prot · GG09117 · 1993-05-27 00:00:00 — Eftersom ingen annan än ElisabethFleetwood tog upp EG:s hälsoministrarsdiskussion, tyckte jag att det var angeläget att talaom vad de har sagt , så att information gick uttill alla.Anf. 120 ()replik:Herr talman! Har tärningen kastats rullar jag dengärna vidare. Desto bättre när kommer ini EG och vi kanske kan påverka situationen på ettsådant sätt som många av oss önskar.Anf. 121 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis säga att jagtyckte att det var mycket uppfriskande att lyssna tillElisabeth efter att ha hört ett par andratalesmän för , som jag inte tyckerverkar ta frågan på det allvar som man bör görautan diskuterar om att vara förtjust eller ickeförtjust i förbud, i stället för att tala om alla deungdomar som lockas in i en vana eller ovana somi många fall kommer att följa dem hela livet -- omnu livet blir så långt för deras del.Tobakens skadlighet är inte längre en omdiskuteradfråga. Frågan är om vi skall göra något mer radikaltför att inte nya generationer av rökare skall värvas.Det är sällsynt att en utrednings slutsatser såkapitalt negligeras som skett medTobaksutredningen. Det är häpnadsväckande atttänkande människor så villigt sticker huvudet isanden och blundar för fakta. I motsats till vadmånga av talarna sagt måste jag säga att ävenom jag naturligtvis är glad att en tobakspropositionäntligen har lagts fram, tycker jag att man får letaefter något menlösare. Huvudsakligen slår man inöppna dörrar. Man talar om att man skall göra detman har kommit på mycket god väg med attklara av. Det är väl i och för sig bra, men det behövsradikalare mått och steg.Vi skall ta ställning till ett betänkande där manföreslår ett par mycket väsentliga förbättringar iförhållande till propositionen. Man har skjutit in sigpå två viktiga mål: att skydda allmänheten från attofrivilligt utsättas för tobaksrök och att skydda barnoch ungdom från att börja använda tobak.Tobaksbruket är utan tvivel ett av våra allra störstahälsoproblem, för att inte säga det största. Detberör naturligtvis i första hand de människor sombrukar tobak, men även de som ofrivilligt utsättsför tobaksrök far illa av den.Jag skall inte i detalj gå in på rökningensskadeverkningar. I det här sammanhanget skullejag gärna vilja uttrycka min uppskattning över denbreda information som tidningar och inte minstläkare försett oss med.Tobakens gifter är farliga för alla viktiga organ.Risken för cancer i de mest skiftande former och imånga av kroppens organ är välkänd. Jag hopparöver det jag hade tänkt säga om flera andrasjukdomar, för det har väl belysts tidigare underdagen.Problemet med att utsättas för rök ofrivilligt haruppmärksammats alltmer . En delupplever helt enkelt att det är obehagligt, och andrahar starka allergiska besvär av röken. Sjukdom ochför tidig död kan i sämsta fall bli följden även avpassiv rökning.Enligt mitt förmenande är det otroligt attmänniskor fortfarande kan utsättas för rök dag utoch dag in på sin arbetsplats. Visst har det blivitmycket bättre på många arbetsplatser. Det hjälpertyvärr inte dem som tvingas vistas isamma rum som vanerökare. Det är makalöst attvi, trots den arbetsmiljölagstiftning vi har, kantillåta gifter från tobaksrök i halter som ibland är100--200 gånger högre än högsta tillåtna halt iarbetsmiljön. Var finns logiken, och var finnskonsekvensen?Den enda logiska slutsats man kan dra är attrökning skall förbjudas i arbetsmiljöer. Detsammagäller offentliga lokaler där olika sorterstillställningar anordnas. Ingen skall behöva stannahemma för att inte behöva utsätta sig för rök.Utskottets majoritet har här kommit till sammaslutsats som en lång rad motionärer. Det måsteändå vara angelägnare att tillgodose det allmännaintresset av rökfrihet än rökarnas frihet, vilken fåbetraktas som ett särintresse.Den fråga som engagerar mig allra mest är alla debarn och ungdomar som börjar att röka och i mångafall lägger sig till med en ovana som visar