prot · GH0943 · 1993-12-14 00:00:00 — Den tar hänsyn till att vuxna harerfarenheter av arbets- och samhällsliv och attvuxna kan och måste organisera tillvaron, eftersomde alltid har flera roller att spela, i familjen, påarbetet och i föreningslivet. Detta innebär i sin turatt de vuxna i högre grad än de unga måste arbetamer målmedvetet och koncentrerat med sinauppgifter.Inom komvux finns också den grundläggandevuxenutbildningen. Den passar inte att inordna i enläroplan som också skall gälla förungdomsutbildning på gymnasienivå. När det gällervuxenutbildningen är pedagogiken ochvuxenanpassningen något som tillämpas oavsettnivå. Därför passar de olika delarna av komvuxmycket väl in i en gemensam läroplan för komvux idess helhet.Det finns fortfarande ca 800 000 vuxna sominte har grunskolekompetens. Ytterligare flerahundratusen saknar gymnasiekompetens. Till dettakommer att tiotesentals elever lämnarungdomsskolan utan nödvändiga baskunskaper.För alla dessa människor behövs den kommunalavuxenutbildningen även i fortsättning. Också denspeciella kompetensen och pedagogiken behövs.För att vi skall kunna vara säkra på att få behålladet här måste det finnas en egen läroplan förkomvux. Vi anser därför inte att de nu skildaläroplanerna för å ena sida gymnasialungdomsutbildning och å andra sidan kommunalvuxenutbildning bör ersättas med en gemensamläroplan för gymnasieskola, gymnasiesärskola,komvux, SSV, sfi och särvux.Herr talman! Jag vill därför yrka bifall tillsocialdemokraternas reservation i mom. 1.Anf. 170 () replik:Herr talman! Man kan säga att de direktiv somGöran gav till kundedelas upp i två delar. Det skulle finnas engemensam läroplan för barnomsorg ochgrundskola -- det gick alltså bra att ha en gemensamläroplan för dem som var mellan 1 och 16 år.Dessutom sade han att det skulle vara en gemensamläroplan för gymnasieskolan och komvux.Nu har Socialdemokraterna, som sagt, ändratuppfattning. Det går bra att säga en sak iregeringsställning och en annan ioppositionsställning.Jag måste göra en reflexion. Det kan alltså vara engemensam läroplan för dem som är mellan 16 och19 år. De flesta som går på komvux är 20--23år. De kan inte omfattas av samma läroplan. Detmåste finnas en separat läroplan som inte gäller deandra.Jag har svårt att få den ekvationen att gå ihop. Detviktiga är väl ändå att det i läroplanen står vilka målsom skall nås, vilka målen för kursplanerna är, vilkavärdegrunder som gäller m.m. Oavsett om manläser in en gymnasiekurs på komvux eller pågymnasieskolan måste målen och värdegrundernavara lika.Socialdemokraterna är emot detta av rentpopulistiska skäl. Det handlar inte om någontingannat.I propositionen framhålls att det skall varasamverkan mellan gymnasieskolan och komvux.Detta sägs även i reservationen. Det är viktigt samverkar mellan de olikautbildningsformerna, framför allt i små kommuner.På det sättet ser man också till att det blir en störrebredd på de utbildningar som finns. Det ökarmöjligheterna både för vuxna och ungdomar attläsa det som de själva vill.I läroplanen skall det givetvis kunna vara olika målför komvux och gymnasieskolan. Det är klart kommer att framhålla att det i vissa avsnittkrävs olika pedagogik. För mig är det självklart attdet kommer att vara så. Det står faktiskt också så ipropositionen.Det är inte läroplanen som styr om det finns ettutbildningsutbud i en kommun eller inte. Det ärinte läroplanen som styr om man i en kommun görbesparingar eller inte. Det som styr är denekonomiska verkligheten. ochhans partikamrater borde tänka efter vadorsakerna till den verkligheten är.Anf. 171 ()replik:Herr talman! Det kommer ett tillfälle senare då vifår anledning att diskutera budgeten förnästkommande budgetår. Då får vi föradiskussionen om vem som är orsak till vad. Annarstror jag att vi missar målet i den här debatten.Jag förstår i och för sig att vill glida överi en diskussion som handlar om någonting heltannat än det som vi diskuterar.Till en början vill jag säga att jag inte delaruppfattningen