prot · GG09124 · 1993-06-08 00:00:00 — Dentypen av dubbla budskap tycker jag fortfarandefinns i den socialdemokratiska retoriken ochdebatten.Det talas om hur den kommunala utvecklingenblev. Men alla de förutsättningar som här nämns avPer är väl ingenting nytt. Demgrundade ju vi vår bedömning på. Jag vill inte påståatt Socialdemokraterna är bättre på att göraprognoser än andra, men vi grundade faktiskt vårbedöming på dem. Det går inte att i efterhand sägaatt det var därför som vi till en del hade fel. Dethandlade ju om ren demagogi, och det kan man välerkänna. Och det är ju ingenting ovanligt ipolitiken.Att läka arbetslöshetens gissel. Jag delar självfalletden uppfattningen. Men som jag sade både i mitthuvudinlägg och i repliken till ärdet den långsiktiga ekonomiska politiken som ärhuvudmedlet för att klara sysselsättningen i vårtland. Det är väl ändå inte så att troratt det är den kommunala sektorn och denkommunala expansionen som skall klaraexempelvis eller . Det är välökade möjligheter för den konkurrensutsattasektorn i att exportera som skall klaraSveriges ekonomi och sysselsättningen de närmasteåren.Jag såg i går att man inom industrin på drygt ett århar förlorat 200 000 jobb. Motsvarande siffror inomden kommunala sektorn är det svårt att exakt fåfram, men den är inte speciellt hög jämfört medarbetslösheten inom industrin. Det har skett en delfriställningar, men det har huvudsakligen gälltvikarier och tillsvidareanställda. Men någon exaktsiffra har det varit svårt för mig att få fram.Anf. 48 PER ()replik:Herr talman! Jag är glad för att ifortsättningen inte kommer att sprida dettafelaktiga påstående att vi skulle stå för lösa tyglarnär det gäller kommunsektorn. Jag kan bara beOlle att han, när han skall beskriva vårpolitik, citerar ordagrant vad vi sagt -- i detta fallt.ex. i reservation 1.Olle fortsätter att misstolka vad vi säger.Vi är helt på det klara med att det är denkonkurrensutsatta sektorn som skall expandera.Men det är inte det problemet gäller. Vi skall inteförst skapa en ännu värre situation när det gällerarbetslösheten för att sedan möjligen få det bättre.Vi måste i stället se vad vi kan göra nu för dem somär på väg att bli arbetslösa. Det är därför som jaghar lagt fram detta förslag.Jag förstår vad säger, men jag har intefått veta vilken lösning som och OlleSchmidt föreslår för att förhindra att 60 000, 70 000eller 80 000 kommunanställda blir arbetslösa.Arbetslösheten kostar pengar, och dessa pengar villvi använda på ett bättre sätt. I första hand vill vi,som jag har sagt , gedessa anställda en sådan kompetens att de kanfungera i den konkurrensutsatta sektorn.Vad är svar på detta?Anf. 49 () replik:Herr talman! Vårt svar är åtminstone inte att vi villöka budgetunderskottet, såsomsocialdemokraterna vill. Vi tror att det skulleförsämra möjligheterna att få bukt med Sverigesekonomiska problem och att säkra sysselsättningeni vårt land.Däremot är vi beredda att satsa extremt mycket påolika kompetenshöjande insatser. Enligt vårtförslag kan 14000 personer komma i utbildningeller bli föremål för andra arbetsmarknadspolitiskainsatser. Den frågan kommer vi att kunna debatterai morgon.Herr talman! är det till en viss fördel att manskriver ned vad man skall säga, eftersom man dåkan citera sig själv, även om det är litet egenartatatt man behöver göra det. Vad jag sade i mitthuvudanförande var:''Det vore hederligare om Socialdemokraterna'' --alltså bl.a. -- ''kunde erkänna attde, om de får ansvaret att styra och AllanLarsson får bli finansminister, inte heller skullekunna ge kommuner och landsting lösare tyglar ifråga om ekonomin. ''Det är detta som jag tror är det viktiga i den härdiskussionen. Jag anser fortfarande, P OHåkansson, att det är den typen av dubbla budskapsom ni är ganska skickliga på att föra ut, medan vianger vad som gäller både före och efter ett val.Anf. 50 ():Herr talman! Jag vet att man från kommunernassida har mycket stor förståelse för att man måste taen betydande del av ansvaret