste bort -- allt det som ökar miljöskulden.Jag vill avslutningsvis se framtiden an medtillförsikt. kommer att i regering ochriksdag fortsätta att arbeta för fler jobb, ordningoch reda i ekonomin, rättvisa och god miljö.Att inte ha eller ta ansvar för politiken ger oftautdelning i opinionen. Men resultat i politiken gerförr eller senare -- oftast senare -- också resultat.Därför bör naturligtvis Socialdemokraterna glädjasåt positiva opinionssiffror, så länge de varar.Regeringspartierna och andra som har tagit ansvarkan glädjas åt framväxande resultat i politiken. Påså sätt kan alla glädjas . Deladglädje är ju, som bekant, dubbel glädje. Gladsommar!(Applåder)Anf. 45 () replik:Herr talman! Jag vill ställa några konkreta frågortill . Är det en del i arbetslinjen attbedriva en ekonomisk politik som innebärfrysningar av bidragen till kommuner ochlandsting, som i praktiken kommer att innebära attvi under de närmste åren får se ungefär 100 000jobb försvinna? Är detta en del i arbetslinjen? Jagmåste säga att jag har litet svårt att få detta att gåihop. Detta var det ena.Det andra som jag vill ta upp är frågorna omboendet och de ökande kostnaderna för boendetsamt den nu föreslagna åtgärden att dra in tremiljarder kronor från bostadssubventionerna, somvi vet medför ökade boendekostnader. Detkommer också att föra med sig en situation där flermänniskor tvingas att gå från hus och hem. Detkommer att innebära ökade konkurser och en ökadbelastning på bankerna, som i sin tur måste vändasig till bankakuten, som i sin tur får vända sig tillalla oss som får vara med och betala. Jag har litetsvårt att se hur detta går ihop.Jag vet att i , som fårbetraktas som mycket kunnig på bostadsområdet,anser att detta är en vansinnig politik, att det är felsignaler och att det leder till just de effekter som jagtalade om och att den här indragningen nu inte allsär nödvändig, eftersom bostadssubventionernaändå kommer att minska när omfattningen avbyggandet är så pass liten. Jag skulle vilja veta omOlof delar uppfattningeller om han tycker att har fullständigtfel.Den tredje frågan jag vill ta upp är frågan omÖresundsbron, eftersom säger sig såväl värna om miljön. Den här frågan har vi tidigaredebatterat, men jag vill åter få klarhet i hur man iregeringen kommer att tolkaKonsessionsnämndens yttrande och i hur mankommer att ställa sig i den här frågan. Är manberedd att föra upp frågan om att bryta avtalet medden danska regeringen för att börja planera för justen vettig och hållbar miljöutveckling i vår del avEuropa?Anf. 46 Miljöminister ():Herr talman! Det är riktigt, som , att det finns en del frågor som i den härkammaren har beslutats med breda politiskamajoriteter, men att de har beslutats i fel ordning.Det är detta vi försöker att hantera. Jag utpekarinte som skyldig i det fallet. Mendet är klart att det är en totalt uppochnedvändsituation att först bestämma sig för att ha en visssorts förbindelse över , och att man sedanskall ta reda på vad den får för konsekvenser. Detär detta som vi kämpar med.Regeringen är enig om att en ordentligmiljöprövning av det här ärendet skall ske. Men viär också eniga om att vi inte skall dra i väg mednågra förhandsbesked. Alla vet vilken uppfattningjag har i grundfrågan. Detta är inte någonhemlighet. Att vi röstade emot majoriteten, somville ha betongen, är inte heller någon hemlighet.Men är situationen som den är, och då gäller detatt följa de demokratiska spelreglerna, vilket ärmycket viktigt. De innebär nämligen att ett beslutfinns här och i och dessutom ettfolkrättsligt bindande avtal. Men danskarna och vivet att miljöprövningen är avgörande. Vi tänkerinte skada livet i för den förbindelsensskull.När det gäller delar av övrigafrågor är det kanske så att harobegränsat med pengar -- jag vet inte vad det är förkällor hon öser ur. Men om man inte skall skapasituationen, som jag talade om, att kommandegenerationer i stället får betala våra räkningar, ärdet klart att alla samhällssektorer och vi alla måstehålla tillbaka våra anspråk. Det handlar om atträtta mun efter matsäcken.Jag tycker att regeringen efter förutsättningarnahar skapat bättre möjligheter för kommunernaframöver, genom beslutet om att häva detkommunala