prot · GH0916 · 1993-10-27 00:00:00 — Man skall fullföljautbildningen, arbeta där man kan få arbete ochutföra sina arbetsuppgifter.Jag vill alltså veta om ändå inte stårbakom detta.Anf. 125 ()replik:Herr talman! Jag har redogjort för vår inställningnär det gäller samvetsklausulen, men inget parti harju egen majoritet.Vi har tyckt att det kan vara rimligt att man ändågör en utredning. Sedan får vi ta ställning tillutredningsresultatet. Detta har ju stötts och blöttsi alltsedan abortlagen kom till. Det finnsdärför mycket material. Det är ett material som harövertygat oss om att den inställning som jagredovisade är den riktiga.Anf. 126 () replik:Herr talman! Det står väl ändå alldeles tydligt ochklart att , som är en del av regeringen,har velat ha den här utredningen och att syftet äratt man skall se om det går att införa ensamvetsklausul.Anf. 127 ()replik:Herr talman! Nej, så skall man inte tolka det. Imånga sammanhang görs det utredningar för attalla skall känna att det finns tillräckligt underlag föratt fatta beslut. Som jag tolkar det här uppdraget ärsyftet inte att en samvetsklausul skall införas utanatt frågan om en samvetsklausul skall utredas.Jag tycker att detta är en viktig demokratiskprincip. Om man inte är överens i en fråga, omnågra inte känner sig övertygade och anser attunderlaget för beslut inte är tillräckligt, skall manacceptera att en utredning görs.Anf. 128 ():Herr talman! och jag själv slåss förabortlagen. Vi gör det nu i en motion. Vi har gjortdet tidigare i motioner, och vi kommer att göra detallt framgent.Vi motarbetar förslag som inskränker rätten tillabort. Jag vill gärna veta vilka inskränkningar i dennuvarande abortlagen som bl.a. Skånberg villgöra. Vad vill ni ändra? Skånberg har sagt atthan inte vill kriminalisera aborter. Därmed varRosa Östh nöjd. Hon tyckte att det var bra att detblev sagt. Men det är faktiskt inget svar. Ingen harpåstått att kds vill kriminalisera aborter, men vi villveta vad ni vill ändra på i den nuvarandeabortlagstiftningen och i så fall hur det skall ändras.I mitt huvudanförande angav jag problemen meden kartläggning av vilka skäl kvinnor har för attbegära abort. Jag upprepar: enligt abortlagenbehöver ingen kvinna ange något skäl.Att göra en kartläggning av det här slaget är en heltannan sak än att göra en sammanställning av vadforskare, gynekologer, medicinare och andravetenskapsmän har kommit fram till på det härområdet. Det är psykologiska och medicinskasammanställningar som man mycket väl kan göra.Vill Skånberg att en paragraf skall införas iden nuvarande abortlagen som säger att kvinnorskall ange skäl för abort? Vad skall man i så fallanvända de olika skälen till? Skall de ligga till grundför nya ställningstaganden?Vi har diskuterat mycket om vad som skall ändras,vem som skall ändra, vem som har sagt vad, vemman är osv. Kds:arna, framför allt, har lutat sig moten utredning, SOU 1989:51.Jag tycker att det är litet anmärkningsvärt attmajoritetens skrivelse i en utredning har en sådandignitet för Skånberg. Jag hoppas att sammarespekt för majoritetsuppfattningen kommer framnär lägger fram sittbetänkande framöver. Jag tror dock inte att TuveSkånberg kommer att läsa de raderna på sammasätt som han har läst den här utredningen.Det är bara åsikter som framförs i den härutredningen -- vi har inte röstat. Man kan lyfta framvissa formuleringar som tyder på något, menutredningens huvudslutsats är att det inte finnsnågon anledning att ändra på nuvarandeabortlagstiftning.Vi har haft diskussioner om lever eller ej.Tuve Skånberg frågade mig om vi vill förneka attfoster lever. Det har vi aldrig förnekat.Anf. 129 SKÅNBERG (kds):Herr talman! Först skall jag kommenteraundersökningen av skälen för abort. Precis som ialla opinionsundersökningar som genomförs skallett tillräckligt stort antal tillfrågas för attundersökningen skall vara statistiskt signifikant.Den som inte vill svara