prot · GG09109 · 1993-05-12 00:00:00 — mönstras ju allaersättningar ut där förmånen utgått med anledningav vård som lämnats inom företagshälsovården.Därmed slås den ekonomiska grunden förföretagshälsovården ut.Detta sker när betydelsen av det förebyggandehälsovårdsarbetet och kunskapen om arbetsmiljönsbetydelse för rehabiliteringsmöjligheterna äntligenhar börjat få genomslag i samhället.I meningsyttring tar vi även uppvårt motionsyrkande om att av de 240som skall kunna tas ut vid närståendevård av personsom genom sjukvården har smittats av hiv skall varasemesterlönegrundande.Utskottsmajoriteten anser att det skulle bli för dyrtför en arbetsgivare om man räknar än45 som semesterlönegrundande. I en annan del avbetänkandet påpekas det att antalet sjuka som i dagblivit smittade genom sjukvården alldeles riktigt ärmycket litet. Ingen förväntar sig väl att antaletsmittade som smittats den vägen skall bli fler.Förslaget när det gäller att något gottgöra dem somhar drabbats av hiv genom sjukvården är ju i sinhelhet mycket positivt. Jag tycker att det är ettutslag av en i sammanhanget opassande njugghetatt då säga nej till förslag vad gällerantalet semesterlönegrundande dagar. Det innebärju egentligen inte så stora ekonomiskakonsekvenser, men det skulle ha en storpsykologisk betydelse om man i detta fall följde deregler som redan finns inom sjukförsäkringen.Herr talman! Jag yrkar härmed bifall tillVänsterpartiets meningsyttring.Anf. 101 ():Herr talman! I socialförsäkringsutskottetsbetänkande 17 behandlas med anledning avproposition 1992/93:178 ett antalsocialförsäkringsfrågor.Där finns bl.a. direktiven för en ny sjuk- ocharbetsskadeförsäkring, förslag till lag om avgiftsfriasjukvårdsförmåner för vissa hivsmittade, förslag tillförbättringar för biståndsarbetare, förslag tillslopande av arbetsskadesjukpenningen och ettklarläggande beträffande arbetsskadelivräntorna.Jag skall beröra en del av frågorna i mitt anförande.Herr talman! Jag vill först ta upp direktiven för enny sjuk- och arbetsskadeförsäkring. Direktiven hartagits fram efter den uppgörelse som skedde mellanregeringen och Socialdemokraterna i september1992.Det är en självklarhet att en beredning av så storvikt för hela svenska folket måste styras av distinktadirektiv som leder till ett för välfärdsstaten gottresultat. Huvudalternativet för beredningen skalldå vara att föra över sjuk- ocharbetsskadeförsäkringarna till arbetsmarknadensparter.Ett annat alternativ som skall utredas innebär attfinansieringen skall ges en helt fristående ställningi förhållande till statsbudgeten och få inriktningenatt förstärka försäkringsmässigheten i systemet.Ett tredje alternativ som skall utredas innebär enobligatorisk försäkring som kan tecknas av denenskilde eller dennes arbetsgivare underkonkurrens mellan olika försäkringsgivare.Direktiven slår också fast att arbetsgivaren skallbekosta arbetsskadeförsäkringen eftersomansvaret åvilar arbetsgivaren i fråga om ersättningför arbetsskada.Administrationsfrågorna är också viktiga så att inteden väl fungerande försäkringskasseorganisationenslås sönder utan att den kompetens som finns hospersonalen tas tillvara.Herr talman! Utskottet har tagit del av de direktivsom framförhandlats av regeringen ochSocialdemokraterna. Det förvånar mig attSocialdemokraterna i ett särskilt yttrande tar uppsamma frågor. I yttrandet sägerSocialdemokraterna att regeringen i väsentligadelar beaktat deras synpunkter. Trots detta måsteman utveckla nya argument för det som vi äröverens om.Jag vill påstå att direktiven är så välskrivna ochsamtidigt så öppna att en mycket stor genomlysningav sjuk- och arbetskadeproblematiken kan göras.Rehabiliteringslinjen skall fullföljas, vilket innebäratt såväl arbetslinjen som förbättringar avarbetsmiljön kommer att vara viktiga inslag i en nyförsäkring. Självfallet skall staten också ha ettavgörande inflytande så att inte de som står utanförarbetsmarknaden missgynnas. EftersomSocialdemokraterna haft ett mycket stortinflytande