prot · GG0961 · 1993-02-12 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:61Fredagen den 12 februariKl.9.001 § Meddelande om information frånregeringenAnf. 1 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att vid kammarens kl. 9.00 lämnar statsrådetBo Lundgren () information om finanskrisen.2 § Ny riksdagsledamot m.m.Upplästes och lades till handlingarna följande frånValprövningsnämnden inkomnaBerättelse om granskning av bevis förriksdagsledamot och ersättare förriksdagsledamöterTill har frånRiksskatteverket inkommit bevis om att Per ErikGranström (s), , utsetts till ny ledamot avriksdagen fr.o.m. sedan OddEngström (s) avsagt sig sitt uppdrag somriksdagsledamot. Till ersättare har utsetts ArneMellqvist, , , , CarinPalmcrantz , och ,(alla s).Valprövningsnämnden har denna dag granskatbevisen och därvid funnit att de blivit utfärdade ienlighet med 15 kap. 1 § vallagen.Stockholm den 11 februari 1993Lars § Återkallelse av motionTredje vice talmannen meddelade att HansGustafsson m.fl. (s) i skrivelse den 10 februari 1993återkallat den av dem väckta motionen1992/93:N259 Kooperationen som förnyelsekraft isamhällsekonomin.Tredje vice talmannen anmälde att han hadeavskrivit denna motion.Skrivelsen lades till handlingarna.4 § Allmänpolitisk debatt(forts. från prot. 60)RättsfrågorAnf. 2 ():Herr talman! Ett verkligt rättssamhälle måstepräglas av att människor kan känna trygghet till liv,hälsa, integritet och personlig egendom. För attuppnå detta är det viktigt att slå vakt om detgenerella välfärdssystemet. All erfarenhet visar attstora sociala klyftor, hög arbetslöshet ochförslummade bostadsområden föder våld ochannan kriminalitet. Därför är det nödvändigt att haen helhetssyn på kriminalpolitik.Mot denna bakgrund är kampen mot dengalopperande arbetslösheten av stor betydelse förett framgångsrikt brottsförebyggande ochbrottsbekämpande arbete. Visst kan det varamotiverat med skärpta lagar och hårdare straff förvissa brott. Visst kan polis och övrigt rättsväsendebehöva bättre resurser. Utan ett brettbrottsförebyggande arbete i vid bemärkelse uppnåsdock inga varaktiga resultat när det gällerbrottsutveckling.För oss socialdemokrater står det helt klart att denekonomiska politiken och välfärdspolitiken i stortutgör den första försvarslinjen i en framgångsrikpolitik mot våld och brottslighet och för ett tryggareoch mjukare samhälle.Herr talman! Socialdemokraterna har redovisat sinsyn på kriminalpolitiken i en särskild motion underden allmänna motionstiden. Vi föreslår att detkriminalpolitiska reformarbetet inriktas mot vissaområden.Vi vill ha en satsning på ett brettbrottsförebyggande arbete. Vi har föreslagit attBrottsförebyggande rådet skall få ytterligare 6miljoner kronor till sitt förfogande för projektstödtill lokalt brottsförebyggande arbete ute i landetskommuner.Vi vill att reformarbetet skall inriktas på ettreformerat straff- och påföljdssystem med ettutvecklande av alternativ till frihetsstraff.Vi vill ha en human kriminalvård med förbättratinnehåll. Beläggningen på anstalterna är nu myckethög, och det omöjliggör ett väl utvecklatbehandlingsinnehåll. Regeringen bör snarastkomma med förslag till åtgärder som förbättrarsituationen inom anstaltsorganisationen.Vi vill ha ett utökat stöd till brottsoffren.Vi vill ha snabbare och tydligare reaktionergentemot unga lagöverträdare.Vi vill ha effektivare polisiära arbetsmetoder.Vi vill ha ett rättsväsende med hög rättssäkerhet,korta handläggningstider och välutbildad personal.Vi vill ha en prioritering av vålds- ochnarkotikabrottsligheten samt den ekonomiskabrottsligheten i det direkta brottsbekämpandearbetet.Herr talman! För sedan anordnade visocialdemokrater ett seminarium om denekonomiska brottsligheten. De inlägg som dågjordes av bl.a. åklagare, poliser och fackligaföreträdare klargjorde på ett skrämmande sätt hurallvarlig situationen är. Det är ingen överdrift attpåstå att vi håller på att förlora kampen mot denekonomiska brottsligheten.En person verksam