prot · GH0924 · 1993-11-16 00:00:00 — Jag tror attdet är mycket viktigt att vi försöker bygga bort allasådana återvändsgränder, om nu studenterna skallfå en ökad frihet att välja olika orter för sinahögskolestudier.Det ligger en annan aspekt i detta också. Om inteutbildningar kommer i fas kan jag tänka mig enform av centralstyrning -- oh, detta hemska ord.Om inte olika utbildningar kommer i fas leder dettill en minskad möjlighet till fler utbildningsplatserför olika delkurser inom ramen för ett programeller en linjeutbildning. Vad vi behöver är jufler platser. Får vi färre platser genom dessainlåsningseffekter är i alla fall vi från Vänsterpartietberedda att lägga olika förslag här i föratt luckra upp onödiga förstenade strukturer inomdet svenska högskolesystemet.Min fråga till utbildningsministern är: Avserutbildningsministern att följa upp den här frågan pånågot sätt?Anf. 89 Utbildningsminister ():Herr talman! Svaret på den sista frågan är alldelesotvetydigt ja. Regeringen har redan inom ramenför uppdraget till Resursberedningen fortsattarbetet med att se hur systemet faller ut i praktiken.Det kommer också senare att redovisas förriksdagen.Jag avslöjar väl ingen nationalhemlighet om jagockså säger att regeringen just nu bereder fråganom ytterligare en utvärdering av systemet för att sehur olika högskolor utnyttjar den nya frihet de harfått. Inom ramen för dessa båda utvärderingar ärjag alldeles övertygad om att vi kommer att se bådepositiva och eventuellt negativa effekter av deförändringar som just nu pågår.Jag delar uppfattning att det ärutomordentligt viktigt att universiteten ochhögskolorna är generösa i bedömningen avkvalifikationer som studenterna har fått vid andralärosäten. Jag understryker det jag sade i mitt svar,nämligen att det inte nödvändigtvis är så attkunskaperna måste vara precis lika. Men de skallvara av god kvalitet och i rimlig utsträckning passain i den nya utbildningsinriktningen.Om universiteten och högskolorna har detta somsin utgångspunkt är jag alldeles övertygad om attde, efter ett par inledande år när det nya systemetskall skaka på plats, finner former som väl främjarde syften som både och jag har.Jag måste medge att jag emellertid inte riktigtförstår hur man skulle kunna både ha och äta kakani meningen att upprätthålla den lokala friheten menändå centralstyra denna typ av frågor. Jag tror heltenkelt inte denna kombination är möjlig, varför jagutgår ifrån att universitet och högskolor löserfrågorna under eget ansvar.Anf. 90 ():Herr talman! Det finns vissa basala delar iutbildningar som meddelas på olika platser. Jagmenar att det är mycket viktigt att åtminstone dekommer i fas. Det är svårt att komma i fas när detgäller viss profilering som man kan ha inom olikaprogram eller olika utbildningslinjer.Det är här som vi i menar att manskulle kunna vinna ekonomiskt och få flerutbildningsplatser. Jag tycker inte att det är enfarlig centralstyrning om eller regeringensäger att det är önskvärt att högskolorna försökeratt komma i fas ur dessa två aspekter och även närdet gäller möjligheten för den enskilde studentenatt flytta på sig mellan olika högskoleorter i landetom det finns plats. Det var så tanken var.Anf. 91 Utbildningsminister ():Herr talman! Det är möjligt att det är en fråga omskillnad i kynne mellan och mig,men min utgångspunkt är att universiteten skalllösa detta. Vi har infört ett system för tilldelning avresurser som ger dem ett incitament att lösa detta.Jag vill påminna om det som många vet,nämligen att vårt långsiktiga bekymmer i detsvenska universitetsväsendet inte är att vi harmånga studenter som står och knackar på porten,utan att vi sannolikt kommer att fårekryteringsproblem vad det lider. I det lägetkommer universiteten att ha ett mycket stortegenintresse i att gå studenterna till mötes.Herr talman! Min utgångspunkt är alltså att låta deutvärderingar som jag redovisade ha sin gång.Jag utgår ifrån att universiteten känner ansvar försina studenter.Anf. 92 ():Herr talman! Jag märker att utbildningsministernoch jag drar åt samma håll i den här frågan. Detspelar ingen roll om vi har olika kynne, bara vi fårrätt.