prot · GH0927 · 1993-11-19 00:00:00 — Kärnkraftsaggregaten ärsubventionerade i den betydelsen att de inte, somandra anläggningar, behöver stå för fullaförsäkringsskyddet för skador som kan uppkomma.Det måste rättas till för att vi skall kunna få tillstånd en rimlig ekonomisk styrning av det hela.Anf. 41 ():Herr talman! Jag tackar näringsministern för detavsnitt han här ägnade mina synpunkter. Jagkonstaterar att jag fick ett starkt gehör hosnäringsministern för bl.a. mina påpekanden ombehovet av fortsatt -- och skall vi säga ny? --forskning på kärnkraftsteknologins område. Då harjag bara ett par synpunkter och kanske en fråga.Jag tänker då på det som säger i denutredning jag har talat om -- den befolkades ocksåav professorn vid Tekniska högskolan ,direktören vid och tillförordnade professorn vid Lundsuniversitet -- nämligen att ingenforskare vill ägna sig åt den här ''branschen'',ett energislag som skall vara nedlagt om 17 år.I det TT-underlag jag har tillgång till har man integjort några bedömningar av behovet av detta i våromvärld. Det gjorde däremot näringsministern,vilket förvisso är mycket angeläget. I vårtnärområde har vi de problem som vi har diskuterathär i kammaren -- Sosnovyj Bor, och andrakärnkraftverk, som är krutdurkar om det inte görsinsatser. Enligt bedömningar som har gjorts avSKI:s företrädare kommer det att inträffa en olyckai Sosnovyj Bor -- och en sådan olycka äralltid allvarlig -- om man inte kontinuerligt tar tag ide här behoven.Frågan är då vad man internationellt kan göra. Jagutgår från att man i den sexstatsgrupp som arbetarmed de här frågorna också räknar med att Sverigefinns med, med fortsatt tillgång till den expertis somvi är så kända för genom vår kärnkraftsindustri. Vihar nära nog varit ett världsledande land på det härområdet.Min lilla avslutande fråga är: Kan näringsministerntänka sig några former för att hjälpa upp det här, såatt utredningen från -- Brodinsutredning -- inte bara blir ett papper iskrivbordslådan utan medför att det verkligenhänder saker?Anf. 42 Näringsminister ():Herr talman! Jag instämmer gärna i att det finns ettbetydande underhållsbehov inom allkraftproduktion, och i synnerhet naturligtvis ikärnkraftverk. Självfallet är säkerheten avgörandeför att sådana kärnkraftverk skall få drivas. Sedanär det upp till företagen att göra de kommersiellabedömningarna av om det är lönsamt att göra deytterligare investeringar eller vidta deunderhållsåtgärder som säkerheten kan kräva.Jag delar uppfattningen att kraftförsörjningenstärks högst påtagligt vid internationaliseringen avkraftproduktionen. Kablar söderut till , enförstärkning av förbindelserna med och ävenkablar till utgör en internationalisering avkraftmarknaden som ökar säkerheten i det totalasystemet med gemensamma kraftreserver som kannyttjas i speciella situationer. Det innebärsjälvfallet att reservkraftsbehovet ökar om vi skullefå en lägre tillgänglighet. Därmed ökar också denformella styrkan i kraftbalansen.Jag ser fortfarande inte något behov av lagstiftning.Som jag ser det skapar en lagstiftning i sig ingaresultat. Den skulle i stället vara mer avsymbolkaraktär. Jag har inte någon större tilltro tillatt vi uppnår någonting på det sättet. Detavgörande för om vi kommer att nå fram i dennadel är att vi gör målmedvetna satsningar påenergieffektivisering och på forskning och insatserför att få fram alternativa metoder förenergiproduktion.Det är alldeles uppenbart att det finns tills-vidare-tillstånd för de fyra kärnkraftsreaktorerna. Dennafråga får tacklas när den dagen kommer. Jag trorinte att det är lönsamt för statskassan att göra det iförtid. Då kommer vi bara att på ett tidigt stadiumhamna i en skadeståndsprocess. Jag anser inte attdet är motiverat att dra i gång en sådan process idag.Till vill jag säga attelmarknadsavregleringen ochinternationaliseringen är mycket viktigakomponenter. Det gäller också om säkerheten i kraftförsörjningen. Detgäller att vi tar till vara våra egna intressen avsäkerhet i svenska