skattestoppet, vilket inte är någotförord för ökad beskattning i kommunerna. Mendet återskapar den självbestämmanderätt somkommunerna enligt grundlagen skall ha. Låt migsäga att det på den punkten är dags att ändragrundlagen så att den blir entydig. Då skulle vislippa detta trasslande med vad staten kan beslutaresp. inte kan besluta. I samband med detta fickkommunerna också som,enligt finansieringsprincipen, annars inte skulle hatillfallit dem.Jag kan gärna återkomma till frågan omboendekostnaderna.Anf. 47 () replik:Herr talman! Det hoppas jag. Jag är spänd avförväntan och nyfikenhet att få höra Centerpartietssyn på bostadssubventionerna.Vad gäller är det alldeles riktigt attbesluten har fattats i god demokratisk ordning, meni fel följd. Om ni är så övertygade om detta och omni i regeringen delar uppfattningen att man förstskulle ha gjort konsekvensanalysen ochmiljöprövningen för att sedan fatta beslut, måstedet väl vara fullständigt möjligt att i goddemokratisk ordning se till att följden på beslutenblir riktig. Jag vet inte vem det är som hindrardetta. Är det bara som i regeringenhar drabbats av insikten om att besluten fattades ifel följd? Det måste vara något som gör att insiktenom att vi inte skall ha den här bron inte kanmaterialisera sig i form av demokratiska beslut,fattade av bl.a. den här församlingen.När det gäller situationen i kommuner ochlandsting vet jag hur denna politik ser ut och har tillfört dem litet pengar. Men det handlarju om ofantligt mycket mer som behöver komma tillkommunernas undsättning -- inte för allakommuner men för en del. Vårt förslag är välfinansierat, . Jag har inte någrahemliga skattegömmor, som jag kan ösa obegränsatur. Vårt förslag bygger på en omfördelning. Vi drarin -- bl.a. genom att höja skatter -- pengar somsedan kan komma kommunerna till godo. Vi hartalat om en kommunakut, som ni kommer att fåhöra mer om sedan i finansdebatten. Där skallkommunerna kunna ansöka om bidrag ellerförmånliga lån, så att de kan hålla i gångnödvändiga verksamheter. Det gäller ju i detta lägejust att hävda arbetslinjen och att inte spara på ettsådant sätt att man ökar arbetslösheten och därmedbudgetunderskottet.Anf. 48 Miljöminister ():Herr talman! Jag tror inte att vi behöver utveckladiskussionen om demokratin kontra miljön. Detfinns ingen motsättning mellan dem. Men detskapades en motsättning genom de beslut som manfattade. Detta har jag markerat. Först fattade mande demokratiska besluten -- det var breda politiskamajoriteter, som man måste respektera tills deförändras, om de nu skall förändras -- och sedan togman reda på det som egentligen borde ha varit endel av beslutsunderlaget, om man verkligen hadevelat fatta demokratiska beslut. Efter att ha gjort såfår man ta situationen som den är, och det är densituationen som vi nu hanterar utan att för den skulländra på våra grundläggande värderingar frånbeslutstidpunkten under förra valperioden. Jagtycker att detta är en enkel lektion i hur demokratininte skall fungera. Men när den väl har tillåtits attfungera på ett visst sätt, får man göra det bästamöjliga av saken.Gudrun talade om att dra in pengar. Talagärna med om den saken. Han villdela ut pengar. Även att dra in pengar harkonsekvenser. Man kan inte dra in hur mycket somhelst eller var som helst utan att det fårkonsekvenser för marknaden. Problemet ärnaturligtvis att det finns gränser för vad man kangöra i detta fall. Men det finns också politiskarestriktioner, vilket jag är den förste att medge.Alla har inte samma uppfattning om var man skallta de pengar som behövs och som kan tas ut och hurman skall använda de pengar som man har.Detta har naturligtvis ett direkt samband medbostadskostnadsfrågan. Vi har i detta land byggtoch byggt med subventioner från staten, vilket harpressat upp boendekostnaderna till enorma höjder.Vi vet att var fullt av missbruk avdetta system. TV visade ett helt programom boende och byggande och om hur bulvanernahar härjat och fortsätter att härja i det svenskasamhället. De har utnyttjat vårtsubventionssystem, de subventioner som skullemöjliggöra för enskilda människor att bo på ettsocialt rimligt sätt. Problemet är att vi har tillåtit atthela detta område har blivit fullt av spekulation.Ivar har mycket förnuftiga synpunkter ochhar en stark position i vår riksdagsgrupp när detgäller bostadspolitiken. Men han liksom vi andra ärunderkastade vad marknaden gör med räntan föratt byggkostnaden skall komma ner till rimliganivåer och för att därmed långsiktigt säkra ensocialt acceptabel boendemarknad.Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag har ett behov av att reagera motOlof , när han påstår attsocialdemokratin bröt överenskommelsen medregeringen . Vi ville direkt efteröverenskommelsen aktualisera att man skulle skiftasemesterdagarna mot . Detta förslagavvisades av statsministern med beskedet attöverenskommelsen skall gälla i alla sina delar.Därefter sänkte regeringen kapitalbeskattningenfrån överenskomna till . Trots att CarlBildts bekräftelse av att de medel som blev över ilöntagarfonderna skulle återföras tillpensionsfonderna finns inspelad på brand bröt mandetta löfte.Bara några dagar efter överenskommelsenförklarade att privatiseringenskulle fortsätta som planerat. skall man införaett vårdnadsbidrag, fastän självagrundförutsättningen för att vi skulle gå in idiskussionen var att ett sådant bidrag inte skulleinföras. Dessutom hade jag efteröverenskommelsen träffat ett handslagsmässigtavtal med om att vi skulle se påeffekterna av efterfrågan i form av enförsörjningsbalans. Om några förändringar skullegöras, skulle vi vara överens om dessa. Det ärskälet till att vi röstade för både bensinskatt ochmoms i ett tidigare skede. Vi ansåg oss bundna idetta avseende.Så långt fullföljde vi överenskommelsen. Men närden var bruten praktiskt taget i alla för oss viktigadelar, sade vi till slut: i slutet av denna riksdagredovisar vi och röstar för den politik som vi trorpå. Det finns en sådan politik, . OmOlof inte vet vad det socialdemokratiskaalternativet innebär som vi har redovisat ifinansutskottet och i andra sammanhang, beror detpå att inte har varit i riksdagentillräckligt ofta. Så skyll inte det på oss. Jag serdetta såsom utomordentligt trist, men skyll inte detpå socialdemokratin. Jag är van att följaöverenskommelser.Så till detta om populism. Jag tog upp frågan ombostäderna, inte för att komma ifrån att vi måstedra in utan för att vi skall läggaut besparingarna på ett annat sätt så att de inte slårså orimligt att människor får gå ifrån sina hem. Ertförslag ändrar på gällande villkor och spelregler,fastän ni alltid har sagt att man inte retroaktivt fårändra på dessa. Det rör inte företag, men det rördet som är bland det allra viktigaste, nämligenmänniskors förmåga att klara sin bostad. Jag kanförsäkra att vi med er politik går mot tragedier. Detär inte populism, när jag tar upp detta. Det gör jagdärför att jag har träffat massvis av berördamänniskor.Anf. 50 Miljöminister ():Herr talman! Också jag har fört förhandlingar medIngvar . Därför är jag så störd av den bildav de höstliga överläggningarna ochöverenskommelserna som detta land harbibringats. I en för landet så djup ekonomisk krismåste vi även om vi har olika värderingar stå fastvid detta utåtriktade budskap. Vi skulle kunnanå en lägre ränta och en starkare kronkurs, om detfanns bredare parlamentariska majoriteter.Uppriktigt sagt tycker jag att det nog finns skuld påbåda sidor. Men jag förstår inte varför man inte kankomma fram till en gemensam lösning påproblemen. Jag har inte varit direkt involverad ialla. Men när det gäller privatiseringen vill jaghävda att vi kom överens om ett moratorium. Hardet skett några våldsamma privatiseringar sedandess? Privatiseringen av pågår, men pågårnågot annat? Det är en rimlig åtgärd för att spridaägandet.På det sättet tycker jag att det är oerhört viktigt.Men det innebär inte att vi skall privatisera tillvilket pris som helst och hur snabbt som helst, utandet är naturligtvis beroende på den marknad som vihar.När det gäller vårdnadsersättningen finnsnaturligtvis de gamla motsättningarna, vilketIngvar vet, från slutmånensöverläggningar och den lösning som BengtWesterberg och andra hittade i samband med skulle klara ut vårdnadsersättningen. Det varinte något totalstopp för den reformen i sambandmed överenskommelsen. Det fanns flera partier iregeringen som aldrig hade accepterat det.