prot · GH094 · 1993-10-07 00:00:00 — Men har det, vilketredan påpekats, negativa konsekvenser för denallmänna ekonomiska utvecklingen. Någon analysav detta förhållande har inte gjorts, och jag förståratt en sådan är utomordentligt svår, för att inte sägaomöjlig, att göra. Jag nöjer mig därför med atthemställa till regeringen att noga följa utvecklingennär det gäller marginalerna mellan in- ochutlåningsräntorna.Enligt redogörelsen fortsätter problemen påfastighetsmarknaden, även om de har minskatnågot. I nuvarande läge, med låg ekonomiskaktivitet och hög arbetslöshet är det naturligtvisytterst angeläget att man inte vidtar åtgärder somytterligare pressar fastighetsmarknaden och sänkerfastighetsvärdena.Vad som i övrigt redovisats beträffandeNordbanken, bank, ochSecurum finns det ingen anledning att nukommentera särskilt mer ingående, eftersomsaneringsarbetet där pågår.I skrivelsen lämnas en kommentar, något somockså statsrådet berörde, till den diskussion somhar förekommit om att Nordbanken skulle fått enför stark ekonomisk ställning efterrekonstruktionen. Statsrådet har inte nu funnitanledning till någon förändring. Jag delar denuppfattning som statsrådet redovisar i sin skrivelse.I den mån det skulle finnas anledning att övervägaen förändring på den punkten hoppas jag att ensådan kan ske i vederbörligt samråd.I redogörelsen rapporteras de åtgärder somvidtagits med anledning av de ohemulafallskärmsavtalen i Nordbanken. Rapporteringenav kreditförlusterna i bank görs också. Deåtgärder som regeringen vidtagit i dettasammanhang är angelägna, och jag förutsätter attregeringen, när de pågående utredningarna i sinhelhet är avslutade, ger en samladredogörelse i ärendet. Det blir då tillfälle attåterkomma i frågan.Regeringen har, enligt skrivelsen ,angett de riktlinjer för anställningsvillkor som skallgälla i Nordbanken, bank och . Jagutgår från att regeringen verkar för att dessariktlinjer också blir normbildande för övrigabanker och kreditinstitut.I skrivelsen anges att samtliga fallskärmsavtal istatliga bolag, utom i ett bolag, har omförhandlats.Det vore av intresse att få en rapport om resultatetav dessa omförhandlingar.I skrivelsen anges vidare att en planering avNordbankens privatisering har påbörjats.Statsrådet nämnde det även i sin redovisning. Jagförutsätter att detta sker under det samråd somregeringen och vi varit överens om.Det statliga bankstödet uppgår till 74,2miljarder kronor enligt redovisningen. Av dessahar ca belastat statsbudgeten.Resten är lån och garantier.Det är betydande belopp, inte minst i detekonomiska läge som vi nu befinner oss i. Det somhar skett har varit både smärtsamt och nödvändigt.Jag utgår självfallet ifrån att regeringen gör allt vadden kan för att minimera påfrestningarna på statensekonomi med anledning av finanskrisen och attregeringen även i fortsättningen noga bevakarmöjligheterna att dels sänka det allmännaränteläget genom minskade marginaler, dels se tillatt man i fortsättningen uppnår fortsätt positivutveckling; detta för att finans- och bankkrisen intei längden skall bli alltför påfrestande för samhället,som man brukar uttrycka det. Men i realiteten ärdet ju bankens kunder som får betala kalaset.Anf. 26 Statsrådet ():Herr talman! Det kan finnas anledning attkommentera en del av de frågeställningar som togsupp. En del kommer naturligtvis att kunna tas uppi samband med utskottsbehandlingen av skrivelsen.Vid det tillfället finns möjlighet att skaffa sigkompletterande information från exempelvis demyndigheter som är involverade.Rolf L tog upp problemet medräntemarginalen och tillgången till krediter.Detsamma gjorde . Här har vi ettbesvärligt dilemma. Det ju är en ganska naturlig,om än oönskad, följd av den ohämmade expansionpå utlåningssidan som vi såg , nämligen att pendeln tenderar att slå litet förlångt åt andra hållet.Det är också omöjligt att reglera fram något i dethär avseendet. Det enda man kan göra -- och somjag försöker göra så gott det nu går -- är att påminnaom det i sig självklara