sig svåratt bryta. Vi har hört tidigare att 600 börjar rökavarje vecka. Det blir mer än 30 000 ! Ochpraktiskt taget alla av dessa är . Detviktigaste av allt måste därför vara att vi ser till attungdomar aldrig börjar röka.I det här sammanhanget har den inställningomgivningen och samhället i stort visar enavgörande betydelse. Rökfria hem, rökfria skolor,rökfria arbetsmiljöer och offentliga miljöerkommer att ge ett intryck av att rökfrihet är ennaturlig livsstil. Föräldrar, lärare, idrotts- ochfritidsledare som är föredömen på det här områdetblir en positiv kraft, som hjälper barn ochungdomar att aldrig börja röka.Informationens och undervisningens betydelse pådet här området kan inte överskattas. Den börsystematiskt bedrivas på mödravårdscentraler,barnavårdscentraler, daghem, förskolor och skoloroch vara riktad till föräldrar, barn och ungdom medsyftet att skapa en rökfri generation. Det harbedrivits en omfattande undervisning i våra skolorunder en lång följd av år. Skolorna behöver nubackas upp av samhället på ett tydligt sätt.Att göra reklam för en produkt som innehåller enotalig mängd gifter är irrationellt. Branschen skullealdrig lägga ut alla dessa svindlandepenningsummor på reklam om det inte lönade sig.En lång rad länder både i och utom harredan infört förbud mot tobaksreklam, mer ellermindre långtgående. Utskottet anser att regeringensnarast bör återkomma med förslag om förbud motdirektreklam. Det är en nödvändig åtgärd medtanke på reklamens inverkan på attityder. Inteminst ungdomar är känsliga för påverkan.Reklamförbudet bör även omfatta smygreklam påkläder, sportartiklar o.d. för att bli effektivt.Förslaget om en åldersgräns för inköp avtobaksvaror har utskottet inte velat ställa sigbakom, vilket är mycket beklagligt. Det är minförhoppning att ledamöter skall visa sigklokare. Det är häpnadsväckande att en produktsom innehåller så många gifter kan fritt köpas avbarn. När det gäller medicin, som förväntas ha endel positiva effekter för det är därför man använderden, råder stränga regler med recepttvång.Föräldrar och lärare behöver det stöd enåldersgräns ger för att deras information ochförmaningar skall gå fram bättre. I första hand ärdet naturligtvis en återhållande faktor för barnenoch ungdomarna själva. En sådan gräns för inköpär ingalunda orimlig. Flera länder har åldersgränsbåde i och i andra delar av världen. Förinköp av alkohol på systemet har vi länge tillämpaten åldersgräns och när det gällerinköp av folköl. Trots att den inte fungerar till100 %, finns det flera undersökningar som klartvisar på de återhållande effekterna. Jag trorknappast någon skulle vara beredd att plädera föratt vi skulle ta bort denna åldersgräns . Eftervad jag har hört här i kammaren blir jagfundersam.Det finns av naturliga skäl inte så mångaundersökningar ännu som visar effekten av enåldersgräns i internationella sammanhang när detgäller förbud mot inköp av tobaksvaror som detfinns när det gäller alkohol. Det finns dock en delamerikanska undersökningar som visar på mycketpositiva effekter. Vi har också fått ta del av vad somhar hänt i . Det tycker jag var mycket positivtatt höra. Det är ganska naturligt att minskadtillgänglighet leder till ett minskat bruk.Den gräns pläderar för är 18 år.Det gör också åtminstone sju motionärer medanledning av tobakspropositionen. Vi är mångasom menar att är en bättre gräns än . Detär känsligt att göra tobaksvarorna tillgängliga justnär man är i slutet av högstadiet eller när man slutarhögstadiet. Många befinner sig på grund av olikamognad fortfarande inom den gräns där många görsin rökdebut. Vid skulle med all sannolikhetde eventuellt negativa effekterna av att manplötsligt får lov att köpa vara mindre uttalade. Manär äldre och klokare och mindre benägen attpåverkas av grupptryck.I några länder har man t.o.m. från att ha haft 16 århöjt åldersgränsen till . I är det mångastater som har 18-årsgränsen, men jag är medvetenom att våra grannländer och även