prot · GG0960 · 1993-02-11 00:00:00 — Alltför få europeiska politiker lyssnadepå dem som varnade för utvecklingen på Balkannär konflikten trappades upp.Det finns också de som frågar om EG nu inte hållerpå att bygga upp en militär organisation som kan blinågot helt annat än en fredsorganisation?Inom ramen för det s.k. IEPG-samarbetet iEuropa, bedrivs en verksamhet som går ut på i stort sett utan offentlig debatt skall stärka detmilitära samarbetet i syfte att öka EG/EU:s styrkaockså på militärteknologins och vapenhandelnsområde.Brittiska forskare hävdar att det inom detvästeuropeiska militära forsknings- ochutvecklingsprojektet , European Co-operation for the Long Term in Defense, drivsomkring 25 olika militära projekt. NATO har försin del beslutat att detta IEPG-samarbete skallupplösas och att EUCLID-programmet ställs underWEU:s kontroll. skall flyttasfrån till , där både NATO och EGhar sina högkvarter.Man kan ju undra vad det är för enfredsorganisation som ägnar denna stor energi åtatt under sekretess stärka sina positioner påmilitärteknologins och vapenhandelns område. Detfinns anledning att ställa frågan om EG verkligen ärdet stora fredsprojektet eller om andra mål nuhåller på att komma in i bilden.I en frispråkig intervju i isomras sade , WEU:sgeneralsekreterare, att måste acceptera ettgemensamt försvar i . Han förutsatte ocksåatt WEU och EU skulle smälta samman mot slutetav 90-talet.Hela världen är WEU:s område för ingripanden,sade van Eekelen. När det gäller försvar av viktigaintressen som oljeleveranser från ,skall WEU-styrkor kunna gripa in.Vilka möjligheter kommer att ha att ståutanför äventyrliga och oönskade militära projektnär man väl en gång gett sig in i leken?Det är ju känt att enligt EG:s avi om sägsdet att EG bör söka bindande försäkringar om attSverige är berett att uppfylla sina förpliktelser pådet försvarspolitiska området.I den inledande artikeln J1 iMaastrichtbestämmelserna om utrikes- ochsäkerhetspolitiken slås följande fast:''Medlemsstaterna skall aktivt och förbehållslöststödja unionens utrikes- och säkerhetspolitik i enanda av lojalitet och ömsesidig solidaritet. De skallavstå från varje handling som strider mot unionensintressen. ''Det står visserligen i artikel J8 att nödvändigabeslut för att definiera och genomföra dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken iprincip skall vara enhälliga. Men gjordekonferensen en särskild förklaring att om vissabeslut i utrikes- och säkerhetspolitiken skall fattasenhälligt, skall medlemsstaterna försöka undvikaatt hindra ett enhälligt beslut. Det betyder alltså iklartext att minoriteten skall böja sig förmajoriteten också i dessa frågor.Om man har anslutit sig till ett sådant avtal, måsteman rimligen vara så nära en militär allians att detendast är formaliteter som skiljer från ettmedlemskap i unionen.Jag vill framför allt fråga följande: Vilkaundergörande argument skall den svenskaregeringens företrädare använda för att hävda attsvensk trupp inte skall delta i gemensammaaktioner? Särskilt Socialdemokraterna, härrepresenterade av , och ,här representerad av , bör ha ett braoch övertygande svar på den frågan, särskilt somde, som jag uppfattar det, har stått förtungdpunkten i formulering omalliansfrihet syftande till neutralitet i krig i vårtnärområde.Några avgörande skäl för att överge alliansfrihetensyftande till neutralitet i krig, anser jag intehar redovisats.Enligt den svenska regeringsformensportalparagraf skall all offentlig makt i utgåfrån folket. har ett parlamentarisktstyrelseskick, där den offentliga makten utövasunder lagarna, och där stiftar lag.Folkstyret utövas också genom den kommunalasjälvstyrelsen.Med ett EG/EU-medlemskap gäller detta bara ominte EG/EU har beslutat annorlunda. Riksdagenupphör därmed att vara ensam lagstiftare i landet.I EG/EU har kommissionen i det närmastemonopol på initiativrätten till motsvarigheten tillvåra lagar, och besluten fattas av ,ofta utan offentlighet.EG:s motsvarighet till våra lagar står över