prot · GG09113 · 1993-05-19 00:00:00 — De skallåteranvändas, materialåtervinnas,energiåtervinnas och i sista hand deponeras.För regeringen är detta kretslopp alldeles tydligt,hur materialet och resurserna skall flöda på ettriktigt sätt i samhället. Med den utgångspunktengår regeringen vidare och pekar ut begreppetproducentansvar, som innebär att producenten ifortsättningen skall ta ansvaret för en vara sedanden är slutanvänd för sitt ursprungliga ändamål.Häri ligger något väldigt nytt i miljöarbetet. En nyaktör får ett ansvar som han inte har haftoch får det med en mycket tydlig skärpa. Här liggerdet nya -- och det tyngsta, borde man väl säga -- iregeringens förslag, nämligen att man begär avriksdagen att successivt få gå vidare i tur ochordning med nya material och nya varuslag somskall in i kretsloppstänkandet.Sedan gör man några markerade nedslag. Det ärnyttigt med de konkreta nedslagen, även om detsedan är regeringen som också när det gäller demskall gå vidare med förordningar som får kraft ute isamhället. Man gör nedslag i förpackningsfrågan.Vi borde alla vara överens om att det kanske är såatt förpackningarna i det svenska hushållsavfalletinte utgör världens största miljöproblem. Jag ärberedd att skriva under på den synen.Här har vi internationella erfarenheter att luta ossmot, inte minst från och andra delar avEuropa. Ett arbetsmaterial finns tillgängligt när detgäller förpackningar. Vi kan konstatera attförpackningarna i hushållsavfallet utgör ettresursoch miljöproblem. Flera faktorer strålarsamman mot att vi skall ta det första konkretasteget på detta område. Det är viktigt att vi gör det.Till skillnad från har jag läst ipropositionen de väldigt tydligt angivna årtalen --dem som efterlyser -- när olika kravskall vara uppfyllda i återanvändnings- ochåtervinningshänseenden. har sombrukligt är velat flytta de årtal som regeringen harangivit med åt ena hållet. Men det imponerarinte såsom argumentation för själva grundattitydentill hur man skall behandla frågan. De där årenfram och tillbaka känner vi igen. Man försöker höjaribban på något sätt. Men grunden är på ett myckettydligt sätt lagd i regeringens förslag när det gällerhanteringen av förpackningarna. Det viktiga är attregeringen tydligt markerar påförpackningsområdet att det primärt är fråga omåteranvändning och materialåtervinning. Därmedhar man också infört en restriktion mot det sombrukar kallas energiutvinning.Det fina i detta är naturligtvis att man ger en tydligsignal till producenten. Man säger: Skruva ihopgrejorna rätt i ena ändan. Sätt ihop materialet. Görförpackningarna riktiga i den ändan. I den andraändan är det producenten själv som får ta hand ommaterialet och sköta materialåtervinningen. Trointe att det mot slutet finns en självklar lösning,som säger att man i alla fall eldar upp materialet ochblir av med det. Den lösningen är inte prioriteradeller ens understruken i regeringens förslag.En del förpackningar är litet mer okända för oss.Jag är inte övertygad om att de alla hänger sammanmed hund- och kattmat, vilket villepåstå. Men det finns förpackningar av typ stålplåtoch en del pappersförpackningar, där vi måste gåfram genom att först studera förutsättningarna förett kravställande. Det uppdraget kommerregeringen naturligtvis skyndsamt att ge tillNaturvårdsverket så att vi får en möjligt att genomatt skapa mål låta de förpackningar som nubehandlas litet mjukare liksom hinna i kapp deförpackningar som vi nu genom utskottetsskrivning ställer mycket konkreta krav på.Den andra gruppen material utgörs av returpapper.Också när det gäller behandlingen av returpapperför regeringen en ambitiös men ändå mycketvarsam politik. Med varsam menar jag att man taruppenbar hänsyn till de behov som kanfinnas i den svenska skogsnäringen av att kunnautnyttja den svenska skogen såsom råvara i olikasammanhang, inte minst när det gällerexportintressena. Regeringen gör det möjligt förskogsindustrierna att nationellt ta ettproducentansvar. Man kan effektiviseramiljöaspekterna