inombrottsbekämpningssektorn sade på vårtseminarium att rättsväsendet har kollapsat.Riksåklagaren har kallat situationen förlöjeväckande. Bedrägerierna håller på att bli enaffärsidé. Omfattande skalbolagsaffärer har visat sigrymma mycket avancerad ekonomisk brottslighet.I över hälften av konkurserna beräknasdet förekomma ekonomisk kriminalitet. Vi vet allaatt det i bank- och finanskrisens spår upptäcksomfattande ekonomisk brottslighet inom denfinansiella sektorn.Den ekonomiska brottsligheten har sammantageten mycket stor omfattning. Det finns naturligtvisolika beräkningar. harkommit fram till att den ekonomiska kriminalitetenkan beräknas omfatta , och detär naturligtvis svindlande belopp. Det motsvararstatens utgifter för hela rättsväsendet,utbildningsväsendet och arbetsmarknadspolitikensammantaget.Mot denna bakgrund tycker vi att den passivitetsom regeringen visat när det gäller bekämpandet avden ekonomiska brottsligheten är helt obegriplig.Herr talman! Vi socialdemokrater har i en motionom åtgärder mot den ekonomiska brottslighetenlagt fram ett program som omfattar 100 miljonerkronor. Om våra förslag genomförs kan kampenmot den ekonomiska brottsligheten bli betydligtmer effektiv än i dag.Vi föreslår åtgärder över ett brett fält. Polis,åklagare, skatterevisorer, kronofogdar och tull fårgenom våra förslag förbättrade möjligheter attbekämpa denna form av kriminalitet.Vi föreslår en rad lagstiftningsåtgärder för attytterligare effektivisera våra möjligheter attkomma åt den ekonomiska brottsligheten. Viföreslår en annan organisation än den vi har förnärvarande för att effektivisera kampen mot denhär kriminaliteten.Herr talman! Jag har till mitt förfogande,men jag vill ändå beröra ett annat allvarligtproblem. Det gäller den mycket bekymmersammasituationen med överbeläggning på våra fängelseroch häkten.Inom den slutna anstaltsvården är beläggningen nusådan, att det i stort sett är omöjligt attåstadkomma den önskvärda differentiering somkrävs för att man skall uppnå brabehandlingsresultat. Det leder till svårigheter iarbetet med att skapa narkotikafria fängelser ochatt skilja förstagångsbrottslingar från de mer tungtbelastade brottslingarna.Jag skulle vilja fråga justitieministern vilkaåtgärder regeringen planerar för att åstadkommaen bättre situation på våra anstalter -- en situationsom skulle medge ett bättre behandlingsinnehåll iverksamheten än det vi når medöverbeläggning i anstaltsorganisationen.Anf. 3 (nyd):Herr talman! Statens uppgift är bl.a. att gemedborgarna fysisk trygghet och säkerhet.Brottsligheten ökar och blir allt grövre ochvåldsammare.Tyngdpunkten i kriminalpolitiken måste vara attupprätthålla lag och ordning i samhället.Rättsordningen blir meningslös, om den inte kanskydda kvinnor och barn från övergrepp och brutaldöd eller ge brottsoffren ett rimligt stöd.Oordningen går att bryta.Brottsoffret, målsäganden, måste ges en starkareställning under utredningen och idomstolsprocessen.Det är tid att lämna ogrundade vårdtankar somändå aldrig kan leda till något positivt resultat. Delyckade resultaten inom kriminalvården beror merapå enskilda initiativ och personligt ansvar än påkriminalvårdsapparaten som sådan.Medborgarna har mycket svagt förtroende förrättsmaskineriet. Det visar flera undersökningar.Det handlar nu om att återvinna medborgarnasförtroende. Rättstryggheten och rättssäkerheten ärviktiga välfärdsyttringar.Ny demokrati för fram ett flertal förslag ochmotioner som syftar till att effektivt brytabrottsutvecklingen och återskapa trygghet ochrättssäkerhet i vårt rättssamhälle, men också till attåtervinna medborgarnas förtroende förrättsmaskineriet.Herr talman! Jag vill här i kammaren särskilt fästauppmärksamheten på att vi har en kris som mångaaktade jurister anser vara mer djupgående än enekonomisk kris, nämligen en moralisk-etiskrättvisekris. Vi måste ta tag i denna . Under desenaste decennierna har vi över huvud taget intediskuterat grundläggande etiska rättviseproblem.Alla diskussioner har haft sin utgångspunkt