prot · GG09121 · 1993-06-03 00:00:00 — Vi vill därför kraftfullt öka stödet tilluppfinnarverksamheten. Detta skulle också gemöjlighet att göra insatser i tidig såddfinansiering,teknikupphandling och förstärkta produktråd isamarbete med utvecklingsfonderna.Vi vill också inrätta en speciell fond för inhämtningav forskningsresultat från andra länder. Det ärframför allt de små och medelstora företagen somsaknar möjligheten att hämta teknologisktkunnande från andra länder. Detta är specielltallvarligt, eftersom det är denna företagskategorisom förväntas svara för den långsiktigatillväxtpotentialen i svenskt näringsliv.Vi anser också att regeringen bör återkomma medett målinriktat stöd till forskningen, bl.a. genomspeciella branschprogram. När det gällerenergiforskningen bör regeringen ocksååterkomma. Vi anser att den urholkning avanslaget som regeringen föreslår är oförenlig medenergiöverenskommelsen.Herr talman! Att det viktigaste näringspolitiskaområdet i vårt land är skogsindustrin, behöverkanske inte upprepas i denna kammare. Menkonsekvensen av ett sådant beslut i somregeringen och utskottets majoritet nu föreslår kankomma att få en avgörande betydelse för svenskskogsnärings framtid i negativ riktning.Vi socialdemokrater är beredda att göra kraftfullasatsningar på den träråvarubaserade industrin, föratt möta den alltmer hårdnande konkurrensen. Vimåste satsa på en ökad forskning på fibern sommaterial för att finna nya produkter och förfinadeprocesser, detta därför att industrin står infören total omvandling från bulkproducent tillproducent av teknikintensiva och högtspecialiserade produkter. Det är därför viktigt att viser till att branschen får en möjlighet att skapadessa förutsättningar inför framtiden.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 1, 6, 9 och 10 i näringsutskottetsbetänkande nr 30. Vi socialdemokrater stårsjälvfallet bakom även de övriga reservatiionerna.Anf. 218 ():Herr talman! Det sägerinledningsvis är kloka ord, som jag tror delas av allasom sysslar med de här frågorna. Den svenskaindustrin står inför en sorts avgörande vägskäl, därdet gäller att förnya både teknologi och produkter.Det finns en grundläggande synpunkt på detta somman måste tjata om ständigt. Det är att denförändring och förnyelse, både avproduktionsapparat och av produktsortiment, somkrävs inom det svenska näringslivet för att kunnamöta den internationella konkurrensen underslutet av detta sekel och början av nästa, måsteinnebära en ekologiskt anpassad produktion ochekologiskt anpassade tekniker. Tillverkningen skallske så energi- och materialsnålt som möjligt, ochdet som tillverkas skall kunna omhändertas,cirkuleras, komma åter i form av nya produkter.När vi från hävdar detta bemöts vigång på gång av regeringsföreträdare med den litetschablonartade inställningen att det inte finnsnågon motsättning mellan ekologiskt anpassadproduktion och ekologiskt anpassade produkteroch ekonomisk tillväxt. Den ekonomiska tillväxtenär det avgörande.Detta är en komplicerad relation. Det har historienlärt oss. Det finns stora förödda områden i Europaoch i övriga världen som visar att vi har betalt ochfortfarande betalar ett oerhört högt pris för dentillväxt som har förekommit och somförekommer -- kanske inte just nu i , men iandra delar av världen. Denna utveckling kan intefortgå som den har gjort.Det krävs en medveten styrning mot resurssnålhetoch cirkulära processer. Vi yrkar i Vänsterpartietsmeningsyttring att skall göra ettuttalande till regeringen med denna innebörd. Detbehövs, och det måste ständigt påpekas.När det gäller den tekniska forskningen ochutvecklingen var början av 80-taleten bra period. Men slutet av 80-talet innebar ennedgång inom den tekniska forskningen ochutvecklingen. Detta gäller inte de offentligasatsningarna. Staten satsade tvärtomständigt mer pengar på forskning och utveckling.Men de svenska företagen, med vissa undantag,drog ner på sina satsningar på forskning ochutveckling . Det visaratt det inte på ett