som man får möjlighetatt utnyttja denna resurs på ett sätt som stämmermed skogsindustriernas och samhällets behov.När det gäller den tredje grupp ämnen somregeringen har behandlat i sitt förslag redovisarman ett mycket tydligt åtagande från den aktuellanäringens sida. Det gäller nickel--kadmium-batterierna, de laddningsbara batterier som finnsbl.a. Här har näringen gått in med ettåtagande, som innebär att man redan under detverksamhetsår som börjar kommer attkunna uppnå insamling och året därpå 90 %.Det är ett mål som inte är obekant för riksdagen.Regeringen kommer naturligtvis att noggrant följaatt man klarar de angivna målen. Gör man inte dethar regeringen uppenbart riggat bilan för att låtaden falla genom en väsentligt strängare lagstiftning.Jag tror inte att vi behöver befara någon passivitetfrån regeringens sida på denna punkt.Ytterligare ett material behandlas i den ändring avVA-lagen som möjliggör föranläggningsinnehavaren, oftast kommunen, attvara strängare mot den som är påkopplad eller villbli påkopplad på systemet. Det ger eninternationellt sett unik möjlighet för kommunernaatt agera med fasthet, inte minst mot de industriersom ofta kan innebära ett problem i VA-hanteringen. Men även andra påkopplade kansäkert komma i fråga för agerande frånanläggningsinnehavarens sida.Det viktiga med regeringens förslag är att det ärkonkret och visar en mycket tydlig väg. Man blirdock litet kluven när man lyssnar på debatten här.Lena Klevenås sade att det bara är fråga omriktlinjer, som egentligen inte leder till någrakonkreta resultat. däremot varorolig för att förslagen är så konkreta och så tydligtpåverkar inte minst det svenska näringslivet. Jag ärnog benägen att på denna punkt hålla med ChristerWindén. Förslagen är tydliga, och de kommer attpåverka det svenska näringslivet på ett dynamisktoch offensivt sätt. Jag tror att näringslivet behöverdessa tydliga mål och ramar. Aktörerna pekas uttydligt i regeringens förslag.Mycket viktigt är också att regeringen visar vilkenväg man kan gå vidare på och pekar ut vilkamaterialgrupper och varugrupper som står i kö föratt komma in i kretsloppssamhället. Manexemplifierar med datorer, bilar och skrotdäck.Man anger nya materialgrupper som också kanutsättas för ett producentansvar, t.ex. textilier ochplast, inte minst PVC-plast. Man stakar ut enmycket tydlig väg och anger även vilka instrumentsom man kommer att arbeta med. Där kan denaviserade kretsloppsdelegationen ses såsom enspjutspets i det fortsatta arbetet.Herr talman! Jag tycker att man kan känna sig tryggpå vägen mot ett kretsloppssamhälle. Vi kan nu seatt regeringen förbereder de uppdrag som haraviserats i propositionen och som kommer att bli enföljd av beslut med anledning avutskottets betänkande, nämligen uppdrag somgäller tvättmedel, klor, PVC och avfallsskattensamt naturligtvis tillsättandet avkretsloppsdelegationen. Det gäller att fådelegationen att fungera såsom enspjutspets.Regeringens förslag har naturligtvis grundat sig påolika saker. Själva agerandet med ettkretsloppsarbete kan man naturligtvis hitta spårtill, bl.a. internationellt, som ett resultat av denstora konferensen i i FN:s regi.Man kan också hitta drag av idéer från utvecklingeninte minst i , där man har börjat arbetamed producentansvarsbegreppet på ett myckettydligt sätt.Men det viktigaste är väl ändå att man i regeringensförslag kan spåra en mycket tydlig ambition påmiljöområdet, en ambition om att just kunna pekaut mål, gränser och aktörer på det fortsattamiljöområdet. Jag vill säga att det är banbrytande.Man flyttar strömfåran i helt nya viktiga och riktigariktningar. Det kommer att ställa krav på oss alla isamhällsarbetet, på politiker, på näringslivet, på deideella organisationerna och inte minst på enskildaindivider.Herr talman! Avslutningsvis är jag glad över attdebatten redan mycket tydligt har visat att detegentligen inte finns några invändningar frånoppositionen. Det finns en bred uppslutning bakomde tankar och det agerande