iallmänpolitiska maktpositioner.Jag vill i justitieministerns närvaro rikta en vädjantill regeringen att ta initiativ till diskussioner omdetta.Konsekvensen av vad som händer i ett land som hartappat förtroendet för rättssystemet är alldelesförödande, mycket mer förödande än enekonomisk kris.Som justitieministern säkert känner till har det ihemlighet uppstått alternativa rättssystem, där manhelt enkelt tagit lagen i egna händer, därför att mantycker att samhället inte handlar i medborgarnasintresse.Det finns en annan angelägen sak som staten ochregeringen uppmärksammar för litet och där manhelt enkelt tappat greppet om utvecklingen. Det ärden växande narkotikaliberalismen.Narkotika strömmar uppenbart in i vårt land frånmånga håll. Trots krisen är ju fortfarandeett land där ungdomar har förhållandevis gott ompengar. Genom att i internationelljämförelse varit lyckosamt när det gällt att hållatillbaka narkotikan uppfattas som enmarknad där det finns utrymme för nyetableringar.De strömmar man kan se kommer dels frånÖsteuropa, som både är transitväg och har egnadroger, som t.ex. anabola steroider, dels frånAfrika, dels från västvärlden. Dock räcker det intemed tillgång på narkotika för att det skall bli enepidemi. Det krävs också reklam, att drogandetuppfattas av ungdomarna som en attraktiv livsstil --en livsstil förbunden med framgång i livet eller medett bohemiskt, konstnärligt exklusivt utanförskap.När det gäller att få drogmissbruket att framstå somattraktivt handlar det nästan enbart om västligpåverkan. Från och och delvis frånen del andra EG-stater får vi en massiv drogreklam,där olika droger förknippas med framgång(yuppien -- kokainet) eller intellektuellt ochkonstnärligt bohemeri (rave--ecstacy, LSD).Denna västvärldsreklam gör ju attnarkotikaprofitörerna från andra håll i världen fåravsättning för sina produkter utan att ha någon storreklamapparat.Vid sidan om de insatser som tull och polis gör föratt stoppa inflödet, varifrån det än kommer, måsteman slå hårt mot den reklam för drogerna somsprids genom västliga massmedia och genomvulgärpropagande som förts i EG:s kölvatten. Detär ju inte EG:s sociala problem som vi skall ta över,utan dess kultur.Nu i arbetslöshetstider riskerar ju livsstilar som gårut på att vara utanför samhället att bli en lösning förungdomar som inte känner att det finns en framtidför dem. Kan man inte vara bäst på att vara bäst,kan man kanske vara bäst på att vara sämst!Herr talman! Ungdomar är experter på att uppfattavarje tvetydighet i de vuxnas agerande. Ochtvetydigheterna har blivit allt fler. I Stockholmfinns det gott om svartklubbar som mer ellermindre är narkotikaindränkta. På dessa klubbarfinns en del av nöjesvärldens etablissemang. Närdet sedan ges underfundigt formuleradnarkotikareklam i diverse lokalradioutsändningaruppfattas lätt restriktionerna när det gällernarkotikan som ett påfund av tråkigaförbudsmakare.Ny demokrati, som är ett parti som i övrigt är emotReglerings- och förbudssverige, vill här klartmarkera att här skall det minsann vara förbud ochregler.Jag vill få bort den maktlöshet som råder motsvartklubbarna och den förtäcktanarkotikareklamen. En svårighet är givetvis att detär så få som öppet säljer narkotika. På t.ex.Frihetsfrontens klubb har det gjortsnarkotikabeslag upprepade gånger, utan att det gåttatt bevisa att klubben uppmuntrar till försäljning.På har man tagit handom unga flickor i 15--16-årsåldern, som fått sinecstacy hos Frihetsfrontens klubb.Jag skulle vilja att den moderata justitieministerntog initiativ till att hitta former för att polisen skallkunna stänga en klubb för gott. Anledningen till attjag riktar mig just till justitieministern är attModeraterna under valrörelsen lade fram ett 20-punktsprogram för ett narkotikafritt samhälle, därman talade mycket om vad man skall göra åtnarkotikaproblemet. Det är många med mig somundrar vart dessa ambitioner tog vägen.Anf. 4 Justitieminister ():Herr talman! Vi kan inte undgå att beröras av derapporter