att den övervägande delen av destuderande på komvux är 20--. Den bilden harinte jag av vuxenutbildningen i . I min bildär medelåldern betydligt högre.Jag har uppfattningen att man kommer att användadetta tillfälle till att samköra gymnasieutbildningenför ungdomar med utbildningen för dem som ärlitet äldre. Då riskerar man att hamna i en situationdär pedagogiken för de yngre kommer att taöverhanden. Det kan i sin tur innebära att de somvuxenutbildningen egentligen avser inte har någotalternativ kvar. Vi måste göra allt för att inte råkai en sådan situation, inte minst med tanke på densysselsättningssituation som vi har.Jag hoppas naturligtvis att den skallförändras.Nu är det som det är med den saken.Vuxenutbildningen har en funktion att fylla även ien framtid då det inte är hög arbetslöshet. Det finnsändå ett stort behov av att vidareutbilda människorsom på grund av den snabba utvecklingen annarsriskerar att inte hänga med på arbetsmarknaden.Det är därför som jag argumenterar för att den härpedagogiken skall behållas.Ulf får ursäkta, men för närvarandebekymrar det mig inte så mycket vad GöranPersson sade 1991. Jag utgår från förhållandena1993. De förhållandena känner jag bäst till. Jag varinte ens med då fram detta förslag.Jag yrkar naturligtvis fortfarande bifall till vårtförslag.Anf. 172 () replik:Herr talman! bryr sig inte om vadsom sades 1991. är det 1993. Det visar ganskaväl med vilken långsiktighet Socialdemokraternaför sin politik. Perspektivet sträcker sig alltså inteens . Det är ganska fantastiskt.Krister Örnfjäder säger att man, om det nu blir engemensam läroplan för komvux ochgymnasieskolan, kommer att använda det tillfällettill att göra besparingar. Jag tror faktiskt inte det.Bara för att det råkar finnas en gemensam läroplaninnebär det inte att det skulle bli så.Man skulle kunna vända på steken. KristerÖrnfjäder nämnde i sitt inledningsanförande debesparingar som görs inom den kommunalavuxenutbildningen -- de kan i och för sig iblandifrågasättas. Mot den bakgrunden kan man fråga:Hur kan det komma sig att dessa besparingar görsnu, när det finns en läroplan för komvux, en annanför gymnasieskolan och en tredje för ?För mig förefaller resonemanget vara någotologiskt.Jag tror också att vuxenutbildningen kommer attspela än ännu större roll . Det är viöverens om. Jag tror att kraven på både kunskapoch kompetens, precis som jag sade i mittinledningsanförande, kommer att vara ännu högreframöver.I finns det ganska många människor som ärkortutbildade. De har bara folkskoleutbildning.Det rör sig om ungefär 800 000 människor. i detperspektivet kommer vuxenutbildningen att spelaen stor roll framöver.Det vi talar om i propositionen är ändå att man skallta till vara resurserna på ett effektivt och bra sätt.I de fall då grupperna är små skall man ta till varamöjligheten att samläsa osv.Då utnyttjar man resurserna på det lokala fältet påett bra sätt. Jag vill bara säga att det för mig och förregeringen inte är något självändamål att man skallslå samman komvux och gymnasieskolan i de falldär man har undervisningsgrupper och volymen ärså pass stor att man inte behöver göra ensammanslagning av andra skäl. I sådana fall skallman självfallet få läsa bland sina egna.Anf. 173 ()replik:Herr talman! Jag vill bara påpeka än en gång, vilketUlf också mycket riktigt gjorde, att vi harsagt att man skall samverka. Det råder såledesingen motsättning här. Det resonemang som UlfMelin fann fullkomligt ologiskt är i ställetfullkomligt logiskt. Man har påbörjat den akt somjag tidigare befarat. Man har börjat spara pengarpå komvux till förmån för den andra verksamheten.Men när man nu skall slå ihop verksamheterna görman det helt legalt att fortsätta med den trenden.Det tror jag vore mycket olyckligt.På det här sättet vill vi göra en markering där vitalar om att komvux har sin linje och sitt behov. Vivärnar om den verksamheten. Att det har lyckats såotroligt väl är naturligtvis ytterligare ett argumentför att man skall behålla verksamheten på sammanivå