behöver naturligtvis integöra det. Min personliga åsikt är inte att detta skallarkiveras eller på något vis kunna knytas till någonperson. Vi är blott och bart ute efter att få reda påvarför kvinnor ser sig tvungna att göra abort ochvad samhället kan göra åt det.Elisabeth tillhör ett parti som då och dåunder de som jag har varit med har fått se attbesluten har gått hennes parti emot. Hon har fåttfinna sig i att det finns en större majoritet. Det kanockså bli mitt öde.Jag vill tala utifrån den motion som mig vara företrädare för -- jag delar hennesåsikter. Jag vill först och främst förändra attitydentill graviditet. Jag vill att kvinnan skall mötas meden positiv attityd, att hon skall få samhällets ochomgivningens hjälp och stöd för att välja att föda.Jag vill också öka rättssäkerheten. I motionen talasdet om ett specifikt sätt att öka rättssäkerheten.Det sägs att aborter skulle vara förbjudna efter 18:eveckan och först vara tillåtna efter särskildprövning från 12:e veckan.Anledningen till att jag känner mig frimodig att talaför det här utan att bli stämplad som extremist äratt faktiskt är det mest liberala landet närdet gäller abortlagstiftning. Det finns inget land iEuropa som kommer i närheten av oss. kantävla med oss. Annars framstår i störredelen av den civiliserade världen som mycket udda.Vi kanske skall minnas att var fjärde graviditet iSverige leder till abort. I kommunistländer,, kan så mycket som hälften avalla graviditeter leda till abort, t.ex. i det fornaSovjet eller i Kina.Anf. 130 ():Herr talman! Jag skall inte prata mer omkartläggningen. Jag lockar uppenbarligen in TuveSkånberg i fullkomligt ohållbara resonemang ochfunderingar.Hur skall man göra en opinionsundersökning?Skall man plocka fram namn och adresser påkvinnor som har gjort abort och skicka brev till democh fråga varför de gjorde det? Jag kan inte tänkamig att Skånberg menar att man skall brytaden medicinska sekretessen för att göra någontingsådant. Jag tror att vi skall lämna det därhän.Jag har också en positiv attityd till gravida kvinnor.Jag tror att vi hade kommit längre om vi hadediskuterat hur man skall göra för att undvikaoönskade graviditeter så att vi får ned aborttalen.Det finns ingen som tycker att höga aborttal är bra.Jag tycker att det är fruktansvärt att abortsiffrornaär så höga, om det nu är så, vare sig det är i detforna eller någon annanstans. Det är ocksåfruktansvärt att de illegala aborterna ökar i världenpå grund av att man antingen inte har haft råd medpreventivmedel eller att de legala aborterna harinskränkts. I det här fallet har vi uppenbarligen intealls olika uppfattning, Skånberg och jag.Anf. 131 SKÅNBERG (kds):Herr talman! Min erfarenhet är att ingen kvinna görabort med lätt sinne -- tvärtom. I de allra flesta fallär det en ohygglig erfarenhet. Det är minerfarenhet och kanske också attom förhållandena hade varit annorlunda ochkvinnorna hade kunnat undvika att göra abort,hade de i de allra flesta fall velat ha aborten ogjord.Det finns ett intresse för många kvinnor att tala ompå vilket sätt förhållanden skulle vara annorlundaför att det skulle ha varit möjligt för dem att födabarn. Hur en sådan opinionsundersökning skallgenomföras rent tekniskt utan att kvinnorsintegritet träds för när överlämnar jag till t.ex.Folkhälsoinstitutet att utröna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §. )14 § Vissa tandvårdsfrågorFöredrogssocialutskottets betänkande1993/94:SoU3 Vissa tandvårdsfrågor.Anf. 132 ():Herr talman! har beslutat att allanvändning av kvicksilver i skall avvecklas.Användningen av kvicksilver inomindustriproduktionen har nästan helt upphört.Inom tandvården är det däremot tillåtet att hanterakvicksilver. Användningen av amalgamsubventioneras dessutom genomsocialförsäkringssystemet. Amalgam har i och försig blivit alltmer impopulärt. Många tandläkareundviker amalgam. Ännu har vi ingenavvecklingsplan.Hösten 1992 