för de nödvändigabesparingar som krävs för att vi skall kunna uppnåbalans i samhällsekonomin.De ansvariga i kommunerna är helt införståddamed att det -- med den dominerande andel av denoffentliga ekonomin som kommunsektorn svararför -- aldrig går att komma till rätta med deekonomiska problemen utan att kommunernaställer upp.Jag är också helt övetygad om att man är beredd attta det ansvaret både när det gäller att pressa nersina kostnader och beträffande skatteuttaget.Trots den mycket pressade situation som mångakommuner befinner sig i är det bara ett fåtal somsagt sig ha planer på att höja skatten när nuskattestoppet inte förlängs. Det visar enundersökning som vi från har låtit görabland våra kommunala företrädare.Det finns därför ingen anledning att oroas för attdet upphävda skattestoppet kommer att leda tillnågra omfattande skattehöjningar.Kommunerna är dessutom mycket väl medvetnaom att det i så fall bara leder till att man får betalaigen på något annat sätt så länge det inte finns någotreellt expansionsutrymme i samhällsekonomin.Att inte inkräkta på kommunernas grundlagsenligarätt att själva besluta om sin utdebitering är enprincipfråga. Men det är i hög grad även en frågaom förtroende om man skall kunna påräkna attkommunpolitikerna utöver sitt kommunala ansvarockså skall ta sin del av ett samhällsekonomiskthelhetsansvar. Ytterst är det även engrundläggande demokratifråga och avgörande förom vi över huvud taget skall kunna fånågon att ställa upp och åta sig politiska uppdrag ikommunerna. Upphävandet av skattestoppet ärdärför en riktig och logisk åtgärd.Skall kommunerna kunna ta det ansvar vi förväntaross krävs det att vi från sida ger klaraoch långsiktigt stabila spelregler.Det ges nu på flera olika sätt. Dels genom attriksdagen klargör att kommunerna inte denärmaste åren kan påräkna någon uppräkning avstatsbidragen. Dels genom att riksdagenunderstryker nödvändigheten av att en större del änhittills av den kommunala verksamheten måstefinansieras med avgifter.Genom olika beslut har också skapatsförutsättningar för kommunerna att pressa sinakostnader genom att utsätta verksamheten förkonkurrens. Värdet av detta inser kommunernasjälva. Någon särskild lag, som i det avseendetpåtvingar kommunerna att göra något annat än detde anser vara bäst för dem själva, behövs inte.Genom att kommunerna nu får behålla de 4,2miljarder kronor i ökade inkomster för sänkningenav grundavdraget, som annars enligfinansieringsprincipen skulle ha tillfallit staten,markeras vilja att den nödvändiganeddragningen i kommunerna skall kunna ske påett socialt och fördelningspolitiskt acceptabelt sättoch utan skattehöjningar.Eftersom personalkostnaderna utgör den heltdominerande delen av kommunernas kostnaderkommer det i praktiken i de flesta fall att innebäraen viss fördröjning av neddragningarna påpersonalsidan eller -- med andra ord -- en vissförlängning av bromssträckan som gör det lättareatt i ordnade former komma ner till rättverksamhetsnivå.Herr talman! En avgörande faktor när det gällerlångsiktigheten och klarheten i spelreglerna är hurden slutliga utformningen avskatteutjämningssystemet kommer att se ut.Det nya utjämningssystem som lades fast för ett årsedan hade en riktig ansats men var beträffande deingående kostnadsfaktorerna i viss månofullständigt.Det var därför en riktig åtgärd av att påförslag från regeringen tillsätta den s.k.strukturkostnadsutredningen. Avsikten med denutredningen har inte varit att den skulle kommamed något helt nytt förslag utan endast korrigeraunderlagsberäkningarna i det system som riksdagensamtidigt antog.Det var därför inte ansåg det nödvändigtmed någon parlamentariskt sammansatt utredningutan att det räckte med en politisk referensgrupp.Det handlade ju bara om att göraberäkningsmässiga korrigeringar.Såvitt man nu kan förstå kommerStrukturkostnadsutredningen att lägga fram ett mereller mindre helt nytt förslag. Vad som hittilsframkommit om detta ger dess värre inga positivasignaler. Det förefaller strida mot principerna bådeom enkelhet och om rättvisa.Vill ha kommunernas stöd för sinekonomiska politik bör man undvika att skapaonödiga konflikter med och inom kommunsektorn.