prot · GH096 · 1993-10-13 00:00:00 — När t.o.m. en debattör från Nydemokrati säger att vi inte helt kan lita påkärnkraftverken är det att dra öronen åt sig.Faktum är att fick fem svenskareaktorer stängas på grund av akutasäkerhetsproblem, brister i säkerheten som maninte hade kunnat förutse, som man inte kunde klaragenom löpande underhåll eller små insatser.Det tycker jag är ett memento. Givetvis ligger deti politik och i en ansvarsfullenergipolitik att åtgärder sätts in mot de faror somden bristfälliga säkerheten i östeuropeiskakärnkraftverk innebär. Det innebär att vi måsteverka för att vissa av dem stängs . Attlappa på andra är tyvärr nödvändigt för att folk inteskall frysa ihjäl och för att produktionen inte heltoch hållet skall gå i stå i vissa östeuropeiska länder.Men det bör ligga som en integrerad del i den övrigavärldens stöd till utvecklingen i att manställer om energisystemen där, både när det gälleravveckling av den farliga kärnkraften och när detgäller att dra ned koldioxidutsläppen ocheffektivisera energianvändningen. Där kan mantyvärr konstatera att det internationella samfundet,t.ex. G 7-länderna, inte har utnyttjat demöjligheter som har funnits för att i samband medatt man utlovar stöd till t.ex. villkoradetta stöd med insatser för att effektiviseraenergianvändningen.Anf. 140 (nyd) replik:Herr talman! Jag sade ''relativt säkra'' därför att jaginte på något sätt ville vara stöddig och säga att devar säkra. Jag tycker inte att man skall ta för storaord i sin mun.Att man tillfälligt stängt av fem reaktorer i Sverigeär väl ett mått av klokhet; man har insett att debehöver repareras innan det blir kris. Alla motoreroch maskiner över huvud taget har så att sägautmattningsproblem. Det trodde jag att vi var pådet klara med i ett sådant samhälle som vi lever i.Därför är det väl inget fel i att förbättra dem. Omman tar litet tid på sig är det för min del okej, omman bara ser till att vi får den billiga elkraft som vibehöver i det här landet.Anf. 141 () replik:Herr talman! Det finns en nationell aspekt i detta.Genom ett risktagande som vårt parti inte är berettatt ta kan man möjligtvis köpa svensk industri enfrist, en kortsiktig tillgång på billig energi frånvattenkraft och svensk kärnkraft. Men det är litetansvarslöst därför att kraven på omställningkommer, dem kommer vi inte att kunna kommaifrån. Bara ett sådant faktum som en öppnadeuropeisk elmarknad med konkurrens kommer atttvinga upp de svenska elpriserna. Då räcker det intemed elproduktion i svenska kärnkraftverk för atthålla dem nere. Elpriserna i är generelltsett högre än de svenska. All rimligmarknadsekonomi säger att det sker en utjämningpå en högre nivå än den svenska. Av ekonomiskaskäl är en höjning av elpriserna alltså på gång.Ett annat, egentligen viktigare, faktum är att deinternationella miljööverenskommelser som vi harställt oss bakom förutsätter en utjämning avenergiförbrukningen mellan världens länder. Detinnebär med nödvändighet att de industrialiseradeländerna, däribland , måste dra ner på sinenergikonsumtion. Det innebär för vår del -- det ärden slutsats som vi drar av detta -- att det gäller attvara ute tidigt, rätta mun efter matsäcken, utvecklatekniker som bygger på så låg energikonsumtionsom möjligt, dels därför att det är nödvändigt, delsdärför att det är detta, inte billig energi, som iframtiden kommer att utgöra ett konkurrensmedelpå de världsmarknader där den svenska industrinpå kommer att konkurrera.Anf. 142 ():Herr talman! Den regering där harmiljöansvaret har börjat ett miljöarbete där man iväsentliga delar har bytt spår. Man har givit ettkonkret och tydligt innehåll åt det vi kallarkretsloppstänkandet och kretsloppsarbetet.Producentansvaret, att producenten av varor skallta ansvar för dem när de tjänat ut för sittursprungliga ändamål, har satts i centrum och blivitvägledande för ett nytt ansvarstagande påmiljöområdet.Regeringen har med en, som det visat sig irealiteten, bred uppslutning ifrån bakomkretsloppspropositionen gått in för