att bankernas framtidaintjäningsförmåga ligger i att kunna bevilja krediterpå normala villkor, med en rejäl sundkreditprövning, som vare sig slår för långt åt enaeller andra hållet. Det är på det viset man skaparförutsättningar för sin egen lönsamhet och sin egenfortlevnad. Det är viktigt att detta tränger igenom.Men det finns naturligtvis i ett övergångsskedeproblem i det här avseendet. Jag tror att det finnsanledning att se optimistiskt på situationen i ochmed att vi ser vissa ljusglimtar i ekonomin i sinhelhet.Jag kan inte underlåta att nämna att jag hoppas attriksdagen prövar propositionen omföretagsbeskattning i konstruktiv anda, när denkommer. Syftet med de förslag som läggs fram i denär just att försöka förbättra förutsättningarna förkapitalförsörjningen, i det här falletegetkapitalförsörjningen. Det lägger också en basför möjligheten att sedan komplettera. Utan att gåin närmare på vilka tekniker som kan väljas,konstaterar jag att just kapitalförsörjningsfrågornaär väldigt viktiga, speciellt i en uppgångsfas som viredan skönjer i industrisektorn. Förhoppningsviskommer denna uppgång även i andra sektorer iekonomin.Det är även omöjligt att reglera fram förändringarnär det gäller räntemarginalen. Den typen avstelbenta regleringar bidrog en gång till att skapadagens problem. Vi har sett en nedgång, och vi harfortfarande kvar till dess viär nere i den marginal som gällde innan de problemsom vi ser började uppkomma. Det är härviktigt att denna utveckling får fullföljas, och det ärnaturligtvis angeläget för bankerna att de självabidrar till att den här utvecklingen fortsätter.Jag är däremot inte beredd att medverka till attägarrollen i Nordbanken utnyttjas så att ickeaffärsmässiga bedömningar görs, exempelvis vadgäller kreditgivning och räntemarginaler.Självfallet skall Nordbanken göra sinabedömningar med utgångspunkt i vad som äraffärsmässigt sunt och riktigt.Jag tänker inte kommentera frågan omförsäljningen av bank. Ärendet har kommittill . En utvärdering av derealistiska alternativ som finns kommer att göras.Jag konstaterar dock att det är viktigt attkostnaderna för skattebetalarna minimeras. Detbör vara ledstjärnan i hanteringen. Vid i övrigtförhållandevis lika anbud kan ytterligare sakernaturligtvis vägas in, så att en helhetsbedömninggörs. Men vi får inte glömma det grundläggandeansvar som vi har gentemot skattebetalarna,nämligen att minimera deras kostnader. På denpunkten tror jag att vi är överens.I det här sammanhanget vill jag också notera attregeringen har kunnat lämna tillstånd till flerautländska banker som har önskat etablera sig iSverige, inledningsvis, naturligtvis, i mindreomfattning. Det kommer ändå att påverkakonkurrensförhållandena och hela kreditsystemet.Regeringen ser det som mycket positivt.Vi visar inte passivitet i ägarrollen, men vi är inteheller beredda att bli så aktiva att vi går in i ettaktivt reglerande och styrande. Det vore fel.Hans Gustafsson tog upp frågan ombankombudsman. Jag ser positivt på möjligheternaatt skapa något, utan att staten behöver engagerasig i detta. Det finns anledning att så småningomåterkomma till den frågan. Vi skall självfallet se tillatt det finns utrymme för att kunder/konsumenter ibanksektorn känner att de kan vända signågonstans. Jag delar uppfattningen i detavseendet.Samrådet kommer naturligtvis att fortsätta på detsätt som en gång har överenskommits, för att skapasamstämmighet i de olika frågorna. Vi kommernaturligtvis också att lämna den information sombehövs kontinuerligt, exempelvis vad gällerprövningen av verksamheten i Bankstödsnämnden.Där finns också en representation i det avseendet.Det finns också anledning att lämnaen samlad redovisning av vad som har inträffatbeträffande undersökningar i bankerna. Jag tror attdet skall ske i samband med den totalredovisningsom görs i budgetpropositionen. Det är detlämpligaste tillfället, då vi bör se detta ganska väl.Vad gäller resultatet av omförhandlingar av deenskilda avtalen, avstår jag från att ta upp endiskussion