kärnkraftverk, att vi utnyttjarden tekniska kompetens, och det kunnande, somfinns i . Den måste bibehållas, utvecklas ochkunna hållas på en mycket hög nivå vid behov avny- och reinvesteringar.Jag ser framför allt internationaliseringen somviktig för att säkerhetskompetensen,miljökompetensen och ävenenergieffektiviseringskompetensen skallupprätthållas. Därför är det viktigt att vi tar till varadenna nationella kunskapsresurs på marknadersom har ett mycket stort behov av den. Det är dettasom hela debatten om kapitaltillskottet tillVattenfall i sak handlar om.Herr talman! vill jag säga att jag serelmarknadsavregleringen som en mycket viktigpunkt för att få ett effektivt och väl fungerandeenergisystem. Konkurrens skall ske genomeffektivitet, inte via olika miljökrav ellersäkerhetskrav.Anf. 43 ():Herr talman! Jag kan konstatera var min och PerWesterbergs -- och regeringens -- uppfattningskiljer sig åt. Jag anser att det behövs en lag föravveckling av kärnkraften. Jag anser att den signalsom en avstängd reaktor, dvs. en inledning avkärnkraftsavvecklingen, behövs för att man påallvar skall börja avveckla kärnkraften.Jag delar Per uppfattning att det måstevara maximal säkerhet så länge kärnkraftverkenfinns. Den kompetens som behövs måste finnas.Det måste göras internationella insatser så att vikan dela med oss av vår kompetens. Vi måste i storskala satsa på att få fram alternativa sätt attproducera energi. Jag tycker att regeringen gör förlitet när det gäller sådana insatser.Jag skulle vilja ägna några ord åt energibehovet förden framtida industrin i . Jag såg att GötheKnutson nu gick härifrån, men han polemiserademot mig tidigare. Jag tycker att han verkar vara litetkonservativ. Jag får samma intryck av PerWesterberg. Man räknar med en framtida industrii som är energislukande på samma sätt somden var . Allt pekar på att enmodern och konkurrenskraftig industri inte kanarbeta utefter sådana tillfälligheter som att energinär billig. Man måste arbeta med resurs- ochenergisnål produktion. I förlängningen liggerkonkurrensfördelar på marknaden. Det finns alltsåen arbetsmarknadspolitisk aspekt på det hela.Internationaliseringen vore egentligen värd en egendebatt. Den är oerhört intressant och har mångasidor. Internationaliseringen bör ju ge oss möjlighetatt ha en lägre baskapacitet i än vad viskulle behöva om vi till varje pris skulle varasjälvförsörjande. Det är också någonting som talarför att kärnkraftsavvecklingen fullt ut ärgenomförbar och givetvis bör startas så snabbt sommöjligt.Det finns en del andra aspekter. Man kan t.ex.hamna i situationen att man avvecklar kärnkraften,importerar kärnkraftsel, har ett ambitiöst programför koldioxidavveckling och får koleldadekraftverk. Detta problem tror jag måste lösasgenom internationella överenskommelser snarareän genom att varje land för sig sköter det.Anf. 44 Näringsminister ():Herr talman! Jag delar helt att internationaliseringen är viktig närdet gäller energiområdet. Det får inte vara olikamiljökrav på kraftproducerande anläggningar ellerolika säkerhetskrav på kärnkraftsverk som avgörom man är effektiv eller ej. Det måste varalikvärdiga krav. Man skall jobba med säkra,miljövänliga och effektiva anläggningar.Jag delar inte uppfattningen att en lag föravveckling skulle vara en bra metod. Man skall istället ha energieffektiviseringsprogram. Man skallfå fram konkurrenskraftiga, alternativaproduktionsmetoder som uppfyller miljökravenoch som också gör att det blir konkurrenskraftigapriser på elen. På så sätt kan sysselsättningen ochvälfärden i riket upprätthållas.Jag delar uppfattningen att industrierna inte skalltro att de kan få energi billigt i . De skall fåenergi till konkurrenskraftiga priser, motsvarandevad konkurrenter får. Den grundläggandekonkurrensfördelen skall egentligen vara att de ärduktiga i processen.Herr talman! vill jag säga att det finnsanledning att återkomma till internationaliseringeni den debatt som kommer att fortsätta påelområdet. Jag är dock personligen ganskaoptimistisk inför det fortsatta arbetet. Vi är på vägmot ganska betydande förbättringar. Jag tror attalla parter kommer att kunna tillgodogöra sigpositiva resultat.