Även om man inte skall sälja skinnet förrän manskjutit björnen eller ens sett skymten av den finnsdet därför anledning att uppmana till vissförsiktighet vad gällerStrukturkostnadsutredningens förslag, om detkommer att se ut på det sätt som framgått.Herr talman! är den kommun som har detkanske allra besvärligast i landet och som harhamnat i en mycket knivig situation. Det finns allanledning för att ställa upp och göra vadman kan för att kommun skall klara sinsituation i ett längre perspektiv. Men det ärsamtidigt viktigt att det sker i sådana former att detinte ger felaktiga signaler till kommunsektorn ochuppfattas som att det är fritt fram även för andrakommuner som råkat i stora svårigheter att sökastöd hos staten.Då kan vän av ordning säga att risken härför inte ärså stor, eftersom det inte finns någon annankommun som har lika stora problem som Haning.Vi vet emellertid inte riktigt hur det kommer att bliframför -- det är svårt att göra en klar bedömning idenna fråga. Det finns många kommuner som hardet besvärligt, och risken för att vi skulle få en köutanför skulle bli ganska stor omman på något sätt gav felaktiga signaler. Därförtycker jag att den form vi väljer, dvs. stöd i form avett räntefritt lån, är bra. Jag tror inte att en dispensfrån villkoret att man inte får höja skatten för att fådel av dessa 4,2 miljarder är någon bra modell. Detskulle innebära att även andra kommuner skullekunna söka den här typen av stöd.I detta sammanhang vill jag även kommenteradetta med kommunakut. Det vore en fullständigtbefängd åtgärd att öppna en kommunakut. Ingenskulle på det medicinska området komma påtanken att öppna en akutmottagning, om man intehade någon medicin utan endast rådgivning atterbjuda patienten. Staten har inga resurser atti någon större omfattning överta kommunalakostnader. Det skulle därför bara bli rådgivningsom denna akut skulle kunna ge, och då tror jaginte att den blir meningsfull.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan ifinansutskottets betänkande och avslag på samtligareservationer och meningsyttringar.Anf. 51 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag blev litet konfunderad när RolandLarsson började diskutera resultatet avStrukturkostnadsutredningen. Den har ännu intelagt fram något förslag. Det är emellertid precis detuppdrag som utredningen har fått som mankommer att redovisa. Det blir resultatet avutredningens arbete som gör att man får dessaomfördelningar.Det är precis detta uppdrag som utredningen harhaft, och detta tycker jag att man fullgjort på ettmycket förtjänstfullt sätt. Att det sedan drabbarkommuner i andra riktningen skapar naturligtvisdebatt. Men meningen var ju att man skulle få ettunderlag för att kunna göra en rättvisarefördelning.Anf. 52 () replik:Herr talman! Som jag sade har vi inte settden här björnen. Men såsom den har blivitbeskriven tycker jag för min del att den verkar varaganska otäck. Jag tycker därför att den bör mötasmed viss försiktighet. Det var ungefär så jaguttryckte mig. Jag är medveten om att förslagetännu inte har lagts fram. På det här stadiet har jagbara velat markera att det som hitintills harframgått inte har gett så positiva signaler som jaghade hoppats på.Anf. 53 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag vill också vara litet försiktig i dehär uttalandena, eftersom jag själv sitter med ireferensgruppen i utredningen. Vi får väl diskuteradetaljerna . Jag tycker att utredarnahar gjort ett bra arbete.Anf. 54 ():Herr talman! Även om det går att skymta ett svagtljus i slutet av tunneln är det ekonomiska läget förkungariket fortsatt bekymmersamt. Deoffentliga finanserna befinner sig i ett mycketansträngt läge. Det är mot den bakgrundenregeringens förslag skall ses. Detta innebär attkommuner och landsting inte får någon