prot · GG09111 · 1993-05-17 00:00:00 — 20 ():Fru talman! och jag tycks vara heltöverens när det gäller marknadsföring av ochandra företag. De bedriver en mycket oetiskkampanj i för att få mödrar att användabröstmjölksersättning i stället för att amma. Varförkan då inte svara på frågan om enbojkott? Exempelvis från Unicefanser att det är det som effektivt har drivit framförändringar. Skulle då inte den svenska regeringenockså på något sätt kunna visa att det kan vara enyttersta åtgärd för att få slut på detta?Jag är glad åt att höra att tänkerförsöka ta in frivilligorganisationerna mera iarbetet. Jag tror att vi har mycket att vinna på det.Vi har organisationer och frivilliga krafter i Sverigesom har jobbat med detta och har goderfarenhet.Jag skulle vilja skicka med en sista fråga till AlfSvensson. Min oro och min frågeställning har sinutgångspunkt framför allt i förhållandena i . Men har också som nationförbundit sig att leva upp till WHO-koden, dvs. tillmålet att öka amningskulturen i . ingår i en regering som även ansvarar förbarnhälsovården i . Jag undrar hur AlfSvensson kommer att vidarebefordraerfarenheterna från till sin kollega , som ansvarar för barnhälsovården iSverige. I andra länder låter man personal utbildasig för att de skall kunna mera om amningskultur,för att öka amningen. Detta sker inte i . Vadgörs för att öka möjligheterna för mödrar i Sverigeatt amma längre, och inte bara under några fåmånader?Som jag har sagt i mitt tidigare inlägg har inte någonökning skett. står det stilla iSverige. Det tror jag är till förfång även för svenskabarn.Anf. 21 Statsrådet ():Fru talman! Jag är inte så säker på att Bo Könbergbehöver någon information om detta. Jag tror atthan är väl underkunnig om vad det betyder försvenska barn att amningskulturen får ett störreutrymme och observeras mer.Jag fick tidigare en fråga om IBFAN. Det är klartatt stödet dit skulle kunna vara större. Men jag kanupplysa om att det är ca 400 000 kr.per år. Man kan alltid tycka att det är för litet. Men,som jag sade förut, gränsen måste gå någonstans.Det är icke enbart via IBFAN som detta stöd utgår.Jag kan inte riktigt vilka som ingår i denexpertgrupp som tillsatte.Där finns i varje fall en barnmorska från WABA,. Detfinns säkert alltid skäl att fundera över om manskall utvidga kretsen. Jag tror dock inte att vi harisolerat oss helt från frivilligorganisationerna.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellationerna 1992/93:125, 126,127, 128, 129, 130, 131 och 132 om en som definierar systematiska våldtäktersom krigsförbrytelserAnf. 22 Statsrådet ():Fru talman! , ,, , , , ochMargareta har frågat mig om regeringenanser att det behövs en som särskilttar upp systematiskt sexuellt våld mot kvinnor i krigoch konflikter, om en sådan konvention bör öppnasför undertecknande vid ommänskliga rättigheter i och vilkainitiativ regeringen tänker ta i denna riktning.Jag avser att besvara interpellationerna i ettsammanhang.Med fasa tvingas vi konstatera att människorna if.d. utsätts för några av de mestomfattande och hänsynslösa brotten mot demänskliga rättigheterna och den humanitära rättensedan . Våldtäkter mot kvinnoroch barn som ett led i den s.k. etniska rensningenär en del av dessa brott. Omvärlden måste göra sittyttersta för att förövarna av dessa barbariskaförbrytelser skall ställas inför rätta. Vi får inteöverge offren.Den humanitära rätten -- krigets lagar -- förbjudervåldtäkt på kvinnor både under mellanstatliga ochinterna konflikter, även om själva termen våldtäktinte lyfts fram genomgående i de konventioner somgäller. Våldtäkt är inte heller nämnd bland de brottsom enligt konventionerna skall betraktas somsärskilt svåra överträdelser, dvs. krigsförbrytelserav det slag som är särskilt straffvärda.Våldtäkt i det sammanhang det här är fråga om ärdock att betrakta som en krigsförbrytelse, eftersomgärningen faller under den definition -- tortyr,omänsklig behandling eller svår skada till kroppoch hälsa -- som beskriver vad som menas medsärskilt straffvärda krigsförbrytelser. Det är alltsåviktigt att slå fast att det finns internationella reglersom innebär att våldtäkterna i detta fall ärkrigsförbrytelser.Den schweiziska regeringen anordnar ett möte omden humanitära rätten och skydd för krigets offeri augusti/september. Densvenska regeringen kommer där att verka för att entydlig internationell tolkningsförklaring görs om attvåldtäkter är krigsförbrytelser