prot · GG0959 · 1993-02-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:59Onsdagen den 10 februariKl. 9.001 § Utökning av antalet suppleanter ikonstitutionsutskottet och finansutskottetValberedningen hade enligt till kammaren inkomnaprotokollsutdragdels på begäran av socialdemokratiskariksdagsgruppen tillstyrkt att antalet suppleanter ikonstitutionsutskottet utökades från 18 till 19,dels på begäran av kristdemokraternasriksdagsgrupp tillstyrkt att antalet suppleanter ifinansutskottet utökades från 22 till 23.Kammaren biföll dessa framställningar.2 § Val av suppleanter i konstitutionsutskottetoch finansutskottetFöretogs val av ny suppleant ikonstitutionsutskottet och finansutskottet.Kammaren valde i enlighet med valberedningensförslag tillsuppleant i konstitutionsutskottetSören Lekberg (s)suppleant i finansutskottetDan i (kds)3 § AvsägelseTalmannen meddelade att (-) avsagtsig uppdraget att vara ledamot i socialutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1992/93:25 till justitieutskottet1992/93:163 till konstitutionsutskottet5 § Hänvisning till utskott av avlämnade motionerFöredrogs och hänvisades de avlämnade motionerna enligtföljande.Motionerna hänvisades till de utskott somutskottsbeteckningen i motionsnumret anger utomi de fall där motioner har fördelats mellan flerautskott.I sistnämnda fall remitterades motionerna ienlighet med de noteringar som gjorts i den tillsnabbprotokollet för fogademotionsförteckningen.6 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesMotion1992/93:Sf22 till socialförsäkringsutskottet7 § Allmänpolitisk debattPartiledardebattAnf. 1 ():Fru talman! var 140 000 människorarbetslösa. Den borgerliga regeringen rivstartade,men inte med åtgärder mot arbetslösheten utanmed att sänka skatten för förmögenhets- ochkapitalägare och med utförsäljningar av statligaföretag.I januari 1992 hade antalet arbetslösa ökat till180 000. Regeringen förblev passiv.I maj 1992 var 200 000 utan arbete. Visocialdemokrater lade fram ett omfattandeinvesterings- och utbildningsprogram. Detavvisades.I september 1992 hade antalet arbetslösa stigit till220 000. Vi återkom med förslag, men intresset frånregeringen var svalt.Nu står 330 000 människor helt utan arbete.Regeringen har givit upp. Den är beredd att låtaarbetslösheten fortsätta att stiga, hela detta år ochhela nästa år.Sverige är ute på farliga vägar. Inget land somtillåtit arbetslösheten stiga har hittillslyckats bryta utvecklingen och återvända till rimliganivåer. ''Arbetslösheten dödar, undergräver hälsan ochförstör familjen'' skrev , enav världens ledande medicinska tidskrifter nyligen.Jag får högar med brev från människorsom förtvivlat berättar om sin situation, omutförsäkringen som närmar sig, om obetaldaräkningar som hopar sig.De hoppas att vi som står i den här talarstolen i dagskall ge besked om vad vi politiker tänker göra.Det här är mitt besked:Vi socialdemokrater föreslår ett program för arbeteoch tillväxt, som kan pressa ned arbetslösheten ochge 190 000 människor jobb eller utbildning.Vi vill investera i vägar, broar och järnvägar, överhela landet. Det ger jobb, det ger tillväxt.Vi vill reparera bostäder, rusta upp skolor, byggaom så att äldre kan bo bättre, renoverakulturbyggnader m.m.Varför skall byggnadsarbetare gå arbetslösasamtidigt som tusentals fastigheter runt om ikommunerna behöver repareras och rustas upp?När landets rektorer fick frågan om vilkaproblem de har i sin skola, var det vanligaste svaret:bristen på underhåll, att skolan är sliten ochfungerar dåligt.Jag är ganska övertygad om att en majoritet blandelever, lärare och föräldrar hellre vill ha upprustadeskolor än kostsamma experiment med skolpeng,som drar bort ännu mer pengar från de kommunalaskolorna.Vi vill också ta fram 85 000 fler utbildningsplatserredan nu i höst.