här. Det finns möjlighet att återkommatill detta i utskottsbehandlingen och . Jag kankonstatera att de avtal som finns, förutom i ett fall,nu håller sig inom de riktlinjer som jag harredovisat för respektive institut.Anf. 27 HANS ():Herr talman! Statsrådet konstaterade attfrågan om räntemarginalerna ochkreditförsörjningen i förhållande till bankensmöjligheter i övrigt att klara verksamheten var ettdilemma. Jag delar den uppfattningen. Jag riktadeinte heller någon kritik på den punkten.Det finns ändå anledning att påtala,så att det observeras, att frågan om marginalerna ärbetydelsefull för hela samhällsekonomin, inte minstför bankens kunder. Det går inte att bara säga, somBo Lundgren gör, att man inte vill utnyttjaNordbanken därför att den skall göra sinabedömningar på affärsmässiga grunder. Frågan ärom det som är affärsmässigt för bankerna äraffärsmässigt för samhället. Så länge bankerna kanta ut höga marginaler har de naturligtvis ett intresseav att göra det, eftersom det stärker deras egenställning. Men det har negativa konsekvenser iövrigt.Jag har inte krävt konkreta åtgärder eller riktatnågon kritik, men det är angeläget att båderegeringen och vi i gång efter annan visaratt vi har uppmärksamheten riktad på detta.Eftersom statsrådet berörde frågan omkreditförsörjningen, vill jag säga att det är mycketviktigt att regeringen gör vad som över huvud tagetär möjligt på den punkten. Jag tycker att regeringenär något passiv där. Det är en flaskhals i detsvenska samhället. Här finns lönsamma, bra ochsunda projekt, som skulle kunna sättas i gång omen rimlig kreditförsörjning kunde ordnas. Jag harinte något annat önskemål än att Bo Lundgrentillsammans med regeringen i övrigt överväger vadsom kan göras på den punkten.Bo Lundgren berörde avslutningsvis frågan omföretagsbeskattningen, som han tyckte var bra, ochhan hoppades att vi inte skulle gå emot den. Det ärnärmast en självklarhet att tycker attdet är ett bra förslag, eftersom han har lagt framdet. Det är inte lika självklart att andra tycker attdet är bra. Det görs inte någon bra avvägning avfördelningen av resurser i samhället. Vi får såsmåningom se vad det kan leda till. Det kommer attbli rika tillfällen till en diskussion i den frågan, ochvi kanske kan lämna den därhän i dagens debatt.Anf. 28 Statsrådet ():Herr talman! Det finns naturligtvis inte någonanledning för mig att ta en debatt i den senarefrågan . I samband med att tog uppdetta konstaterade jag bara att kreditförsörjningen,och kapitalförsörjningen totalt sett, hängersamman med många frågor.Det är inte bara fråga om lånat kapital. Vi harsäkert ett gemensamt intresse av att också främjaen egenkapitalfinansiering och stärkt soliditet inäringslivet. Det är syftet bakom förslagen. Det måvara att vi kan ta en diskussion om både den enaoch den andra enskildheten, men det vore bra omman hade en öppen attityd för att också ta hänsyntill behovet av en stärkt möjlighet tillegenkapitalfinansiering vad gäller expansion inäringslivet.Jag delar uppfattning att detfinns all anledning att ständigt, när man harplattform och tillfälle, diskutera vikten av att draner marginalerna så fort det är möjligt. Det ärnågonting som också kommer fram efter hand somde olika instituten får en förbättrad situation. Detger också en rimlig volymökning och bidrar tilllönsamhet.Jag talar nu inte om explosionen under 80-talet.Här finns ett självmant intresse, vilket har lett tillden nedgång vi nu har sett. Inte minst de utländskaetableringarna skapar nu möjligheter tillkonkurrens, som kan sprida sig till helheten. I dethär avseendet är vi naturligtvis överens.Vad gäller kreditförsörjningen har jag svårt att sevari regeringens passivitet skulle ligga. Återigentror jag inte att menar att jag ellernågon annan skall ge direktiv till en statligt ägdbank att låna ut pengar på ett annat sätt än densjälv, med den sunda, allmänna kreditprövningensom grund, finner anledning att göra.Anf. 29 HANS ():Herr talman! Jag skall bara säga några ord omföretagsbeskattningens