på utformningen av direktivenförutsätter jag att vi är överens om attgrundläggande principer som rehabilitering,minskad långtidssjukskrivning och minskadeohälsotal skall vara grunden även i en ny sjuk- ocharbetsskadeförsäkring.Herr talman! I har motioner väckts föratt förbättra trygghetssystemen förbiståndsarbetare, så även av ochBengt . I propositionen föreslås attbiståndsarbetare utsända av bl.a. kyrkor ochenskilda organisationer skall få ensjukpenninggrundande inkomst vid hemkomstensom motsvarar lägst den sjukpenninggrundandeinkomst som gällde förebiståndsarbetet. Detta gäller också medföjandemake och sambo.I propositionen föreslås också förbättringar iföräldrapenningen som innebär att föräldrapenningmotsvarande förälderns sjukpenning kan utges vidåterkomsten till för barn som är föddaunder utlandsvistelsen.Regeringen tar även upp administrativa ändringarsom innebär att kontaktdagar kan tas ut från ochmed det år under vilket barnet fyller fyra år.Herr talman! I betänkandet föreslås attarbetsskadesjukpenningen slopas och attsjukpenning skall utgå vid arbetsskada. År 1991uppgick antalet ärenden till 108 600. Kostnadernaför arbetsskadesjukpenningen uppgick till 670miljoner och 1991 till 6 779 miljoner kronor.Motsvarande kostnader för livräntor var 223 resp.4 516 miljoner kronor. Underskottet iArbetsskadefonden var vid utgången av 1992 drygt26 och väntas 1992/93, trotshöjningen av avgifterna och en överföring fråndelpensionsfonden med 8 300 miljoner, uppgå tilldrygt 22 miljarder kronor.Regeringen poängterar att principen att enarbetsskada skall ersättas med högre belopp skallgälla. Det stora antalet arbetsskadeärenden medförlånga handläggningstider som i sin tur ärhämmande för rehabilitering. Den som anmält enarbetsskada vill också ha ett beslut innanrehabilitering inleds. Arbetsskadesjukpenningenshöga nivå är hämmande för viljan att delta irehabilitering.När alla är ense om att arbetsskadesjukpenningenoch utvecklingen inom arbetsskadeförsäkringen ärrehabiliteringshämmande bör principen gälla förstvid en bestående nedsättning av arbetsförmågan.Herr talman! Socialdemokraterna uppgav iregeringsställning att arbetskadeförsäkringenmåste ses över. I samband med ändratarbetsskadebegrepp hävdade de, även som ingick i utredningensreferensgrupp, att visserligen bordearbetsskadebegreppet ändras, men inte så somutredningen föreslog och inte . År efter århar bristerna i arbetsskadefonden redovisatssamtidigt som alla bedömare varit eniga om attarbetsskadeförsäkringen ärrehabiliteringshämmande. Trots detta motsätter sigSocialdemokraterna tidigare ändratarbetsskadebegrepp och ocksåutmönstringen av arbetsskadesjukpenningen.Någon hänsyn till de människor som drabbas av ettförlegat system tas inte.Herr talman! De ändrade reglerna för beräkning avlivräntor har inneburit såväl över- somunderkompensation med åtskilliga tusentalskronor. Ett enigt utskott har därför diskuterat olikaförslag för att undanröja de olägenheter ikompensationshänseende som uppkommit.Utskottet begär därför att regeringen återkommermed ett nytt förslag för att få ett rättvisare ochenklare system för beräkning avarbetsskadelivräntor.Eftersom utskottet inte kan acceptera att denuvarande olägenheterna får bestå ens , föreslås en tillbakagång till de reglersom gällde före . Utskottet föreslåratt de som missgynnats skall ha möjligheter attansöka om att få sin livränta omprövad.Herr talman! I en reservation föreslår Nydemokrati att ersättningsnivåerna vid sjukdom,arbetsskada, vård av sjukt barn, förtidspension ocharbetslöshet skall vara av inkomstbortfallet.Dessutom kräver de att inkomsttaket skall sänkasfrån 7,5 basbelopp till 5 basbelopp.Herr talman! Det är bra att Ny demokrati inser attsocialförsäkringarna behöver förändras, men desaknar tydligen förståelse för att människor medhuvudsakligen låga inkomster omöjligen klarar enersättningsnivå på . Resultatet blir att allt flerhänvisas till socialvården för kompensation när deinte klarar att upprätthålla