som i dag.Anf. 174 ():Herr talman! Låt mig ägna mig åt litetinnantilläsning. historia är något solkig när detgäller ansvaret för komvux. Han sade att han hellreville diskutera läget . Då gör vi det. Jag villcitera följande ur UbU2 som vi just nu diskuterar:''Utskottet vill framhålla den svenska kommunalavuxenutbildningens unika ställning, sedd i ettinternationellt perspektiv. Enligt utskottets meningär det viktigt att bevara den särskilda kompetensoch prägel som komvux har genom att vara enspeciell utbildningsform för vuxna medborgare,inte minst kvinnor. Särskilt viktig är komvuxkompensatoriska uppgift dvs. att ge möjlighet förvuxna människor med begränsad utbildning attkomplettera och uppdatera denna.'' Med förlovsagt, , är detta en bättre skrivningän den ni har i er reservation.Herr talman! Jag tänker tala litet om den flexibilitetsom vi nu har byggt in i den nya gymnasieskolan.Att kunna bestämma över sin egen utbildning är attkunna bestämma över sin egen framtid. Först närman bestämmer själv kan man också förväntas taansvar. En skola som är starkt reglerad utanelevinflytande blir per definition en skola där manknappast kan förvänta sig att elever tar något störreansvar för sin skolgång.Dagens gymnasieelever är väl skickade att ta ansvarsjälva. Det krävs dock att skolan är tydlig och klaröver att man faktiskt överför ansvar till denenskilde eleven. Det ställer stora krav på att t.ex.studievägledningen fungerar bra och attuniversitet, högskolor och företag är tydliga när deställer sina krav.En mer kursutformad gymnasieskola ställer ocksåstörre krav på lärare och skolledning. För att ungamänniskor skall kunna ta ansvar krävs att skolanförmår att ta till vara en ung människas inneboendekraft. Om ingen lyssnar på vad man har att sägautvecklar man knappast någon förmåga att taansvar.Den nya gymnasieskolan med program innebar atteleverna fick mindre valfrihet. Hundratals grenarersattes med 16 program med några tiotal grenar.Utan en möjlighet att välja mellan olika kurserskulle valfriheten minska drastiskt. Jag tycker skall se programmen som korgar där manplockar åt sig olika kurser. Ramen är densamma föralla som har valt samma program, men det faktiskainnehållet kan skilja sig ganska mycket. Dessutomhar man stor möjlighet att tenta av kurser om manav någon anledning redan har stor kunskap. Detgäller exempelvis elever som har varit utomlandsoch fått en god kunskap i engelska, tyska ellernågot annat språk. Det gör att man kan klara avgymnasiet eller att man kan läsa litetfler kurser.Valfrihet och självbestämmande handlar dock intebara om att man själv skall få välja utbildning ochkurs. Det handlar också om att man skall ha ettreellt inflytande över undervisningen. Man harfortfarande inte kommit särskilt långt imedbestämmandet i den svenska skolan. Inte enspå gymnasienivå, där en del av eleverna faktiskt ärmyndiga, känner eleverna att de kan påverkaundervisningens innehåll särskilt mycket. Det finnsframför allt mycket tänkvärt att läsa i rapportenfrån revisorer från förra året.Om eleverna skall kunna ta till vara möjligheternatill större inflytande krävs att skolan uppmuntrartill ett mer självständigt arbete från elevernas sida.Gymnasieskolan är fortfarande alltför likgrundskolan i den meningen att undervisningen ärlärarledd från katedern. Det självständiga arbetetdär den enskilde eleven tar ett eget ansvar ärfortfarande alltför sällsynt.Gymnasieskolan har också ett stort ansvar attuppmuntra självständigt arbete för att på så sättförbereda för fortsatta studier. Att gå frångymnasiet till högskolan innebär ofta en chock.Gymnasiet är hårt styrt. I högskolan får mandäremot ta ansvar för sin utbildning från förstastund. Skillnaden skapar ofta stora problem för denenskilde som på ett mycket hårt sätt får lära sig hurverkligheten ser ut.Här tror jag att specialarbetet kan fylla en viktigfunktion. När vi nu återinför betyg påspecialarbetet tror jag att statusen på specialarbetetkommer att höjas. Detta kan vara en brygga övertill