att man förvarugrupp efter varugrupp införproducentansvaret. Man har tagit ett första tydligtsteg när det gäller förpackningarna, hanteringen avreturpapper och batterier och när det gäller attförändra kvaliteten på avloppen i våra samhällen såatt avloppsslam blir användbart i jordbruket. Manhar fört in kretsloppsarbete som en vital del avplan- och bygglagsarbetet. Man har tydligt ochkraftfullt visat att man kommer att gå vidare, meden särskild kretsloppsdelegation som kommeratt ta in nya varugrupper i arbetet. Det må gällabilar och datorer eller enklare saker som skrot ochlysrör. Man kommer att ge sig in på nyaproduktgrupper, nya varuslag och nya material,t.ex. plaster och textilier.Det här spårbytet har man gjort som mankraftfullt har följt upp arbetet i . Arbetet medden biologiska mångfaldskonventionen går mot sittförsta avslut i i och med att regeringenlägger fram propositionen om den svenska strateginför biologisk mångfald. har självakonventionen lagts fram för ratificering och förbeslut i . har ocksåklimatkonventionen följts upp.Det internationella arbetet har manifesteratsgenom tydliga krav och ställningstaganden idiskussionerna kring nalkande till Europa.Detta manifesteras också med den nuvaranderegeringens internationella engagemang.Den sammanhållna bilden är att det finns en breduppslutning bakom det här arbetet från samhället,på rikspolitisk nivå men också i kommuner. Vi haren bred uppslutning från det svenska näringslivet,som visar att man är beredd att omforma sittarbete, tänka igenom produkterna och närmast påfrivillig bas gå in i kretsloppsengagemanget. Det ärdetta resonemang, herr talman, som MargaretaWinberg ger sig in på här i miljödebatt.Hon inleder det med att säga att ett internationelltansett miljöinstitut, , i sinsenaste årsbok dömer ut det svenska miljöarbetetoch säger att det inte längre finns en svensktätposition.Hon fortsatte sitt inlägg med att säga att man frånsvensk sida i den internationella rangordningenhalkat ner i sin miljöteknikutveckling, som honkallar det. Jag har, herr talman, tagit med miginstitutets senaste årsbok, och jag har den härframför mig. Hade varit här,skulle jag ha uppmanat henne att söka i den bokenefter den kritik som hon riktar mot det svenskamiljöarbetet. Hon kommer inte att finna den, denfinns inte i denna rapport, den har aldrig funnits inågon rapport från World Watch Institute.Egentligen spelar det inte någon roll i sakfrågornakring miljöarbetet vad säger påden här punkten. Men detta illustrerar bristen påtrovärdighet i de angrepp som socialdemokratinriktar mot regeringens miljöarbete. Om man inteens i portalmeningen i sitt miljöanförande i denallmänpolitiska debatten förmår att hålla sig tillsakförhållandet, undrar jag var trovärdighetenfinns i de fortsatta resonemangen. Jag vill gärna bede socialdemokratiska företrädare som kommer attdelta i den fortsatta debatten att ta den här fråganmed sig till : Vad grundar honsin kritik och sina svepande anslag mot regeringensmiljöpolitik på -- detta med hänvisning tillinternationella vederhäftiga insititut?Herr talman! inlägg visar på dentraditionella bristen på förståelse för kärnkraftensproblem. anser som vanligt att manskall söka sig utomlands när man skall avvecklakärnkraften. Jag vill direkt säga att jag i stortinstämmer i analys av bedömningennär det gäller kärnkraften. Jag vill därför fråga MaxMontalvo: Vilken reaktor i världen anser MaxMontalvo utgör det potentiellt största hotet motMalmö? Eller: Vilken reaktor i världen utgör detstörsta hotet mot ? Om att det största hotet är en svensk reaktor, ärhan då beredd att börja att diskutera en svenskavveckling?I anledning av resonemang omkraftkostnaderna vill jag också fråga: Vilken ärMax Montalvos bedömning av relationen mellankärnkraftskostnaderna och andra kraftkostnader idagens läge?Anf. 143 () replik:Herr talman! , liksom ministern,inledde med att slå sig för bröstet och säga att dehar varit duktiga under den här tvåårsperioden.Han nämnde också att man hade bytt spår. Det