rimligalevnadsförhållanden som att behålla sin villa och bilm.m. En övervältring av kostnaderna påsocialbidragssektorn är ingen framkomlig väg. Detär väl ett exempel på den rundgång isystemen som Ny demokrati i andra sammanhangsäger sig motarbeta.I en meningsyttring tar uppföretagshälsovården. De motsätter sig attstatsbidragen avvecklas. De tror inte på attföretagshälsovården kan vara så kreativ att denklarar av att bedriva en betydelsefull verksamhetutan statsbidrag. har ju en förkärlekför att alltid bjuda över regeringen när det gällerstatsbidrag till både det ena och det andra. Somoppositionsparti går det naturligvis bra att göradetta, men regeringen och regeringspartiernamåste ju se till helheten i budgeten.Herr talman! Eftersom jag har litet tid över kan jagockså ta upp några synpunkter från minameddebattörer. säger attarbetsskadorna skall angripas på ett annat sätt. Viär självfallet eniga om att det är viktigt att fortsättainsatserna för arbetsmiljön, för rehabilitering osv.,. Jag tycker inte att det finnsnågot motsatsförhållande i detta att man har enrationellare arbetsskadeförsäkring somman fortsätter arbetsmiljöarbetet.Jag vill inte gå in i någon vidare polemik med Nydemokrati om huruvida den offentliga sektorn ärtärande eller närande. Det ingick i . Jag vill inte heller ta upp bedrägerierna.Självfallet finns det ett och annat sådant i allasystem. De skall beivras. Det bör vi kunna varaöverens om. Men det är inte så, , attvi i regeringspartierna har rullat tummarna när detgäller de här frågorna. Ny demokrati gör detalldeles för lätt för sig när man säger det.Jag tror inte heller att mindre politik i skulle gynna de svaga i samhället. Detskulle bli så att de får klä skott för det somsystemen innebär.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i dess helhet och avslag på dereservationer som fogats vid betänkandet.Anf. 102 ()replik:Herr talman! Jag tycker inte att skallbli förvånad över att vi i ett särskilt yttrandeytterligare vill understryka vad vi anser varagrundbultarna i en ny försäkring. att den, somjag sagt, skall vara obligatorisk, uppbyggd enligtinkomstbortfallsprincipen, vara solidarisktfinansierad och ha en fördelningspolitiskt riktigprofil. Jag tycker inte att skall varaförvånad över att vi vill understryka detta. Faktumär att även regeringsföreträdare i ett särskiltyttrande vid samma betänkande har synpunkter pådirektiven.Sigge Godin pekar vidare på den negativakostnadsutvecklingen inomarbetsskadeförsäkringen. Han har rätt i att densnabba kostnadsökningen inger oro. Men jaghävdar att regeringen och riksdagsmajoritetenangriper detta problem från fel håll, när manensidigt ger sig på att försämra försäkringensinnehåll.I stället borde man, som den tidigare regeringenföreslog, göra en ordentlig analys och utvärderingav hur praxis utvecklas i försäkringsdomstolarna.Med ett sådant grundligt underlag skall man kunnagöra bedömningar av om det behövs förändringar iförsäkringens innehåll. konstaterar man baraatt kostnaderna stiger och försämrar försäkringenutan att göra någon som helst analys av vilkakonsekvenser det får för de försäkrade och i övrigt.Jag understryker att dessa överväganden ochbedömningar självfallet skall göras av denutredning som är under tillsättande och varsdirektiv vi här diskuterar.Anf. 103 () replik:Herr talman! Jag tycker att Socialdemokraterna nuför tiden alltför ofta ändrar sin position i politiken.Så har t.ex. skett bara på den korta tid som vi hararbetat med detta betänkande, sedan regeringenutfärdade direktiven till utredningen om ny sjuk-och arbetsskadeförsäkring.Ni vill till detta foga till något ytterligare, men detsärskilda yttrandet innehåller faktiskt ingenting.Som jag sade från kammarens talarstol är vihelt eniga om dessa viktiga frågor och kan gåigenom dem med stor bredd och även på djupet.Jag tror säkert att man kan komma fram tilllösningar som är mycket bra och tillfredsställandebåde för systemet och för de människor somomfattas av det.Nils-Olof säger att