prot · GG0959 · 1993-02-10 00:00:00 — Han konstaterar attdet medför minst avgångar av yrkesofficerare, attfastighetsbeståndet i har god kvalitet ochatt det finns en mycket god tillgång på skjutfält.Till detta skall läggas att arbetet med förberedelserför flyttning av LV6 -- efter riksdagsbeslutet i juniförra året -- nu har kommit så långt att det skulleinnebära mycket stora problem om det intefullföljdes.Anf. 56 ():Herr talman! Praktiskt taget varenda dalslänningsom jag har talat med blir alltmer fast övertygad omatt höga vederbörande, som mestadels finns iStockholm och kan vara regering, riksdag, statligaverk eller myndigheter, på pin kiv gör sitt allra bästaför att förstöra och sabotera, i stället för att mildraoch lindra, i en situation som för oss är svår eller,om man vill komma närmare sanningen,katastrofal.Det finns ingen arbetsmarknadspolitik värdnamnet. Det finns ingen näringspolitik. Det finnsingen vilja eller förmåga att över huvud taget ta ide problem som vi står mitt uppe i. Exemplet Helafolkets järnväg, vårt kära SJ, kommer mitt i dennasysselsättningskris med ett ljuvligt besked till oss.Vi borde fundera på att lägga ned persontrafikenmellan och Karlstad.Alla dessa besked har samlat sig på hög. Detman borde göra nu är förstås att samla ihop allagoda krafter för att komma till rätta med denkatastrofala situation som landskapet justnu befinner sig i.Då skulle jag vilja säga till alla er i detta hus somfor från det ena lilla Dalslandssamhället till detandra och överglänste varandra i fråga om hur denljusnande framtid skulle te sig, om vi bara fick enny regering. Alla ni borde komma tillbaka nu ochse hur det ser ut. Ni borde prata med människornaoch förklara varför ni har lagt denna börda på derasaxlar.Jag skall inte trötta kammaren med statistik ocharbetslöshetssiffror -- det lär vi få gott om innandenna debatt är över. Ingenstans i landet är man såberoende av bilindustrin och dessunderleverantörer som vi är i denna region. När nudenna bransch skakar i grundvalarna och för enväldigt tuff kamp för överlevnad är hela vårindustrisektor hotad. En tillvaro utan bilbranschenär, åtminstone , ett omöjligt betingför ett annars ganska tåligt och förändringsbenägetlandskap.Det senaste dråpslaget är nedläggning. Denkan ännu förhindras. Låt inte denna nedläggningbli verklighet! Sätt politisk kraft bakom dennaönskan!Anser arbetsmarknadsministern att det är en bördavi orkar bära i regionen, ovanpå allt annat? Ominte -- agera, arbetsmarknadsministern!Till denna dystra bild skall läggas det faktum att vi iprincip inte har någon tjänstesektor. När nu statensindragning av bidrag till kommunerna slår igenomfullt ut rasar också kvinnornas arbetsmarknad ihop.I detta läge diskuterar regeringen försämringar iarbetsrätten för arbetstagarna.Kds representant kunde visa sinupprördhet, inte över försämringarna förarbetstagarna, utan över att utredningen drabbatsav läckage. Detta ansåg han vara en svår moraliskfråga.Kds borde se på vems intressen moralen egentligenskulle användas för att värna. Slå inte på dem somligger! Försämra inte arbetsrätten för dem som bästbehöver den!I de fem Dalslandskommunerna finns det 18lediga arbeten. Det finns 18 jobb för 3 409arbetslösa personer. Då har jag ändå inte räknatmed de deltidsarbetslösa. Någon här borde åka utoch förklara för t.ex. de arbetslösa tjejerna iKommunalarbetareförbundet varför det är bra attstaten drar in en massa pengar från kommuner ochlandsting så att dessa tvingas säga uppvårdpersonalen, och vårdpersonalen sedan tvingasgå till arbetsförmedlingen eller och fåsin försörjning från något annat håll.Den enda effekten av en sådan rundgång är att desom är kvar på ålderdomshem, på sjukhem och ibarnstugor får slita ännu mycket hårdare. Det finnsall anledning att någon skulle förklara vitsen meddetta för dessa tjejer. Jag har inte lyckats, men jaghar å andra sidan inte haft den ambitionen.Det finns förslag som skulle kunna förändra dennakatastrofala situation. Läs den