relation till det ämne vi härresonerar om. Det är frågan om det är brist påkapital eller möjligheter att göra investeringar idagens situation, när vi har en sparkvot av sällanskådat slag i vårt samhälle. Det är nog andra skälsom påverkar detta.När det gäller kreditförsörjningen menar jag inteatt eller regeringen skall ge direktiveller lägga fast regler för utlåningen. Men det gårbra att åtminstone samtala med kreditinstituten.Eftersom också är något avbostadsminister i regeringen, kan jag direkt påpekaför honom att det finns sunda och goda projekt,som även kreditinstituten anser är sunda och goda,men som inte får kredit . När ett kreditinstituthar lånat ut pengar till ett projekt är man rädd föratt det skall tömmas om ett nytt projekt kommer tillstånd. Därmed uppstår sådana här situationer.Baksidan av detta är den höga och kostsammaarbetslösheten.Det finns all anledning, utan att vi ger oss in ipolemik mot varandra, att undersöka vad vi kangöra för att på ett sunt och riktigt sätt skapa enbättre kreditförsörjning. Jag försäkrar att det skulleinnebära fler jobb och mer ekonomisk aktivitet ochvitalitet i samhället, utan att man för den skullbehöver ta onödiga risker eller lägga direktiv påställen där de inte bör läggas.Anf. 30 Statsrådet ():Herr talman! Jag delar Hans Gustafssonsuppfattning att den mycket snabbasparandeuppgången har skapat väldiga problem iekonomin. Denna sparandeuppgång är till stor delorsakad av finanskrisens verkningar, som liggerunder det synliga, under bankkrisen som sådan.Man måste skapa förutsättningar för fortsattaräntenedgångar, lindra behovet av enskuldnedsättning och öka möjligheterna till enhögre ekonomisk aktivitet. Det är oerhört viktigtatt göra detta genom en stram finanspolitik.Vad gäller kreditförsörjningen -- om vi ser på deolika sektorerna -- är det självklart att det finnsproblem på bostadskapitalmarknaden, som HansGustafsson säger. Därför driver vi ett antal projektoch har en utredare i verksamhet för att se vad somkan göras i syfte att underlätta en kreditgivning tilldet som karakteriserar somaffärsmässigt sunda projekt. Det finns ingenanledning att tro att problem när det gällermarknadens sätt att fungera eller återspeglingarfrån finanskrisen skall hindra ensådan utveckling. Vi har där ett gemensamtintresse, och vi kommer att vidta de åtgärder somvi finner möjliga att vidta.Anf. 31 ():Herr talman! Mycket av det som jag tog upp i mittanförande har kommenterats i replikväxlingenmellan och , men jagskall ändå göra ett par kommentarer.Bo Lundgren säger att förändringar i lånepolicy ochräntesättning inte kan kommenderas fram. Det ärhelt riktigt -- jag tror inte heller att någon kräverdet. Ett problem som har uppmärksammats,åtminstone i mina hemtrakter, är tecken påsamordning av räntor och avgifter mellan olikabanker och mellan olika bankkontor. Det somkrävs där är i så fall en effektivkonkurrensövervakning, i väntan på attkonkurrensen inom branschen fungerartillfredsställande av sig själv.Bo Lundgren förde också ett förnuftigt resonemangom det affärsmässiga i att låna ut pengar på rimligavillkor till sunda projekt. Jag skulle vilja lägga tillatt det över huvud taget gäller att vårda sina kunderlångsiktigt. Att ha små marginaler mellanutlånings- och inlåningsräntor är ett sätt att ta handom kostnaderna. Man bör inte pressa kunderna förhårt när det gäller de lån som de har kvar, och manbör ge dem ökade möjligheter att klara av t.ex. sittboende under den värsta lågkonjunkturen. BoLundgren kan utan att försöka kommendera görabättre insatser än vad han har gjort för attföra fram ett sådant budskap.Det var väl inte mening att säga attdet finns en motsättning mellan väl fungerandebanker och den ökade försörjning med eget kapitalsom han försöker få fram genom ändradebeskattningsregler. Jag vill inte kommentera detmer. Det lär jag återkomma till i debatter längrefram.Till sist vill jag säga att jag respekterar att det integår att ingående kommentera försäljningen avGota i den fas som den