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1993/94:27 omfinansieringen av ett vårdnadsbidragAnf. 45 Finansminister ():Herr talman! har i en interpellationställt tre frågor till mig om vårdnadsbidragetsfinansiering. Den första frågan gäller statensnettokostnad för vårdnadsbidraget. Den andragäller om vårdnadsbidraget kommer att innebäraatt föräldraförsäkringen eller barnomsorgenförsämras. Den tredje gäller hur regeringen avseratt finansiera vårdnadsbidraget.Statens nettokostnad för vårdnadsbidraget har avden arbetsgrupp som regeringen har tillsattberäknats uppgå till . Det belopppå som hänvisartill i sin interpellation avser nettokostnaden förstaten innan statsbidragen till kommunerna harreglerats med hänsyn till kommunernas ökadeinkomster genom vårdnadsbidragsreformen.Bruttokostnaden för vårdnadsbidraget beräknasuppgå till . Från detta beloppskall dras alla de minskningar av olika kostnaderoch ökningar av olika intäkter för både staten ochkommunerna som reformen ger upphov till.Eftersom det är staten som står för utbetalningenav vårdnadsbidraget är det rimligt att deintäktsökningar som faller på kommunerna återförstill staten. Det kan åstadkommas genom enreglering av statsbidraget till kommunerna.På den statliga sidan uppkommer en besparing påungefär till följd av att de s.k.garantidagarna i föräldraförsäkringen tas bort. Påkort sikt kan beloppet bli något lägre eftersomföräldrar med sparade garantidagar ges möjlighetatt om de så önskar utnyttja dessa fram till den 1 juli1996. Arbetsgruppen för vårdnadsbidrag har ocksåföreslagit att vårdnadsbidraget skall ligga till grundför beräkningen av bostadsbidragen, vilketberäknas ge en besparing på ungefär 100 miljonerkronor. Regeringen har ännu inte utvärderatarbetsgruppens förslag. Reformen ger även upphovtill en marginell ökning av den statligainkomstskatten.På den kommunala sidan ger reformen i huvudsakupphov till två olika typer av intäktsökningar. Fördet första ökar kommunernas skatteintäkter.Nettoökningen beräknas uppgå till 700 miljonerkronor, efter det att effekten av de slopadegarantidagarna och rätten till avdrag förbarnomsorgskostnader harbeaktats. Vid ett avdragstak på blirökningen av kommunernas skatteintäkter ungefär200 mindre. Den nödvändigaregleringen mellan stat och kommun minskar ifallet med högre avdragstak i motsvarande grad,vilket innebär att statens nettokostnad ökar medsamma belopp.För det andra skapas genom vårdnadsbidraget ettutrymme för kommunerna att höjaföräldraavgifterna till barnomsorgen. Med hänsyntill det kommunala självstyret bör staten avstå frånatt utforma detaljerade regler för dennaavgiftshöjning. Beräkningen utgår från attkommunerna höjer avgifterna med ett belopp somför varje enskilt hushåll högst svarar mot detvårdnadsbidrag de erhåller.Den totala inkomstökningen för kommunerna tillföljd av de ökade föräldraavgifterna har avarbetsgruppen beräknats till 2,7 miljarder kronor.Man har därvid beaktat att avgiftshöjningen kankomma att bli mindre för barn med kortarevistelsetid än heltid.Det förslag till vårdnadsbidrag som utarbetatsinnebär inte någon försämring av den nuvarandeföräldraförsäkringen. Som en naturlig följd avreformen försvinner emellertid föräldrarnas rätt till90 dagars extra ledighet med en ersättningmotsvarande garantinivån i föräldraförsäkringen,dvs. per dag, eller . Dennarätt ersätts med ett vårdnadsbidrag på permånad.Jag vill även påminna om att regeringen i enproposition föreslagit att kommunernaskall vara skyldiga att se till att det finnsbarnomsorg åt alla familjer som så önskar från detatt barnet fyllt . Det kan vara fråga omkommunal, kooperativ eller enskild barnomsorg.För att säkerställa mångfalden föreslås även enskyldighet för kommunerna att betala ut bidrag tillenskilda alternativ som uppfyller de kvalitetskravsom ställts upp. Någon