presenterade enavvecklingsplan som innebar attkvicksilveranvändningen inom tandvården skulleupphöra 1997. Någon sådan plan har intepresenterats, och det finns inget beslut om det. Jaganser därför att det är av stor vikt att en sådanavvecklingsplan snart kommer till stånd. Vi måstefatta ett beslut om avveckling så att den processenkan påbörjas.Det räcker emellertid inte med en avvecklingsplan.Jag anser också att det behövs en fullständigvarudeklaration för allt tandvårdsmaterial. FrånVänsterpartiet tycker vi att dentalmaterial skallklassas som läkemedel och att ett produktregisterbör inrättas. Det sägs att med en ny läkemedelslagär den saken omhändertagen och att det intebehövs något sådant produktregister. En stor del avtandvårdsmaterialet kommer dock att falla utanförden lagstiftningen.Vi tycker också att det är angeläget att få ettbiverkningsregister så att man kan se vilkabiverkningar av tandvårdsmaterial somrapporteras.Herr talman! Jag vill bara yrka bifall till minmeningsyttring i detta ärende. Det gäller beslut omavveckling, att det skall finnas fullständigvarudeklaration, att dentalmaterial skall klassassom läkemedel och att ett biverkningsregister börupprättas där man kan se vilka biverkningar avtandvårdsmaterial som har rapporterats.Anf. 133 ():Herr talman! betänkande nr 3behandlar 22 motioner med diverse yrkanden inomtandvårdsområdet, bl.a. amalgamets vara eller ickevara. Liksom föregående ämne har denna frågadiskuterats oerhört mycket, med många känslorinblandade och ibland i ett högt tonläge. Det är fulltnaturligt eftersom frågan berör så mångamänniskors hälsa och välbefinnande. Det finns denstörsta anledning att med respekt följa den oro sommänniskor känner. Gränsen mellan berättigad ochöverdriven oro är utomordentligt svår att dra. Detgår inte att ge vetenskapligt entydiga svar på vadsom är skadligt och hur man reagerar. Deindividuella variationerna är stora.Som ansvariga politiker finner jag att det bästa vikan göra är att med lyhördhet och respekt för oronfölja expertmyndighetens, , rådbaserade på bästa tillgängliga vetenskapligaunderlag och erfarenheter. På många håll i landetläggs det ner ett mycket stort arbete på forskningrörande kvicksilver, kvicksilverföreningar ochandra tungmetaller. Mest känt är kanske etttungmetallcentrum i . Det här innebär attvi kommer att få ett allt bättre underlag inför enavveckling.Som nämnts redovisade hösten 1992möjligheten att avveckla amalgam. Man skullekunna sluta nu när det gäller mjölktänder och omett par år när det gäller barn . År 1997skulle man möjligen kunna sluta helt medamalgam. Problemet är kostnader förersättningsmaterial och kvaliteten. Verkligaalternativ som är bra föreligger kanske inte förränom 5--. Det finns inte anledning att försätta sigi en situation så att man kommer ur askan i elden.Vi måste också konstatera att mer än hundra årsanvändning av amalgam har visat på mycket småbiverkningsfrekvenser. Det är egentligenöverraskande, eftersom det rör sig om ett toxisktmaterial som kvicksilver. De siffror man har fåttfram på kanske man inte skall tabokstavligt. Det är svårt att göra sådanaberäkningar. Den undersökning somSocialstyrelsen gjorde med försöksverksamhet medregistrering av biverkningar av dentala materialvisar ungefär inom vilken storleksordningbiverkningarna återfinns.Användningen av amalgam har minskat kraftigt,och tandstatusen blir allt bättre.De här frågorna bereds nu av regeringen.Avvecklingen ligger under beredning. Utskottetfinner inga skäl att inte avvakta regeringensberedning för att få ett sansat och hållbart underlaginför ett beslut om avveckling.Herr talman! behandlade frågan omproduktkontroll av dentalmaterial i samband medlagen för medicintekniska produkter. Den svenskalagstiftningen gäller nu samma produkter somomfattas av dekreten ingående av ochförslag till nya EG-direktiv. Det medför attdentalmaterial, även provisoriskt