ärmöjligt att man har bytt spår, men man har tydligeninte hittat något nytt.Jag har varit ledamot av jordbruksutskottet . Under den förra socialdemokratiskaregeringsperioden var det mycket arbetssamt närdet gällde miljön. Det lades fram två storapropositioner på miljöområdet. Under dennatvåårsperiod har arbetet med miljöfrågorna ijordbruksutskottet varit väldigt lindrigt. Jag tyckeratt man skall ta det litet försiktigt, ,och inte alltför mycket slå sig för bröstet och tro är duktig.Jag efterlyste i mitt anförande ett svar på frågan vadregeringen tänker göra för att rädda . Jagser föroreningarna där som ett allvarligt hot och ettmycket stort problem. Men nämndeinte ett ord om vad han och den centerpartistiskamiljöpolitiken vill göra för . Jag förväntarmig att återkommer med ettförhoppningsfullt besked.Anf. 144 () replik:Herr talman! För att rätt sortera ut begreppen villjag fråga : Anser inte attkretsloppspropositionen innebär ett spårbyte, därmycket av hanteringsansvaret när det gällermiljöområdet flyttas från de traditionellaaktörerna, såsom kommuner och statligainstitutioner, över till det som med ettsammanfattande begrepp kan kallas förproducenterna? Jag har för mig att det under dendebatt som fördes här i kammaren i samband medatt propositionen antogs fanns en deklareraduppfattning även hos den socialdemokratiskaoppositionen, att denna innebar ett spårbyte. Detvore skönt att veta om det är vår gemensammauppfattning.Jag håller med om att det som Socialdemokraterna hade ansvaret förmiljöfrågorna lades fram två miljöpropositioner.Det är riktigt. Men den nuvarande regeringen harvalt en annan modell, nämligen att successivt följaupp både internationella åtaganden och gjordanationella ställningstaganden. Ambitionen att ägnasig åt är någonting som är framträdandei regeringens miljöarbete, såväl när det gäller EG-förhandlingar som i fråga om generella stöd tillangränsande länder, inte minst till , bl.a.genom utnyttjande av resurser som tagits framinom ramen för gemensammaenergiöverenskommelser mellan flera partier iSverige.Jag vill återkomma till den grundattityd somSocialdemokraterna har anslagit. Är det KajLarssons bedömning att internationellavetenskapliga institut har dömt ut det svenskamiljöarbetet ? Är detta KajLarssons liksom bedömning?Anf. 145 () replik:Herr talman! Min bedömning är att är ettland som är långt kommet när det gäller miljö. Vihar delvis ett försprång. Men detta försprång berormycket på det som har gjorts tidigare. Det har inteåstadkommits under dessa två år.Det är riktigt att det finns mycket som är bra i denproposition som talade om. Mendet tog väldigt att få fram dennaproposition. borde också kunnahålla med om att det har skett en viss urvattning ipropositionen. Den skulle ha kunnat innehållamycket mer. Om framläggandet av dennaproposition är orsaken till att man slår sig förbröstet, tycker jag att det är ett fattigdomsbevis,. 146 () replik:Herr talman! börjar det hela svänga på någotsätt. hette det från socialdemokratiskt hållatt internationella institut dömer ut det svenskamiljöarbetet. sade att vi i Sverigeligger långt framme, visserligen beroende på atttidigare regeringar har varit duktiga. Under någratimmars debatt här i kammaren svängeruppenbarligen bedömningen av dagens situation,och inte bara bedömningen av utan ocksåbedömningen av det som den här regeringen harpresenterat. ansåg man attkretsloppspropositionen inte innebar någonting.Nu heter det helt plötsligt att det finns mycket somär bra i den, även om det tog att få framden. Från att man inledde med att regeringenegentligen inte har gjort någonting påmiljöområdet, noterar jag att det i själva verkettydligen finns en bred uppslutning från dehärvarande socialdemokraterna om att Sverigeligger långt framme och att det har skett ettspårbyte genom regeringens arbete. Det är bra attdetta klargörande kom till sist.Anf. 147 (nyd) replik:Herr talman! Jag håller med om attdet alltid finns en risk för de städer som ligger inärheten av de egna