självklart sätt sker forskning ochutveckling spontant i näringslivet. Det finns andravärden och motiv som är viktigare och som kanavleda tankarna.Samma utveckling som vi har haft i har ägtrum i andra länder. Det gäller bl.a i och iandra konkurrentländer. Men i viktigakonkurrentländer som och harföretagen fortsatt att satsa på teknisk forskning ochutveckling och har ökat sina insatser. De står därförförhållandevis bättre rustade än vad svenskaföretag gör att möta utmaningar, exempelvis påmiljöområdet.Slutsatsen av detta är att det krävs omfattandesamhälleliga satsningar på grundforskning. Det äralla överens om. Men satsningen påutvecklingsledet, den nya tekniken och de nyaprodukter som skall tas fram och föras ut påmarknaden, kan inte ansvariga politiker överlåtahelt och hållet åt marknaden eller åt de privataföretagen.Detta gäller framför allt det alltmer viktiga områdetsmå och medelstora företag. Det är ett kompliceratproblem. Andelen högutbildad personal i små ochmedelstora företag är skrämmande låg.Beredskapen att ta emot ny kunskap ochforskningsrön är delvis som ett resultat av detta lågi små och medelstora företag. Det finns en kultursom man måste bearbeta och hjälpa företagen attbryta. Det är en kultur av misstro mot högutbildatfolk, åtminstone i vissa branscher, och därmedockså en viss rädsla och osäkerhet inför det nya.Det behövs därför massiva satsningar på tekniskforskning och utveckling som är speciellt inriktadpå små och medelstora företag. Vänsterpartietföreslår i motioner till propositionen och imeningsyttringen till detta betänkande en ökadsatsning på teknisk forskning och utveckling med250 miljoner för att möta en sådan efterfrågan.Vi har tyvärr inte så mycket pengar att spenderasom Socialdemokraterna har i sina motioner och isina förslag. Frågan om var de får sina pengar ifrånhar debatterats här fram och tillbaka under heladagen. Jag skall därför inte gå in på den ytterligare.Jag tycker att den har blivit rätt allsidigt belyst. Depengar som vi vill anslå räcker faktiskt till en hel delutöver vad regeringen föreslår.När det gäller samverkansformer mellan företagoch högskolor är det viktigt att pröva nya sådana.Vi i är inställda på att detta måstegöras. Vi är inte beredda att köpa den lösning somregeringen föreslår med stiftelser finansierade viaförsäljning av statliga aktier till ett värdemotsvarande 1 miljard.Vi kan tänka oss en sådan lösning, men den borderedovisas bättre och kanske prövas ytterligare. Vårhuvudinvändning är här att vi inte är beredda attlåta regeringen själv avgöra när och hur man skallsälja statliga aktier för ett värde av 1 miljard. Vianser att en sådan fråga skall redovisas förriksdagen och beslutas av riksdagen.Det är viktigt att det görs satsningar iskogsindustrin och i den träbaserade industrin. Detär också ett område där de spontana satsningarnafrån näringslivet inte har räckt till. Man är inte såväl som man borde vara för att möta nästasekel.Sveriges ekonomi är i alltför hög grad beroende avträ som råvara. Man måste få fram mersammansatta och mer komplicerade tillämpningarmed ett mycket högre kunskapsinnehåll även vadgäller träråvaran. Svensk industri kommer inte attkunna konkurrera med produkter med ett lågtkunskapsinnehåll när det bjuds ut billig råvara frånframför allt östra . Vi har inte en chans attkonkurrera med lågprisland på träområdet, och viskall inte göra det.Vänsterpartiet har därför yrkat på att det skallgöras satsningar på dessa områden och attregeringen skall återkomma med förslag omprogram för utvecklad träforskning ochskogsindustriforskning. En åtgärd som måstenämnas i detta sammanhang är att pröva nya vägaratt använda skogsråvaran för att ta fram drivmedelsom är miljövänliga och inte bidrar till ettnettotillskott av koldioxid. Det finns idéer om hursådant skall göras. De bör prövas, och man börsatsa ytterligare på detta.Slutligen till ett område som kan synas ligga litet vidsidan av, men som hör till näringsutskottet. Detgäller forskning på konkurrensområdet. När mannu satsar på detta område är det viktigt attsatsningar också görs för att ta fram kunskap om denya typer av ekonomisk brottslighet som växerfram, och som kan förväntas växa fram, i den nyaekonomiska miljö som skapas av nyakonkurrensförutsättningar, ökat internationelltsamarbete och ett eventuellt svenskt medlemskap iEG. Vi måste vara rustade för att möta den nya typav ekonomisk brottslighet som med säkerhetkommer. Det måste göras med hjälp av enutvecklad kunskap på området. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.Med det anförda vill jag först säga att jag givetvisstår för alla de markeringar som har gjorts imeningsyttringen. Men för att spara kammarens tidyrkar jag bifall till meningsyttringen i vad avsermom. 1, som gäller den allmänna inriktningen avteknisk forskning och utveckling, mom. 5, somgäller de små och medelstora företagen, mom. 16,som gäller anslaget till teknisk forskning ochutveckling samt slutligen mom. 26, som gäller detjag avslutningsvis talade om, nämligenkonkurrensforskningen.Anf. 219 ():Herr talman! När jag lyssnade på ,som är den socialdemokratiska talesmannen vid dethär tillfället, noterade jag att han själv lade fast ettunderbetyg för den politik somSocialdemokraterna bedrivit under de senasteåren, från 1982.Mats sade att vi behöver en strukturellförnyelse. har halkat efter de senaste åren.Detta är ett strukturellt problem för , sägerMats . Med den politik somSocialdemokraterna har bedrivit har vi behov enstrukturell förnyelse. Vi har halkat efter de senasteåren. Det är värt att ta till sig den ärligadeklarationen från mig inledningsvis teckna litet historia när detgäller forskningen. ägnade jagsjälv åt forskningsarbete vid . kunde man notera att vi fickmycket pengar från och mycket pengar frånnäringslivet. Dessa pengar möjliggjordeforskningen.Under de första åren börjadeSocialdemokraterna misstänkliggöra . Dehävdade att många av anslagen kom från CIA. Detinnebar att många forskningsanslag från USAförsvann bort. Socialdemokraterna ifrågasatteockså forskarnas integritet och hävdade att detfanns ett visst samröre med den del av näringslivetsom ägnade sig åt forskning. Det ledde till entudelning där näringslivet i viss mån stängdes utefrån den intressanta forskning som bedrevs underbörjan av 60-talet.Detta skapade egentligen inga problem på 60-taletoch , beroende på attden ekonomiska tillväxten tillät att manöverlämnade en ökande ström av budgetmedel somkunde ersätta de anslag från näringslivet ochutlandet som försvann bort.I dag är situationen en helt annan. Den ekonomiskatillväxten har avtagit och t.o.m. blivit negativ.Statens möjligheter att frikostigt stödja forskningenhar naturligtvis begränsats.Dessutom har Socialdemokraterna bedrivit enpolitik som har inneburit att många duktigaforskare och inte minst , sökte sig utomlands för att få möjlighet attbedriva forskning. Och vi kunde inte gärna lockahit utländska forskare till på grund av enhård inkomstbeskattning. Det innebar attintressanta delar av svensk forskning flyttadeutomlands.Värdet av det som vi har förlorat genom enforskningspolitik med socialistiska förtecken kanmed all sannolikhet uppskattas till mycket storabelopp. Vi har gått miste om företag ocharbetstillfällen på grund av en uttalat negativ synfrån Socialdemokraterna när det gäller företagare,inte minst när det gäller de mindre företagarna.Socialdemokraterna hade en stark tilltro till dehöga skatternas välsignelse för ekonomiskutveckling. I stället för att låta företagen bygga uppreserver för forskning, brandskattades företagengenom skatter och löntagarfondsavgifter.Det är detta som den borgerliga regeringen nusedan två år tillbaka snabbt försöker rätta till så attvi får den strukturella förnyelse som . Den borgerliga regeringen har på korttid förändrat näringslivsklimatet. Vi har ökatsamarbetet och kunskapsutbytet mellan vårauniversitet och högskolor och näringslivet. Detkommer att komma mycket positivt av detta.Därför vill jag yrka bifall till