regeringen ensidigtger sig på arbetsskadeförsäkringen, men det ärfaktiskt inte så. Jag vill peka på en enda punkt.Riksförsäkringsverket krävde inga höjda anslag tillrehabilitering i årets budget. Trots detta laderegeringen på ,eftersom vi tycker att rehabilitering av människorär det allra viktigaste för att få dem att kommatillbaka till arbetet, att inte bli passiviserade,utslagna och hänvisade till förtidspension osv.Jag tycker alltså att den bedömning som Nils-OlofGustafsson gör av vårt arbete på detta område heltenkelt är felaktig.Nils-Olof sade i sittinledningsanförande att förändringen avarbetsskadesjukpenningen drastiskt kommer attförsvåra det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Jagdelar inte den pessimistiska uppfattningen. Jag troratt en bra arbetsmiljö mycket väl kan upprätthållasjämsides med att det görs förändringar isocialförsäkringssystemen. Det skall naturligtvisinte, , behöva inträffaarbetsskador på en arbetsplats för attarbetsmiljöarbetet skall kunna upprätthållas. Då ärhela systemet felaktigt, och jag tror inte heller attdet kommer att bli så.Anf. 104 ()replik:Herr talman! När det gäller direktiven sade jag juatt regeringen i väsentliga delar har tillmötesgåttvåra synpunkter. Men det finns många profitörer idessa sammanhang som bl.a. har velat diskuteradet förhållandet att systemet skall vara uppbyggt påinkomstbortfallsprincipen. Vi tycker att det ärviktigt att betydelsen härav understryks ibetänkandet. Jag är helt övertygad om attåtminstone håller med mig om attinkomstbortfallsprincipen skall gälla.Alla insatser som kan göras för att förbättrarehabiliteringsverksamheten är välkomna.Rehabiliteringsverksamheten är ett av de storaproblemen i detta sammanhang, och jag är inte såsäker på att regeringen gjort vad som kan görasdärvidlag. Jag kan bara peka på vad vi har haft uppetidigare. Vi var när det stora betänkandet påområdet antogs i kammaren rörande överens omatt företagshälsovården skulle spela en viktig roll irehabiliteringsarbetet. Men det första somregeringen gjorde på det området var att dra instatsbidragen för företagshälsovården. Man kanskeändå kan tala om något av en läpparnas bekännelsei detta sammanhang.Vi är inte överens om ISA-statistikens betydelse.Sigge Godin är faktiskt inte heller överens med sitteget statsråd. I propositionen anförs att detta kanbli ett problem och att regeringen nu håller på attbereda ett förslag. Jag framhöll bara att jag emotserett sådant förslag snabbt. Det får inte bli någotglapp i statistiken, eftersom den spelar en viktig rolli det förebyggande arbetet.Anf. 105 () replik:Herr talman! Låt mig beträffandeföretagshälsovården säga att statsrådet har velatvänta till dess att parterna på arbetsmarknaden haravslutat sina förhandlingar. Det är då rimligt attöverlåta till regeringen att återkomma när denfinner tidpunkten härför vara lämplig. Visst harföretagshälsovården mycket stor betydelse. Enligtmin mening har den så stor betydelse att parternamycket väl skall kunna klara den själva, utan någrastatsbidrag. Den är ändamålsenlig och bra förföretagen, och dessutom tjänar de pengar på den idet system som vi har satt i sjön. Det är utmärkt attde tar tag i detta och i första hand försöker kommafram till förhandlingslösningar.Beträffande rehabilitering säger att regeringen minsann inte har gjorttillräckligt. Nej, ingen regering har gjort tillräckligtnär det gäller rehabilitering. Det är ett fortlöpandearbete, som måste bedrivas med fortsatt intensitet.Det är enda vägen för människor att kommatillbaka till arbetslivet och att kunna klara sig självai stället för att få en passiv tillvaro med sjukbidragoch förtidspension. Jag tror att vi är helt överensom detta.Jag tycker ändå att denna regering har gjort meraän vad den socialdemokratiska regeringen gjordepå detta område. Låt oss vara överens om att viskall jobba vidare med dessa frågor och oavsettvilken regering som sitter pressa den till att fortsättadetta arbete.Anf.106 (nyd) replik:Herr talman! försöker