förändring av detta förslagtill följd av vårdnadsbidraget är ej aktuell.Vårdnadsbidraget syftar till att ökasmåbarnsfamiljernas valfrihet och rättvisan mellandem. Vårdnadsbidraget ökar möjligheterna för densom vill stanna hemma en längre tid.Vårdnadsbidraget ökar därmedsmåbarnsföräldrarnas möjligheter att anpassayrkesarbete och omvårdnad om barnen så attfamiljens egna önskemål bättre kan tillgodoses.Regeringen har för avsikt att i samband medbudgetpropositionen återkomma till riksdagenangående frågan om den återstående finansieringenav kostnaden för vårdnadsbidraget.Anf. 46 ():Herr talman! Jag ber att få tacka finansministernför svaret. Det var upplysande och avslöjande, meninte upplyftande. Det gjorde mig djupt orolig.Finansministerns tal om valfrihet och rättvisa isammanhanget var närmast utmanande patetiskt.Vi socialdemokrater upplever det som händermed familjepolitiken som ett brott med tredecenniers hårt arbete för barnen ochjämställdheten. Speciellt ledsamt är det att segamla allierade i i kampen för barnenoch jämställdheten nu göra gemensam sak medbakåtsträvarna och medverka till att vridautvecklingen tillbaka. Om ni i höll fastvid er gamla politik skulle det finnas en hållfastmajoritet i för jämställdhetspolitiken.Mina tre frågor var medvetet formulerade ochuppställda i turordning. I den redovisning somregeringens arbetsgrupp gör framgår det att statensnettokostnader är . Det ärkommunerna som tillgodogör sig höjningen avtaxorna och skatteinkomsterna. Det framgår ocksåav finansministerns svar.Statens kostnader kan bara minskas om man tarfrån kommunerna och barnomsorgen. Det har nufinansministern bekräftat att man tänker göra. Dåhåller inte socialministerns upprepadeförsäkringar -- som min andra fråga gällde -- inte skall ta från barnomsorgen ellerföräldraförsäkringen. Svaret visar att det är precisvad som skall ske.När regeringen vidhåller att nettokostnaden förstaten blir 2--2,2 miljarder bygger det påförutsättningen att man tar pengar både frånbarnomsorgen och från föräldraförsäkringen. Detfinns ett brett motstånd mot detta ute ikommunerna, även bland borgerliga politiker. Detframgår av senaste numret av vill peka på effekterna för barnomsorgen, somredan nu befinner sig i våldsam kris. Det har skettmycket allvarliga försämringar av kvaliteten, ochsegregationen har ökat. Många barn far illa, och detgör också personal och föräldrar. Taxorna harredan höjts mycket kraftigt i de flesta kommuner,framför allt för låginkomsttagare och föräldrar medlånga och obekväma arbetstider.Om vi får en ny kraftig höjning av taxorna förutserjag att många föräldrar kommer att välja -- ellerkommer att tvingas välja, för att klarabostadskostnader, sänkningar i a-kasseersättningaroch allt möjligt annat -- att avstå från barnomsorgenoch försöka ordna tillsynen på annat sätt. Det blirsämre för både barnen och föräldrarna. Det är vaddetta kommer att leda till, och det är mycketallvarligt.När man växlar över en del av det som ärföräldraförsäkring till förslag till vårdnadsbidraginnebär det att man växlar över till ett system sominte bara är konservativt utan också urfördelningspolitisk synpunkt mycket dåligt.Min första fråga till finansministern är: Är det föratt dölja allt detta -- dvs. att förslaget inte håller förprövning när det gäller jämställdhet, rättvisa,fördelningspolitik och omsorg om barnen -- somregeringen har valt att bereda denna fråga, ellerrättare: att inte bereda denna fråga, genom att setill att det enbart förs samtal i hemliga rum, utanoffentlig utredning och utan remissomgång?Herr talman! Det finns här i en majoritetmot vårdnadsbidraget. Det framgår av motionernamed anledning av proposition 1993/94:11 ombarnomsorgslagen. S och V går emot förslagetdärför att vi håller på barnen, barnomsorgen,föräldraförsäkringen och jämställdheten. Nydemokrati går också emot förslaget, eftersom devill ha en ännu mer reaktionär familjepolitik ochbacka decennier tillbaka.Min nästa fråga är: Vad gör regeringen i dennasituation? Tänker ni vidhålla förslaget omvårdnadsbidrag även om det under höstensbehandling av proposition 11 visar sig att det finnsen majorietet mot det? Eller tänker ni förhandlamed Ny demokrati för att göra upp om en politiksom är ännu längre åt höger och ännu merreaktionär?