uppräkningav statsbidragen . Det är svårt attse något hållbart alternativ till detta förslag.Vid behandling av förra åretskompletteringsproposition beslutades om enminskning av statsbidragen till kommuner ochlandsting på . Det var inget lätteller trevligt beslut, men det var ett nödvändigtbeslut mot bakgrund av underskottet inom denstatliga delen av de offentliga finanserna. Inom denkommunala sektorn däremot - förelåg ettöverskott. Minskningen måste ses iljuset av detta.Vi kristdemokrater räknade med att kommunernaskulle klara detta . Men vi insåg att detskulle komma att bli besvärligare under nästa år.Att tumskruven dras åt har ävenregeringen insett. Det märks t.ex. i förslaget ikompletteringspropositionen om ytterligare 4,2miljarder kronor till kommunerna , ochdet är bra.Herr talman! Innan jag kommenterar förslagen för1994 vill jag beröra den principiella frågan om hurstaten skall styra kommunerna med hänsyn till desamhällsekonomiska förutsättningarna. Jagansluter mig till dem som anser att staten har detövergripande ansvaret för utvecklingen inom heladen offentliga sektorn. Utifrånsamhällsekonomiska hänsyn måste staten staka uten väg som leder till stabilitet i helasamhällsekonomin.Vägen till samhällsekonomisk stabilitet går över ensanering av de offentliga finanserna och enminskning av de offentliga utgifterna. Detta kaninte isoleras till den statliga sektorn, utan måsteäven beröra den kommunala sektorn. Jag tror attdet framstår som rimligt även för dekommunföreträdare som känner ett ansvar förhelheten i den svenska ekonomin. Världens störstaoffentliga sektor kan inte fortsätta växa.En önskan att begränsa kommuners och landstingsexpansionstakt är inget nytt för den nuvaranderegeringen. Den önskan har funnits frånstatsmaktens sida under de senaste decennierna.Tidigare förekom frivilliga överenskommelser medKommunförbundet och omlägre tillväxt inom kommunsektorn. Men det varinte någon framgångsrik metod, varför en nystrategi som innebar direkta finansiellaåtstramningar utvecklades under 1980-talet.I stort sett har regeringoch riksdag beslutat om olika åtgärder för att styraöver finansiella resurser från den kommunalasektorn till staten och därigenom försökt fåkommuner och landsting att bromsa sin expansion.Dessa åtgärder har bl.a. inneburit indragningarfrån kommuner och landsting med minst 34miljarder --1991.Herr talman! Jag vill nu återgå till de konkretafrågorna . När kommunerna nu står mittuppe i en besvärlig anpassningsperiod hälsar jagmed tillfredsställelse de tillfälliga åtgärder somregeringen föreslår för nästa år.För det första gäller det förslaget att ge kommuneroch landsting ett extra tillskott på 4,2 miljarderkronor. Detta bör göra det avsevärt lättare för dematt behålla sin personal. Och det är viktigt under1994 när arbetslösheten beräknas nå sin absolutatopp. Jag skulle vilja uppmana kommuner ochlandsting att utnyttja de ökade resurserna för attbehålla personal och/eller tidigarelägga angelägnainvesteringar. Det kan förbättra kommunernas ochlandstingens ekonomi även på längre sikt.För det andra gäller det förslaget tillövergångsregler av det statligautjämningsbidraget till kommunerna. Det är bra attregeringen föreslår att den högsta tillåtnabidragsförändringen för en kommun minskas från till 1,5 %.Dessa två åtgärder tillsammans medarbetsmarknadspolitiska åtgärder, inkl. ROT-programmet, gör att den kommunalakonsumtionsvolymen blir drygt en procentenhethögre än den annars skulle ha blivit.Herr talman! Frågorna kring hur kommunernaskall klara de närmaste årens anpassningsperiod äromfattande. Det krävs både kreativitet, flexibilitetoch god kampvilja ute i kommunerna för atteffektivisera, rationalisera och förändra på olikasätt. Det gäller bl.a. att släppa fram frivilliga ochprivata alternativ.Exakt hur detta skall ske i varje kommun ochlandsting är en fråga för lokal debatt och lokalabeslut. Det finns två tankar inför den typen avprövning av verksamhet som jag vill framhålla.Förändringar och