utskottets hemställanoch avslag på samtliga de elva reservationer somSocialdemokraterna har lämnat.Herr talman! Det kan vara på sin plats med någrakommentarer om enskildheter i regeringensforskningsförslag. I huvudsak är det förslag somregeringen har lagt fram på området för tekniskforskning och utveckling något som i rätt hög gradsammanfaller med det som den socialdemokratiskaregeringen lade fram i den föregåendeforskningspropositionen. Detta gör att nio avSocialdemokraternas elva reservationer barainnehåller förslag till större anslag. De innehållerdäremot inga avvikelser i sak.Det finns dock två nyheter som den borgerligaregeringen presenterar. De är av stort ochväsentligt värde. Det ena är en samverkansfunktionmellan universitet och högskolor och näringslivet.Den syftar till att öka kunskapsutbytet och även detkommersiella utbytet av bedriven forskning.Enligt min och utskottsmajoritens uppfattning ärdet angeläget att man har tillgång till en sådankontaktfunktion vid våra universitet och högskolor.Den skall kunna erbjuda licensförmedling,patentering och kommersiell utveckling avforsknings- och utvecklingsresultat.Under ett stort antal år har vi haft en export av idéertill , och inte minst . Forskningrapporter som äroffentliga har fångats upp och exploaterats i andraländer. Det här beror mycket på att vi saknat justdet kontaktorgan som regeringen nu föreslår. Detskall kunna ställa upp och hjälpa till här. Sådanaorgan är vanliga utomlands.Regeringen ställer av medel frånbl.a. privatiseringen till förfogande för det härändamålet. Det skall upprättas stiftelser vid vårauniversitet och större högskolor. Meningen är inteatt man skall förbruka de medel som ställs tillstiftelsernas förfogande. De skall användas ochförvaltas så att de behåller sitt reala värde.Det kommer med andra ord att bli en bra affär attvi själva i utvecklar våra forskningsresultat.Därmed kan vi få de nya företag och de nyaarbetstillfällen som så väl behöver. Därförförvånar det mig att Socialdemokraterna och ävenVänsterpartiet motsätter sig det här förslagetgenom att hävda att det inte är tillräckligt förberett.I stället är det en obegripligt negativ inställning tillprivatiseringen av statliga företag och de intäkternasom får styra, mer än omtanken och viljan attutveckla svenskt näringsliv.Den andra nyheten är förslaget om ettkompetenscentrum där företag och universitet skallkunna öka samarbetet ungefär på samma sätt somdet fungerar i industriforskningsinstituten. Därmedökar möjligheterna att i mer tvärvetenskapligamiljöer foga samman t.ex. bioteknik,informationsteknik och materialteknik. Där är vi iprincip överens.Slutligen har näringsutskottets borgerliga majoritetskärpt upp regeringens förslag när det gällerforskningen på det trätekniska området. Vi pekarpå att man ur anslagen för energiforskning och frånännu ej disponerade medel ur löntagarfondernakan få pengar för en mer intensifierad trätekniskforskning. Regeringen bör kunnakomma tillbaka till med ett komplettskogsindustriellt forskningsprogram. kommer något senare att utveckla dettanärmare.Herr talman! Detta är de två nya inslag som denborgerliga regeringen har lagt fram. De kommer attskapa ett ökat förtroende, tankeutbyte ocherfarenhetsutbyte mellan näringsliv ochforskarvärld. Jag är helt övertygad om att dettakommer att leda till en helt annan utveckling avSverige än den vi har upplevt , och 80-tal. Då får vi den strukturella förnyelsesom har saknat ochsom han nu efterlyser.Får jag också något kommentera vad . gör en riktig analys, dennagång som så annars. Han är väl insatti näringspolitiken. Men jag tycker att han drarfelaktiga slutsatser. Han är något av en romantiker.Han inser inte och tar inte hänsyn till deninternationella konkurrensens konsekvenser för deförutsättningar som svenskt näringsliv har attensamt gå i bräschen för en ekologiskt anpassadproduktion. Vi måste på något sätt böja oss för deninternationella konkurrensen och låtanäringspolitiken präglas mera av realism än