som redovisas ikretsloppspropositionen. Det är därför som jagmed stor glädje än en gång kan yrka bifall tillhemställan i utskottets betänkande.Anf. 95 () replik:Herr talman! känner sig merhemma med Ny demokrati än med osssocialdemokrater. Det gör mig litet bekymrad meninte särskilt förvånad. I Ny demokratis reservationtalas det om att god miljö aldrig får bli ettsjälvändamål och att man skall analysera vilkakonsekvenser som förslagen får för den privataäganderätten. Problemen med miljöpolitiken är juatt den har så svårt att hävda sig mot andra starkareekonomiska intressen. Det beror på att marknadentar väldigt litet hänsyn till det som inte ägs privat,t.ex. vatten och luft. Vilka nya strömfåror är detsom den nya miljöpolitiken skall flyta i om intepolitiken kan hävda sig gentemot marknaden?Vilken strömfåra är det som vattnet i skallta, för att ta ett exempel?Jag tycker att det är bekymmersamt att decenterpartistiska ministrarna, som ju är två påmiljöområdet, inte lyckas hävda miljöpolitiken likaväl som den moderata utbildningsministern och denmoderata skolministern lyckas göra på detskolpolitiska området. Det krävs politiskamotåtgärder av kraftfullt slag på miljöområdet, ochjag är orolig om inte förstår i vilketsällskap han har hamnat.Jag skall villigt erkänna att kretsloppsbegreppet ärgenialt. Jag vill gärna ge en eloge för det. Men detmåste fyllas med ett konkret innehåll. Vi vill haförslag t.ex. på trafikpolitikens,jordbrukspolititikens och energipolitikensområden.Lennart säger att det är fråga om spårbyte,att förutsättningarna har förändrats. De har tyvärrpå vissa punkter ändrats åt fel håll. har ni t.ex. sänkt koldioxidskatten, förändratavgifterna på handelsgödsel ochbekämpningsmedel och ytterligare differentieratskatten på diesel. Detta är förslag och beslut somleder i fel riktning. Jag är enveten med att hävdaatt detta kretsloppsförslag inte är tillräckligt tydligtoch starkt och inte ger tydliga signaler. Vilkentrafikpolitik, , ligger i linje medkretsloppstänkandet? Hur många motorvägar skallvi bygga, och hur många filer skall Öresundsbronfå? De utredningar och förslag som ligger till grundför besluten är ju inte trovärdiga.Miljöberäkningarna stämmer ju inte överens medde ekonomiska beräkningarna för att dettabroprojekt skall gå ihop.Jag skall nämna ett exempel. Vi har fortfarandekärnkraften kvar. Vindkraften, som är såframgångsrik om vi bara ville, skulle vi kunnainföra. Hur skall vi ekonomiskt styra med politiskabeslut, så att vindkraften får ett fäste på marknadenoch så att vi kan genomföra det som vi har beslutat,nämligen att avveckla kärnkraften?Anf. 96 () replik:Herr talman! är inte riktigt rättvisnär hon redogör för det som jag sade. Jag har intesagt att jag känner mig mer hemma hos Nydemokrati. Det tror jag att snabbterinrar sig. Vad jag sade var att Ny demokratis, dvs.Christer Windéns, här gjorda bedömning avkonkretionen i den här propositionen delar jag föreLena Klevenås bedömning att den inte har ettkonkret innehåll. Jag stannar gärna i min recensionav Ny demokrati med det konstaterandet. Någotannat har jag inte sagt, och jag tror att något annatlätt skulle förstöra debatten mellan oss två.Jag har markerat och regeringen har ipropositionen markerat att det finns ett antal frågorsom måste lösas och som måste in ikretsloppsarbetet. Dit hör trafikfrågorna ochenergifrågorna och även bostadsfrågorna, somLena Klevenås har tagit upp. Dessa frågorhanteras nu i regeringsarbetet. ochjag som individer kan säkert ha stor sympati förvarandras åsikter när det gäller diskussionerna omÖresundsbron och när det gäller stora trafikleder,inte minst i närheten av den stad där riksdagenligger. Vi kan också möjligen ha likartadesynpunkter när det gäller kärnkraften. Problemetför är att jag i dessa frågor är enigmed mitt parti i attityder, åsikter, kunskaper ocherfarenheter, medan det är svårt för hävda att hon med någon kraft i sitt parti kandriva en entydig position när det gäller bro,kärnkraft och trafikleder, för