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1993/94:152 omrekryteringen till högre studierAnf. 93 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat vadutbildningsministern avser att göra för att bekämpaden sociala snedrekryteringen mot bakgrund av ennyligen framlagd utredning.Jag utgår från att syftar på denutredning som letts av , , vid Stockholmsuniversitet och som avrapporterats i SOU 1993:85.Utredningen har arbetat som ett forskningsprojektmed omfattande kontakter både i utlandet och iSverige. Den startade ursprungligen på initiativ avden socialdemokratiska regeringen och har nuavslutat sitt arbete.Projektet har, i enlighet med direktiven, inteavlämnat några förslag till åtgärder.Utredningen redovisar emellertid ett antal kritiskaslutsatser som måste upplevas som besvärande förden tidigare regeringen.Fram till 1960-talet skedde, enligt rapporten, enminskning av den sociala snedrekryteringen i vårtland. Den upphörde emellertid . Det var den tid då densocialdemokratiska högskolepolitiken uppnåddeett högstämt cresendo.Förändringar i antagningssystemet till högreutbildning, regionala högskoleetableringar,införandet av komvux och andra alternativautbildningsvägar i anslutning till detta linjesystemhade inga positiva effekter för den socialasnedrekryteringen om man får tro utredarna. 1975års högskolebeslut, med uttalat syfte att avhjälpaden sociala snedrekryteringen, gav inte denavsedda sociala effekten, men blev i andrahänseenden ett dyrköpt experiment i sådant somstaten inte klarar. Den empiriska verklighet somutredningens slutsatser härrör ifrån är i snabbtakt på väg att förändras.Jag kan försäkra att regeringenser det som mycket viktigt, inte minst avrättviseskäl, att underlätta för barn från hem utanstudietradition att läsa vidare. Att mobilisera alla ärdessutom viktigt för att klara en framtid sombehöver alltmer av kunskap och kompetens. Mendetta uppnås uppenbarligen inte via sådancentralplanerad detaljstyrning som vi fick upplevaunder 1970- och 80-talen.Förut gällde att kunna tala med myndigheter påmyndigheters språk. Med ökad valfrihet i skolanoch fria universitet kommer i ställetmyndigheternas makt att minska. gäller t.ex. attäven mindre välartikulerade föräldrar ochungdomar kommer att behandlas som viktigaintressenter som det gäller att ta väl hand om påvarje nivå i utbildningssystemet.Om centralstyrningen av utbildningssystemet variten viktig orsak till att den sociala snedrekryteringenbestod och inte minskade ,var den låga ekonomiska avkastningen påutbildningen en annan.Under framför allt gjordes högreutbildning genom löne- och skattepolitiken alltmindre lönsam. Det finns starka skäl att tro attdetta, förutom alla andra negativa effekter, slagitsärskilt hårt mot intresset för studier hos sådanagrupper som i hemmet har en mindre uppfordrandestudietradition.I ett globalt perspektiv kan vi förvänta oss enfortsatt hög rörlighet av ungdomar. Det är därvidglädjande att utredningen konstaterar attinvandrarna i vårt land har ett stort intresse förteoretiska studier i gymnasiet och för högreutbildning. Hos invandrarna finns det uppenbaraambitioner för fortsatta studier som ofta bryter motdet sociala arvet.I fortsättningen kommer det också att finnasanledning att analysera hur benägenheten försvenska ungdomar att söka sig utomlands för attstudera eller för att arbeta efter examen kommeratt påverka intresset för högre utbildning i vårtland.Inte har såledesungdomarna i vårt land getts så goda möjlighetersom nu att välja friare och mindre obundet av sittsociala arv. Ändå är vi bara i början av dennautveckling.Anf. 94 ():Herr talman! Jag ber att få tackautbildningsministern för svaret. Detta är ju en frågasom vi har debatterat i och i olikautbildningspolitiska sammanhang . Detär en lång debatt. har ingen regering tagitsig an frågan på ett samlat sätt. Avutbildningsministerns svar kan jag dra denslutsatsen