besparingar måste ske på ettsocialt ansvarsfullt sätt. Det gäller också att tonaner kortsiktiga aspekter och tänka långsiktigthållbart.Herr talman! Att en enskild kommuns ekonomiskasituation blivit så besvärlig att den hamnat påregeringens och bord är beklagligt. MenHaninge kommun måste få en chans att komma påfötter igen. Utskottets skrivning kring den statligamedverkan i en sanering av kommunens ekonomiframhåller att regeringen skall följa utvecklingenoch överväga lånevillkoren och återkomma tillriksdagen om det visar sig nödvändigt. Därförstöder vi kristdemokrater utskottets förslag.Herr talman! Jag kan inte underlåta att instämma ikritiken mot det socialdemokratiska dubbelspelet.Det är inte trovärdigt att å ena sidan kritiseraregeringen för indragningen på 7,5 miljarderkronor och att å andra sidan inte läggatillbaka en enda krona! Sanningen är den attSocialdemokraterna inte har de pengar som de pågator och torg ger sken av att kunna ta fram.Från det socialdemokratiska dubbelspelet går jagvidare till den socialdemokratiska paradoxen. Denhittar man i resonemanget kring det kommunalaskattestoppet, som upphör på regeringensförslag. I det principiella resonemanget talarSocialdemokraterna självklart varmt om denkommunala självstyrelsen. I nästa andetag kör manglatt över densamma. För att få behålla det extratillskottet vill Socialdemokraterna ställaupp ett absolut villkor som låser kommunernashandlingsfrihet.Herr talman! Det förslag till vårdnadsersättningsom aviseras kommer sannolikt attmedverka till en successiv ekonomisk lättnad förkommunerna. Det kommer nämligen att ge ökadeförutsättningar för de föräldrar som så vill -- vilketjag betonar -- att ordna barnomsorgen själva ochleder därmed till en minskning av efterfrågan påkommunal barnomsorg. Reformen skapar också ettdifferentierat utbud av olika former av barnomsorgsom kommer att pressa kostnader och leda till ökadvalfrihet.Alternativet till en vårnadsersättning är attkommunerna tvingas bygga ut den kommunalabarnomsorgen för de tiotusentals barn som i daginte får del av samhällets barnomsorg, vilket skulleinnebära en inte obetydlig kostnad förkommunerna. Det är inte alltid ökad valfrihet,större ekonomisk rättvisa och en sundsamhällsekonomi går att förena så klart på en ochsamma gång som när det gäller vårdnadsbidraget.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i finansutskottets betänkande 29.Anf. 55 PER ()replik:Herr talman! gjorde ettnummer av påståendet att staten har ett överordnatansvar för hela den offentliga sektorn. Jag undrar:Vem är av motsatt uppfattning? I vart fall inte jag.Anförandet inbjöd till en rätt principiell debatt omsynen på den kommunala verksamheten och denkommunala sektorn. Jag skulle gärna vilja frågaRose-Marie Frebran: Hur ser kds påprimärkommunerna? Anser kds attprimärkommunerna är överfinansierade ellerunderfinansierade? Hur ser kds påbehovsutvecklingen? Är den ökande, eller är denminskande? Menar man i kds att det finns enskillnad mellan om behoven tillgodoses i offentligverksamhet eller i privat verksamhet? Eller skallman bortse från de behov som finns?På slutet återkom i sittresonemang till vårt förslag om villkor för attkommunerna skall få behålla de pengar som nufinns tillgängliga genom att skattebasen harbreddats. resonerade i detsammanhanget i samma termer som representanterför de andra högerpartierna och hävdade att vårtförslag innebär en låsning för kommunsektorn. Jagundrar: Vilken grad av större frihet ligger i detförslag som utskottsmajoriteten har lagt fram?Till sist, herr talman, vill jag till kds rikta sammafråga som jag riktade till . Medutgångspunkt i att vi försöker åtgärdaarbetslöshetens gissel, hur menar kds att vi skalllindra bekymren för de människor som kommer uti arbetslöshet om den politik som Rose-MarieFrebran bekänner sig till skall fortsätta att varagällande?Anf. 56 ()replik:Herr talman! Ja, jag förde ett principielltresonemang. Det kan man göra även om det här idebatten inte har framförts