socialdemokratiskasysselsättningsmotionen på allvar och översätt dentill förhållandena i ! Sätt i gång --! Bygg Erikstadsvängen nu!Det kan vi göra.Många har talat om hur omöjligt det skulle vara attta fram projekt, sådana som inte redan är i gång,och sätta i gång dem med kort varsel. Det här är ettsådant projekt. Det är inte i gång, men det kansättas i gång inom en väldigt snar framtid.Erikstadsvängen är ett bra bilprojekt, ochbyggandet av etappen --är ettannat bra projekt att sätta i gång.Vi kan göra mycket för att vara beredda den dagenkonjunkturerna vänder och vi behöver sätta i gångmed alla krafter igen. Ett annat sådant projekt äratt rusta upp , som är bedrövlig. Sammasak gäller alla småvägarna i Dalsland.Det finns människor som man ibland blirimponerad av. Ett gäng bor längs Röshult--. Det är en väldigt liten väg. De allraflesta av oss har aldrig någonsin åkt där ochkommer aldrig att göra det heller. För dem som bordär, och måste åka där varenda dag för att kommatill och från sina arbeten, är det en livsnödvändighetatt vägen är farbar även . De slåssstenhårt för det. Varför skall vi inte ge dem litet rågi ryggen?Man skulle kunna plocka fram oändligt mångaförslag. De finns i den socialdemokratiskasysselsättningsmotionen. Min fråga till deborgerliga kamraterna, i första hand på vår egenlänsbänk, gäller vilket besked jag kan ta med mighem till de 3 409 arbetslösa. Ställer ni upp på dearbetslösa dalslänningarna och röstar igenom vårasysselsättningsförslag här i ?I detta anförande instämde , , och (alla s).Anf. 57 ():Herr talman! Eftersom ställde en sårak fråga, kräver den ett svar.Britt undrar retoriskt om vi ställer upp förde arbetslösa i . Jag tror inte att den typenav ordlek ger så mycket, därför att ingen i dennakammare kommer att ge ett nekande svar.Problemet är ju att varken ellersocialdemokratiska partiet, med all sin goda vilja,har redovisat varifrån de vill ta de pengar de sägeratt de är överens med regeringen måste sparas. Detrör sig om 12-14 miljarder kronor.När vi inte har det svaret är det svårt att kontra dåBritt räknar upp besparingar somregeringen har föreslagit.Herr talman! Det blir patetiskt, ja, nästan rörande,när talar om en liten byväg som om denbyggts efter . Den har faktisktfunnits under hela den socialdemokratiskaregeringsperioden. Också då var det vintrar medsnö -- kanske rentav litet mer än vad vi har . Dåvar det inte någon särskild brådska med att ta tag idessa arbeten.SJ:s brister i att hantera sin situation är ett arv vilever med. Jag kan dela en del av den kritik BrittBohlin ger. Vi behöver ha ett betydligt mer alertföretag som driver kollektivtrafiken på spår. Detproblemet är ju inte heller nytt.Låt oss ställa upp i gemensamma krafttag, där allagoda krafter bör hjälpa till! Det blir slutsatsen. Påden punkten är vi överens. I det arbetet hälsar jagockså välkommen.Anf. 58 ():Herr talman! Många vackra ord sägs i dennakammare om och för de arbetslösa. har vi fåtthöra några till.Jag måste ändå betona det allvar som finns bakommitt ibland kanske yviga sätt att uttrycka mig. Detär inte bara de man träffar på t.ex. ochsjukhuset som känner denna desperation. För entid sedan träffade jag kommunalpolitiker av alla dekulörer, samlade till något slags desperat krismöte.Vad gör vi? Hur klarar vi oss ur denna kris? Dettaär ett allvarligt menat budskap, som jag inte villskall mötas med ord och bara ord.Vi har haft många olika tillfällen att debatterapengar. Senaste gången debatterade jag med encenterpartistisk kollega. Han menade att det integår att betala ut pengar för de arbetslösa så att de istället kan få utbildning eller sättas i åtgärd, därföratt det är pengar från olika konto. Det är väl precisdet det handlar om.Slutligen vill jag uppmana att intekalla för byväg. Det kan gå dig illa närdu kommer till Sivika nästa gång! Det är medSivikavägen som med alla andra vägar -- de slits. Påden socialdemokratiska regeringens tid var densäkert ganska dålig. är den urusel. Skillnaden äratt vi nu har alla möjligheter att