kärnkraftverken. Dessa städerhar naturligtvis faran på nära håll. Icke destomindre anser jag att detta handlar om en svenskspetsteknologi som har utvecklats på ett mycket brasätt, så att kärnkraften har blivit en relativt säker --det vill jag fortfarande framhålla -- energikälla. Sålänge det inte finns något annat så att säga iblickfånget för att åstadkomma samma mängdenergi, anser vi att kärnkraften är det bästa förtillfället, från både miljö- och säkerhetssynpunkt.Anf. 148 () replik:Herr talman! Klokt nog undvek attdiskutera kostnaderna för kärnkraftsproduktionen.Jag bad ju tidigare att utveckla sinsyn på balansen mellan kärnkraftskostnader ochkostnader för annan kraftproduktion. Om manletar efter billig energi till den svenska industrin,blir då nästa fråga: Är det månntro kärnkraftselsom man skall välja?Det är riktigt att det är de svenska reaktorerna somutgör det potentiellt största hotet mot ,naturligtvis beroende på att de är belägna här. Omman menar allvar med en kärnkraftsavveckling, ärdet förstås dessa reaktorer som i första hand skallavvecklas. Det är svårare att få i gång enavvecklingsprocedur i andra länder, vilket t.exDanmark bittert har fått erfara.Jag vill också varna för att kallakärnkraften för en svensk spetsteknologi. levererade ABB sin --förhoppningsvis -- sista reaktor. För att vara ettmått på spetstekonologi är detta exempel intevidare aktuellt.Anf. 149 ():Herr talman! Jag har i min hand en bok frånMiljövårdsberedningen, som heter Handel ochmiljö mot en hållbar spelplan. I inledningen tilldenna står det att den ifinansplanen /94 har slagit fast attmiljöskulden inte får öka. Vi har också hörtmiljöministern säga detta. Det är mycket glädjandeatt vi är eniga i dessa mycket viktiga frågor. Det stårvidare att åtgärder för att uppfylla målet att säkraen uthållig utveckling därmed är en viktig del avden ekonomiska politiken. Gränsen för jordensbärkraft och naturens förmåga att ta hand om avfallutan att skada har passerats. Parallellen till statensbudgetunderskott är enkel -- underfinansiering tärpå kapitalet.Jag tycker att detta är ett alldeles utmärkt förord ien mycket viktig bok. Jag, liksom LennartFremling, gläder mig åt att den ekologiska debattenkommer direkt efter den ekonomiska. Dessa bådapolitikområden borde integreras ännu mer. Vimåste driva en kraftfull miljöpolitik.Jag tycker att den senare delen av debatten, innanjag fick ordet, var litet tråkig. Jag skulle vilja att videbatterade de ekologiska miljöfrågorna på ettannorlunda sätt. Det är lika bra att erkänna att viinom alla partier har svårigheter att hävda miljönsintressen. har svårigheter gentemotbönderna och deras kemikalieanvändning ijordbruket, kanske har svårighetergentemot transportsektorn -- vad vet jag -- kds harsina bekymmer och vi socialdemokrater har våra.Vi har alla dessa svårigheter.Jag har ändå glatt mig åt den insikt ochsamstämmighet som finns från samtliga partier omlägets allvar. Kds talade om etik och moral ipolitiken och frågade hur vi inom detsocialdemokratiska partiet ser på detta. Jag kaninte ge något annat svar än att vi har börjatdiskutera i dessa banor. Det är mycket glädjandeatt vi kan vara eniga om så mycket. Därför skullejag vilja att vi diskuterar hur vi skall driva den härkraftfulla miljöpolitiken. Jag tror att väljarnaönskar ett samarbete på detta område likaväl sompå det ekonomiska området.En bra miljöpolitik måste drivas. Det är nödvändigtav rent miljöskäl, men också därför att det skaparjobb. I denna utmärkta sammanställning kan mant.ex. läsa att miljöteknik är en tillväxtbransch för90-talet. Men i har vi faktiskt varit dåligapå att tillvarata detta. Hela miljösektorn beräknasväxa för att uppgå till300 miljarder dollar . Som en jämförelse kannämnas att hela marknaden för kemiska produkteruppgår till . Jämför300 miljarder för miljöteknik med 500 miljarder förkemiska produkter. kommer kanskemiljötekniken att vara i kapp. Vidare står det attluft- och vattenvård är de två äldsta marknaderna.Där ligger ganska bra till. Men de