avromantik.Anf. 220 () replik:Herr talman! Det är riktigt som , jag tycker att det är viktigt att vara ärlig. Menskillnaden mellan mig och ärnog den att vi, när vi inser att vi bör ändrainställning, också är beredda att ompröva vad vitidigare har sagt. Det är någonting som Per-RichardMolén bör fundera över. Ni borde också varaberedda att självkritiskt granska vad ni harföreslagit. Då tror jag också att ni är beredda attgöra ytterligare insatser på forskningsområdet.Det sägs att vi bara kräver ytterligare insatser. Dåhar inte läst våra motioner. Pånästan alla punkter har vi klart deklarerat vad vi harför åsikt och vad man kan göra. Jag vill specielltpeka på de motioner som har med innovations- ochuppfinnarstöd att göra. Där kan man hitta mångasaker som skulle vara till stort gagn för svenskindustri, framför allt när det gäller nyföretagande.Regeringspartierna slåss oerhört hårt förnyföretagandet, men i praktisk handling är maninte beredd att göra några insatser.Anf. 221 ()replik:Herr talman! säger attSocialdemokraterna är beredda att ompröva denpolitik man har bedrivit. Det tycker jag är bra. debatt vi har haft under de senaste månadernahar det dock inte verkat finnas någon störrebenägenhet från det partiets sida att ompröva sinpolitik.Jag kan lova att vi från den borgerliga regeringenssida är beredda att ompröva vår politik. Det är baradet att vi först måste fatta beslut i omforskningspolitiken, , och därmedsätta den i sjön. Därefter kan vi se resultatet ochsedan göra en omprövning. Det är svårt attompröva förslag som man ännu inte har beslutat omi . Därför menar jag att denargumentation som för fram här harliten bäring.När det gäller stöd till forskning,uppfinnarverksamhet och en lång rad andraområden är vi överens. Men Socialdemokraternaoch i viss mån även lägger framförslag utan att hänvisa till någon finansiering. Vihar anvisat till kontaktorgan,genom välsignelsen av en privatisering som frigörett kapital som satsas . Den insatsenför forskning saknar vi i det socialdemokratiskapartiets förslag i anslutning till den näringspolitiskadelen av forskningen.Anf. 222 () replik:Herr talman! Ni har avsatt pengar för den delen.Däremot finns det inga förslag till hur det skall seut eller gå till.Per-Richard Molén säger att vi först måste fattabeslut , och sedan skall man se hur detfungerar. Men det är inte bara i dessa frågor somdet har varit diskussion. Vi har under mer än ett årstid arbetat med nyföretagande och uppfinnare. Intepå någon punkt har och de andraborgerliga partierna följt vad som sägs frånomgivningen, från dem som jobbar i verksamheteneller i våra förslag. På alla punkter har man avvisatdetta. Det är underligt att det finns en liten grupp iSveriges riksdag som inte inser vad alla andra harinsett för länge sedan.Man borde kunna fatta ett beslut och sedan kunnaändra sig och stå för att man kanske hade fel vid etttidigare tillfälle. Det är det jag kallar för ärlighet,. 223 ()replik:Herr talman! Det kallar jag också för ärlighet. Detfinns en klar skillnad mellan Socialdemokraternasnäringspolitik och filosofi och den borgerligasidans. efterlyser konkreta,detaljerade förslag om hur den miljard kronor somskall fördelas till stiftelser skall användas.Här har man den centrala styrningen, därpolitikerna fattar beslut i detalj, kontramöjligheten till valfrihet och enskilda initiativ hosde människor som bäst begriper hur verksamhetenskall formas. Jag hoppas att det leder till att man ien stiftelse som får del av pengarna finner enlösning som är lämplig, och att man i en annanstiftelse finner en annan lösning. Det innebär i sintur att det sätt som disponerar sinastiftelsepengar på inte behöver vara en mall för delösningar och konstruktioner i fråga omkontaktorgan som man kommer fram till vidTekniska högskolan i , i eller iStockholm.