rusta upp denvägen och alla andra vägar som är i behov av det, iform av en stor mängd arbetskraft som gärna skullebidra.Anf. 59 ():Herr talman! Jag uppfattade att vardjupt allvarlig när hon sade att vi behöver grubblaigenom hur vi löser denna mycket svåra situation.Jag instämmer i detta. På den punkten finns ingendifferens i våra uppfattningar.Jag hade kanske inte sagt något om inte BrittBohlin direkt hade uppmanat mig eller någonannan att gå i svaromål. Jag reagerade dock på detfaktum att lösningen i ett inlägg presenteras vara såenkel som att byta ut en regering. Man ser igrunden likartat på problemen, och lösningarnaligger inte särskilt långt ifrån varandra. Då blir detlitet patetiskt att hänvisa till att problemen skullevara lösta om vi bara får en ny regering. De ärbetydligt svårare än så.Jag använde ordet byväg. Det kan bero på att detinte är så hemskt långt till , och där betyderju by någonting annat.Anf. 60 () replik:Herr talman! Jag instämmer i föregående talaresåsikt i frågan om det är så enkelt som att bytaregering. Jag tycker av många skäl att det vore braom man kunde göra det, men det är egentligen intehuvudpoängen i det som jag vill säga.Det viktiga är vad regeringen gör och inte gör. Påden punkten är jag ytterligt kritisk. Jag tror faktisktatt man kunde betrakta våra förslag med litet godvilja och större öppenhjärtighet och se till att de blirverklighet. Det bör också ske ganska kvickt. Det ärhelt nödvändigt i nuvarande läge.Anf. 61 ():Herr talman! Antalet arbetslösa i lännärmar sig nu 75 000. Ökningstakten är högre än idet övriga landet. kommer senarei debatten att närmare gå in på det direktasysselsättningsläget. Jag tänker mera uppehålla migvid bakgrunden till att det ser ut som det gör.I har strukturförändringarna inäringslivet varit kraftigare än på de allra flesta hålli . Genom variationen och bredden isysselsättningen har emellertidstrukturförändringarna inte uppmärksammats i denallmänna debatten på samma sätt som i regionermed mer ensidigt näringsliv. Den stockholmskakonsumtionsvaruindustri som varledande i landet har i stort försvunnit. Detsammagäller de verkstadsindustrier, elektrisk industrim.m., som kom att bidra tillgenombrottet för modern teknisk industri. Denbyggde på ett samspel med den tekniskaforskningen och gav många impulser till denindustriella utvecklingen också i det övriga landet.Under har i ställetdataindustri, elektronikindustri och företag medstort tjänsteinnehåll etablerat sig i ,framför allt i den norra delen av länet. Den tungaindustrin med bas främst i den södra delen av länethar kraftigt minskat sin sysselsättning. Även mångaav de mest moderna industrierna har emellertidutvecklats svagt . stårinför risken att upphöra att vara en industristad iframtiden.En sådan utveckling skulle enligt min mening varautomordentligt allvarlig, inte bara förStockholmsregionen utan för hela landet.Ett utan industri skulle bli ettStockholm med skarp social segregation, där lågtbetalda anställda i servicenäringar gör tjänster åthögt betalda tjänstemän i förvaltning, forskning,företagsledning etc. Med sådana arbetsmarknader,helt skilda från varandra, skulle socialamotsättningar, ojämlikhet och utslagning präglaStockholmsregionen. Det finns många sådanastorstäder i vår omvärld som ger otäcka exempel påhur rå egoism, fientlighet och brutalitet genomsyrarsamhället. Den segregerade storstadensdestruktiva värderingar sprids efter hand också tillandra delar av landet.I en storstad med en varierad arbetsmarknad, medsåväl industri som tjänsteverksamhet, ökardäremot människors möjlighet till individuellutveckling. Det sociala kontaktnätet förtätas.Huvudstadsregionen är också denviktigaste kontaktpunkten mellan vårt nationellaekonomiska system och den internationellamarknaden. Med en levande industri där forskningoch teknisk utveckling främjas kan också en störreandel av den internationella produktionen kommatill Sverige.Alternativet kan på bli att Sverigeförvandlas till en filial för multinationella