Är det för att få tid och tillfälle till detta som frågansbehandling återigen har bordlagts i socialutskottet,eller kan det trots allt tänkas att kan tasitt förnuft och sina gamla idéer till fånga och återgåtill att samarbeta med oss socialdemokrater om enmodern, jämställd och rättvis familjepolitik somsätter barnens bästa och kampen för jämställdhet ifrämsta rummet?Anf. 47 ():Herr talman! Alla barn i förskoleålder är i behovav kontinuerlig tillsyn från vuxna. Tillsynen kostar.Överlåter man tillsynen på någon annan betalaslön. Sköter man den själv avstår man frånförvärvsarbete och går därigenom miste om lön.Det är alltså fråga om vem som skall stå förkostnaden.Stat och kommun har genom finansieringen av denoffentliga barnomsorgen gjort det möjligt förföräldrar att delta i förvärvslivet också när barnenär små. Finansieringen har garanterat en kvalitativtbra barnomsorg.Den omfattande subventioneringen av denoffentliga barnomsorgen har emellertid medfört attandra alternativ diskriminerats ekonomiskt. Serman tillbaka på utvecklingen under ett pardecennier kan man inte påstå att ansvarigaministrar i olika regeringar inte haft någonöverdriven brådska att nå rättvisa mellan olikabarnomsorgsformer. Dock har ganska mycket skettsedan mitten , och den nuvaranderegeringen har medverkat till att öka valfriheten.Finansieringen och tillgången påbarnomsorgsplatser har utgått från att enviss del av föräldrarna ställt upp och svarat förbarnomsorgen av de egna barnen somalla -- jag vill betona detta -- både de som fåttbarnomsorg och de som själva fått ordna sin utanstöd, har varit med om finansieringen av densamhällsstödda barnomsorgen via skatten ocharbetsgivaravgifterna.Med den omfattning barnomsorgen fått talarrättviseskäl för att alla barn i någon mån får del avsamhällets barnomsorgsstöd. Valfrihetsaspektertalar också för ett omfattande stöd.Olika opinionsundersökningar visar ett massivtstöd för tanken på ett vårdnadsbidrag åtminstoneför . Stödet för ettvårdnadsbidrag tycks vara störst bland personer ide åldrar som har eller kan förväntas haförskolebarn i lägre ålder.De som har politiska och ideologiska skäl motsättersig förbättrade möjligheter för föräldrarna attstanna hemma ytterligare några månader på hel-eller deltid genom ett vårdnadsbidrag har därförriktat in sitt motstånd på finansieringssidan medpåståendet att vi har inte råd med ettvårdnadsbidrag. Jag ser dagens interpellation somett led i det syftet.Herr talman! Jag vill fästa finansministernsuppmärksamhet på att interpellantens partiSocialdemokraterna i annat sammanhang föreslårofinasierade momssänkningar ikonsumtionsstimulerande syfte. Införandet av ettvårdnadsbidrag torde ha samma effekter. Innan enförändring i barntillsynsmönstret inträtt kostarreformen initialt en del pengar. börreformen bli självfinansierad genom att behovet avoffentlig barnomsorg minskar. De som självaordnar sin barnomsorg kommer nog att användainkomstförstärkningen för konsumtion.Herr talman! Jag tror inte själv på ofinansieradeutgifter. Därför bör självfallet reformen finansierasfullt ut vid genomförandet. När man bedömerfinansieringsbehovet för vårdnadsbidraget så börman dock beakta förändringar i beteendet. Vi haranledning att anta att en del av de föräldrar som villvara hemma några månader längre på hel- ellerdeltid hos sina barn kommer att vara det närvårdnadsbidraget införs. Då uppstår enkostnadsminskning inom den offentligt finanseradebarnomsorgen. Arbetsgruppen förvårdnadsbidraget har inte beaktat några sådanaaspekter.Min fråga till finansministern är: Kommerfinansministern att beakta ett lägrefinansieringsbehov -- eftersom det blir förändringari barntillsynsmönstret när vårdnadsbidragetkommer?Anf. 48 ():Herr talman! Jag är