Över 80 000 ungdomar är öppet arbetslösa. Undervåren kommer lika många till att lämna sinaungdomspraktikplatser och stå utan jobb. Om fyramånader går ca 100 000 ungdomar utgymnasieskolan. En stor del av dem kommer att gådirekt ut i arbetslöshet.Jag vet att många hellre skulle studera. De köar tillhögskolan, till gymnasieskolan, till Komvux ochfolkhögskolor, men de kommer inte in. Platserna ärför få.Vi kan fatta beslut i den här kammaren som ändrarpå det.Jag tycker att statsministern skall geföljande besked:Regeringen tänker gå med på desocialdemokratiska förslagen. kommer50 000 fler ungdomar in på gymnasieskolan, 10 000fler får studera vid högskolan, 20 000 fler får chansatt läsa på Komvux och ytterligare 5 000 kan väljaatt läsa hos studieförbund eller på folkhögskola.Arbetslösheten kommer att kosta 100 miljarderkronor . Enbart kontantstödet kostar 3miljarder . De pengarna kan användasbättre!Vi socialdemokrater har föreslagit att berördautskott här i , och med förtur,skall behandla alla förslag som kan hejda denpågående ökningen av arbetslösheten.Carl Bildt har redan blankt avvisat detta initiativ,utan att ens lyssna på de borgerligarepresentanterna i berörda utskott.Nu verkar det emellertid som om de borgerligautskottsledamöterna är något mer lyhörda, och detinger ändå visst hopp.Jag finner det upprörande att landets statsministersäger nej till varje förslag som skulle kunna hejdaden galopperande arbetslösheten. Själv står CarlBildt helt utan alternativ. Det enda besked landetsregeringschef har till alla arbetslösa är: jag tänkerinte lyfta ett finger för att förhindra attarbetslösheten stiger ytterligare.Här har vi chansen att visa att kan arbetaeffektivt. Får till exempel politiker och skolchefer ikommunerna besked -- i stället för i börjanav juni -- om att de kan inrätta fler gymnasieplatser,slipper tiotusentals ungdomar gå arbetslösa i höst.Sverige var det enda landet i som klaradefull sysselsättning på 80-talet.Nu vill vi socialdemokrater göra en nykraftansträngning så att , somförsta land, kan undvika att fastna imassarbetslöshet, och i stället få fart på tillväxtenoch återskapa framtidstron och optimism.Förra gången styrdes av borgerligaregeringar steg budgetunderskottet, , till90 miljarder kronor.Nu har regeringen under knappt ett och etthalvt år lyckats åtadkomma ett nyttbudgetunderskott; på 200 miljarderkronor.Det är en gigantisk uppgift att ta ned ett underskottav den storleken. Det kommer att ta resten av 90-talet i anspråk. Det kommer att kräva många svårabeslut. Och det kommer att behövas en regeringsom har en stabil majoritet här i riksdagen.Vi socialdemokrater är beredda att medverka tillatt utgifterna minskar med 12 miljarder kronornästa budgetår, dvs. i samma omfattning somregeringen föreslagit.Socialdemokraterna föreslår bara skattehöjningar,säger . Men är knappast denstatsminister som har rätt att kritisera andra för atthöja skatter -- inte så länge hans regering sitter medett underskott i statens finanser på nära 200miljarder kronor.Det är ju för att minska detta underskott som viföreslår:* att också de bäst ställda skall ge sitt bidrag,* att förmögenhetsskatten skall läggas om,* att bara den mest energikrävande industrin börfå sänkt energiskatt och* att en del av den sänkning av arbetsgivaravgiftensom ingår i uppgörelsen med regeringen tastillbaka.De förändringar vi föreslår av energiskatten ocharbetsgivaravgiften skulle öka kostnaderna förföretagen med mindre än 2 %.Det skall jämföras med att företagen får sinakostnader sänkta med och ,som en följd av devalveringen, sänkningen avarbetsgivaravgiften, produktivitetsökningen och delåga löneökningarna de senaste åren.Socialdemokraterna river upp skattereformen,skriver borgerliga tidningar upprört. Denborgerliga regeringen har sänkt skatterna påproduktion och kapital med 40 miljarder kronoroch höjt skatterna för hushållen med 30 miljarderkronor utan att skattereformen har ansetts vara ifara.Det konstiga med skattereformen är: Det anses inteatt reformen rivs upp när höginkomsttagarna fårsänkta skatter -- bara när deras skatter höjs. Detanses inte