deninhemska lagstiftningen. Enligt domar utfärdade avEG-domstolen, kommer vår grundlag att bli enfemterangslag under . Över våragrundlagar står EG-traktaterna, EG-förordningarna, EG-direktiven och domar.EG:s kommissionärer och domareskall i sitt handlande vara helt oberoende av sinahemländers regeringar.Hur offentlighetsprincipen och meddelarfriheten,som vi har ansett vara en hörnsten i detdemokratiska systemet i , skall kunnabevaras vid ett EU-medlemskap har intekunnat redovisas. Om detta problem förs också enintensiv debatt i vårt land.Inom ett växande fält av politiken kommerlagstiftningen vid ett medlemskap endast marginelltatt kunna påverkas genom allmänna val i Sverige.Därmed kommer principen om att all offentligmakt i utgår från folket att förändras och fåett helt annat innehåll. I , lika väl som iandra medlemsländer, urholkas givetvis detnationella självbestämmandet, demokratin ochparlamentarismen. Den s.k. eouroskleros som vitalade om för 10--skall bekämpas. Detinnebär naturligtvis att lokala och regionalafolkopinioner samt nationella politiker, som juanses utgöra bromsklossar för utvecklingenbeträffande de fyra friheterna, skall få ett reduceratinflytande. Då är det orimligt att påstå attfolkstyret skall behållas intakt.Ute i kommunerna i börjar nu oron växa.I skrivelse till regeringen införmedlemskapstalet kritiserasregeringen för ett odemokratiskt arbetssättbeträffande . Kommunförbundetskriver: ''Den pågående utredningen omstatsförvaltningen och EG förutsätts särskiltöverväga hur kommunernas möjligheter att delta iberedningsarbete och samrådsförfarande kantillgodoses.'' Egentligen är det, tycker jag, otroligtatt sådana självklarheter skall kunna utformas sompåminnelser av det här slaget.Det s.k. demokratiska underskottet är, förutomfrågan om alliansfriheten, det viktigaste skälet tillatt vi nu säger nej till ett medlemskap i /EU.Skulle de nuvarande förhållandena när det gällerfolkmaktens utövande i EG radikalt ändras som ettresultat av den diskussion som pågår i , kanen ny situation givetvis uppstå. Skulle också i övrigthelt andra förutsättningar uppstå , kangivetvis frågan om en ny hållning till ett i vårkonstitution reglerat samarbete i Europauppkomma. Mer erfarenheter kan då också havunnits av ett omförhandlat eller av ettfortsatt frihandelsavtal och andra avtal i . Vianser att nu bäst bidrar tilldemokratiseringen av det europeiska samarbetetgenom att stå utanför den europeiska unionen.Slutligen, herr talman, några ord om denekonomiska utvecklingen i EG och i vårt land.Den ekonomiska politiken i EU har en starktmonetaristisk prägel. Hittillsvarande ekonomiskapolitik har lett till en ökande arbetslöshet. Förnärvarande rör det sig om en ökning med 1 miljonnya arbetslösa . Några ekonomer varnar föratt det, om den här utvecklingen fortsätter, undernärmaste åren kan bli en ökning med 2 miljoner nyaarbetslösa . En sådan ekonomisk politik ärgivetvis ohållbar. På den inre marknaden är detstordriften och den ökade effektiviteten som skallstå för huvuddelen av tillväxten.Enligt min mening fungerar detta enbart om deökade resurserna i stor skala används till kampenmot arbetslösheten. Någon sådan politik finns förnärvarande inte inom EG. Där är det de s.k.konvergensvillkoren som är de överordnadeprinciperna och som skall bana väg för denmonetära unionen.Om alla EG-positiva profetior vore sanna, bordeenskilda företag nu sprudla av optimism ochinvesteringsvilja. I stället är det nedskärningar,varsel, avskedanden och konkurser som dominerarbilden. I del 1 på s. 32 i EES-propositionenredovisas att en marknad på mer än 12 miljarderkronor per dag eller per åröppnar sig för de svenska företagen i EG-området.Det här utgör en del av de skönmålningar somideligen görs av vårt förhållande till EG. Menfrågan är hur stor del av denna upphandling somegentligen ligger ovanför de s.k. tröskelvärden somgör att man tvingas lägga ut anbud i hela EES-området. Det borde en handelsminister som UlfDinkelspiel veta. Hur stor del av