iGenèvekonventionernas mening.När en krigsförbrytartribunal inrättas för att ställapersoner till svars för brott mot den humanitärarätten i f.d. , skall givetvis även depersoner som har utfört eller beordrat våldtäkternaställas inför rätta.Fru talman! När det gäller området mänskligarättigheter anser vi på svensk sida att vi har deinternationella instrument som behövs. Vad vitillsammans måste verka för är att efterlevnaden avdet internationella regelverket förbättras.För att motverka diskriminering av kvinnor ochgarantera deras mänskliga rättigheter antogs den 18december 1979 FN:s konvention om avskaffande avall slags diskriminering av kvinnor. Den trädde ikraft senare.För att övervaka konventionens efterlevnad har ensärskild kommitté tillsatts. Enligt denna kommittéomfattar konventionen, som den lyder , våldmot kvinnor. Ingen konventionsstat har, trots attfrågan har varit uppe både i Kvinnokommissionenoch ECOSOC, haft några invändningar mot dennatolkning.I stället har man internationellt enats om attförstärka konventionen genom en politiskavsiktsförklaring i form av en deklaration om våldmot kvinnor. En sådan deklaration är enförstärkande komplettering till konventionen.Sverige har deltagit myckt aktivt i arbetet för att fåfram det utkast till deklaration om våld mot kvinnorsom behandlades vid i mars i år.Förhandlingsprocessen var svår, och det är medtillfredsställelse jag kan konstatera att vi nu har ettutkast som är bra med hänsyn tillomständigheterna.Från svensk sida har vi redan framfört krav på attdeklarationsutkastet skall uppmärksammas avVärldskonferensen om mänskliga rättigheter iWien . I den preliminära text tillslutdeklaration från som nuföreligger uppmanas attanta deklarationen vid höstens möte. Det är alltsågeneralförsamlingen som har att antadeklarationen, inte Världskonferensen.Jag kan försäkra interpellanterna om att Sverigekommer att verka för att deklarationen om våldmot kvinnor antas av generalförsamlingen i höst.Att nu lägga fram ett förslag om en konvention omvåld mot kvinnor riskerar snarare att urholka än attförstärka kvinnokonventionen. Det kan dessutomleda till att övriga åtgärder på detta område kraftigtförsenas eller inte alls kommer till stånd.Fru talman! var en av pådrivarna ochförslagsställarna till den resolution om våldtäkt ochutnyttjande av kvinnor och barn i f.d. Jugoslaviensom antogs vid det senaste mötet med . I resolutionen uttalas ett starktfördömande av våldtäkterna och konstateras attdessa är krigsförbrytelser. Vidare uppmanas FN:ssäkerhetsråd att ta hänsyn till könsfördelningen närkrigsförbrytartribunalen tillsätts. I ett nationelltsvenskt anförande uttalades också ett mycketkraftigt fördömande av våldtäkterna och andrasexuella övergrepp mot kvinnor och barn i f.d.Jugoslavien.För att förbättra kvinnokonventionens efterlevnadhar verkat för att en särskild FN-rapportörom våld mot kvinnor skall tillsättas. Under vårensmöte med FN:s kommission för de mänskligarättigheterna antogs en resolution med innebördenatt man vid nästa års möte skall överväga atttillsätta en rapportör.Jag kan försäkra interpellanterna om att regeringenfortsatt kommer att vara aktivt pådrivande i defrågor som jag här har tagit upp.Anf. 23 MAJ ():Fru talman! Får jag börja med att tacka AlfSvensson för svaret på interpellationen. Tyvärrmåste jag med en gång säga att jag inte är nöjd medsvaret. Jag hade hoppats att de vackradeklarationerna också hade lett till konsekvenser ihandlingar. Det gäller inte bara deklarationer i dehänseenden som ministern här har pekat på, utanockså den deklaration som svenska män antog, medpartiledarna i spetsen, att man skall visa sin avsky.Jag skall återkomma till detta litet senare.Bakom denna interpellation, liksom deninterpellation vi hade uppe , stårorganisationen parlamentariker för fred.Organisationen har 600 medlemmar i 60 länder.Alla de politiska partierna finns representerade.Vi är eniga om att det inte längre räcker meddeklarationer, uttalanden och tolkningar. måstedet komma fram konventioner som uttalar iinternationell lag att systematiska våldtäkter skallutpekas explicit som krigsförbrytelser.Bakgrunden till det känner alla till. Det är detfruktansvärda kriget i som har skrämtoss, med sin ofattbara grymhet. Förutom alla dekrigets fasor som har drabbat människorna,kommer också rapporter om de systematiskakränkningarna av kvinnor och barn. Fleraundersökningskommissioner har tagit