nyasektorer som växer snabbast är avfallshantering,återvinningsteknik, miljökonsulttjänster och renteknologi. Man kan se att vi i är bra när detgäller de gamla områdena och dåliga på de nya. Jagskall inte gräla med någon om vem som bär skuldentill detta. Det är säkert fråga om ett ansvar somdelas av samtliga partier.När det gäller tillväxten inom miljötekniksektornligger ganska långt ned på listan. Det ärbara tre länder som är sämre än . Sverigehar en tillväxt på , och England6,. , ochSpanien som är fattiga länder, där mycket återståratt göra, har en tillväxt på 7--8 %.Vi måste naturligtvis sätta in våra krafter ochkonstruktivt diskutera hur vi skall få både bra jobboch god miljö.Broderskapsrörelsen, de kristnasocialdemokraterna, i vars miljöutskott jag ärordförande, har tagit fram en rapport som heterGröna jobb. Den visar att det kan skapas 70 000gröna jobb i och att det finns mycket somvi kan göra.Vad har regeringen gjort och varför är visocialdemokrater kritiska och litet upprörda? Jo,man har exempelvis under de två gångna åren, somjag har funnits här i , bl.a. tagit bort detsom kallas prisregleringsavgiften på handelsgödsel.I stället har en s.k. fosforavgift införts, men dennaplanerar man nu också att ta bort.Miljöavgiften på kadmium är så lågt satt att deninte får någon styrande effekt. Den måste ha enstyrande effekt för att det skall löna sig att ta framhandelsgödsel som bara innehåller fem gramkadmium per ton.Riksdagen har tidigare uttalat att målet förkadmiumhalten i handelsgödsel skall vara femgram per ton. Jag förstår inte varför regeringen ochmiljöministern accepterar att det helt plötsligt kaninnehålla per ton. Det är kadmiuminnehållsom överstiger den nivån som avgiftsbeläggs.Vi har talat mycket om kretslopp, vilket är ettalldeles utmärkt pedagogiskt begrepp. Menkretsloppet tar inte hand om kadmium. Kadmiumstannar i njurarna på människor och djur, och detfinns redan så mycket kadmium i vetekärnor, t.ex.det vete som odlas på , att vi för längesedan har passerat det gränsvärde som vi planeraratt besluta om . Detta är en allvarligkritik som vi vill rikta på en konkret punkt.Anf. 150 () replik:Herr talman! tycker att debattenblir litet tråkig när vi som företräderregeringspartierna tillbakavisar anklagelser somuppenbarligen är gjorda på felaktiga grunder.Innehållet i institutsrapporten som MargaretaWinberg tidigare refererade till är kanske inte detmest intressanta även om det är symtomatiskt.Viktigare är att vi företräder ett miljöarbete somjust har bytt spår -- detta kanske också röner en vissupprördhet -- vilket innebär ett utnyttjande avdynamiken och kraften i ett näringsliv som harförändrat synen på miljön. Vi tror att näringslivet,i samspel med en stark politisk vilja att sättamiljöfrågorna överst, kan ta ett ökat producent-och miljöansvar. Det är denna koppling som är nyi miljöarbetet. Jag förstår att detta till viss del kanuppröra.Jag vill gratulera till att hon har tagitnoggrann del av Miljövårdsberedningensrapporter. Det är de värda. ÄvenMiljövårdsberedningens aktiviteter är exempel påhur spjutspetsarna i miljöarbetet har förändrats ochförnyats i denna regering. Miljövårdsberedningenär ett exempel på detta. Där har man kopplat ihoparbetet med miljö och utveckling.Senast, herr talman, var i går närMiljövårdsberedningen stod värd för ett möte medchefen för , , för attjust diskutera sambandet mellan miljö ochutveckling.Jag blir litet undrande inför att ändåhakar upp sin kritik på regeringens miljöarbetemed en diskussion om de grannmässiga nivåerna påavgiften på kadmium i handelsgödsel. Det visar attnågot gått snett i den miljöpolitiska diskussionen.Anf. 151 () replik:Herr talman! Jag hakar upp min kritik på enkonkret fråga för att tydliggöra att det inte räckermed ord. Kadmium är ett mycket giftigt ämne somfinns med på den lista över tio ämnen som skallförsvinna. Det är ett ämne som inte kan ingå i ettnaturligt kretslopp, därför att det är så skadligt.Jag förvånas över och tycker inte att det är den godamoral