den svenskamarknaden kommer i själva verket att förloras tillutländska företag?I dag vet vi t.ex. beträffande den rälsproduktionsom byggs upp i att produkterna förmodligeninte kommer att kunna säljas till iSverige, utan man får försöka sälja någonannanstans. föredrar väl att göra sinainköp nere i Europa.Finns det några bedömningar av dessa hot? Ocksådet borde en handelsminister veta. En analys avEES-avtalets verkliga konsekvenser för landetsnäringsliv har väl regeringen gjort. Det voretacknämligt om det gick att få en kort redogörelseför en sådan konsekvensanalys.Anf. 4 () replik:Herr talman! Jag reagerade när togupp den i och för sig viktiga och svåra frågan omEG-domstolens ställning. Det är givet att den är enav de frågor som vi vid ett medlemskap har skäl attnoga bedöma. Det gäller bl.a. den suveränitet somvi ger ifrån oss.Men man kan inte uttrycka sig på det sätt somBengt uttryckte sig på, om man vill göraanspråk på trovärdighet. säger att densvenska grundlagen kommer på, om jag minns rätt,femte plats i rangordningen efter EG-regler o.d.Men då tror jag mig kunna konstatera att det meddet sätt på vilket arbetar, enligt dekriterier som man utgår från, inte alls förhåller sigpå nämnda sätt. Just eftersom frågan om ställning är en viktig och svår fråga föross, besökte i förrgår just . Jag tror att jag vågar säga, och jag utgårdå inte bara från det besöket utan också fråntidigare gjorda studier av domstolens arbete, att detförhåller sig tvärtom. Skulle det vid en tvist som gårvidare till vara så, att en EG-regelså att säga står mot ett lands grundlag, vore detkonstigt om skulle döma till förmånför den här enkla EG-regeln och inte till förmån förde grundlagar som det är en av EG-domstolensuppgifter att hävda i fråga om rättighetssystemet iEG.Den slutsatsen tror jag att man drar, om manstuderar det sätt på vilket faktisktarbetar. har ju att ta hänsyn tillrättstraditionerna i de olika länderna. Det finns intenågon sorts statiskt paket som är EG-rätt, så på denpunkten har definitivt fel.Bengt bygger upp sitt skräckscenario påförsvarsområdet med utgångspunkt i falska citat.Det måste jag säga. Han bygger upp hela den härhotbilden -- att vi tvingas in i någonting -- på någotsom är direkt felciterat ur avitill , som inte alls handlar om att vi skalltvingas in i någon försvarsdimension.Den tolkning som såväl vi som de flesta andra iSverige har gjort av vad Maastrichtfördragetinnebär -- det tvingar alltså inte in någon i ettförsvarssamarbete -- bekräftas av det beslut somfattades i . Där klarläggs den sakenmycket tydligt. Inget land tvingas alltså genomMaastricht in i ett försvarssamarbete. Dettaklarläggs mycket tydligt och i allmängiltig form i detbeslut som har specifik inriktning på Danmark.Det är således med hjälp av felaktiga citat somBengt kan måla upp sin skräckvision. Vi iSverige bestämmer dock själva om vår säkerhets-och försvarspolitik. Och kommer attfortsätta att självständigt besluta, också sommedlem i EG, om vårt lands försvarspolitik.Anf. 5 () replik:Herr talman! Jag citerade ordagrant ur avisen ifråga. Där står det faktiskt: Kommissionenrekommenderar att man inom ramen föranslutningsförhandlingar bör söka särskilda ochbindande försäkringar från angåendelandets politiska vilja och rättsliga kapacitet när detgäller att uppfylla sina förpliktelser på dettaområde.För översättningen svarar Utrikesdepartementetshandelsavdelning. Jag kan inte anse att detta citatpå något sätt skulle vara vilseledande.När det gäller situationen för den svenskalagstiftningen, och för övrigt gäller motsvarandeockså för andra länders lagstiftning, finns det ensärskild grundlagsutredning som jobbar med de härfrågorna. Vi hoppas naturligtvis att man skall läggafram ett betänkande, där dessa frågor närmareanalyseras. Vi får då anledning att återkomma tillden debatten.När det gäller en rad domar i harfaktiskt den nationella lagstiftningen satts ur spel,till många EG-politikers stora förvåning.Anf. 6 () replik:Herr talman! Först några ord