att denna regering inte heller har tänktatt göra detta.Jag läste med stort intresse den debattartikel somutbildningsministern har skrivit i . Där tyckte jag att han snuddade vid endel åtgärder som borde kunna vidtas för att brytaden sociala snedrekryteringen.Jag tror att vi måste börja mycket . Vi måstebörja i , t.ex. genom att ge studie- ochyrkesorientering en garanterad tid. Vi måste se tillatt vi har ett studiemedelssystem som inte sparkarut folk. Vi måste göra insatser i för attfå ett mer undersökande arbetssätt. Vi måste se tillatt det finns god tillgång på bibliotek och böcker. Vimåste få till en förändrad attityd i hela samhälletnär det gäller vad utbildning egentligen är. Det skallvara lika viktigt och lika naturligt att begåutbildningsinsatser som att bygga hus och vårdamormor på servicehuset.Vi måste se till att det finns en social trygghetkopplad till utbildningsverksamheten. Vi måste setill att vi får en utbyggnad av högskolesystemet, inteminst vid de små och medelstora högskolorna. Vi måste garantera någon form avåterkommande utbildning. Vi måste ge ökadkännedom inom både det privata och det offentliganäringslivet om vad olika utbildningar faktisktinnehåller. Där finns det jättestora brister i dag.Vi måste ge ökade möjligheter för föräldrar attdelta både tidsmässigt och kompetensmässigt i sinabarns skolarbete. Vi måste få till stånd enavgymnasiefiering av högskolan. Det har inte ensutbildningsministern lyckats med genom sina i ochför sig långtgående reformer. Vi måste fåincitament för högskolan själv att rekrytera frånmindre kända sociala grupper. Är ministern bereddatt vidta dessa åtgärder?Anf. 95 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag är inte beredd att på stående fotköpa alla förslag, även omåtskilliga av dem är både kloka och insiktsfulla. Detfinns åtskilligt i den svenska skolan och den högreutbildningen som behöver förändras för att beredafler engagemang och intresse för utbildning.Låt mig ta fasta på en sak som och där jag tror att mycket kan göras, låt varapå ett icke-praktiskt men principiellt och filosofisktviktigt plan. Det gäller detta med hur viktig vi anserutbildningen vara. Vilken kultur är det ett samhällepräglas av?Olika samhällen har genom olika tider präglats avolika kulturer, olika på tider och olikasignum på samhällen. Om vi skulle kunna få detsvenska samhällets att bli det lärandesamhället, skulle det vara uppfordrande för demsom har goda studievillkor hemifrån och inte minstför dem som har det litet trögare i starten.Jag tror att vi kan finna breda kontaktytor långtöver partigränserna på detta område. Vi må trätaom åtskilligt, herr talman, när det gäller hur vårtsamhälle skall utvecklas, men det vore förvånandeom vi hamnar i trätor om att det svenska samhälletbehöver mer kunskap och kompetens frånbokstavligt talat varje medarbetare.Anf. 96 ():Herr talman! Apropå detta med löner anser jag attpengar inte är allt här i livet, som Per vet.Jag tror att detta med attitydförändringen isamhället till utbildning och studier är viktigt. Därverkar vi vara överens.Det talas ofta om viktiga satsningar ochinvesteringar . Det är viktigt medjärnvägar, vägar, bra telekommunikationer osv.Men det är nog så -- jag hoppas att allt fler kommeratt omfattas av den tanke som mitt parti framfört --att den viktigaste strategiska infrastrukturellainvesteringen är utbildning och forskning.Jag tror att det är viktigt, Per , att ta ettsamlat grepp när det gäller den socialasnedrekryteringen, därför att vi behöver demänniskor som hamnar utanför. Näringslivet,både det privata och det offentliga, behöver dessamänniskor. Den som inte inser det kan dra ett täckeöver huvudet.Anf. 97 Utbildningsminister ():Herr talman! Om jag får definiera detta med ettsamlat grepp så, att alla måste medverka för attmobilisera all kompetens som detta samhälleinnerst inne bär på, delar jag Börn Samuelsonsuppfattning.Jag är, och det vet från andradebatter här i , emellertid tveksam tilltillsättningar av statliga utredningar som skallkomma