ett annat arbetssätt.Att ge möjligheter till utbildning för alla är främsten fråga om individens möjligheter att skapa etteget liv utifrån egna förutsättningar. ärdet en fråga för hela samhället. kommerdet att krävas alltfler välutbildade människor för attvi skall kunna utveckla vårt näringsliv och därmedvår välfärd.Arbetslösheten utgör en stor del av dagens gissel.Det är en arbetslöshet som beror på att antaletarbeten som inte kräver en särskild utbildning harminskat drastiskt. Vi vet också att antaletokvalificerade jobb kommer att minska drastisktäven . Om vi inte ser upp riskerar vi attfå en hög arbetslöshet bland outbildade ungdomarsamtidigt som företagen letar efter välutbildadarbetskraft. Vi kommer att få problem med bådearbetslöshet och arbetskraftsbrist samtidigt.Om vi skall klara av att motivera ungdomar somkanske är skoltrötta och som inte känner för attplugga mer, så krävs en mycket stor flexibilitet.Kursutformningen är ett steg på vägen, men deträcker inte. Skolan måste också lyckas motiveraelever att läsa utbildningar som de kanske i förstoneinte tänkt sig.Detta gäller inte minst flickorna. Många lever ivillfarelsen att matte och naturvetenskap inte ärnågot för dem. Skolan gör mycket litet för att taflickorna ur den villfarelsen, vilket leder till attmånga platser vid det naturvetenskapligaprogrammet nu gapar tomma runt om i landet.Alldeles för få väljer denna inriktning. Det gälleralltså särskilt flickorna. Jag tror att man i ettkursutformat system kan skapa ''preparandkurser''som kan visa hur ett naturvetenskapligt ämnefungerar. Dessa kurser kan skapa ett intresse hosbåde pojkar och flickor som inte alls hadetänkt ägna sig åt ett sådant ämne.Den något mer kursutformade gymnasieskolan trorjag bara är ett steg på vägen mot en individanpassadgymnasieskola. Elevernas egna önskemål måste bliän mer vägledande. bör helt individuellastudieplaner införas, där det obligatoriskamomentet begränsas till ett baspaket av ämnen.Resten skall den enskilde eleven välja själv.Jag tycker att haren mycket intressant skrivning i sin serie Agenda2000, där man talar om en mera generellgymnasieexamen som en kontrast till den mycketstrikta uppdelning vi har.Herr talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan i sin helhet.Anf. 175 ()replik:Herr talman! läste upp enskrivning om vuxentubildning som han tyckte varbättre än socialdemokraternas reservation. Jagtycker naturligtvis att vår skrivning är bättre. Detligger i sakens natur.Samtidigt tycker jag att gör rätt i att hålla på det som han självstår bakom. Jag vore ytterst tacksam om hansamtidigt kunde hjälpa till att se till att det härförverkligas.Anf. 176 ()replik:Herr talman! Ja, , det skulle jagockså önska att jag kunde. Men vi kan inte utfärdaett antal påbud härifrån som skall styraden kommunala ekonomin. Det är naturligtvis ettmycket stort problem ute i kommunerna tvingas spara på mycket viktiga sektorer. Inteminst i den kommun där vi just nu befinner oss hart.ex. komvux råkat ganska illa ut. Jag menar, precissom sade tidigare, att oavsett hur viformulerar våra centrala dokument och oavsett omvi delar upp läroplanen för de olika skolformerna ien läroplan för komvux och för de övriga formernakan vi aldrig garantera komvux existens. Däremotmenar jag att det är viktigt att alla vårapartiföreträdare ute i kommunerna skaffar sig enkunskap om vad komvux faktiskt är och att komvuxsjälv marknadsför sig som den mycket väsentligaskolform den faktiskt är.Anf. 177 ():Herr talman! diskuterar vi och skallvi besluta om en ny läroplan för gymnasieskolan.Ett gediget arbete från sida,en omfattande remissomgång och ett brettberedningsarbete ligger till grund för denproposition och det utskottsbetänkande vi harframför oss.De flesta med mig har säkerligen fått en hel delsynpunkter och förslag från både aktiva inomskolan och från en hel del människor utanför. Dettaunderstryker, tycker jag, den vikt och denbetydelse man sätter på vår svenska skola. Det ärur denna diskussion, som varit värdefull