andra europeiskaländer har 16 år.En del hinner faktiskt fylla redan när de ärkvar i . Jag tror att det skulle varaolyckligt om några som befinner sig i grundskolanskulle kunna köpa tobaksvaror fritt, kanske skrytamed detta för sina kamrater eller bli tråkade av sinakamrater om de inte vill sälja vidare. På högstadiet,där jag själv har arbetat -- jag har alltså långerfarenhet av detta -- är eleverna i en mycketkänslig ålder. Därför vill jag verkligen förorda 18-årsgräns.Leif frågade om hanskulle ställa upp på en 16-årsgräns, om inte dettamed 18-årsgräns går igenom. Jag vill faktiskt ställasamma fråga till er som förordar en 16-årsgräns. Jaghoppas att inte någon prestige får styra oss i det härfallet, utan att vi från ömse sidor är villiga att ställaupp på varandras åldersgränser, om det blir så attden ena eller den andra faller. Det viktiga är ju attdet blir en åldersgräns. är ingen onaturliggräns. Det är dessutom myndighetsåldern. Det jaghar fört fram just när det gäller högstadiebarnensoerhörda utsatthet och känslighet tror jag är ettmycket starkt argument. Vid 18 har de flesta medgod marginal passerat den vanligaste debutåldern.Jag tror att den marginalen behövs. Då upplevs detsäkert inte som lika ''fräckt'' att få köpatobaksvaror.Till sist vill jag framhålla att jag anser atttobaksfrågan från att ha varit ett problem för mänalltmer har blivit en kvinnofråga så allvarlig somnågon. Var fjärde flicka röker i årskurs 9 och varfemte pojke. Det visar en landsomfattandeundersökning som gjordes på 6 000niondeklassare. Det här är en avsevärd ökning,som tar oss tillbaka till 70-talet.Det har sagts här, och det är sant, att vi har ungefärett antal personer som röker. Men detfinns en ökning när det gäller ungdomar som ärmycket oroande. Jag har erfarenheter avniondeklasser där ingen har rökt. talar man,efter landsomfattande undersökningar, om varfjärde flicka och var femte pojke. Detta ärallvarligt.Det är möjligt att fler i de äldre årgångarna harslutat och att vi därför har en viss minskning. Iförhållande till mycket tidiga år har vi enminskning. Det är jag medveten om.En annan mycket viktig och skrämmande siffra ärden som det står om i tobakspropositionen, om jagminns rätt. Bland ensamstående blivande mödrarpå har man hittat som röker. Dettapåverkar de barn som de väntar. Med mycket storsannolikhet kommer många av dem att fortsättaröka även efter det att de fått sina barn. Dessa barnkommer då att växa upp i en miljö där de dagligenutsätts för tobaksrök.Det här är inte bara en personlig fråga. Det är intebara vars och ens ensak. Jag skulle önska att deflickorna hade fått den hjälpen när de var litetyngre att aldrig börja röka. Jag hoppas verkligen attkammarens ledamöter tar den här frågan på stortallvar och inte ytligt diskuterar om man ärförbudsivrare eller inte. Det här rör något mycketallvarligare än så. Det rör våra barns ochungdomars framtid. Det rör våra kvinnorslivskvalitet. Därför vill jag plädera för att viverkligen tänker oss för.Jag skall nu komma till de yrkanden jag har medanledning av olika motioner i det här betänkandet.Med anledning av betänkandet vill jag yrka bifalltill vad utskottet har anfört beträffande rökfriamiljöer. Det sammanfaller också med vår motionSo49, som har väckts av mig, ochLars Svensk, dessutom med en motion som FannyRizell och jag väckte under allmänna motionstiden,So453, yrkande 4 och 5, samt en rad andramotioner.Jag vill också yrka bifall till vad utskottet har anförtbeträffande tobaksreklam, där också kraven i våramotioner So49 och So453, yrkande 2 i bådamotionerna, stämmer överens, plus en rad andramotioner. Jag vill säga att det är påfallande vilkenrad av motioner vi har fått. Det visar att väldigtmånga inte tycker att det som står i propositionenräcker.Slutligen vill jag yrka bifall till en åldersgräns på 18år i enlighet med yrkandena i följande motioner:So49, yrkande 1, So52 -- det är en s-motion, detandra var en kds-motion --, yrkande 