med 28 förslag till åtgärder. Jag tror,uppriktigt sagt, att denna fråga är mycket viktigareän så. Den berör alla människor och allaverksamheter där, bokstavligen, var och en har attta ett ansvar.Anf. 98 ():Herr talman! Jag tror inte att det behövs flerutredningar här. Vad som behövs är grepp ochhandling.En sak som också är viktig och som inte får bortsesfrån i sammanhanget är, tror jag, att man ser till attden negativa utvecklingen på arbetsmarknadenbryts. Det gäller ju att få in fler människor igemenskapen här i samhället samt att stoppa densociala utslagningen, för annars klarar vi aldrig attmed hjälp av utbildningspolitiken -- hur eminentdenna än är och hur förfinade verktygen än är -- fåmed fler människor i utbildning framöver.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1993/94:141 om Domän AB:smarkområden med särskilda naturvärdenAnf. 99 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen med anledning av det planeradesamgåendet mellan , ochDomän AB kommer att medverka till attmarkområden som ägs av staten viaDomän AB och som har specifika naturvärdenundantas före samgåendet.Riktlinjerna för de markområden med särskildanaturvärden som ägs av återfinns iavtalet om bolagisering av mellansvenska staten och av den 30 juni 1992och som i sin tur bygger på riksdagsbeslutet medanledning av regeringens proposition 1991/92:134om överföring av verksamheten vid Domänverkettill aktiebolagsform. Riktlinjerna innebär bl.a. attde mest värdefulla naturvårdsområdena ligger kvari staten. Även mark med särskilda naturvärden somägs av regleras i bolagiseringsavtalet.Riktlinjerna i bolagiseringsavtalet gäller även efterdet planerade samgåendet mellan de treskogsbolagen.Jag ser därför ingen anledning för regeringen attmedverka till att vissa markområden med specifikanaturvärden undantas före ett samgående då dettaredan finns reglerat.Anf. 100 ():Herr talman! Jag tackar näringsministern försvaret.I olika sammanhang har behandlatfrågan om behovet av en ökning av naturreservat.Naturligt är då att staten i första hand -- jag tyckerså -- använder sig av den mark som den själv äger,mark som har specifika naturvärden.Av egen erfarenhet vet jag som ledamot sedan fleraår i i mitt län hur besvärligt det kanvara att gå in på enskild mark och lägga fastrestriktioner utifrån naturvårdens intressen i frågaom rätten till ersättning.Därför kan man fråga sig vad det finns för skäl attt.ex. inte slå vakt om , ,skärgårdsöarna utanför eller den skogsmarksom betraktas som skyddsvärd och som liggerväster om odlingsgränsen. Vi har till och från hörttalas om sådana här exempel när det gäller marksom ingår i Domän AB.Eftersom näringsministern säger att detta ärreglerat vid bolagsbildningen vill jag fråga: När kanvi förvänta oss att bl.a. de av mig nämndaobjekten -- eller åtminstone några av dem -- blirverklighet och får sitt rättmätiga skydd?Anf. 101 Näringsminister ():Herr talman! I samband med att gjordes det en utomordentligtomfattande genomgång av hela Domänverketsdåvarande fastighetsinnehav. Mycket stora delar avdet gamla gick aldrig in i ,av naturvårdsskäl. Däri ingick alla naturreservaten,ett antal mycket stora områden som varskyddsvärda från naturskyddssynvinkel. Därutöverundantogs stora områden även från kulturellsynvinkel, medan resterande andelar ansågs kunnabedriva en form av skogsbruk, även frånkommersiell synvinkel.Men det ansågs också att , precis somalla andra skogsägare, har ett naturskyddsintresseoch sina reservatbildningar för att bevara flora ochfauna inom vissa bestämda områden. Detreglerades och prövades utomordentligt ingåendeunder . Man gick igenom fastighetför fastighet. Jag finner av det skälet ingenanledning att starta samma prövningsprocess ännuen gång.Anf. 102 ():Herr talman! Jag för min del har inte riktigt sammauppfattning om . Även om ministerninte vill gå in på enskilda fall kan jag som exempelta mitt eget län, . Där ägde Domänen ö, , i . Från naturskydds-och bevarandesynpunkt har varit en mycketintressant ö. Domän har utbjudit