om grova brott som vi nästan dagligenmöts av i massmedia. konstaterar vi attdet totala antalet anmälda brott ligger på enoacceptabelt hög nivå. I flera uppmärksammadefall har dessutom ifrågasatts om rättsordningenssätt att bedöma vissa gärningar står iöverensstämmelse med det allmännarättsmedvetandet.Regeringen ser med stort allvar på denna situation.Det får inte råda någon tvekan om att det allmännahar både vilja och kraft att skydda enskildamänniskor mot brottsliga angrepp.Brottsligheten måste bemötas med ett brett registerav åtgärder. Regeringen har redan lagt fram förslagom att skärpa straffet för ett flertal brott där dennuvarande straffskalan inte kan anses varatillräcklig för de allvarligaste fallen. Vidare harregeringen presenterat ett första förslag omavskaffande av den obligatoriskahalvtidsfrigivningen. Ett ytterligare område där ettkonkret förslag till lagändring lagts fram ärbekämpningen av narkotikamissbruket. Det skallbli möjligt att med större kraft ingripa mot sådanbefattning med narkotika som består i eget bruk.För närvarande remissbehandlas ett förslag tillsänkt promillegräns och skärpning av påföljden förgrovt rattfylleri. Så snart remisstiden löpt utkommer regeringen att skyndsamt bereda fråganom ändrad lagstiftning på området.En viktig del i kriminalpolitiken består i att utformapåföljdssystemet på sådant sätt att ett utdömt straffbåde kan utgöra en i allmänhetens ögon rimligreaktion på ett brott och förmå dendömde att ändra sin livshållning, så att risken förfortsatt kriminalitet minimeras. Det finns i dettasammanhang anledning att överväga om villkorligtfängelse skall införas och hur samhällstjänst kan bliett permanent inslag i påföljdssystemet. En annanfråga som måste övervägas är införande avelektronisk övervakning som ett element ipåföljderna.Vi vet att ett kriminellt beteende ofta grundläggs itidig ålder. Det är därför särskilt viktigt att brottsom begås av ungdomar möts med fasthet. Blandde frågor som vi måste ta ställning till -- och somkommer att behandlas i ett betänkande frånUngdomsbrottskommittén senare i vår -- kannämnas fördelningen av uppgifter mellansocialtjänsten och rättsväsendet, vilka reaktionersom kan vara lämpliga för att motverka fortsattbrottslighet hos ungdomar och om särskilda reglerbör gälla för ungdomsbrottmål. Utgångspunktenhär bör vara att reaktionerna kommer tidigt och ärfasta och tydliga.En typ av brottslighet som berör oss alla särskilt illaär sexuella och andra övergrepp mot barn. För deallra flesta människor framstår det sommotbjudande och helt främmande att låta ett barnta del i en vuxens sexuella handlingar. Likväl vet viatt detta förekommer i inte obetydlig omfattning.Samhällets inställning till sådana övergrepp måstevara alldeles klar -- dessa kan inte under någraförhållanden accepteras, och det är alltid den vuxnesom bär hela ansvaret för dem.I regler om sexualbrott har för inte sålänge sedan genomförts ändringar för att särskiltmarkera allvaret i övergrepp mot barn. Förnärvarande sker inom enöversyn av reglerna om preskription av sexualbrott.Det finns också anledning att överväga såvälrubriceringen som straffskalan för sådana sexuellaövergrepp mot barn som inte omfattas avvåldtäktsparagrafen.För att straffbestämmelserna och påföljdssystemetskall kunna fylla sin funktion i kampen motbrottsligheten måste andelen uppklarade brott ökaväsentligt i förhållande till . Detta är framförallt en uppgift för polisen. Regeringen har redanvidtagit åtgärder för att undvika brist på utbildadepolismän. Det uppsatta målet för antalet poliserkommer att vara uppnått redan efter nästabudgetår. Polisens resurser måste nu i störreutsträckning inriktas på att utreda och förebyggabrott. Det är viktigt att polisen i detta sammanhangblir mer synlig i samhället och därmed tydlig i sinroll att skydda allmänheten mot brott. Det är ocksåviktigt att polisen utvecklas vad gäller metoder ochorganisation för att kunna hålla jämna steg med denkvalificerade brottsligheten.Ett område som