beträffande citatet iBengt huvudanförande. Det som BengtHurtig citerade i sitt inlägg var dock -- det kanvar och en kontrollera mot vad vederbörande hörtmed egna öron och mot protokollet -- något annatän det som han citerade i huvudanförandet, där hantalade om att vi skall ha bindande försäkringar ochförsvarssamarbete och inte om bindandeförsäkringar, som man önskar från sida, om neutraliteten.Bengt vet säkert lika väl som alla andra attdet han citerade har bäring på ochÖsterrike. Man har i stort sett sammaformuleringar när det gäller alla neutrala länder.Det har att göra med de speciella rättsligaförankringar som neutraliteten i har.Men det hindrar inte på något sätt attbibehålla sin militära alliansfrihet.Anf. 7 () replik:Herr talman! Min formulering var att det, med detsystem som man bygger upp i ,kommer att bli ett moraliskt och politiskt dilemmaför att säga nej när det verkligen blir frågaom någon typ av militär insats. Det dilemmathamnar vi naturligtvis inte i om vi inte ansluter osstill Maastrichtfördraget.Vad jag ställde en fråga om, och den har jag förövrigt inte fått något svar på, gällde: Hur kommerman inför en eventuell svensk socialdemokratiskregering att argumentera för att motivera att justsvenska soldater i så fall skall stå utanför eneventuell militär aktion?Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 8 Statsrådet ():Herr talman! För drygt sedan, den 1februari, inleddes förhandlingar ommedlemskap med den europeiska gemenskapen.Jag hade då äran och glädjen att inför EG:smedlemsländer redovisa vilka utgångspunkter vihar för förhandlingarna med EG och vilka mål vihar ställt upp för förhandlingarna.Det var en historisk dag. Jag kan gärna hålla medMats om att vi därmed gick in i denkanske viktigaste förhandlingen för del imodern tid. Därmed togs också ytterligare ett stegpå vägen mot de mål som uppställdes i denregeringsförklaring som regeringen avgav vid sitttillträde , nämligen att föra Sverigefullt ut i det europeiska samarbetet genom ettsvenskt medlemskap i . Det är ett mål somockså upprepade gånger har ställt sigbakom med en mycket stor majoritet.Reaktionerna på det svenska anförandet i Brysselvar överlag mycket positiva. Som jag ser det är deten stor styrka att vi nu har lagt fast våra mål iförhandlingarna, och detta med mycket storkonkretion.Vi har också angivit omistliga svenska värden, somvi inte avser att rucka på. Detta har skett i bredpolitisk enighet. Detta inger styrka, och det ingerrespekt hos våra förhandlingspartner.Herr talman! Det gångna året har för svensk delinneburit både framgångar och besvikelser påintegrationsfronten. Låt mig först säga några ordom i det sammanhanget.Det var en obestridlig och stor framgång när vi i majförra året i kunde underteckna . Därmed hade vi nått fram till enöverenskommelse om det utan jämförelse störstafrihandelsavtalet och mycket mer. I praktiken rördet sig om ett deltagande i EG:s inre marknad,omfattande alla EG- och EFTA-länder, drygt 350miljoner invånare.Det var ett bakslag att det schweiziska folket sedansade nej till i en folkomröstning. Vibefinner oss nu i ett skede där vi måste göra detekniska anpassningar av avtalet som ärnödvändiga för att avtalet skall kunna träda i kraftutan . Det arbetet pågår.Vi har kommit långt i arbetet. Många frågor harlösts och ett förhandlingsprotokoll är i det närmasteklart. Men arbetet kompliceras av att vissa begär kompensation för det bortfall somSchweiz utgör. Det är en ståndpunkt som EFTA-länderna i gemen icke anser berättigad och enståndpunkt som uppenbarligen också delas avmånga på EG-sidan.Läget inger bekymmer. Det ligger fara i dröjsmål.Men jag har ändå förhoppningar om att vi inom dennärmaste tiden skall kunna komma fram till enöverenskommelse, så att avtalet skall kunna sättasi kraft under detta år. Siktet är fortsatt inställt påhalvårsskiftet.EES-avtalet är ett viktigt avtal i sig, men det ärockså ett viktigt avtal för . I ett läge därintegrationsarbetet har präglats av bakslag påandra håll, och är