heller att skattereformen rivs upp närvanligt folk får höjd skatt.Det behövs, fru talman, både minskade utgifter ochökade inkomster för att vi skall få nedbudgetunderskottet. Men det helt avgörande,enligt vår mening, är att vi får fart på tillväxten.För det krävs det en offensiv politik med satsningarpå investeringar och utbildning. Men regeringenägnar varken tid eller intresse åt detta, och dåklarar man inte heller ekonomi.I de brev jag får är det, vid sidan av arbetslösheten,de höjda boendekostnaderna som oroar människormest. har så många tvingats gå frånhus och hem.I valrörelsen utlovade sänkta hyror. Istället har de flesta drabbats av chockhöjningar. Jagtror att många med mig vill ha svar från frågan:Hur kunde utlova sänkta hyror närModeraternas bostadspolitik så uppenbart skulleleda till kraftiga kostnadsökningar, och vad harlandets statsminister att säga till de förtvivladevillaägare, bostadsrättsinnehavare och hyresgästersom inte vet hur de skall klara sitt boende?Jag vill sedan gärna passa på att gratulera BengtWesterberg till utnämningen tilljämställdhetsminister. De goda kunskaper och detförtroende som har på dettaområde skapar naturligtvis också storaförväntningar.För mig är rätten till arbete och en välfärd lika föralla grunden för att vi skall kunna leva ett bra liv.Ingen, vare sig man eller kvinna, skall behöva väljabort yrkesarbete för att kunna skaffa barn och varaen bra förälder.Ingen skall heller få hela tillvaron sönderslagen omvederbörande blir sjuk, arbetslös ellerhandikappad.Moderaterna använder nu budgetunderskottet somursäkt för att rusta ned den generella välfärden.Även om tiderna var goda, skulle Moderaternaskrav på nedskärningar vara i stort sett desamma.Ny Demokrati resonerar likadant.Självklart skulle de högavlönade klara sig alldelesutmärkt utan t.ex. barnbidrag. De skulle också haråd att betala dyr privat barnomsorg ochskolavgifter för sina barn.Med privata försäkringar skulle de kunna betalavad det kostar att bli långvarigt sjuk, få ett för tidigtfött barn eller vara hemma när barnen är små.De med små inkomster skulle däremot få svårt attklara sig, om den standardtrygghet som vi nu harersattes med ett slags grundtrygghet.Människor skulle delas upp i två grupper: devälbeställda som reder sig själva och deunderstödda.Försämringen av arbetslöshetsförsäkringen är ettbra exempel.Försäkringsbolaget har redanuppfattat regeringens signaler och är först ute mederbjudanden om privata arbetslöshetsförsäkringarför dem som har råd.De med goda inkomster sluter sig i sin egen privatavärld -- ''den lilla världen'', som kallarden. Låginkomsttagare, arbetslösa, ensammaföräldrar och många gamla hamnar utanför.Jag läste en rapport om ett nybyggtbostadsområde i , där det finns trevligalägenheter, trivsamma småhus, storagrönområden, lekplatser, daghem, skolor,läkarmottagning, samlingslokaler, restaurang ochaffärer -- ja, allt som människor behöver för att hadet bra. Det är bara ett krux: Det är mycket dyrtatt bo där. Hyrorna är höga, liksom avgifterna fördaghem, skola, läkarbesök etc.När de välbeställda familjer som har flyttat in idetta område har betalat alla sina avgifter har deinte lust att därutöver betala skolor, sjukvård ochannat för dem som bor i slumområdet alldeles intill.I stället sätter de in säkerhetsdörrar, går aldrig tillfots utanför området och passar noga sina barn närdessa leker ute.