ön till försäljning,trots att naturvårdsorganisationer, länsstyrelsensoch kommuners intressen varit mycket stora. Dethandlar alltså om en skyddsvärd naturmiljö. Tyvärrblev det försäljning.Jag för min del tycker faktiskt att det, om baraviljan finns, borde vara ganska enkelt att undantaskyddsvärda områden.Anf. 103 Näringsminister ():Herr talman! Det finns alltid en konflikt när detgäller användning av mark. Det gäller allt, från attskapa naturvårdsskyddade områden till att skapasysselsättning, inte minst i drabbade glesbygdermed stor arbetslöshet och där man kommersiellt villanvända skogen för att bereda arbetskraften påorten sysselsättning, och även till att kunna medgeförsäljningar av mindre markstycken för attdärmed kunna komplettera befintliga jord- ochskogsbruk med tilläggssysselsättning som är viktigför en levande landsbygd.Denna avvägning har gjorts utomordentligtnoggrant -- fastighet för fastighet -- under ett års tidoch avslutades . Jag finneringet skäl att ånyo starta den processen.Anf. 104 ():Herr talman! Jag håller med om att sysselsättningenär viktig. Sysselsättning kan man naturligtvis skapapå olika sätt, och den består av olika saker. Jagtycker, och det är precis vad näringsministern sade,att det är viktigt att vi kan komplettera när detgäller de ägare som behöver ytterligare mark justför sin sysselsättning. Det är en av de uppgifter somjag tycker att framöver skall ta fasta på.Det är också min förhoppning att man gör det.Till slut vill jag bara säga till näringsministern attjag mycket noga kommer att följa utvecklingen justbeträffande de olika objekt som jag här har nämnt.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på frågorna 1993/94:150 och 153 omprivatskolorAnf. 105 (m):Herr talman! har frågat mig omjag avser att vidta någon åtgärd för att delsklarlägga vad som avses med skäliga elevavgiftervid fristående skolor, dels förstärka tillsynen överfristående skolor genom att återinförakommunernas skyldighet att utöva tillsyn översådana skolor.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.Nej, jag är inte beredd att nu vidta några av deåtgärder som föreslår.Anledningen härtill är att så sent som imaj 1993 beslutat om vissa ändringar i 9 §skollagen.Riksdagens beslut, som baseras på förslag ipropositionen om Valfrihet i skolan (prop.1992/93:230), innebär dels att fristående skolor fårta ut elevavgifter med hänsyn till de särskildakostnader som skolan har, förutsatt att kostnadernakan anses rimliga för verksamheten, dels attutbildningen vid fristående skolor enbart skall ståunder tillsyn av Statens skolverk.Enligt bestämmelser i skollagen prövar Skolverketärenden om godkännande av friståendegrundskolor. I samband med denna prövning skallSkolverket beakta avgiftens storlek. anser att elevavgiften är för hög, skallSkolverket besluta att skolan inte har rätt till bidragfrån elevens hemkommun. skalldessutom i den kontinuerliga tillsynsverksamhetenbeakta avgiften. kan således förklararätten till bidrag förverkad, om en fristående skolaefter godkännandet beslutat ta ut för höga avgifter.Skolverkets beslut i dessa frågor kan överklagas hoskammarrätten.Den 12 oktober 1993 besvarade jag en fråga avIngela om kontroll av att friståendeskolor följer läroplaner. Jag framhöll då att ''tillsyn,uppföljning och kvalitetskontroll av skolor --oavsett dessas ägandeform eller inriktning --är en relativt ny företeelse i Sverige.Därför pågår det nu ett intensivt arbete inomSkolverket för att utveckla metoder och kriterierför verksamheten. Det arbetet är svårt, grannlagaoch mycket viktigt. Regeringen fäster stor vikt viddet, vilket vi också i olika sammanhang harframhållit''.Jag avser således att noggrant följa utvecklingenvad gäller såväl elevavgifter somtillsynsverksamheten beträffande fristående skolor.Anf. 106 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaren på minafrågor. Jag var här i kammaren ochlyssnade på debatten om tillsynen av de friståendeskolorna, men har det kommit olikaartiklar i riksmedierna, bl.a. i , ochpå