konfronterat med en radekonomiska svårigheter, är det viktigt att vi görframsteg på de fronter där framsteg ligger inomräckhåll. vore en obestridlig framgångför det europeiska integrationsarbetet i stort.Till frågan om medlemskap. Det var en storframgång när den europeiska gemenskapen vid sitttoppmöte i öppnade vägenför en utvidgning av Gemenskapen, när de klartsade ja till förhandlingar med intresserade EFTA-länder om medlemskap.Det är också en obestridlig framgång att vi nu haren gemensam tidtabell för förhandlingarna. BådeEFTA-länderna och EG har siktet inställt påmedlemskap 1995. Beslutet i visar ocksåatt det finns en grundläggande vilja att inte barautvidga Gemenskapen, utan att också på så sättstärka Gemenskapens inre samarbete och ävengöra Gemenskapen bättre skickad att klara deutmaningar som man möter på andra håll, iförhållande till och iförhållande till resten av världen.Nu börjar det vardagsnära förhandlingsarbetet.Det kommer att vara mödosamt, och det kommeratt vara tidskrävande. Men vi har goda utsikter,trots detta, att nå ett gott förhandlingsresultat.För det första kommer vi väl förberedda tillförhandlingarna genom ett omfattandeförberedelsearbete internt och genom omfattandekontakter med EG-sidan.För det andra har vi klart formulerat våraförhandlingsmål, och vi har gjort detta medkonstruktiva bidrag från många håll, inte minst frånsocialdemokratiskt håll.För det tredje skall vi slåss för våra intressen. Viskall hårt bevaka att de förhandlingsmål som vi haruppställt kan uppnås i förhandlingarna. stårsakfrågorna i fokus.Ambitionen är att komma fram till ett braförhandlingsresultat, ett förhandlingsresultat somkan godkännas av det svenska folket i denfolkomröstning som skall följa på avtalet. Det ärdär avgörandet ligger. Det är sist och slutligen detsvenska folket som har att säga ja eller nej tillsvenskt medlemskap i /EU.Herr talman! Förhandlingsmålen är förvissoviktiga. Som jag sade kommer vi att göra allt vi kanoch vad som står i vår förmåga för att slå vakt omde intressen som vi har att bevaka i deförhandlingar som förestår. Men vi får för denskull inte glömma de långsiktiga målen: Vilket slagsEG vill vi skapa? Vilket slags vill vimedverka till att skapa? I mitt anförande i Brysselförra veckan angav jag några hållpunkter för dettaarbete. Låt mig nämna några av dem.1. Att förverkliga visionen om ett enat somlever i fred, välstånd och social rättvisa, som visaröppenhet för sina grannländers behov och som ärmedvetet om sitt internationella ansvar.2. Att medverka i arbetet på att bygga upp en nyeuropeisk freds- och säkerhetsordning.Förutsättningarna för detta är betydligt bättreän kanske under efterkrigstiden.3. Att medverka i en europeisk union som ärgenerös mot omvärlden. Central- och Östeuropaintar här en central plats. Det är en uppgift för , för de västeuropeiska länderna att på alltsätt bistå de central- och östeuropeiska länderna ideras utveckling mot demokrati ochmarknadsekonomi.Det är också fråga om att visa öppenhet motomvärlden i övrigt, att tillgodoseutvecklingsländernas behov, att se till att handeloch bistånd, miljö och utveckling går hand i handi vår strävan att bekämpa fattigdomen och främjautvecklingen.4. Vi måste också med gemensamma krafterbekämpa arbetslösheten och stimulera ekonomiskåterhämtning. Det finns inga nationella lösningarpå europeiska problem. Det gäller det ekonomiskaområdet och det gäller många andra områden.5. Vi vill medverka i arbetet att bygga enekonomisk och monetär union.Det senaste halvårets turbulens påvalutamarknaderna har understrukit viktenav ett förstärkt samarbete på det ekonomiska ochmonetära området. Det är en fråga om en gradvisutveckling av samarbetet, en utveckling steg försteg. Ett slutligt svenskt ställningstagande avseendeövergången från det andra till det tredje steget i denekonomiska och monetära union, som skisseras iunionsfördraget, kommer att göras i ljuset av denfortsatta utvecklingen och i enlighet medbestämmelserna i unionsfördraget.Så, herr