kräver särskilda insatser frånpolisens sida är bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten. Jag har tidigare här i kammarenredovisat vilka åtgärder som regeringen vidtagitoch avser att vidta för att förstärka de rättsvårdandemyndigheternas förutsättningar i detta avseende.En bärande tanke här är att ta till vara denkompetens som finns hos skilda myndigheter ochandra på ett bättre och mera rationellt sätt än förnärvarande. Arbetet med att komma till rätta medden ekonomiska brottsligheten är emellertid intebegränsat till kriminalpolitikens område. En stordel av den ekonomiska brottslighet som utreds i daghar sin grund i tidigare förd felaktig ekonomiskpolitik och ett alltför högt skattetryck. Den ändradeinriktning som regeringen står för på detta områdebör minska förutsättningarna för ekonomiskbrottslighet av den typ som har blivit vanlig undersenare år.Strävandena att bekämpa brottsligheten får dockinte ges en sådan inriktning att rättssäkerhetenäventyras. I debatten har ibland gjorts gällande allmänt sett bör sänka de beviskrav som gällerför fällande dom i brottmål. Jag ställer mig heltavvisande till en sådan tanke. Möjligheten att låtaen person undergå straff utgör samhällets ytterstamaktmedel. Det utgör en fundamental princip i allarättssamhällen att detta medel inte tillgrips i andrafall än då det med tillräcklig säkerhet kankonstateras att den misstänkte har gjort sig skyldigtill det brott som han är misstänkt för. Att frånträdadenna princip skulle förfela strafflagstiftningenssyfte och leda till att oskyldiga skulle straffas.En bättre väg är att komma till rätta med sådanasituationer där beviskraven kan ge resultatsom rimmar illa med det allmännarättsmedvetandet kan vara att införa vissa nyastraffbud. Jag har mottagit en rapport somtar upp vissa frågor med anledning av det s.k.Lindome-fallet. I rapporten föreslås att ävenunderlåtenhet att ingripa mot ett grovt brott samtvissa former av efterföljande medhjälp till ett brottstraffbeläggs. Jag kommer att noggrant övervägadessa förslag. Tanken att påbjuda en rimlighandlingsplikt rimmar väl med det ansvar som vivill ge enskilda medborgare i ett fritt samhälle.Det kommer emellertid dess värre alltid att kunnauppstå fall då en gärningsman blir frikänd i domstoleftersom det inte går att bevisa hans skuld. Vad somdå är viktigt att komma ihåg är att domstolenendast konstaterat att bevisningen inte är tillräckligför att ett straffrättsligt ingripande skall varaförsvarbart. Det innebär inte att det inte finns någotbrottsoffer.Ett brottsoffer skall alltid behandlas med respektoch medkänsla. Offret skall kunna få stöd och hjälpäven om det i ett enskilt fall inte går att fälla någongärningsman till ansvar. För att stödja och hjälpabehöver man inte ställa några höga beviskrav.Brottsofferfrågorna bereds inom en särskildarbetsgrupp inom . Bland deförslag som är aktuella på områdetkan nämnas en utvidgad rätt till målsägandebiträdeoch förbättrat rättsligt bistånd vid brott som begåttsutomlands. En försöksverksamhet med livvakt förhotade kvinnor pågår.Men hänsyn till vad jag inledningsvis har anfört, harjag förståelse för att det finns en otålighet när detgäller det allmännas insatser för att bekämpabrottsligheten. Regeringens arbete på dettaområdet sker emellertid målmedvetet. Liksomnnär det gäller annan lagstiftning måste lagändringarinom straffrätten beredas noggrant. Det är viktigtatt den lagstiftning som antas på området är välgenomtänkt och väl förankrad i rättsmedvetandet.Endast på detta sätt kan den långsiktigt bidra till attminska brottsligheten.Slutligen vill jag framhålla att många av de åtgärdersom har betydelse för att nedbringa brottslighet ochskapa rättstrygghet ligger utanförstrafflagstiftningens område. Det är främst inomfamiljen och i skolan som människor fostras tillansvarskännande individer. Lagstiftningen kanaldrig ersätta den normbildning som måste ske hosindividen. Lagen kan endast utgöra ett stöd. Ökadmedvetenhet kring de problem som ligger