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 224 () replik:Herr talman! För att man skall kunna vidta rättåtgärder måste man ha en riktigverklighetsbeskrivning och historiebeskrivning. Jagtycker inte att beskrivning av1970- och 1980-talen, eller ens av perioden tidigare,är korrekt. Han gör ett grundläggande fel, somborgerliga debattörer gör i många sammanhangsom rör näringspolitik och teknisk forskning ochutveckling. Alla brister som de upptäcker tillskriverde felaktiga politiska beslut.Jag konstaterade i mitt anförande att samhälletsatsade rejält med pengar och ökade satsningarnaunder , medan företagen i , med vissa undantag, inte gjordenödvändiga satsningar på forskning och utveckling.Det mönstret i och , och även iSchweiz, bryter mot mönstret i och Tyskland.Där fortsatte företagen att satsa. Åtminstone iUSA har man konstaterat att det var en felaktigpolitik som måste rättas till. Jag tycker att vi bordekonstatera det i också. Även om politikerhar gjort korrekta och bra insatser, har vissaföretag -- alltför många -- inte förstått sitt egetbästa.Vi måste fördela ansvaret på ett rimligt sätt för attkunna vidta korrekta åtgärder. Politikerna måste tasitt ansvar. De privata företagen ochföretagsledarna måste också ta sitt ansvar. Det hargjorts framsynta satsningar. , medkoppling till , kom och lade sig klossintill högskolorna i och utvecklar nyaprodukter. De är starka på världsmarknaden.ASEA, som har en koppling till SJ, har gjortsamma sak. Läkemedelsföretag, med koppling tilllandstingen och kemiinstitutionerna på de svenskauniversiteten, är världsledande på vissa områden.Bofors, med säkra försvarsbeställningar, är ocksåframstående.Här finns ett tydligt mönster av framgångsrikaföretag i symbios med samhället. Beställningar frånen stor offentlig sektor har gett utvecklingsklimatoch bra produkter som har blivit internationelltkonkurrenskraftiga.Anf. 225 ():Herr talman! Som jag har sagt tidigare är mycketav den analys som kommer med heltriktig, men slutsatserna blir felaktiga. Jag hållerhelt och hållet med om att många svenska företagdrog ned på forskningen , och dethände också på olika ställen utomlands.Sedan nämner som ett exempelpå motsatsen. Går man mera till de grundläggandeförutsättningarna och försöker förklara varför justJapan skulle utgöra någon form av ett undantag,finner man att det i mycket beror på attnäringslivet och företagen tillåtits att ha en högrelönsamhet. Man har låtit företagen där i mycketstörre utsträckning än exempelvis i byggaupp sådana reserver som är nödvändiga för att deskall kunna våga satsa på forskning för framtiden.Med det skattesystem vi har haft i , inteminst på företagen och inte minst när det gällerarbetsgivaravgifter, har möjligheterna för svenskaföretag inte varit tillräckliga för att klara av det här.Trots det har man i lyckats rätt väl. Menman kan ju ställa sig frågan, herr talman: förhar en del av våra mycket framgångsrika svenskainternationella koncerner förlagt sin forskningutomlands? Kan man kanske finna en förklaringjust i svårigheterna att i , exempelvis under1980-talet, få hit framstående utländska forskare?Att behålla svenska forskare, ge dem rättfärdig lönför arbetet och uppskatta deras begåvning hadevarit mycket bättre än att ta i anspråk företagenspengar för löntagarfonder och mycket annat.Nu tror jag att vi är på rätt väg. skapar vi enforskarmiljö. Vi skapar ett samarbete mellanforskning och näringsliv och ökar lönsamhetengenom att sänka företagens skatter. På det sättet fårvi någonting helt annat än det vi har kunnat erfaraoch se men kanske mest under 70-och 80-talen.Anf. 226 () replik:Herr talman! som talat om har det förekommit ettintensivt forskarutbyte mellan ochomvärlden. Högt kvalificerade utländska forskarehar bedrivit forskning vid svenska universitet likaväl som svenska forskare har bedrivt forskning vidutländska universitet. Det är t.o.m. så attjapanerna, som jag har använt som exempel, ärintresserade av att köpa över svenskgrundforskning för att berika sin egen forskarmiljö.Detta har t.ex. skett från här iStockholm.Jag vill inte säga att skattesystem och liknande intehar någon effekt. Det är klart att det har effekt,men det finns mer.