befinner sig i . Jag togfasta på uppmaning att vi skulledebattera och tyckte därför att man kunde tänkahögt.Anf. 32 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror naturligtvis att den härdebatten är nödvändig. Vi kanske tycker att detvärsta nu är över och att det börjar gå bra. Justdärför finns det anledning att fullföja debatten ochföra den kontinuerligt.Det är klart att det inte är fel att framföra åsikteroch synpunkter, även om jag av naturliga skäl integärna vill kommentera dem.Vi kommer att göra vad vi kan för att skapa en brakonkurrens. Det är självklart. I övrigt kan jag barakonstatera att det inte finns någon motsättningmellan lånat och eget kapital. Däremotkompletterar de varandra. Det skapar braförutsättningar för lånekapital om man har en braegenkapitalförsörjning.Anf. 33 (nyd):Herr talman! Vi talar om finansiellasystem. Frågans vidd kan endast överträffas avlokalens ödslighet.Jag har skrivit ner några frågor på ett papper somjag tänker överlämna till statsrådet, detta för attinte belasta hans intellekt alltför mycket medan hanlyssnar. Frågorna är mycket raka. Därför kan ocksåsvaren bli det.1.Det har sagts att man vill åstadkommaägarspridning inom banksystemet, dvs. att det närstaten släpper sina engagemang kommer att bli enspridning av ägandet till medborgarna. Hurkommer det månntro att bli med den saken? Jag vetatt statsrådet inte kan ge ett direkt svar. Men jag villveta om inriktningen finns kvar och om han tror påden.2.Kreditsystemet fungerar inte . Vi måste haett system som fungerar. Det betyder att det skallvara ett system som innebär att man kan ge kreditertill rimlig ränta. Det skall vara ett system som integör att företag försätts i konkurs, vilket de gör i dag.Bankaktierna går upp, men det motsvarar intebankernas prestation. Vi har ett stort problem.Problemet kan bara lösas genom att det blirkonkurrens i banksystemet. När tror statsrådet attdet kan bli konkurrens, och kommer denkonkurrensbilden att se tillfredsställande ut? Dettaär, som andra talare har påpekat, oerhört viktigt.3.Har det varit tillräckligt tuffa villkor för det stödsom har givits -- garantier och annat? Ni har nusjälva sett vilka ni har haft att göra med -- sådant ärsvårt att veta i förväg. Det är ganska sluga personer,åtminstone försöker de att vara det. Vi som, precissom statsrådet, bevakar skattebetalarnas intressenmåste veta om det var tillräckligt tuffa villkor.4.Vad är regeringens inställning till utländskaägare? Jag vill ha ett rakt svar. Jag förstår att mankan säga att det blir den som bjuder högst osv. Menär det troligt att det i slutändan blir utländskaägare? Är det inte troligare att det blir en svensklösning?5.Vad blir slutnotan för bankkrisen, räknat imiljarder? Jag menar inte hur det ser ut utanhur det kommer att se ut när statsrådet att det här är över -- kanske 1995. Vad får detsvenska folket betala? Kan vi då få se eneffektiv kreditmarknad med idel banker som inteens delvis ägs av staten, dvs. ett fritt fungerande,fullt konkurrensutsatt kreditsystem?Min sista fråga är kanske litet mer pittoresk, menicke desto mindre intressant: Hur många miljarderförsökte S-E-Banken komma över i början avförhandlingarna innan man där förstod att stateninte var alla goda gåvors givare, som man haderäknat med?Tack så mycket!Anf. 34 Statsrådet ():Herr talman! Jag tackar för erbjudandet om att fåfrågorna skriftligt. Utskriftskvaliteten var kanskeinte den allra bästa. Därför försöker jag att göra enegen sammanfattning.Den sista frågan kommer jag naturligtvis inte attsvara på. Jag vet inte heller om det går att ge någotsvar på den. Måhända får sökadet svaret någon annanstans.När det gäller frågan om att sprida ägandet vid enprivatisering av exempelvis Nordbanken kan jagsäga att vi självfallet har ambitionen att ha såvältillräckligt starka ägare för att få en stabilitet somen ägarspridning.Vi har fört en diskussion om kreditsystemet. Det ärfel att, som , säga att det intefungerar. Det finns brister i systemet. Men till följdav den