sådant, omfattasav kontrollbestämmelserna. Lagen är också enramlag. Det ger regeringen eller tillsynsmyndighetmöjlighet att ange detaljreglering. Det kan gällainformation, märkning och bruksanvändning. Dethär har redan antagit. Detta bör ge trygghet som hon strävar efter. Det här ärredan gjort.Frågan om registrering av biverkningar av dentalamaterial bereds också i regeringen liksom behovetav skärpta avfallskrav för amalgam. Även behov avökad utbildning vad gäller handhavande avamalgam och behovet av medicinsk kompetensbereds.Det är dock viktigt att komma ihåg att vi ,genom råd, har klara anvisningarför när medicinsk kompetens skall kopplas in vidbesvär i munhålan och hur avfallshanteringen skallgå till.Herr talman! Frågor om det fria tandläkarvalet förbarn och ungdom tas bl.a. upp i en motion av IsaHalvarsson. Jag kan förstå den oro som visas för attlandstinget som har att besluta om det här kanskeinte följer intentioner. Utskottet har i enkanske litet naiv kolartro på landstingens lyhördhetoch vilja att följa uttalat att man är villigatt avvakta och se och man räknar med attlandstingen följer intentionerna i propositionen omökad konkurrens i verksamhet somriksdagen har antagit. Utskottet är villigt att låtalandstingen visa sina goda intentioner men kommeratt vara mycket uppmärksam på att barn ochungdom verkligen får fria möjligheter att välja.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan och avslag påmeningsyttringen.Anf. 134 () replik:Herr talman! Frågan om avveckling av amalgamhar diskuterats . Det är ingen nyfråga. Jag nämnde i mitt anförande attSocialstyrelsen presenterade ett förslag 1992.Jag hävdar precis som , att det tar tidatt utveckla alternativen och att genomföraavvecklingen. Var och en förstår ju att det inte gåratt från till en annan förbjuda ett materialsom har använts så . Det tar tid att hittaersättningar.Jag tror inte att vi någonsin kommer att finna andraalternativ om vi inte bestämmer att till ett visstdatum skall detta vara genomfört. Jag tror att detär nödvändigt med den pressen för att få i gångavvecklingen.Herr talman! Jag vill också kommentera frågan ombiverkningar. hävdar att det är såförsvinnande få som drabbas av biverkningar. Jagundrar om det har genomförts någon egentligundersökning på det området, just därför att detinte har funnits något register på biverkningar ochjust därför att det inte har varit en fråga som aktivthar drivits. Det är människorna själva somsuccessivt har satt sina sjukdomssymtom i sambandmed många amalgamfyllningar. Jag menar att detsäkerligen finns betydligt fler än dem som har tagitupp problemen som är drabbade av dessa symtom.Det finns säkerligen fler än vad som framgår i denstatistik som åberopar.Jag tror att med ett register på biverkningar skullevi få fram de fakta vi efterlyser på området. Dåskulle vi se hur det står till. Det är bara glädjandeom det inte är en så stor andel människor som harbiverkningar. Det går ju att få fram.Anf. 135 () replik:Herr talman! Först har vi frågan omundersökningar. Jag framhöll att det är svårt attgöra säkra undersökningar. Men undersökningarnager en uppfattning om storleksordningen.Det är odiskutabelt så att vid en jämförelse avsläktingar bland tungmetallerna i det periodiskasystemet finner man färre biverkningar förkvicksilver än vad man förväntar sig. Det är i ochför sig glädjande och turligt att det är så. Vi vet attbiverkningarna är få även om de säkert, som EvaZetterberg säger, är fler än vad vi har fått fram. Vimåste vara säkra på att det finns material somsvarar upp mot, är minst lika bra som och kananvändas på ett minst lika tillförlitligt sätt somamalgam.Tyvärr fungerar inte forskningen så att man kansäga att problemet skall lösas till den 1 januarinittonhundra-si-och-så. Det kan vara svårt att sättaett datum. Jag tror att vi får vara nöjda med attfrågan bereds hos regeringen. Det skall läggas framett förslag när