Ökade skillnader skapar spänningar ochmotsättningar. Samhället blir hårt och otryggt --också för dem som har det väl förspänt.Styrkan med den generella välfärden är att allakänner sig delaktiga. Den bygger på insikten att detär bra för mina barns framtid att även grannensbarn får en god start i livet.Våra socialförsäkringssystem behöver ses över ochförändras. Kostnaderna måste bringas ned. Mensjälva grunderna i den svenska välfärdsmodellenskall vi vara rädda om och stolta över!Nedskärningar i kommuner och landsting sker nu iså snabb takt att ingen riktigt kan överblicka vad defår för konsekvenser.Ingen vet heller om regeringens indragningar frånkommunerna verkligen ger några besparingar.När kommunerna massavskedar folk -- under denärmaste åren skall ca 50 000 bort -- blir det statensom får ta kostnaderna och betala utarbetslöshetsunderstöd och förtidspensioner.Och sedan, när de arbetslösa utförsäkras, hamnarmånga på kommunens utgiftskonto igen, men intesom anställda utan som socialbidragstagare.Denna finansiella rundgång drabbar dessutommedborgarna.Föräldrar oroar sig för att det är deras dagis somstår på tur att läggas ner. De som har handikappadebarn protesterar mot att särskoleeleverdiskrimineras, när skolpengen införs. Gamlakänner sig otrygga, när de inte vet vilkaförändringar som väntar.Den ideologiska nit -- och den okänslighet för vadmedborgarna vill -- som moderata makthavare nuvisar ute i kommunerna hämmar förnyelse i ställetför stimulerar. Jag fruktar att den nyliberala''valfrihetsrevolutionen'' blir en mycket sorglig ochmycket dyrbar historia.Det börjar bli tradition att jag läser högt ur i debatterna i denna riksdag. Jag skallinte frångå den vanan heller.Så här stod det :''Vår näringslivsvänliga regering har i sinoutgrundliga vishet gjort det möjligt förProventus'' -- det är ett av de företag som gjordestora vinster på 80-talsspekulationerna -- ''att köpadrygt i kontanter, med 30procent rabatt. ''Vad är det för pengar, som tidningen skriver om?Jo, det är löntagarfondspengarna. De pengar somursprungligen hörde till pensionssystemet, och somregeringen i stället använt för att bilda s.k.riskbolag.Svenska Dagbladet fortsätter:''De som trodde att löntagarfondspengarna skulleanvändas för att förse näringslivet med riskkapital,riskerar uppenbarligen att bli blåsta. --- Proventusagerar helt inom de spelregler som skapades genomett politiskt spektakel signerat av ny demokrati ochdärefter fulländades av marknadsekonominsbanerförare, de ''Blå Khmererna' inäringsdepartementet.Ja, det är inte jag som säger det. Det är ord om de ''Blå Khmererna''. PerWesterberg är inte närvarande den här gångenheller -- jag förstår. ''Det är skamligt'', skriver tidningen, och det hållerjag fullständigt med om.Regeringen och Ny demokrati har gjort det möjligtför hugade spekulanter att lägga beslag pålöntagarfondspengarna till reapris. Det låterfullständigt otroligt. Men allt verkar vara möjligtnär marknaden och har makten.Så går det, , med etiken och moralennär man inlåter sig med blev det, , med depensionspengar som skulle förse seriösasmåföretagare med riskkapital.Hur känns det, , att tvingas tillpolitiska spektakel, tillsammans med Nydemokrati?Hur många fler sådana här ''politiska spektakel''tänker göra upp om med Ny demokratiunder våren?Och tänker i så fall , verkligen vara med om det?Applåder)Anf. 2 (nyd):Fru talman! Vi har lyssnat till ochfick lära oss en hel del saker.Ingvar var bl.a. mycket oroad överarbetslösheten. Det är vi alla. I går hade han ettutomordentligt tillfälle att göra upp om ettutskottsinitiativ som hade betytt arbete inom ROT-sektorn i . Det ville han inte. Han var ocksåmycket upphetsad över att höginkomsttagare idetta läge skulle gynnas, medan andra skulledrabbas.Om han studerar våra förslag kommer han finna attde går i rakt motsatt riktning.Varför har Socialdemokraterna exempelvis alltidgått emot behovsprövade barnbidrag?Fru talman! Låt oss tänka oss en svensk familj, meden samlad årsinkomst av och medsamlade utgifter till ett belopp av 462 000 kr.Familjen går alltså ''back'' med varje år.Familjen har dessutom en skuld på 900 000 och inteen krona på banken. Det ser illa ut, eller hur --hopplöst. Familjen måste låna 548 kr.Familjen hotas av konkurs. Bankerna skulle avvisaden här familjen blixtsnabbt. De skulle kasta utfamiljen på gatan. Men den här familjen är helnöjdoch anser sig ha läget fullständigt under kontroll.Vad är det för familj? Jo, det är familjen ochCarl Wibbelberg på -- mestkompetenta familj, om man får