överenskommelse som har träffats och deåtgärder som har sanktionerat har vilyckats få till stånd ett fungerande kreditsystemutan alltför negativa effekter av de problem somfinns. Det är klart att de problem som vi hardiskuterat finns. Det är antagligen det som IanWachtmeister menar. En sådan utveckling läggergivetvis hämsko på aktiviteten i banksektorn. Mendet är någonting som kommer att revitaliseras ochkomma tillbaka.Ian frågade om det har varittillräckligt tuffa villkor för det stöd som harlämnats. Om vi tittar på stödet i fråga om totalaåtaganden kan jag konstatera att 51,2 miljarder av74 finns inom Nordbanken och dessutominom . Staten har ju nu sin s.k. ägarrolldär, vilket underlättar hanteringen. Det visar ocksåatt det finns ett stort problem. I övrigt finns det 15miljarder i form av garantier i . Där harju staten ett ägande. På sparbankssidan finns det 8miljarder. Detta är de åtaganden som finns idagsläget.Principen är givetvis att man skall minimerakostnaderna. Det innebär att det är fråga omåtervinning så långt som möjligt. Men i fråga omGota Bank kommer det att bli definitiva kostnader.Det är svårt att säga hur stora de kommer att bli,innan de dåliga engagemangen har avvecklats. FörNordbanken blir det också en definitiv kostnad.Hur stor den blir får vi se när en privatisering avbanken har genomförts. Då vet vivilka intäkter som man har fått på det viset.I övrigt är vår avsikt att återvinna så mycket somdet över huvud taget är möjligt. Det är grunden förde villkor som kommer att ställas, och det är ocksådet som gäller för Bankstödsnämnden.Vår inställning till utländska ägare är generelltmycket positiv. Det skulle stärka och förbättrakonkurrensen.Jag kommer inte att kunna säga någonting omslutnotan av den enkla anledningen att vi inte vethur den ekonomiska utvecklingen påverkar den härsituationen. Men det blir väsentligt mindrekostsamt för skattebetalarna än vad vi hadeanledning att befara bara för ungefär ett halvårsedan.Jag är övertygad om att vi inom loppet av intealltför kommer att ha en mycket effektivoch bra fungerande kreditmarknad i utanstatliga ägarinslag.Anf. 35 (nyd):Herr talman! Jag menar att kreditsystemet faktisktfungerar dåligt . Därmed inte sagt att det intefinns eller inte alls fungerar i och för sig. Det är baradet att det fungerar dåligt så till vida att resultatetblir dåligt.Man har nämligen fortfarande alldeles för högaräntemarginaler, vilket har påpekats här tidigare avbl.a. Sedan handlar det också omatt krediterna skall gå till rätt ändamål. Det är t.ex.små företag som skall ha dem. Det är svårt att fåfart på den biten innan man har ett tufft,fungerande kreditsystem där det gäller att slåss omatt få kunderna. Man skall inte bara dela ut kreditertill dem man tycker ser trevliga ut.Bo Lundgren kanske inte kan säga så mycket närdet gäller utlandet. Jag kan inte heller säga något.Men det är utomordentligt troligt att det inte finnsnågra utländska banker eller intressen som är likaroade av den här bilden som de svenska intressena.Därmed kommer vi mycket lätt att hamna i ensvensk special- och favoritsituation, nämligenoligopolet. Vi kommer med andra ord att få likamånga banker som vi har minus en eller två.Då är frågan om konkurrensbilden och detfungerande kreditsystemet verkligen kommer attbli tillfredsställande.Anf. 36 Statsrådet ():Herr talman! Vad gäller de utländska bankerna ochderas intresse av kan vi inte göra så mycketmer än att skapa bra förutsättningar för dem liksomför andra företag. Vi har gjort det genomförändringar i förvärvslagstiftningen. Vi harmöjlighet att omvandla dotterbolag till filialer. Manhar nu valt att ha kvar dotterbolag i vissa fall ochändå starta en filial. Vi har alltså sett att man harstartat ett antal filialer. De har tillgång till helaföretagets kapitalbas och har förhållandevis storautlåningsmöjligheter. De har också möjligheter attslå sig in på den svenska marknaden. Till en börjankan det antagligen bli fråga om mindremarknadssegment, men de kan ändå konkurrera påbl.a.