2, So421, enkds-motion, So437, en kds-motion, yrkande 4,So499, en s-motion, yrkande 3, So54, en Nydemokrati-motion, yrkande 3, och So48, en s-motion, yrkande 1.Dessutom vill jag ställa upp på mom. 7 iVänsterpartiets meningsyttring, som gäller denförtäckta tobaksreklamen, och även mom. 9, somhandlar om information. Detta stämmer mycket välöverens med båda de motioner som jag har väckt.Jag talar väldigt mycket om informationensbetydelse.Anf. 122 () replik:Herr talman! I hela den här debatten harfarligheten framkommit. Vi måste hareklamförbud, åldersgränser. Vi har hört IngridNäslund i detalj ta upp produktens farlighet.Jag skulle vilja ställa en fråga, eftersom ingentidigare har velat besvara den fråga jag ställde i mittinledningsanförande. Om det är så farligt och vimåste begränsa på olika sätt, varför inte göra detenda raka när ni har chansen och är i majoritet,varför inte förbjuda tobaksbruk över huvud taget iSverige?Anf. 123 () replik:Herr talman! För mig fick det väldigt gärna bliförbud. Jag skulle inte sakna rökningen . Jagtycker det skulle vara väldigt bra för hälsan. Men viser hur det är även när vi diskuterar en del av demindre omfattande förbuden. Vi vet ännu inte omvi får majoritet för dem.Jag är faktiskt av den uppfattningen att denförebyggande verksamheten är viktig. Man skallinte lura in människor i ett beroende och därefterbehandla dem hårt och hänsynslöst och bara sägaatt nu är det slut. Man har faktiskt i börjatfundera på om man skall operera människor somanvänder tobak och inte är villiga att sluta. De ärinte längre prioriterade. Det tycker jag är myckethårt, måste jag säga.Jag tycker att man i stället måste börja . Det jaghade satt som överskrift på mitt anförande var Enrökfri generation. Jag tror nämligen att det här ärvägen till att få ett näst intill rökfritt . Harman inte börjat när man är är man så klok attdet blir otroligt få som kommer att börja röka. Detkommer alltså att bli ovanligare och ovanligare. Dåbehöver vi inte förbjuda det eller också blir detnaturligt att göra det, därför att det blir betraktatungefär som knark.Anf. 124 (nyd) replik:Herr talman! Föregående talare yrkade bifall till ettav våra motionsyrkanden. Vi hade också en 18-årsgräns från början. Men jag har varit med underutskottets behandling. Jag insåg ganska snabbt attdet inte fanns någon som helst möjlighet att fånågon större anslutning till 18-årsgränsen. Så vivalde att stödja den här kvinnomotionen med 16-årsgräns.Jag vädjar att vi får stöd för den. Jag tror att vi harkommit väldigt långt i och med att en mängdkvinnor från vänsterhåll och även från Folkpartietstöder något som Ny demokrati har reserverat sigför, även om det inte är våra idéer från början, utanderas. I det här fallet skulle man vilja att alla somöver huvud kan tänkas vilja ha en åldersgränsansluter sig till den minst stränga nivån, dvs. 125 () replik:Fru talman! Jag tycker naturligtvis att det är bättreatt det blir en åldersgräns, även om jag med minerfarenhet är allvarligt oroad över att den skallinfalla vid just denna ålder. Jag hade ett samtalmed min son som är . Han har den här åldernnärmare inpå sig, även om det nu har gått nästan tioår.Han sade att han inte ens tycker att jag skall gå medpå en 16-årsgräns och att det inte är klokt omgränsen går vid just den åldern. Däremot hade hanen mycket stark tro på en 18-årsgräns. Jag sade tillhonom att jag inte kan se det som han gör att en 16-årsgräns skulle försämra. Jag tror att om vi nubörjar med en 16-årsgräns skulle vi senare kunnahöja den om man finner att den var mindre bra.Jag kommer att rösta för en 18-årsgräns. Omförslaget på en 18-årsgräns vinner hoppas jagverkligen att de som röstar för en 16-årsgräns ärgenerösa och stöder en 18-årsgräns. Det kan välinte vara något fel att vi får ungdomar att avhållasig från rökning till. Jag tycker att vi i dethär fallet skall stöda varandra.Anf. 126 ():Fru talman! Det har varit mycket intressant attlyssna till eftermiddagens