att nämna de exempelsom hon själv tog upp.Lena Klevenås tog även upp frågan om att nuutnyttja de ekonomiska styrmedlen. Men den tidenär inte långt borta då Socialdemokraternareserverade sig i utredning efter utredning motanvändandet av ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken. Så långt har vi i alla fall kunnatvända Socialdemokraterna, att de har förståttvärdet av det instrumentet för att komma till rättamed flera miljöproblem.Anf. 97 () replik:Herr talman! Vem som kommer att bli mestframgångsrik i att förändra det sällskap i vilket viarbetar politiskt får framtiden utvisa. Jag tycker attLennart har uppenbara svårigheter atthävda miljöintresset tillsammans med de moderatakamraterna i den nuvarande borgerliga regeringen.Jag tycker inte att er miljöpolitik är trovärdig närdet gäller hur man skall få i gång detkretsloppsanpassade samhälle som vi ställer ossbakom. Det är riktigt som säger attvi accepterar ekonomiska styrmedel, därför att vilever på en marknad. Men vi tror att det behövskloka politiska beslut och en viljeinriktning som ärtydlig, och vi har inte denna starka tilltro tillmarknaden.Jag vill ställa en fråga till angåendede 8 miljarderna som regeringen ikompletteringspropositionen anger skall tas in påmiljöavgifter. Var skall dessa pengar komma ifrån?Vilka avgifter är det som skall höjas eller införas föratt ni skall få ihop denna enorma summa? Det är ettexempel.Jag vill ta upp en sak som sade i sittförsta inlägg. Jag hann inte bemöta det tidigare, ochjag tyckte att det var litet fräckt. Det gäller denvilsenhet som vi har visat. Jag förmodar attLennart åsyftar sommiljöminister. Jag tycker att det är väl magstarkt attpåstå. Jag undrar nämligen om vi någonsin har haften så framgångsrik miljöminister som lyckades geså tydliga signaler till näringslivet att vi faktiskt fickmycket stora förbättringar på miljöområdet när detgäller just tillverkningen inom industrin.Anf. 98 () replik:Herr talman! När det gäller i vilket sällskap manbefinner sig i, var det som jag tydligt refererade tillatt jag inte har några problem med de åsikter somjag har i det parti som jag representerar. Dessbättre, herr talman, har jag inte heller någraproblem med de åsikter som jag har redovisat närdet gäller kretsloppsarbetet och möjligheten att ihuvudsak få gehör för dem i den nuvaranderegeringen.Om jag inte hörde riktigt fel i förstainlägg, talade hon om den nu aktuellapropositionen som en storstilad proposition. Jagdelar gärna den bedömningen. Jag är också gladöver att det är en proposition som regeringendefinitionsmässigt står bakom, alltså helaregeringen. Jag tror säkert att de andraregeringspartierna gärna delar uppfattningen attCentern har haft en pådrivande roll i detta arbete.Men det är hela regeringen som står bakom den härpropositionen, med den tyngd och den nyainriktning som den pekar på.Det är riktigt, , att jag när jag taladeom vilsenhet bl.a. menade . Vi kan iefterhand se hur många inriktningar ochnaturligtvis också detaljer i och dendåvarande regeringens arbete helt enkelt ledde fel.Enskilda överenskommelser med olika branscher iolika frågor gav inte något helhetsgrepp på frågan.Det var detaljlösningar på flera olika områden.Med detta förslag sätts tydliga ramar, men manskapar ändå frihet för de olika aktörerna att finnalösningar som leder fram till de mål somregeringen, och jag hoppas nu också ,kommer att kräva. Det är själva poängen i detta.Poängen är inte att söka dellösningar så fort manser problemen poppa upp.Vi har försökt att se och hantera möjligheterna ochatt inte isolerat söka enstaka problem. Det tror jagär grunden. Jag är glad att ochSocialdemokraterna i grunden, trots den debatt viför här, ställer sig bakom det förslag regeringen harlämnat.Anf. 99 () replik:Herr talman! uppehöll sig en hel delkring förpackningar i sitt anförande. Jag sade ocksåatt propositionens förslag och utskottets hemställanvad gäller olika förpackningar inte är så dumma.Det är väl bra då, . Man kan undravem polemiserar