enhetersom har sin forskning och utveckling förlagd tillkontinenten eller andra delar av världen. En godekonomisk utveckling i ärsålunda också viktig för andra delar av vårt land.Från utgår efterfrågan ochutvecklingsstimulans som når långt ut till både storaoch små företag i . Stockholmsregionenkonkurrerar inte med mer missgynnade delar avSverige; konkurrensen sker i stället med utländskastorstäder.Det är därför viktigt att regering och riksdag nunoga följer utvecklingen i ochi konstruktiv anda söker lösningar på problemen,som också är nationella problem.Herr talman! Fram till varstadens och regionens styrka obestridliga ochproblemen överkomliga. Näringslivet ochskattekraften var starka, befolkningen relativt ungoch välutbildad, utrikes handel ochkommunikationer välutvecklade. Så positivt kan vityvärr inte längre beskriva den här regionen.Strömmarna går från , inte tillStockholm. Företagsnedläggningar ochflyttningar -- ofta med statligt stöd -- också underden socialdemokratiska regeringsperioden har påfå år nästan lett till total avveckling av vårindustriella bas. Och det gäller både sådanaframtidsindustrier som länge varit karakteristiskaför som ledande teknikstad och sådanasom är naturliga på en stor konsumtionsmarknad.Man kan här nämna , AtlasCopco, ABB, Arla, Saltsjöqvarn, Vin & Sprit,Varf m.fl.Många av dagens problem beror på densamhällsekonomiska krisen och är gemensammaför och det övriga landet. Vi vet alla attkonjunkturerna kommer att vända, men att alltsom skadats då inte går att reparera. Stora delar avvår industri har slagits ut , arbetslöshetenkan komma att permanentas och de offentligafinanserna att förbli i olag.Till sist, herr talman, vill jag säga att det enligt våruppfattning nu också är dags att sätta punkt förstatliga utflyttningar av pågående verksamheter istorstadsregionerna. Arbetsplatsdräneringenmåste få ett slut. Utlokaliseringar från regionen tillföljd av statliga åtgärder måste därför avvisas.Anf. 62 HANS ():Herr talman! län har ett mycket besvärligtarbetsmarknadsläge. Den öppna arbetslösheten ärhög, , och därutöver är mångamänniskor sysselsatta i olika slag avarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Av allt att dömahar vi inte sett kulmen på detta . Mångaprivata industri- och tjänsteföretag har en mycketlåg orderingång, och till detta kommer väntadepersonalminskningar inom den offentliga sektorn.Näringslivet i länet har såväl kortsiktigakonjunkturproblem som långsiktigastrukturproblem. I basnäringarna har detrationaliserats, mekaniserats och datoriserats hårtunder senare år.Det har varit nödvändigt och kommer att varafortsatt nödvändigt för att klara den internationellakonkurrensen. Det betyder fortsatt minskning avindustrisysselsättningen om vi inte klarar attutveckla de befintliga företagen och etablera nya.Regeringens indragning av pengar från kommuneroch landsting får nu omedelbara effekter i form avuppsägningar runt om i länet. Ungefär 2 000människor kommer att mista sina jobb på grund avdessa indragningar. Människor tvingas gå ut iarbetslöshet med åtföljande bekymmer, det ledertill oro och otrygghet, till att barn far illa och till attfamiljebanden slits.De minskade statsbidragen till kommunsektorn fårtill följd att utgifterna för arbetslöshetsersättningoch socialbidrag ökar kraftigt.Det här är en rundgång med pengar där det enbartfinns förlorare. Samhället förlorar, de som blirarbetslösa förlorar, kvalitén sjunker i vården,omsorgerna, utbildningen och annan offentligverksamhet.Herr talman! Det som krävs i län ärinsatser på såväl lång som kort sikt. Det krävs merav utbildning. Men också insatser i form avberedskapsarbeten, ROT-projekt osv. Vi måste fåmöjlighet att bättre ta till vara de resurser som länethar på olika kompetensområden, miljöteknik,högteknologiföretag med internationell inriktning,hälsoprofilen med gymnastik- ochidrottshögskolan, , yrkesmedicinoch samhällsmedicin, och Nyhyttan.