tro den själv. Omman byter ut de här tusenlapparna mot miljarderfår vi fram läget när det gäller ekonomi.Och det är ingen som kan glädja sig åt det läget,utom möjligen är kris i , och den är både politisk ochekonomisk. informerade omarbetslöshetsstatistiken, så den behöver jag inteupprepa.De usla statsfinanserna framgår av det beräknadeunderskottet av . De storaposterna är då ändå inte medtagna, nämligen förarbetslösheten och för bankkraschen. Kanske blirdet , av BNP, som vi talarom. Platsen i är då given.Men här i och på tycks man ialla fall vara ganska nöjd och hoppas attkonjunktursvängningen i , som har börjat,och den svaga kronan kanske hjälper oss.Det värsta är att man är så övertygad om att detsom vi gör här är tillräckligt. Det är det givetvisinte. Jag tycker att de förslag som har framkommitdess värre är både otidsenliga och otillräckliga.Vi i Ny demokrati har lämnat en serie förslag, ettpaket -- just ett paket är det, där vi både bromsaroch gasar. Och vi försöker att göra det så rättvistsom möjligt. Det handlar om ettsocialförsäkringssystem med enhetliga villkor ochersättningar, som gäller vård av sjukt barn,sjukfrånvaro, arbetsskada, arbetslöshet,garantilön, osv. -- med golv och tak och med entrappa, som gör att det lönar sig för dem som helatiden anstränger sig. Förslaget är ganska klokt.Ny demokrati har lagt fram ett förslag när det gällerfamiljepolitiken. Jag har förstått av han i varje fall kommer att stödja förslaget. Vårfamiljepolitik är enkel, den är behovsprövad, ochden ger familjerna valfrihet. Det är faktiskt bara desom har höga inkomster som drabbas, därför att deinkomsttagarna inte får någonting. En vanligbarnfamilj får däremot ,skattefritt. Bidraget trappas av om man har ungefärsamma levnadsstandard som riksdagsmän har -- dåär det kört.Hela familjepolitiken kostar , mina damer ochherrar, . Med Ny demokratispolitik skulle kostnaden sänkas till 48 miljarderkronor.Att lägga om trafikförsäkringen, så atttrafikskadorna tas om hand, är ganska naturligt.Det handlar emellertid om stora belopp -- 6miljarder kronor.Att finansiera arbetslöshetsförsäkringen genom attde som arbetar betalar sina för sinarbetslöshetsförsäkring är det ju inget konstigtmed. Det borde i stället vara så. Om staten skallbetala allting åt oss skulle staten betalahemförsäkringen också. Nej, så kan detinte gå till. De som arbetar betalar naturligtvispremierna, åtminstone en del av premierna -- till attbörja med. De arbetslösa får ut pengarna. På detviset fungerar ett försäkringssystem. Man behöverdå inte hålla på och tala om värnskatt och annat,som man hittar på för att skapa en förvirrad bild.Vi i Ny demokrati tycker också att man bör införalönestopp. Tag det lugnt ett tag, hämtaandan och lyssna till vad vi vill göra.Givetvis vill Ny demokrati också ha en helt annanbistånds- och flyktingpolitik -- vi kommer väl in påden debatten senare.Lägg därtill det här med indexering av statensutgifter. Eftersom utgifterna är indexerade, ökar dehela tiden av sig själva. Vi kan inte ha det på detsättet. Den här skall väl vara till förnågonting. Man kan exempelvis fattabeslut om hur vi skall göra med indexeringar.Alltnog: Hela detta paket leder till att vi kanförbättra budgetunderskottet, inte med 8 eller 18miljarder, utan med 100 miljarder. Det ärbesparingar på 130 miljarder. Om man bromsarmed 130 och gasar med 30 får man ett netto påungefär 100. Det är klart att det går att ifrågasättanågon siffra och att effekten inte kommer direkt påett år, men bortemot hälften tror jag att man kan fådirekt.Det viktiga i ett sådant här läge är att manbestämmer sig för vad som är allra viktigast. Jag harförstått av att det allra viktigasteför honom är att hälla pengar över AMS ochfortsätta på det gamla spåret, som inte har lettnågonstans förut.Vi menar att det viktigaste är två saker, nämligenatt satsa på att få ned räntorna och att satsa påjobben, de riktiga jobben. Vi behöver jobb, intekonstgjord