ochkonstruktiv, som förslag och överväganden vuxitfram till en läroplan för den frivilliga skolan, dvs.gymnasieskolan som samlingsbegrepp, en läroplanför en ny tid, som vi kallar framtiden. Slut ärden tid då man trodde att det gick att kommenderafram en viss sorts utbildning och en viss sortskunskap genom centralt fastställda former. I dagställs utbildning och kompetensutveckling införhelt andra frågor än när senast fattadebeslut om läroplaner.Det har sagts, och det förtjänar att sägas igen, attvi lever i ett föränderligt samhälle. Det ställernaturligtvis stora krav, både på oss som politikeroch på dem som verkar inom skolan.Centerns utbildningspolitik har alltid utgått ifråndecentralisering. Jag ser med tillförsikt an denframtid vi nu går till mötes. Med denna nyaläroplan har vi tagit stora steg för decentralisering,där det aktiva, det professionella, ges ett betydligtstörre inflytande över hur man väljer att utformaundervisningen, vilket stoffurval man gör och vilkaarbetsmetoder man använder.Det är min bestämda uppfattning att detta är ett avde viktigste besluten som vi fattar vad gäller denframtida skolans utformning. Det är i verkligmening en decentralisering och ett erkännande avdem som arbetar inom skolan.I denna föränderliga tid vet vi att elevernas behov,intressen och förutsättningar varierar. Med en merkursutformad gymnasieskola får elevernamöjlighet att i större utsträckning välja denutbildningsväg som de bäst anser tillgodoser derasintressen och behov.En god och likvärdig utbildning för alla eleveroavsett social, ekonomisk och geografisk bakgrundär för mig en hörnpelare i svensktutbildningsväsende. Alltför ofta ställs detta sommotsättning till decentralisering. Så är inte fallet,vilket propositionen och utbildningsutskottetsbetänkande med förträfflighet visar.Vi skall ange de mål och riktlinjer som vi ställer förskolan. Hur man sedan fyller dessa ramar medinnehåll är en bedömning som bäst görs lokalt isamspel mellan lärare, elever och avnämare.Jag vill understryka vikten i den utbildningsreformsom vi nu genomför. Kunskap är inte något statiskt.Kunskap är inte heller något statiskt för denenskilde. Kunskap förändras och ombildas i allthögre takt i det som vi kallar kunskapssamhället.Nya rön och landvinningar inom vetenskapenkommer fram. Arbetsmetoder ocharbetsorganisation förändras över tiden. Dettaställer naturligtvis nya krav. Här är godabaskunskaper av vikt för att den enskilde snabbtskall kunna ta åt sig och använda nya kunskaper idet praktiska arbetslivet.Men även för de elever som lämnar gymnasieskolani dag och framöver finns det utmaningar som mingeneration inte ofta ställts inför. Det påstås attvi i snitt byter arbete under våryrkesverksamma ålder. En utbildning är intenågonting som är fixt och färdigt när vi lämnarskolan. Allt pekar på att vi måste ha förmåga attinhämta och tillämpa nya kunskaper. Det kan beropå att man förändrar sina arbetsuppgifter eller attarbetsorganisationen förändras.Huvudsaken är att våra ungdomar har engrundläggande insikt och handlingsberedskap förnya utmaningar. Framtidens skola måste ha ettbildningsideal som inriktning, ettbildningstänkande som utgår från kunskap såsomkunskap att söka kunskap.Jag vill bara kort beröra några punkter där detkänns viktigt att framhålla min och mitt partisåsikter. Jag upplever och uppskattar att manåtminstone vad gäller gymnasieskolan har kunnatfatta beslut i någorlunda stor enighet. För min delkan jag inte inse poängen med socialdemokraternaskrav på skilda läroplaner. Jag kan inte förstå erargumentation.Självfallet behöver det vara gemensam värdegrund,övergripande mål och riktlinjer och enansvarsfördelning för hela det frivilligaskolväsendet. Frågan om undervisningensuppläggning, tidsplanering och inlärningsmetoderkommer självfallet att variera mellangymnasieutbildningen och komvux. Men detta är jufrågor som inte skall regleras centralt. Detankomer, som jag nämnt tidigare, på dem somverkar i skolan.Kraven på att anpassa pedagogik och metodik