här utmåla Nydemokrati som något hemskt och farligt genom attåterge bara delar av det tal som jag framförde.Vi talade om att sänka basbeloppen, men SiggeGodin nämnde inte att vi vill skapa ett incitamentför den arbetsskadade att genomgå rehabilitering.De nuvarande försäkringsnivåerna är för höga, ochdärför saknas incitament för den arbetsskadade attförsöka sig på en rehabilitering. Vi har föreslagit ett10-procentigt stimulansbidrag till dem som vill låtasig uppföras på en väntelista för rehabilitering. Detkanske inte finns möjligheter att omedelbartpåbörja en rehabilitering, men jag tycker att vi skallta fasta på dem som ställer sig positiva till enrehabilitering.Sigge Godin tyckte att det var bra att vi ställer uppför besparingar. När vi gick ut i valrörelsen sade viatt vi ville spara 196 miljarder . Dåskrattade alla åt oss och sade att det var omöjligt,men den nuvarande regeringen har ambitionen attöverträffa oss ordentligt när det gäller sparande.Uppgiften är tydligen inte helt omöjlig.Vi tycker att det är alldeles för lätt att''bidragsoptimera'' och att det måste göras någotkonstruktivt för att motverka detta. Vi menar attnuvarande passiva inställning bör skärpas, så attnågot händer på detta område. Detta påpekade jagockså i mitt anförande.Anf. 107 () replik:Herr talman! Självfallet hinner man inte på tiominuter återge varje detalj i ett helt anförande. Detfinns inte heller någon som helst anledning till det,när alla kammarens ledamöter kan läsa det i trycket. Jag tycker att ärlångt ifrån verkligheten, trots att det blivit något avett honnörsord att ni vet hur det förhåller sig ute iverkligheten.Många människor med låga inkomster klarar siginte med exempelvis en 70-procentig ersättning.Man måste se till verkligheten. Man skall intehänvisa dessa människor till socialbidrag. Varkenjag eller mina kolleger i regeringspartierna delarArne människosyn. Vi har faktiskt satsatpå en karensdag, en 65-procentig ersättning utgårfrån den andra eller tredje sjukdagen och i nästasteg en 80-procentig ersättning. Dessutom utgår95 % ersättning till den som genomgårrehabilitering.Arne ! De här nivåerna är väl bra att spelamed. Man behöver faktiskt inte slå ut människornainnan man erbjuder dem att återkomma tillförvärvslivet. Jag tycker inte att det är rimligt. Viskall ha i gång människor fortast möjligt, och dåmåste de också kunna behålla hus och hem. Manskall inte först slå ut dem och sedan plocka upp demför rehabilitering. Den modellen fungerar inte iverkligheten.Anf. 108 (nyd) replik:Herr talman! Det som jag först reagerar mot i SiggeGodins anförande är att han inte håller sig till detsom sägs i debatten utan hänvisar till att det kanläsas i protokollet . Man kan inte rycka utnågra få ord ur sitt sammanhang och debatteradem. Man måste diskutera hela andemeningen i detsom har sagts i debatten.Det andra som jag reagerar mot är denersättningsnivå som talar om. Det ärjättebra att det finns en ersättningsnivå, men det ärfel om den inte ger något incitament tillrehabilitering efter en skada. Man säger passivt har det så bra att man inte ens vill försöka. Vivill att det skall finnas ett incitament för att försökasig på en rehabilitering när så kan behövas.Anf. 109 () replik:Herr talman! Jag vill först säga att jag tycker attArne när är slut skall ägna ett pardagar eller åt att besöka närmasteförsäkringskassa och där gå igenom de regler somgäller för människor som av olika skäl ärsjukskrivna. Han kommer då att konstatera att detfinns mycket stränga regler för erhållande avsjukpenning och för ersättning vid rehabilitering.Vi behöver inte polemisera om huruvida vi skalldebattera hela våra anföranden eller inte. Mittlånga anförande har inte nämnts av ,så det kan vi lämna därhän. Jag återkommer istället till den människosyn som ni förfäktar, först skall slå ut människor och sedanrehabilitera dem. Detta står inte regeringspartiernabakom.Vi skall ha ett socialförsäkringssystem som gör attmänniskor klarar att tillfälligt leva på