Örebro län har stora möjligheter om de rättaförutsättningarna skapas.Och de rätta förutsättningarna handlar i väldigt storutsträckning om infrastruktursatsningar.Mälarbanan och är för länetviktiga järnvägsprojekt. Men vi måste också gåvidare och knyta ihop med ,och på ett bättre sätt än i dag.Men det räcker inte med järnvägar. Vi måste ocksåha bra vägförbindelser för att kunna nå de aktuellamarknaderna och ge den injektion som Bergslagenbehöver för att utvecklas.Bergslagsdiagonalen/Askersundsleden är ettsådant vägprojekt som skulle vara livgivande förlänet i sin helhet och i särskild grad för Bergslagen.En rad studier visar på flera starka argument för attdenna led skall ingå i stamvägnätet. Länstyrelsernai , och ,vilka är de län som mest berörs, ställer sig bakomdetta. Samma uppfattning har transportföretagenoch åkeriföreningarna i området.En högklassig vägförbindelse med sträckning överde områden som har stora bekymmer medsysselsättning och utveckling ger reella incitamentför nya företagsetableringar. Bergslagsdiagonalen/Askersundsleden är viktig för län, för helaBergslagen och också för andra delar av landet,exempelvis Norrlandskusten.Samhällsekonomiska och transportekonomiskaberäkningar visar attBergslagsdiagonalen/Askersundsleden är lönsamur alla aspekter.Vid en analys av godsflöden, transporter ochterminaler som gjorts framkommer mångaintressanta fakta. Vid en jämförelse med andraalternativ visas att leden kommer att ha merav eget gods, en större branschspridning, mer avsnabbhets- och kapacitetskrävande gods samt flergodsterminaler.Om vi jämför med andra alternativ kan vikonstatera att om index sätts till 100 urbilgodssynpunkt får ca 40, ca 70och ca 100. Av dessa kommer de trestarkaste bilknutpunkterna , ochJönköping att betjänas av enBergslagsdiagonal/Askersundsled.Denna väg gör det möjligt att åstadkommaindustriell förnyelse och tillväxt i inlandet, vilket ärav avgörande betydelse för att nå någon form avregional balans.Leden löser flera tätortskonflikter och ger storamiljö- och trafiksäkerhetsvinster. Samordnings-och miljövinster skapas också genom att ge vägenen sådan sträckning att SJ:s största godsterminaleri och ansluter.Ett argument mot vägsatsningen har varit att detblir för kostsamt. Men då bortser man från attutbyggnaden skall ske i etapper, vilket frånarbetsmarknadssynpunkt är mycket bra. Manbortser också från det faktum att vissa delar avvägsträckningen ändå måste byggas för att få borttrafikfällor och flaskhalsar i trafikflödet.Herr talman! län behöverBergslagsdiagonalen/Askersundsleden för attkunna utvecklas och för att kunna geförutsättningar för arbete och tillväxt åtmänniskorna i länet. Vägen behövs som en länk idet framtida transportnätet och för att ta tillvaralänets placering mitt i . Vägen behövs ocksåför att minska miljöstörningarna och samordnabiltrafiken med järnvägen.I detta anförande instämde ().Anf. 63 ():Herr talman! Med dessa ordinleds texten i vår Värmlandsmotion. Tyvärr är detsanningen och ingenting annat som vi beskriver ivår motion.Länsarbetsnämnden beskriver läget enligt följandei sin januarirapport: 12 000 öppet arbetslösa, 7 500sysselsatta i arbetmarknadsutbildning. Sammanlagtstår inte mindre än närmare 20 000 värmlänningarutanför den ordinarie arbetsmarknaden.Läget är med andra ord förtvivlat. Hela samhällenär på väg att utraderas. Hårt och skoningslöstdrabbas sysselsättningen i orter som ochTöcksfors inom och kommuner. Ettannat aktuellt exempel är som har hamnat i en akut likvidationskris därsamhällets stödinsatser behövs om orten skallkunna överleva. Hitintills har näringsministernställt sig kallsinnig och avvisande till föreslagnalösningar.Karlstadregionen har drabbats av en rad problem.I och med att Zakrisdalsverken har fått nådastötenhar vi fått ytterligare ett problem på halsen.Karolinen håller på att tömmas påhyresgäster och personal på grund av regeringensklantigt skötta och brådstörtade handlande i dendelen. Det är nyliberalismen som lyser fram ochstyr utvecklingen även här.De senaste dagarnas spekulationer om att vi frånlänsgruppen skulle ha ändrat oss när det gällerVärmlandsbrigadens lokalisering till Kristinehamnär inte sanna. Vi tycker att det finns övervägandeskäl som talar för att fusionen mellan I 2 och A 9fullföljs.Skogen och boardindustrin möter stora problem.