och kvällens debatt.Flera borgerliga företrädare för regeringspartiernaredovisar hur allvarligt de ser på tobakensskadeverkningar. Men när de kommer tillutskottets betänkande och de borgerligareservationerna, då blir de genast mer otydliga. Detär uppenbart att de har stora problem medregeringens proposition och med den behandlingde tillstyrkt i utskottet.Detta kommer allra tydligast till uttryck från kdsrepresentant , som har uppenbaraproblem med regeringens förslag liksom med deborgerligas utskottsförslag. Han vädjar tillkammaren att vid röstningen även överväga förslagi enskilda motioner. Det är inte konstigt motbakgrund av den erfarenhet som har som högt aktad cancerläkare att hanuttrycker sig som han gör. från Nydemokrati, även han läkare med erfarenhet avtobakens skadeverkningar, har märkligt nog, medtanke på det parti han tillhör, kunnat agera förförbud och lägga fram förslag efter egenövertygelse. Och man ser skillnaden i resultatet.Även inlägg var väl värt att lyssnatill.Helt uppenbart har regeringen misslyckats med sintobaksproposition. Utskottets behandling ochmajoritetens sätt att köra över regeringen gertydligt belägg för det. Det är, tycker jag,anmärkningsvärt att regeringen inte kunnat samlasig till ett starkare förslag mot bakgrund avTobaksutredningens förslag. Jag förstår inte hurCentern, liberalerna och i än högre gradkds kunnat medverka till att lägga fram ett sådantsvagt förslag. Det är lättare att förstå Moderaternashållning, eftersom jag inte har några förväntningarpå det partiet i den här frågan.I utskottet har de borgerliga företrädarna förregeringspartierna endast kunnat medverka till enförändring av propositionen, och det gällerförslaget till reklamförbud. Det är i och för sig bra,men långt ifrån tillräckligt, vilket tydligt framgickav den socialdemokratiska talesmannen anförande.Omsorgen om den enskildes frihet har fått gå förefolkhälsan i regeringspartiernas agerande. Det ärintressant att detta sker i en mycket tungmiljöfråga. Agerandet känns delvis igen frånagerandet i övrigt vad gäller miljöpolitiken, därutvecklingen av politiken har snarlika drag. Vi kanta gårdagens debatt om en ny skogsbrukslag baraför att nämna ett exempel. Regeringen ligger inte ifrontlinjen när det gäller miljöpolitiken.Jag behöver inte uppehålla mig vid någonredovisning av hur farligt tobaksbruket är. Det harandra stått för. Jag går direkt på betänkandetutifrån den motion som jag tillsammans med andraföreträdare för de kristna socialdemokraterna varitmed om att utforma, So48.Jag tycker utskottets majoritetsförslag i stort ärganska bra. Men jag har svårt att förstå varförutskottet inte redan nu vill plädera för ettgenomförande av en åldersgräns, när man säger attdenna fråga har högsta prioritet. Det är visserligenbra att man så tydligt pekar på att nästa steg kan bliett inköpsförbud. Flera talare har ju pekat på hurviktigt det är med en åldersgräns. Det har t.o.m. deborgerliga gjort, men de hoppar sedan av idéngenom sin reservation.Skulle vi få en åldersgräns på 16 eller ännu hellre 18år, skulle vi förhindra att flera ungdomar kom in itobaksbruket. föreslår en 18-årsgräns, och det har vi motionärer anslutit oss till.Den rädsla som finns för att ett inköpsförbud skulleverka lockande är mycket överdriven. Och underalla omständigheter borde ju ett förbud leda tillminskat tobaksbruk, även om inte heller ett sådantförbud är 100-procentigt effektivt. Att någon kanpåstå motsatsen är obegripligt för mig. Ett förbudskulle skapa ett socialt tryck utöver den signaleffektdet har. Jag menar att samhället måste ta ställningoch visa på en norm i det här fallet.Jag skulle helst ha velat yrka bifall till vår egenmotion So48, yrkande 1. Eftersom utskottet intehar utarbetat något lagförslag, vilket vi yrkade påoch förutsatte, får jag ansluta mig till dettillkännagivande som bl.a. finns i motion So499 aven av mina socialdemokratiska kolleger, . Det har också andra motionärerföreslagit. senast