så väldigtdifferentierande meningar om detta överordnadeansvar. Det är väl bra om vi i så fall kan konstateraatt vi är överens om detta. Det kan då ligga tillgrund för våra fortsatta samtal kring förhållandetmellan stat och kommun.Från kds ser vi positivt på primärkommunerna ochpå det kommunala självstyret. Vi menar att detkommunala självstyret skall behållas och utvecklasoch att ansvar skall ges till kommunerna.När det gäller behovsutvecklingen inser vi att detinom vissa områden naturligtvis finns ett ökatbehov, som också kommer att utvecklas. Dettaingår som en del i frågan om hur vi klarar denkommunala verksamheten . Det äröverväganden och prioriteringar som måste görasinom den kommunala sektorn på lokal nivå ochkring vilka lokala och kommunala beslut måstefattas.Vi ser ingen principiell skillnad i om verksamhetbedrivs i privat eller offentlig regi, men vi är av denåsikten att vi behöver konkurrens och valfrihet, ochför det som samhället skall ha ansvar skall vinaturligtvis ha en offentlig finansiering.Ja, jag anser att det är en låsning att ställa de villkorsom Socialdemokraterna ställer för attkommunerna skall få behålla de 4,2 miljarderna.Det ligger en större frihet i att kommunerna, somvi i utskottsmajoriteten föreslår, kan användapengarna på ett sätt som man själv beslutar om pådet lokala planet.I många fall kommer detta att innebära attarbetslöshetsproblemen lindras, vilket är precis vadPer ömmar för. Vi ömmar ocksåför detta. Jag riktade själv en uppmaning tillkommuner och landsting att de skulle användaresurserna på ett ansvarsfullt sätt, och det är mångasom kommer att göra det. kunde vi som hadetillfälle att lyssna på radion t.ex. få ett mycketglädjande besked från kommun, medett icke-socialistiskt styre och med ett moderatkommunalråd. Där har man fattat beslut om attinte säga upp någon i kommunen under denärmaste två åren. Det här ansvaret skall alltsåligga på kommunerna själva.Anf. 57 ():Herr talman! Jag kan lugna talmannen ochdeltagarna i debatten med att jag inte skall hållanågot långt anförande utan bara komma med någrakorta kommentarer.Först till : Jag saknade i inlägg en kommentar kring denkds-motion som faktiskt finns vad gäller Haningekommun. I den motionen konstaterar man att maninte kan bevilja kommun de gynnsammavillkor som man i och för sig skulle önska dem vadgäller räntor och amorteringar. Däremot anser manatt kommun skall undantas från kravet ifråga om de 4,2 miljarderna, om man tvingas höjaskatten. Kds har i debatten över huvud taget intekommenterat den motionen. Det är väl ändå enrimlig andrahandsmöjlighet, som skulle finnas.Jag avstår från ytterligare kommentarer kringRose-Marie Frebrans utläggning omvårdnadsbidraget och hur ekonomiskt fördelaktigtdet skulle bli för kommunerna. Jag delar inte denuppfattningen, men jag tror att vi får tadiskussionen om det vid ett annat tillfälle.Olle hävdade tidigare i debatten, att omman låter allt vara som det är i fråga omkommunernas ekonomi och alla andra övrigakostnader skulle allting bli bra. Jag ochVänsterpartiet tror definitivt inte det. Vi tror att detbehövs väldigt stora förändringar vad gällerbudgetunderskott och kommunernas sätt atthandskas med sina utgifter och uppgifter. Attdäremot inte ge kommuner som har svårt att klarasina åtaganden rimliga möjligheter att klara vård,omsorg, skola, osv. på ett bra sätt är inte hellernågon bra utveckling.Jag menar att de viktigaste insatserna för att stärkakommunerna är inrättandet av t.ex. enkommunakut. Detta är i sammanhanget småinsatser. De stora insatserna är att vi ser till att tavara på möjligheten att minska arbetslösheten, attskaffa fram jobb. Det är det som ger kommunernaskatteunderlag och som gör att de kan driva en braverksamhet. Vad jag och kritiserarregeringen för är att man inte med tillräckligakrafttag tar itu med de här problemen, utan attuppsägningarna och arbetslösheten även i denkommunala sektorn kommer att öka ytterligare.Det accepterar inte vi.Anf. 58 ():Herr talman!