intresserad avfinansieringsfrågan. Som finansministern nämndefattas det för att finansieravårdnadsbidraget fullt ut. Det har diskuterats olikaförslag. Ett mindre välbetänkt är detta att maneventuellt skulle avskaffa det första barnbidraget.Om vi skall avskaffa ett barnbidrag är det självfalletdet sista barnbidraget i flerbarnsfamiljer som viskall avskaffa eftersom det sista barnet relativt settkostar minst. Det första barnet är det dyraste avbarnen i en barnaskara.Men det finns ju också ett annat sätt att göra enbesparing. Vi skulle kunna slopa flerbarnstillägget.Det uppgår till inte mindre än 1,3 miljarder. Idagens läge finns det ingen anledning i världen tillvarför vi skall ha ett flerbarnstillägg. Vi kan börjamed att slopa det. På det sparar vi 1,3 miljarder. Dååterstår det 700 miljoner.Då skulle man kunna tänka sig att gå över till ettflerbarnsavdrag och räkna på det. Harfinansministern gjort det? Skulle finansministernvara intresserad av att låta någon göra det för att seom vi där kan hämta ytterligare 700 miljoner.Eftersom kostnaden för varje ytterligare barnsjunker tycker jag inte att det skulle leda till någonstörre skada.Anf. 49 Finansminister ():Herr talman! Jag är fullt medveten om attsocialdemokraterna och i synnerhet vårdnadsbidraget. Det har framkommit medönskvärd tydlighet tidigare.Jag läste ett anförande som höll förnågra månader sedan. Jag tror att det var 30minuter långt. Ordet valfrihet förekom icke enenda gång. Det är inte särskilt förvånande attBirgitta ogillar det förslag som ökarvalfriheten för människor.Jag har också förstått att den sorts rättvisa somvårdnadsbidraget kommer att medföra, nämligenden mellan olika typer av småbarnsföräldrar, inteheller tycks vara av särskilt stort intresse förBirgitta Dahl.För någon tid sedan hade endebatt med en annan socialdemokratisk ledamot ijämställdhetsdiskussionen om vårdnadsbidraget,som också nämnde . Där kom denhär ledamoten och socialministern överens om attdet inte är rimligt att vänta sig att någon människastannar hemma för och att förslagetsåledes i detta avseende inte har några effekter påjämställdheten.Låt mig sedan återgå till fråga, nämligen finansieringen.Birgitta måste rimligen vara medveten om attom kommunerna får ökade intäkter genom ettförslag, detta eller annat, har vi något som kallasför finansieringsprincipen. har tagitställning till denna. Socialdemokraterna var med pådetta förslag. Den innebär att man reglerarförhållandena mellan stat och kommun så att detinte automatiskt innebär att staten lägger överkostnaderna på kommunerna om förslaget innebärökade kostnader. Om det innebär ökade intäkterför kommunerna får de inte behålla dem heller.Finansieringsprincipen är således symmetrisk i denmeningen.Detta förslag innebär, som jag nämnde i det förstasvaret, att kommunernas inkomster kan öka med3,. En naturlig följd avfinansieringsprincipen, som socialdemokraternaockså har ställt upp på i princip, är naturligtvis reglerar detta förhållande mellan stat ochkommun. Därmed är kostnaden efter en sådanreglering , inte några andrabelopp. Det innebär icke någon försämradekonomi för kommunerna.Sedan ställde ett stort antalhypotetiska frågor som jag inte avser att svara på.Jag tycker att hypotetiska frågor är bland det mestmeningslösa här i världen.Birgitta nämnde också vad hon hänvisade tillsom en bristande beredning. var det senasten lång diskussion mellan socialministern ochBirgitta om den beredning som har förevarit.Förslaget om vårdnadsbidraget torde vara ett av demest omdiskuterade förslagen under mycket långtid. har genomfört hearingarden 2 och . Sammanställningar av desynpunkter som där kom fram kommer attredovisas. Det är en i sak ganska braberedningsprocess.Detta är det enda förslag från ,såvitt jag vet, som inte har varit föremål förremissbehandling i motsats till vad som skett undertidigare socialdemokratiska regeringar. Då var dettyvärr ganska vanligt att remissförfarandet intetillämpades.Harry tog upp frågan om föräldrarnasbeteende.