pläderade fördet.När det gäller reklamfrågan är det bra att nästanalla partier sluter upp omkring ett förbud motdirektreklam, men det borde också ha varit ettförbud mot förtäckt reklam, indirekt reklam, precissom föreslagit. Jag stöderdärmed yrkande i mom. 7.Utskottets förslag avseende rökfria utrymmen ärbetydligt bättre än propositionens. Det är direktanmärkningsvärt att regeringen hanterar frågansom om det normala är att rökning tillåts, men attdet skall finnas rökfria utrymmen i allmännalokaler osv. Det borde väl ändå vara tvärtom!Undantaget skall naturligtvis vara rökutrymmet.Jag förstår inte att de borgerliga i utskottet inteorkat med att ställa upp på majoritetsskrivningen idetta fall. Regeringspartierna verkar ha låst sinariksdagsmän, vilket framgår av de krystademotiveringarna, som lämnats här i debatten.I vår motion har vi föreslagit ytterligarebegränsningar av rökutrymmena, bl.a. igemensamma bostadsutrymmen och i allmännauteutrymmen, där mycket folk samlas. Jag tyckeräven att det är välmotiverat, men jag kan förstå omutskottet inte är berett att ställa upp, när stöd i dethär fallet saknas från . Jagavstår därför från att yrka något i detta fall.Fru talman! Om utskottets majoritetsförslag gårigenom är det ett stort steg framåt. Får vimotionärer och andra som har yttrat sig här ocksågehör för ytterligare en del yrkanden, så blirresultatet ännu bättre. De borgerligareservationerna måste helt enkelt avslås. Jag kanåterigen inte låta bli att förvånas över hur inte minstett parti som kds har kunnat ansluta sig till de svagaförslag som regeringen och reservanterna iutskottet lägger fram. Var finns omsorgen omsamhällets utsatta? Heder åt dem som haropponerat sig.Anf. 127 ():Fru talman! Jag skall inte blanda mig i denintressanta striden om huruvida man skall ha enåldersgräns på 16 eller . Mitt enda bidrag tillden diskussionen är en uppmaning till ledamöternasom inte kan komma överens att kompromissagenom att biträda reservation 2 och inte införanågon åldersgräns alls.Fru talman! Jag tänkte inte delta i denrestriktionskör som har ljudit i kammaren sedanmiddagsuppehållet. Låt mig därför allra först, förundvikande av missförstånd, slå fast någrapersonliga uppfattningar.Jag anser för det första att tobak och tobaksbruk ärmycket skadligt för hälsan. Jag skulle vilja påstå attdet finns en överväldigande dokumentation somtydliggör att tobaksbruk är en av de mesthälsovådliga sysselsättningar som människor kanägna sig åt och som förkortar livet med 5--. Detgör att jag tycker att det är bra om man kan minskatobaksbruket i samhället. För att nå det målettycker jag att det är rimligt att vi fortsätter att hållahöga tobakspriser genom en avskräckandebeskattning. Det är för övrigt en åtgärd som inteminst riktar sig mot de ungdomsgrupper som fleratalare har nämnt som särskilt angelägna att skyddamot tobakens skadeverkningar.Jag tycker att det är korrekt att staten satsarskattepengar på information och upplysning omtobakens skadeverkningar, inte minst genomskolans försorg. Jag tycker att det är rimligt att manhar regelsystem som skyddar människor som interöker från de människor i omgivningen som rökerpå ett sätt som inte är hänsynsfullt.Jag menar också att det inte är det här som dagensärende handlar om, i varje fall inte . Dethandlar i stället om att en majoritet i socialutskottetoch en kör av ledamöter under dagens och kvällensdebatt vill att vi skall överge den ganskaframgångsrika politik som vi har haft i ifråga om tobaksbruket, en politik som har byggtjust på information, upplysning och särskiltbeskattning. I stället skall vi välja en ny linje, sommer bygger på förbud, restriktioner och pekpinnar.Jag vill gärna innan jag går vidare markera vad jaghar markerat tidigare, nämligen att jag under detsenaste halvåret, när diskussionen om tobakslagenhar varit intensiv, har haftanledning att reagera mot det sätt på vilket mångaav förbudsivrarna -- om det epitetet tillåts --debatterar.