avvecklingen skall kunnagenomföras grundat på bästa möjliga och nyastmöjliga forskningsunderlag och bedömningar. Jagtror att vi har kommit långt. Att sätta ut ett datumär mer en vink i luften. Det kanske inte går exakttill . Det kanske tar ett halvt eller ett heltår längre. Det är inte meningsfullt. Vi är allainställda på samma färdriktning, dvs. att problemetskall lösas så fort som möjligt.Anf. 136 (nyd):Herr talman! Jag skall tala om en märklig farsotsom tycks grassera enbart i landet och intenågon annanstans. Det är en farsot som jag villkalla för amalgamhysteri. Det är en på många sättmärklig farsot. Det finns inget vetenskapligt stödför denna farsot. Ändå är den godkänd som etthandikapp. Staten ger pengar spridainformation om detta tillstånd. Det märkliga ärockså att fastän amalgam har använts under hela1900-talet har farsoten uppträtt först under desenaste 10--20 åren.Jag skall börja med att referera till tidningenDagen. Där får man läsa om pingstväckelsensframgångar i . Jag vill inte på något sättsåra de troende, men jag tar detta som exempel. IHonduras börjar döva höra, blinda börjar se, lamabörjar gå och cancersvulster försvinner. Attdebattera med personer som påstår detta är, enligtmin mening, lika givande som att debattera medvissa amalgammotståndare. Jag kommer inte attdebattera denna fråga i denna kammare,oberoende av om någon vill replikera.Det här är fråga om tro, inte om vetande. Fråganom tro och vetande är mycket intressant. Jag har envän i litteraturens värld som heter . Jag haren bok i två band av om Voltaire.Det händer ibland när jag kommer hem påkvällarna från denna kammare att jag tar framdenna bok och blir upplyft av den kritik ochhumanism som ger uttryck för. Man skalllita på förståndet och vetenskapen i stället för på enmängd andra saker, t.ex. kyrkan.Trots motstånd från de instanser i sombesitter den största kunskapen inom detta område,dvs. , ,osv., planerar man att förbjudaamalgam. Tala om antiintellektualism! Eftersomvetenskapligt stöd saknas åberopar man miljöskäl.Men vad finns i stället? Jo, plastfyllningar sombevisligen är farliga. Man vet bevisligen att dessaplastfyllningar har mycket högreallergiframkallande förmåga. De framkallar t.o.m.cancer hos försöksdjur. Men tyvärr finns det ingetbra ersättningsmaterial i dag.Trots risken för att bli beskylld för akademiskhögfärd, skulle jag vilja rikta mig till dem somförespråkar ett amalgamförbud. Lägg er inte i detni inte behärskar! Ni behöver ha nödvändigvetenskaplig skolning för att kunna ta ställning isakfrågan. Låt dem som kan frågan sköta det hela.Låt experter inom ochLäkaresällskapet ta ställning. Det här är en typiskfråga som politikerna inte skall lägga sig i. Lyssna istället på dem som har skolning på området. Lyssnapå t.ex. min gamla lärare, professor , en man med stor integritet. Han är en avSveriges ledande etiker och psykiater. Han hargjort en studie om dessa amalgampatienter. Läs vadhan har skrivit i Läkartidningen.På 1700-talet spred sig en liknande farsot genomEuropa. Det var frågan om skendöd. Man troddeatt man blev begravd även om man levde. Dettaspred sig liksom häxprocesserna som en löpeld överEuropa -- från , till Sverige.Man började konstruera instrument för att slåsönder blodkärlen på folk och tappa ut blod så attde inte skulle begravas levande.Med all respekt för folks oro, tycker jag att det harvarit felaktigt att satsa statliga medel påTandvårdsskadeförbundet.Anf. 137 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.Anf. 138 () replik:Herr talman! Det är intressant att höra vilkaargument som använder i debatten.Tidningen och väckelserörelsen i Hondurasinspirerar mer än själva sakfrågan.Jag skulle i stället vilja anmoda att tadel av den forskning som faktiskt äger rum påområdet. Där framgår det att det finns människorsom har många amalgamfyllningar som haruppenbara psykiska och fysiska skador. De haruppenbarligen blivit