emot.Lennart säger att det enda Vänsterpartiethar att komma med är att justera hit och ettår dit, dvs. att kräva att åtgärderna görs snabbare.Det är ju inte så konstigt. Det är en del avoppositionens funktion att konstatera att eninriktning eller en åtgärd är bra, men ifrågasätta omden inte kan göras litet bättre och genomförasnågot snabbare.Det är inte helt obekant att , när detbefann sig i opposition, också gjorde detta. I ställetsäger att han minsann har lästpropositionen noga, och att han vet att förslaget ärväl avvägt och inte bör ifrågasättas.Det finns självfallet andra områden där det inte ärsamma konkretion och där det inte sätts gränser.Det är ju de områdena som det huvudsakligaifrågasättandet från min sida gäller. Att kritiseraoppositionen för att den vill ha snabbare åtgärderän vad regeringen vill tycker jag är poänglöst.Anf. 100 () replik:Herr talman! Jag tror att jag var onödigt dum somkritiserade för att han fullföljdeoppositionens uppgift. Det gjorde han naturligtvis,men det stannade ju också väsentligen vid det. Detfanns inget innehåll i fullföljandet av den uppgiften.Det är det som är litet bekymmersamt.Jag kan läsa högt ur den meningsyttring som JanJennehag har fogat till betänkandet. Han säger däratt vill nå de uppsatta målen den 1januari 1996, och att lagstiftningen kommer att varaföråldrad om den genomförs den 1 januari 1997som regeringen vill. Det är just detta årtalshattandeutan sakligt innehåll som naturligtvis är ett sätt attfullfölja oppositionsrollen men inte mycket mer.Det jag invände mot i första inläggvar att han förnekade att det över huvud taget sattsnågra gränser i regeringens förslag. Jag kan en gångtill peka på att de gränserna och de årtalen är satta.De är väl avvägda. De är rent av milda, mensamtidigt stränga. De är tydliga, men samtidigtmöjliga att klara av. Jag är övertygad om att denbalans regeringen har nått i hanteringen avförpackningarna kommer att visa sig framgångsrik.Anf. 101 () replik:Herr talman! Låt oss då lämna årtalshattandetbeträffande förpackningar! Jag accepterarregeringens förslag i detta stycke och avstår från attyrka på att utvecklingen skall gå snabbare pådetta område. Låt oss i stället titta på alla de andraområden där regeringen över huvud taget inte harsatt upp några konkreta mål! Det är det jag tyckerär det viktiga.Anf. 102 () replik:Herr talman! Det är alldeles tydligt att det finnskonkreta mål på flera andra punkter. När det t.ex.gäller returpapper säger regeringen mycket tydligtatt en 75-procentig insamling i förhållande tilldagens 63-procentiga skall vara nådd . Detmarkeras mycket tydligt vad som skall gälla.Det markeras mycket tydligt i det åtagande frånnäringslivets sida som regeringen har föreslagit ipropositionen vilka insamlingsgrader som skallvara nådda när det gäller nickel--kadmium-batterierna och vid vilka årtal. Tydligheten finns.Det viktiga är att regeringen inte försöker brukavåld mot tydligheten genom att springa fram påområden där vi inte har ett tillräckligtunderlag. Det menar jag, herr talman, är en del i enseriös miljöpolitik. Ta de steg som vi är färdiga attta, men ha också modet att vänta den tid det tar föratt ytterligare utreda de frågor som behöverbelysning innan vi med acceptans i hela samhälletkan fortsätta det aktiva miljöarbetet!Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 103 (nyd)replik:Herr talman! Jag gläder mig åt att i så hög grad överensstämmer medmina att han känner sig närmare mig änSocialdemokraterna. Jag delar inte alls LenaKlevenås rädsla för att det är så.Lennart sade att det är ett mycket tydligtförslag. Det håller jag med om att det är. Jag skulleockså vilja ställa en fråga till medanledning av näringslivets inställning tillpropositionen och de förändringar som gjordesinnan den presenterades. Jag har mycket storförståelse för att man t.ex. inom pappersindustrinär väldigt rädd för att politiker skall börja fingra påfrågor som hur stor inblandning av returpapper ipappersmassa man skall ha. Det är