grund av detta tyckte jag att det fanns anledningatt ställa den här frågan igen.I massmedierna har man t.ex. tagit upp det faktumatt man inom en fristående skola ifrågasätterutvecklingsläran, något som jag menar går stick istäv med de nationella önskemålen att intresseraoch rekrytera fler ungdomar till naturvetenskapensfantastiska område.Om det nu betalas ut kommunala medel över olikaformer av bidrag till de här skolorna menar jag attdet är märkligt att kommunerna inte kan få ha etttillsynsansvar, när man inom säger inte klarar av att göra en sådan tillsyn mer änkanske vart tredje år.Detta är bakgrunden till den ena av mina frågor.När det gäller avgifterna till de olika friståendeskolorna har jag i olika sammanhang bett statsrådetatt uttrycka någon form av principnivå för vad somär en skälig avgift. En avgift på i månadenpå grundskolenivå är enligt min uppfattningalldeles för mycket, särskilt mot bakgrund av detekonomiskt trängda läge som många människor befinner sig i. Vi i menar attvalfriheten i så fall slutar här, och vi efterlyser ettställningstagande från regeringens sida i de härfrågorna.Anf. 107 (m):Herr talman! Det är naturligtvis, som BjörnSamuelson påpekar, så att friskolorna och derasverksamhet debatteras i massmedierna. Man kandär läsa om avgifter, innehåll och annat, och detfinns naturligtvis saker som manundrar över och funderar över.Nu har alltså på regeringens förslagbestämt att skall ha ansvar för dennauppföljning och skall tillse att friskolor lever upp tillde krav som faktiskt har formulerat vadgäller både skälig avgift och undervisningensinnehåll. Då tycker jag att det är rimligt attSkolverket åtminstone får , eller kansket.o.m. , på sig för att utveckla arbetsformernaoch ta det här ansvaret, innan vi i uttalarbestämda uppfattningar om att inteklarar av uppgiften.Frågan om en skälig avgift är en sådan sak. Detframgår mycket tydligt av propositionen omvalfrihet i skolan vad vi menar med det uttrycket.För sådan utbildning som förekommer ikommunala grundskolor bör man som regel inte taut några avgifter alls, utan sådana avgifter skall varamotiverade av särskilda kostnader förverksamheten. Det finns alltså ganska mångaexempel på och beskrivningar av vad vi menar.Jag avstår därför från att här i talarstolen nämna ettexakt krontal. Jag tror nämligen inte att jag i densumman kan inkludera allt det som man möjligenmåste ta hänsyn till, utan jag tror att detmödosamma arbete som håller på medär nödvändigt att gå igenom för att vi skall hitta enrimlig nivå.Vad gäller tillsynen av skolorna är det naturligtvisså att kommunerna fortfarande har ett visstansvar -- det är många som glömmer det. Det gällerbrand, hälsovård och mycket annat somkommunerna normalt har ansvar för att granska.När det däremot gäller huruvida friskolorna leverupp till läroplan, skollag och annat har vi frånmajoritetens sida tyckt att det är rimligt att de sombestämmer om man skall godkänna en skola ocksåprövar om skolan lever upp till de krav som ställs.Det är skälet till att har denna uppgift.Anf. 108 ():Herr talman! och Moderatasamlingspartiet skiljer sig åt i den här frågan. InomVänsterpartiet tycker vi att grundskoleutbildningenskall vara fri, och vi är också beredda att lagstifta iden frågan.Via medierna har jag fått uppgiften -- om den nu ärriktig -- att kostnaden skulle ligga på imånaden. Det är mer än barnbidraget, ochdet tycker jag är en alldeles för hög kostnad, omman nu skall behöva betala en kostnad för attgenomgå grundskolestudier. Det är lagfäst att manskall gå i , det är en plikt, och då tyckerjag att vi i utbyte kan ge vissa rättigheter.När det gäller kontrollen och uppföljningen avverksamheten i de här skolorna ser jag som endamöjlighet framöver -- om man nu inte vill gekommunerna möjlighet att gå in och kontrollerahur deras egna medel faktiskt används, som de kangöra när det gäller de egna skolorna -- att bygga utSkolverkets regionala organisation. Men inomVänsterpartiet är vi inte alldeles övertygade om attdet är rätt väg att gå.Anf.