talman, kan vi gå från område till område:miljö, regionalpolitik, jordbruk, sociala områden,för att bara nämna några. På alla dessa områdenökar behovet av internationellt samarbete. Sverigehar en naturlig plats i den kretsen, inte minst för attkunna påverka utvecklingen i den omvärld som visjälva är så beroende av.Herr talman! För att sammanfatta kan jag säga attjag ser fem centrala uppgifter ligga framför ossunder på den europeiskaintegrationspolitikens område.För det första skall vi säkerställa EES-avtaletsikraftträdande. Detta är en fråga för de närmastemånaderna.För det andra skall vi med utgångspunkt i deförhandlingsmål som redovisades i den 1februari uppnå ett gott resultat i förhandlingarnamed EG om medlemskap.För det tredje skall vi i samverkan med andraländer bistå de central- och östeuropeiska ländernai deras utveckling mot demokrati ochmarknadsekonomi.För det fjärde skall vi forma en politik för framtidensom gör väl skickat att inta platserna och attagera pådrivande i gemenskapens medlemskretsutifrån våra värderingar och utifrån våra intressen.För det femte skall vi verka för en fortsatt bredparlamentarisk och medborgerlig uppslutning kringmålen för vår Europapolitik. Jag tycker, inte minstfrån den synpunkten sett, att de inlägg som gjortshär i debatten både från Socialdemokraternaoch från Ny demokrati är uppmuntrande.För det sjätte skall vi genom en bred ochomfattande informationsverksamhet bidra till ökadinformation, ökad kunskap, ökat intresse och till enintensivare debatt kring integrationsfrågorna.Informationsverksamheten kommer attintensifieras och särskilda konsekvensanalyserkommer att göras med sikte på att utvärderafördelarna och nackdelarna med ett medlemskap.Jag kan försäkra att regeringen för sin del intekommer att spara några som helst ansträngningarför att förverkliga dessa mål. Vi kommer ocksåfortlöpande här i , i olikaorgan och för allmänheten att så utförligt somnågonsin är möjligt redovisa läget i och utgången avförhandlingarna, i linje med de svenska traditionervi står för och i linje med den offentlighetsprincipsom är en omistlig del av vårt svenska samhälle.Herr talman! Frågan om svenskt medlemskap iEG/EU är en ödesfråga för . Därför krävsdet också en nationell samling.Anf. 9 () replik:Herr talman! Ett av de områden där förhandlingenskall starta allra tidigast är jordbrukspolitiken. Omjag har förstått tidningarna rätt kommerjordbruksministern att fara till nästa vecka.Vi har också i EG-delegationen fått en mer allmänföredragning av jordbruksministern om denförhandlingen.Jag skulle vilja få min oklarhet röjd av UlfDinkelspiel på en viktig punkt. Visocialdemokrater menar ju att vi skall se till att såmycket som möjligt av vår avreglering skallbehållas i EG. I vissa avseenden går det inte, mennär det gäller områden där vi har kommit i balansfinns det inget skäl att gå in i en ny reglering -- enreglering som avser att förhindra och motverkaöverskott.Vad gäller mjölken har vi i kommit i balansgenom vår avreglering. Varför skulle vi då gå in i engårdskvotering? Det är ett system som har gisslatkonsumenter och bönder utomlands, där man efterhand kapitaliserar mjölkkvotens värde i gårdarna.I kostar mjölkkvoten åtta gånger mer än enko. Detta är hopplösa system, som stänger uteungdomar och andra.Vi kan i stället säga att vi får ta ett nationelltproduktionsutrymme, dvs. en nationell kvot. Sålänge vi med marknadsmekanismerna håller oss ibalans skall vi inte behöva gå in i ett snårigt,hopplöst system som många inom EG själva ärutomordentligt förtvivlade över att en gång ha givitsig in i.På denna punkt har vi inte fått något bra svar frånjordbruksministern. Svaret har varit alltför allmänthållet. Regeringen kräver heller inga kvoter i det talvid förhandlingsöppningen som för någon vecka sedan i . Det är bra,men hur kommer man nu att förhandla? Kommerman att ta till sig de krav som vi socialdemokraterhar ställt om att försöka se till att vi får en visserkänsla för den avreglering vi har genomfört?