till grundför brottsligheten och uppmuntran till engagemangoch ansvarstagande hos enskilda utgöroundgängliga komplement till en fast ochkonsekvent genomförd kriminalpolitik.Anf. 5 (nyd)replik:Herr talman! Det är riktigt som justitieministernsäger att förslag har lagts fram om att skärpalagstiftningen på narkotikaområdet. Fängelse läggsin i straffskalan för konsumtion av narkotika.För cirka tio år sedan förklaradeSocialdemokraterna, via , krig motknarket. Det gick innan bruket avnarkotika kriminaliserades. Efter ytterligare fem årinförs fängelse i straffskalan. Skall det gå fem årmellan varje sådan åtgärd? Med hänsyn till deliberala tongångarna om narkotikan måste det skeen starkare markering från regeringens sida.Jag har även noterat att justitieministern har tagitinitiativ till att diskutera godtrosförvärvslagen. Jaghar i tidigare debatter sagt att åklagarensbevisbörda är stor. Just på detta område sätterdomstolarna större tilltro till den misstänkte än tillframlagda bevis av åklagaren och vad vittnen harvidimerat. Det är stötande.Jag lovordar det initiativ justitieministern har tagitpå det här området. Men jag efterlyser också enstarkare markering när det gäller narkotika och denliberalisering som genomsyrar landet. Jag noterartyvärr att moderata ungdomsförbundetsordförande i har väckt motioner om attsläppa cannabis och marijuana fritt. Det är justsådana tendenser jag är orolig för.Anf. 6 Justitieminister ():Herr talman! påpekar att dethar tagit mellan att åtgärder har vidtagits.Jag får påpeka att den borgerliga regeringen harsuttit vid makten och har redan lagt fram ettfärdigt förslag om förändringar. Det är inte förstagången vi agerar. Från den moderatariksdagsgruppens sida har det ständigt väcktsmotioner om skärpt syn på narkotika. Men först ioch med att vi har kommit i regeringsställningtillsammans med likasinnade har vi haft denformella möjligheten att lägga fram en proposition.Anf. 7 (nyd)replik:Herr talman! Jag glömde inledningsvis att hälsajustitieministern välkommen till denna debatt. Jagtror att det är första gången hon deltar i denallmänpolitiska debatten. Det är trevligt att ha enfackminister att debattera med.Visst! Jag har noterat att moderater har väcktmånga motioner i ärendet, bl.a. om 20-punktsprogrammet.Vill justitieministern ta initiativ till att ge polisenmöjligheter att stänga svartklubbarna?Fastighetsägarna skulle t.ex. kunna ges rätt attomedelbart vräka svartklubbarna eller bli skyldigaatt avhysa dem. Det finns en del åtgärder som kandiskuteras. Det är klart otillfredsställande attsvartklubbarna finns och att man där undertäckmanteln av att ha trevligt och roligt bjuder utnarkotika till våra ungdomar, främst flickor, somsedan hamnar på ungdomsklinik.Anf. 8 Justitieminister ():Herr talman! Jag hoppas att harnoterat att vi från sida justhar lagt fram ett förslag som skall ökamöjligheterna för fastighetsägare att vräka bl.a.denna typ av hyresgäster. Jag hoppas också att KarlGustaf inte i andra sammanhang stämmer ini den kör som gör allt för att kritisera detta förslagoch peka enbart på problem.Anf. 9 () replik:Herr talman! Jag noterade att justitieministern förde en diskussion omnarkotikapolitiken. Vi har sedan en lång tid tillbakai fört en mycket restriktiv narkotikapolitik.Det har också lett till en utveckling i somklart avviker från vår omvärld i fråga omnarkotikamissbruket. Vi har haft en bättresituation i Sverige.Jag känner samma oro som för de alltstarkare röster som gör sig gällande i debatten ochsom kräver legalisering av vissa typer avnarkotikapreparat. Jag tycker att det är välgörandeatt justitieministern tar avstånd från sådana tankarsom förekommer framför allt inom hennes egetpartis ungdomsförbund. Jag tycker att vi somkänner ansvar för narkotikasituationen måstetydligt markera att vi inte accepterar en sådanutveckling. Vi får ta den debatten på ett hårt, tufftoch fränt sätt mot dem som kräver legalisering.Justitieministern berörde i sitt anförande denekonomiska brottsligheten.