Även bönderna hemma i kräver att dentidtabell som råder för omställning inomjordbruket skall tas upp till förnyad diskussion. Dåär steget inte långt till att minnas den hotbild sombonderörelsens organisation utmålade i sinkampanj. Mörkret skulle lägga sig över nejdernaoch bygderna. Dystra och mörka granskogar skulleplötsligt växa upp som svampar på åkrarna.Herr talman! Tyvärr kan spådomarna komma attinfrias, men med den skillnaden att det är enborgerlig riksdagsmajoritet som håller på att infriaLRF:s skräckpropaganda. uttryck -- Vet hut, vet sjufalt hut --är nära att ta till i det här sammanhanget.Byggbranschen har oöverstigliga hinder på grundav att regeringen fullständigt har missbedömtmarknadens reaktion. Regeringen har haft och haralltjämt en närmast avvisande hållning till en radkonstruktiva förslag för att rädda jobben. Vårakrav på tidigareläggande av infrastruktursatsningaroch satsning på ROT-program med drygt 25miljarder stöds helhjärtat av byggarna. Jag hoppasatt alla på Värmlandsbänken också stöder detta, inte misstänkliggör den objektsportfölj somfinns, att krav på insatser kommer från allapartiföreträdare på bänken och att vi drar åt sammahåll.När regeringen nu skall ta ställning tillinfrastruktursatsningar: Glöm inte ochskogslänen när besluten förr eller senare måstefattas om tidigareläggning av angelägnainfrastruktursatsningar.Vid järnverk har en studie med titelnUppsagd från järnverket presenterats.Studien visar att oron för familjen och för ortensframtid är det allt överskuggande. somrapporten publiceras lägger och hansregering fram och arbetar med förslag som går sticki stäv med denna studie. Regeringen slår dövörattill och tutar och kör som om ingenting hänt med enenda last och med den enda vägens politik. Glattoch villigt följer , och Kds medför att täcka den moderatstyrda kärrans vildaframfart.Herr talman! Den bild jag har gett är att Värmlandblöder. När någon blir sjuk brukar man gå tilldoktorn. Tusen och åter tusen värmlänningar harsökt konsultation. Husdoktorn svarar inte. BengtWesterberg finns inte inne. Näringsministern,statsministern och arbetsmarknadsminister finns inte hemma. Ingen har jour. Denmedicin, de doser och de huskurer som hans gelikar har gett gör att patienterna nubörjar tveka att över huvud taget ringarådgivningscentralen. De har gett upp hoppet.De enda som har det bra ärKronofogdemyndighet och konkursförvaltarna. Ilokalpressen kan vi sida upp och sida ner följaannonser om konkurser, försäljningar, auktioner avegnahem och fritidshus osv. Annonserna är ett bratillskott för lokalpressen. Men glöm inte, herrtalman, att bakom alla dessa husknutar och fasaderdöljer sig mycken oro och sorg. visioneroch drömmar om ett eget hem har slagitsi spillror. För många av de drabbade har detinneburit brustna illusioner.Hoppet är det sista man överger. hoppas vi ochtror att om inte regeringen tar sig tid att lyssna tillklagolåten bör väl ändå mina riksdagskolleger påVärmlandsbänken trots allt lyssna. Det ärförvånansvärt tyst från mina riksdagskolleger påVärmlandsbänken. var det annat ljud iskällan, när vi socialdemokrater satt iregeringsställning. Trots att vi hade helt andraarbetslöshetssiffror att redovisa var inte KjellEricsson och de andra särskilt lågmälda. Man varinte nådig i sin kritik av den då fördaregeringspolitiken. Var står ?Har kritiken fastnat i halsen, eller vad är det somhar hänt? Sjung ut och tala om var ni borgerliga stårnär det gäller jobben hemma i exempelvis ,, och i övriga VärmlandHerr talman! Vi på Värmlandsbänken borde kunnamötas och hitta gemensamma mediciner som vi kanbota med. Men vi måste göra det i tid.Vi måste göra det . Med stor förväntan skall jaglyssna till vad och andra kommer attsäga i den här debatten.Anf. 64 ():Herr talman!