en sänktersättningsnivå. De skall sedan så snart som möjligtmed hjälp av olika former av medicinskt ellerarbetsinriktad rehabilitering kunna komma tillbakatill arbetslivet. Det är en förtjänst för den enskildamänniskan, men också en förtjänst för samhället.Anf. 110 ():Herr talman! Det var ett billigt och felaktigt påhoppav att påstå att vi som oppositionspartiskulle ha varken anledning eller vilja att taekonomiskt ansvar. är säkertmedveten om att inte lägger framförslag som inte är finansierade.Vidare säger att vi gick emot att detgenerella statsbidraget till företagshälsovården togsbort. Javisst, det gick vi emot. Men det är inte denfrågan som debatteras . debatteras fråganom att alla ersättningar i såväl AFL, LFA som lagenom personskydd mönstras ut i de fall därförmånerna har utgått med anledning av att vårdenhar givits inom företagshälsovårdens ramar. Medde föreslagna förändringarna rycks grunden undanför företagshälsovårdens arbete. Samhället avsägersig då möjligheten att med hjälp av det offentligasystemet bringa ned kostnaderna för ohälsa.Sigge Godin kommenterade över huvud taget intevårt andra yrkande i vår meningsyttring. Dethandlar alltså om att ha rätt att räkna somsemesterlönegrundande vid närståendevård avperson som blivit hiv-smittad inom sjukvården.Till sist vill jag påpeka att det stora problemet inomdetta område är ju att rehabiliteringsvårdeninte är tillräckligt utbyggd. Det handlar inte om attmänniskor försöker att lura till sig pengar genom attinte vilja genomgå rehabilitiering.Anf. 111 ():Herr talman! Jag tycker liksom majoriteten iutskottet att det förslag regeringen har lagt framangående semesterlöneersättning vid anhörigvårdav hiv-smittade är väl avvägt.Berith säger att visst vill taansvar för ekonomin. Det är klart att ni på ert sättkanske någonstans finansierar era förslag. Menfrågan om statsbidrag till företagshälsovården är ettexempel på att ni gärna vill plussa på.Jag skall ge rätt i att det är ett bralöfte när ni i säger att utredningenom sjuk- och arbetsskadeförsäkringen är intressantoch att ni vill medverka till att hålla kostnadernainom rimliga ramar osv. Vi får se var ni hamnarnågonstans när vi kommer till slutfasen iutredningen. Är ni då beredda att medverka till attsjuk- och arbetsskadeförsäkringen kan klara sig påavgifter, egenavgifter och karensdagar? Vi får sevad det blir för resultat, . Jagvälkomnar i den debatten. Jagförutsätter, , att ni tar det ansvaret.Kan vi bli eniga i riksdag i dessa frågorkommer det att vara möjligt att klarasocialförsäkringssystemen på ett utmärkt sätt.Systemen skall utgå från vad den enskilde förlorar iförtjänst och vad som ger en rimlig möjlighet försjuka skadade att klara sig fram tillrehabiliteringen.Anf. 112 ():Herr talman! Jag vill först ta upp frågan om rättentill semesterlönegrundande ersättning till dem somvårdar personer som blivit hiv-smittade inomsjukvården. Jag tycker fortfarande att det är njuggtatt inte följa de regler som finns inomsjukförsäkringen när det gäller frågan om vilkenersättning som skall räknas somsemesterlönegrundande. För det första gäller dettaett fåtal personer. För det andra är det en utopisktanke att föreställa sig att en person skulle kunna habåde 180 egna sjukdagar plus förnärståendevård. Det skulle vara av stortsymbolvärde att inte bromsa i en sådan fråga sominte gäller stora pengar.Vi i tar ansvar och vi budgeterarvåra förslag. Men vi vill i mångt och mycket ha enannan fördelning än vad de borgerliga partiernaoch denna regering vill ha.Jag är helt överens med om attförsäkringarna skall lyftas ut ur statsbudgeten ochatt de skall stå på egna ben. hörde attjag sade i mitt anförande att jag också vill att andraförsäkringar skall tas med i utredningen. Vi iVänsterpartiet har fått nog av plottrandet iförsäkringssystemet. Ett exempel är hur vi alla i daggår in och river och rycker i dessa stora system.Anf. 113 ():Herr talman! Vi är inte överens, , ifrågan om semesterlöneersättningen för anhörigatill hiv-smittade.