tillskilda elevgrupperns förutsättningar och efter derasbehov kvarstår alltfort, vad jag kan se.Jag anser att utskottet klart har belyst detta ochklart belyst vuxenundervisningens specifikaformer. För egen del vill jag framhålla ochunderstryka den vikt och den betydelse somkomvux har haft och kommer att ha i vårtskolväsende. Komvux fyller en viktig funktion föratt ge människor en möjlighet att komplettera ochuppdatera sina tidigare utbildningar. Komvux är enviktig utbildningsform, inte minst för att gemänniskor en andra chans.Vidare känns det oerhört lättande med detklargörande utskottet gör vad gäller studie- ochyrkesvägledning i gymnasieskolan. Från Centernsåg vi till att det finns en studie- ochyrkesvägledarexamen. Vi framhåller alltfort debehov som finns, inte minst med tanke på de kravsom en mer kursutformad gymnasieskola och endecentralisering av högskolan ställer. Det behövskvalificerad personal inom detta område, enpersonalgrupp som med formell vägledning kanhjälpa elever att hitta rätt i sina utbildnings- ochyrkesval.Till sist vill jag framhålla vikten av att vi i enläroplan betonar vårt kulturarv och våragrundläggande normer och värden. De etiskafrågorna är och kommer att bli allt viktigareframöver. Medvetenheten och kunskapen om vårtkulturarv ger en trygghet och en identitet som ärgrundläggande för att förstå och leva sig in i andramänniskors och andra kulturers värderingar ochkulturella mönster.Skolan har en viktig uppgift i att förklara våranormer och värderingar och om hur dessa har vuxitfram i vår kultur. etik och västerländskhumanism har en central plats i vår kultur och ärcentrala som den etiska kompass vi önskar ge denuppväxande generationen, dvs. vår framtid.Därför, herr talman, vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan i dess helhet.Anf. 178 () replik:Herr talman! var mycket vältaligom decentralisering av ansvar, men kommer såvittjag förstår att rösta för en centralisering av beslutnär det gäller gymnasieskolans utveckling.På en punkt kommer hon förmodligen att rösta fören stark decentralisering, dvs. frågan skall varautsatt för lokalt godtycke. Det gäller frågan omutbildningen i svenska 2. Där har ,precis som övriga borgerliga ledamöter, sagt nej speciell kursplan.Jag uppskattar mycket tydligamarkering av vuxenutbildningens betydelse. Jaghar upplevt under riksdagsarbetet att ochSocialdemokraterna står varandra mycket nära,dvs. vi ser behovet av att successivt under livet fådel i kompetensutveckling.Men det är inte märkligt om vi socialdemokraterkänner viss osäkerhet -- som har varit inne på -- var regeringen somhelhet står, inte minst gäller detta den diskussionsom rör sig kring Studiestödsberedningens förslagom en 40-årsgräns för vuxenstudiestöd. Vi uppleveratt det är oerhört viktigt att som helhetgör mycket klara markeringar av behovet avvuxenutbildning. Vidare är det viktigt att skapapedagogiska, organisatoriska och ekonomiskaförutsättningar för att vuxna skall ha möjlighet tillden kompetensutveckling som talat om och som är så viktig.Anf. 179 ()replik:Herr talman! tog upp detta att vi ärbåde för decentralisering och för centralisering. Jaganser inte att de förslag vi lägger fram innebär encentralisering. Men om det i några del skulle varaså, beror det på att det finns tillfällen då det ärtvunget att centralisera för att kunna decentraliserainom andra grenar.Vidare tog upp frågan om svenska2. Vi ifrågasätter inte ämnet eller tror att det är ettämne som kan hanteras hur som helst. Vi ärmedvetna om att alla de människor som måste tadel av denna undervisning ligger på så olika nivåer.Varje skola som skall ta hand om de elever somskall tillägna sig denna undervisning måste se till attundervisningen läggs upp på sådant sätt atteleverna får den kunskap de behöver i svenskaspråket. Jag tror inte, vilket tror,att det är tvunget att ha denna särskilda kursplan.Jag tror på kommunernas förmåga att tillägna deelever som behöver kunskapen på annat sätt.Vidare har vi frågan om vuxenstudiestöd.