och etik i miljöpolitiken som jag skulleönska, att det parti som säger sig värna miljön ochett rent jordbruk underlättar och gör det billigareatt använda mer kadmium, vilket gör att mängdenav detta ämne i våra jordar och därmed också i vårakroppar blir större.Jag skall försöka hinna med att svara på frågan omMargareta uttalande i början av hennesanförande. Det riktas inte någon kritik mot . Det var ettslarvigt uttryck av , som jag åhennes vägnar gärna kan be om ursäkt för. Det honförmodligen syftade på var en artikel skriven av enav deras forskare som, om jag minns rätt, besökteSverige . Han hävdade där attSverige hade halkat efter och inte alls befann sig iförsta rummet när det gällde miljöpolitiken.När det gäller detta med ett nytt spår blev vi litetbesvikna när den väldigt fina ansatsen påkretsloppstänkandet resulterade i något så litet somett producentansvar för förpackningar. Detmedförde stor förvirring. Jag har här en artikel omen källsortering i i , där det ståratt total förvirring fick kommunen att avbryta ettsuccéprojekt. Producentansvaret för förpackningarhar skapat vissa svårigheter. Bergen av återvunnaförpackningar växer, och man vet inte riktigt vadman skall göra av dem. Men det kanske är ettinkörningsproblem. Kanske har man satsat förmycket på att samla in stålplåt och liknandeprodukter och för litet inriktat sig på giftiga sakersom bly och kadmium och därmed gått åt fel håll.Anf. 152 () replik:Herr talman! Jag respekterar beträffande , även om den lilla detaljen fortfarande gälleratt forskaren som var här inte talade omsvensk miljöpolitik utan om hanteringen av vissaenergifrågor. Det är en viss skillnad.När det gäller kretsloppsarbetet levererar nog LenaKlevenås en skröna. Jag tror inte att bergen av deinsamlade materialen växer. Jag tror däremot attsignalen väldigt tydligt har gått fram till alla berördaaktörer, kommuner, producenter och många andranär det gäller hanteringen av i första rummetförpackningar. Man kan se hur mångakaffeproducenter byter material i sinaförpackningar. Man kan se hur återvinningsföretagväxer fram. Man kan se hur plastindustrin börjaråtaganden när det gäller återvinning. Man kan seatt den process som regeringen har eftersträvat harsatt i gång. Kretsloppsarbetet har redan iinledningen lyckats. Regeringen kommer att gåvidare med de tunga och ännu viktigareprodukterna såsom bilar, datorer och annat. Jaghoppas och tror att det kommer att finnas en breduppslutning också i denna kammare i det fortsattaarbetet. Alla skall känna sig välkomna ikretsloppssamhället.Anf. 153 () replik:Herr talman! Vi känner oss alla välkomna ochdelaktiga i kretsloppssamhället. Men en av de storasaker som bör ta itu med ärkretsloppet inom livsmedelsindustrin. De flestamänniskor bor i städer, medan vi producerar våralivsmedel på landsbygden. Det är ett fullkomligtlinjärt lopp med mat in till städerna, medan det somskall ut igen på åkrarna inte kommer dit. Där harvi ett jättejobb. Jag vill inte på något sätt rikta enanklagelse, men jag tycker ändå att det som hamnarpå marken hamnar i våra kroppar. Genom denavreglering som alla partier var eniga om i 1990 årsbeslut skulle vi försöka uppnå ett rent ochekologiskt jordbruk. Men återreglerar man ochfår in mer kemikalier i jordbruket. Vi tycker att detär mycket olyckligt att man genom dennaåterreglering gynnar de stora sädesproducenternaoch inför arealbidrag i stället för att gynna dem somskulle behöva odla i det man kallar skogs- ochmellanbygden, där den biologiska mångfaldenkunde bevaras. Mycket finns fortfarande att ta itumed.Lennart har förmodligen barn och läserBamse. Ni är för snälla. Det fattas litetdunderhonung. Marknaden är vargen ochkusinerna. Där går ni omkring med Skutt, ochdet är som är Skutt.Anf. 154 ()replik:Herr talman! Jag vill börja med att tacka LenaKlevenås för ett framtidsinriktat anförande. Honverkade dock angelägen om att hitta problem inomde olika regeringspartierna. skulle dåha problem inom transportområdet. Jag harbeskrivit miljökonsekvenser.