den sortensfrågor som är skrämmande och som kan få oerhörtstor betydelse för svensk industri i ett europeisktsammanhang.Jag återkommer till mitt påstående om att jag anseratt det borde ha funnits utrymme och i varje falldefinitivt motiv för att göra en bättre analys avkonsekvenserna för näringslivet och den privataäganderätten och konkurrensen innan manpresenterade propositionen i sin helhet. Jag villfråga om han delar min bedömningeller om han menar att man kan lösa problemenefter hand som de dyker upp.Anf. 104 () replik:Herr talman! Jag vill inte att skalldra för stora växlar på att jag delade hansuppfattning om att den proposition vi diskuterar ärkonkret. Jag kan tvärtom hitta många åsikter, inteminst i reservationer från Ny demokrati i dettaärende, som jag över huvud taget inte delar. är jag av den bestämda uppfattningen att godmiljö är ett självändamål. Den uppfattningen delaruppenbarligen inte Ny demokrati att döma avreservationerna.Utan att fördjupa mig i det skall jag säga att jagtycker att det är riktigt att man samtalar mednäringslivet och med industrin, som också äraktörer som är viktiga för att arbetet skall kunnafullföljas. Det får från regerings och riksdags sidaaldrig bli en undfallenhet inför de skrämskott ochde skrämselresonemang som från tid till annankommer från näringslivet.Samtalen måste naturligtvis bygga på enkorrekt beskrivning. tar medskärpa avstånd ifrån att t.ex. införa krav påinblandning av returpapper ipapperstillverkningen. Något sådant förslag finns,jag höll på att säga självfallet, heller inte med iregeringens proposition och har aldrig diskuterats iarbetet med regeringens proposition. Det är alltsåinte aktuellt att diskutera med näringslivet.Nu skall ju regeringen, som den meddelar ipropositionen, föra överläggningar med dem sominom skogsindustrin är berörda av de nya förslagennär det gäller returpapper. Men regeringenkommer naturligtvis aldrig att ge avkall på de kravsom den anger i propositionen.Regeringen kommer naturligtvis inte heller attöverge strömfåran i detta arbete. Det kommer attföras diskussioner under vägen och att göraskorrigeringar, om man har valt en del vägar somvisar sig svåra att hantera, men grunden liggernaturligtvis fast från regeringens sida. Det är iregeringens arbete också tydligt att miljön sätterramarna för näringslivets agerande.Anf. 105 ():Herr talman! Det räcker inte att bara tala omproducentansvar. Man måste också tillse att detfinns tillräckliga styrmedel. Annars händeringenting i miljöfrågorna.Ett viktigt medel för att få till stånd ettkretsloppssamhälle är att avpassa skatter ochavgifter på ett sådant sätt att man når önskadeffekt. Avsikten är alltså inte att förstärka budgetenmed 8 miljarder, utan att minska användningen avskadliga ämnen. Vi beklagar därför att man intevare sig i propositionen eller i utskottsmajoritetenstext har presenterat hur man tänkt sig att deframtida miljöekonomiska medlen skall kunnahanteras.Vi har i reservationerna 7 och 8 pekat på behovetav en utredning liksom också på behovet avforskning för att få en god målprecision ochkostnadseffektiva lösningar. Kommunerna harnumera möjlighet att differentiera avfallstaxorna.Vi anser att även vattenoch avloppstaxan, liksomenergitaxan, bör kunna utformas så, att den geranvändarna klara ekonomiska incitament attminska förbrukningen. Mycket återstår också attgöra när det gäller hushållsprodukter. Även därkan miljöavgifter eller skatter användas så, att defår en styrande effekt på konsumentpriset ochdärmed också på användningen.Ett annat styrmedel är naturligtvis de direktaförbuden. Det är viktigt att fåbort farliga ämnen från miljön. Ett sådant exempelär bly i bensin. Det finns både tekniska ochekonomiska möjligheter att genomföra detta. Tvåbensinkedjor har redan tagit bort blyet. Vi verkarvara överens om detta i utskottet, menutskottsmajoriteten anser att risken för attveteranbilar skall skadas är så avgörande för fråganatt man inte vill medverka till en sådan begäran tillregeringen.