amalgamförgiftade.Jag tänker t.ex. på Metallbiologiskt centrum iUppsala. Där har man forskat mycket i dessafrågor. Jag har tagit del av en del av deras resultat.Det är alldeles uppenbart att det handlar omvetenskap och beprövad erfarenhet och inte omvidskepelse som t.ex. skendöd eller andra farsotersom talade om.Det är uppseendeväckande att en ledamot anser attvi inte skall lägga oss i denna fråga därför att vi intebehärskar den. Det vore väldigt farligt om vi i enrad olika frågor hänvisar till att läkarna ellertandläkarna eller en rad andra sakkunniga på ettområde själva skall få uttala sig i frågan omavvecklingen av ett material -- i det här fallet entungmetall.Vi skall självfallet inte lägga oss i varenda detalj. Viskall inte lägga oss i hur tandvården utförs på en radområden. Vi skall inte lägga oss i sjukvården. Meni det här uppenbara fallet är det oerhört viktigt attvi sätter oss in i frågan och inte, som , låter experterna sköta det hela.Anf. 139 ():Herr talman! Jag är något förvånad över tidigareinlägg. Det tillhör vetenskaplig och akademisktradition att visa ödmjukhet och respekt inför detillkortakommanden som all vetenskap har och attta människors oro på allvar. Man får inse att detkanske inte finns alldeles tvärsäkra svar på allt. Jagförsökte påpeka det. Jag försökte också påpeka attden här frågan lidit av ett något högt tonläge. Mendet ger faktiskt inte dem som far illa så värst myckettillbaka.Jag delar uppfattningen att vi ibland far ut långt närvi säger att kvicksilver har långt störreskadeverkningar än vad som går att påvisa. Men vimåste också respektera de människor som känneroro. Det är uppgift att se till att detkommer fram underlag som är hållbart och somman kan ha till grund för ett ställningstagande.Man bör också ha respekt för att det är svårt atthitta alternativ. De plaster som användsinnehåller exempelvis de sex vanligasteallergenerna. Det måste med i värderingen. Detfinns alltså skäl att moderera sig från samtliga hålloch att försöka komma fram till bra lösningar. Detger patienterna de bästa förutsättningarna för enbra framtid på det här området.Anf. 140 (nyd):Herr talman! Jag sade tidigare att jag inte vill gemig in i debatten. Men jag vill ge en förklaring. Dethöga tonläget beror på ett stort antal samtal medmänniskor som försökt övertala mig att engageramig i den här frågan och arbeta för amalgamförbud.Jag har jobbat ganska mycket med detta. Det somjag har sagt står jag för. Men jag är väldigt ledsenom jag sårat någon. Även i mitt anförande sade jagatt jag har full förståelse för människors oro, menför den skull skall man inte spä på oron genom attacceptera ovetenskapliga påståenden, såsom attamalgam är livsfarligt. Det tror inte , som har stor expertis inom dethär området. Vi bör lyssna mer på denna expertisän på dem som arbetar på biomedicinskacentrum.Anf. 141 ():Herr talman! Innan jag påbörjar mitt förbereddaanförande vill jag passa på och säga några ord tillLeif . Det är väldigt uppseendeväckandemed en sådan här framtoning. Det är väldigt viktigtatt komma ihåg att det finns något somheter vetenskap och beprövad erfarenhet men attdet också finns en fortsättning som säger: Ständigtsöka vidga sina kunskaper.Är det så konstigt att den här frågan diskuteras?Det är nämligen vetenskapligt bevisat attexempelvis det gammaldags kopparamalgametinnehöll koppar, kvicksilver ochibland kadmium.Är det konstigt att man är orolig förrotfyllnadspreparat, när det konstateras attrotfyllnadspreparatet N2, som förbjöds omjag minns rätt, innehåller så potenta substansersåsom eugenol, paraformaldehyd ochphenylkvicksilver och blymönja? Jag skulle kunnagöra listan lång över ämnen som det är bevisat kanskada oss människor.Det var inte så länge sedan som vi hade en storinsamling av farliga kvicksilvertermometrar. De fick inte användas, ochde var mycket farliga för både människor, djur ochnatur, om de gick sönder.