andning.Arbetslösheten ökar -- det har vi hört, och det vetalla vid det här laget. Vi har själva bäddat för det,genom att vräka in folk i denoffentliga sektorn, som vi sedan inte har råd med.Sedan har det inte gått att rekvirera folk från dethållet till industrin de få gånger vi har hafthögkonjunktur i Sverige.Med en s.k. solidarisk lönepolitik har vi drivitföretagen ur landet och ökat arbetslösheten samtgivetvis försvårat för de ungdomar som vi nu är såängsliga för -- med all rätt -- att de inte får någotarbete. Facket har varit lika bra för de arbetslösasom LRF för bönderna eller PRO förpensionärerna, dvs. inte bra alls.Nu behövs det hundratusentals nya jobb; inte ettpar stycken, inte konstgjord andning, utan riktiga,produktiva arbeten. Därför måste vi satsa allt vikan på små och medelstora företag, eftersom det ärdär de nya jobben dyker upp. Då behövs detriskkapital -- var lugn för det, ! Detfinns kvar i de här bolagen.För övrigt kan man tyvärr köpa vilket bolagsom helst i , där man får för --det finns ännu lägre priser. Det har att göra medden politik som ni har drivit. Ju fler riktiga jobb detblir, desto bättre blir det i alla avseenden förSverige.Därför skall en ny företagsbeskattning införas somgör det enklare för företag och företagare.Vi måste modernisera arbetsrätten. Det går inte attlåtsas längre, och andra, att det ärsom i . Det är inte riktigt så, utan det är år1993. Då kan vi inte ha ett system som förhindrarföretag att anställa folk.Lärlingssystem är ett sätt för ungdomar att kommain i arbetslivet och bli skickliga yrkesmän. Är intedet bra?Sedan har vi ROT-sektorn, som alla talar om ochsom det är så svårt att komma överens om. Men viär bereda att komma överens med vem som helst --t.o.m. Socialdemokraterna -- för att få i gång den.Det är 40 000 eller 30 000 jobb. Detär jobb, inte konstgjord sysselsättning. Det är debilligaste jobben i . Jämfört medarbetslösheten, kostar de jobben kanske 10--15 %.Snabba på infrainvesteringarna! Det är nästanpinsamt att säga det, därför att alla talar om det.Regeringen går upp och säger att man har snabbatpå dem. Jag hoppas att det snart är färdigpratat ochatt de kommer i gång.Anpassa konkurslagarna! går -- det ärviktigare än mycket annat -- friska företag i konkursdärför att bankerna är sjuka. Är inte det konstigt?Turistmomsen har vi tjatat om. Ni tror att det haratt göra med att är verksam ituristnäringen. Nej, det har att göra med att detfinns 200 000 människor i en bransch som blomstrarrunt hela jordklotet men inte här i . harvi en jättechans: Ta bort momsen! harfastställt att själva momsen är idiotisk. Deninfördes av och Socialdemokraterna engång i tiden, men det går väl att ta bort den ändå.Varför skall vi offra tiotusentals jobb bara avprestige eller därför att Ny demokrati har föreslagitnågonting?Det finns en serie sådana här saker, som visar attdet finns möjligheter och inte bara svårigheter.Fyrdubbla de tänkta exportkreditgarantierna iÖstersjöområdet! Det kan ge många fina jobb iSverige. Kom ihåg det! Vi måste komma i gång där.På det sättet kan vi få fart på arbetet med attförbättra miljön där borta. Det är vårt ansvar. Detär vår framtid. Det är också vår möjlighet. Det ärmycket enkelt. Jag förstår inte vad vi väntar på.Det som är så viktigt näst efter jobben är räntorna.Sverige har ett banksystem som i stort sett ärbankrutt. Kreugerkraschen är rena ijämförelse med vad som pågår . Bankernas egenkreditvärdighet baseras, med ett enda undantag, påde garantier som vi ger, dvs. svenska folket, desvenska skattebetalarna. skall man förhandla,och herrar och att få ta sig an icke helt oförberedda ochicke okunniga förhandlare från storbankerna.De stora förlorarna kan givetvis bliskattebetalarna, dvs. Därförbör man lägga om förhandlingstekniken. Man skallinte tala om en massa garantier och avtal, utan manskall säga: Har ni problem? Okej, vi kan köpa eraaktier! Då kan också vara med ochbetala för , t.o.m. mindre, och köpaupp bankerna.