fram olikafakta. De har varit nog så skrämmande. Vi vetsedan tidigare att det förekommer, och alltid harförekommit, våldtäkter i krig. Det är ett sätt att visamakt, att terrorisera, förödmjuka och demoraliseraoch att tvinga människor att lämna sina hem. Dethar förekommit, och det förekommer fortfarande.Nu är det angeläget att man ser till att det inteupprepas igen.Jag fick chockerande uppgifter i i veckan.En kvinnokonferens har haft sammanträde där, ochden kommer att fortsätta sitt arbete. Därklargjordes att det i många avsoldatinstruktionerna finns träning inte bara för attdöda, utan också för att våldta. Ett talesättåterfinns i många olika länders militärutbildning:''This is my weapon, this is my gun. This is forkilling and this is for fun.'' Det gör en skräckslagen.De kvinnliga parlamentarikerna runt om i världenkommer att intensivt arbeta för en bindandeinternationell konvention, oavsett i vilket forumdet blir, där systematiska våldtäkter pekas ut somkrigsförbrytelser.Låt mig se på hur har svarat påfrågorna. Det centrala är att inse att det ärtolkningar av de humanitära lagarna som säger omvåldtäkt är att betrakta som krigsförbrytelse ellerej. Det är inte specifikt uttalat.Vad som nämns i den humanitära rätten äromänsklig och förnedrande behandling -- det pekasut. Man kan tolka det som om våldtäkter är attbetrakta som krigsförbrytelse.Det finns möjlighet att tolka våldtäkt somkrigsförbrytelse. Det har funnitsbättre förutsättningar för att förändra tolkningarnaoch tolkningsföreträdena till konkreta lagtexter . Det finns, nu när harfastnat så tydligt på vår näthinna, ett starktinternationellt tryck.Det räcker alltså inte med att man tillsätter enkommitté som skall granska våld mot kvinnor. Denhar inte explicit till uppgift att kontrollera omvåldtäkter är krigsförbrytelser. Det är fortfarandeså, att det är tolkningar och ingenting annat somgäller.Det räcker inte heller med en politiskavsiktsförklaring i form av en deklaration om våldmot kvinnor. Det är alldeles utomordentligt bra attdeklarationsutskottet till konferensen i har enbra text. Det har vi ingenting emot. sägerministern att denna deklarationstext skall antas avgeneralförsamlingen. Det är naturligtvis också bra,men inte heller det är tillräckligt. En deklaration iFN är icke en internationellt bindande lag.Jag måste säga att jag blir något upprörd när jag serformuleringen om att ett förslag till och ett krav påen kommission där våldtäkter är specifikt utpekadesnarare skulle urholka än förstärkakvinnokonventionen. Vad är detta för någonting?Är det någonting som skulle stärka kvinnornasposition så är det att det klart pekades ut attvåldtäkter är en krigsförbrytelse och ingentingannat än en krigsförbrytelse, och att de skallstraffas efter en internationell lag.När det gäller frågan om könsfördelningen ikrigsförbrytartribunalen är det utmärkt att Sverigekommer att driva att kvinnor skall vara med -- detär naturligtvis någonting som egentligen är heltsjälvklart. Om det är kvinnor som är utsatta förvåldet och övergreppen borde det vara självklart atthälften av domarna var kvinnor som kan klargöravad det är frågan om och hur det upplevs.Jag är alltså besviken på svaret, och jag hoppas attdenna debatt skall leda fram till att regeringenändrar sig. Jag tror nämligen inte att det bara ärkvinnor som har insett att det måste till mer ändeklarationer. Vi är tacksamma för att män sägerifrån. Vi är tacksamma för att män -- partiledareoch män i andra positioner -- reagerar ideklarationer, men vi är inte nöjda med att detstannar vid deklarationer. Vi vill ha eninternationellt bindande konvention som förbjudervåldtäkter mot kvinnor. Då först är kvinnornaskyddade mot dessa övergrepp.Anf. 24 ():Fru talman! Jag vill också tacka för svaret.När man läser konventionen om folkrätt i krigupptäcker man väldigt snart två saker. Manupptäcker dels att den är skriven av män och att dentolkas av män, och dels att man, trots att vetskapenom att våldtäkt alltid har förekommit i krig, ändafram till nu inte har tillmätt brottet någon störrebetydelse eller något större straffvärde.Det finns skrivningar om det här i andrakonventioner än dem som tar upp,t.ex. Där som iandra konventioner handlar det om hur man tolkartexterna. I artikel 2, exempelvis, står det bl.a. attdet är förbjudet att tillfoga medlemmar avfolkgruppen svår kroppslig eller själslig skada ochatt uppsåtligen påtvinga gruppen levnadsvillkorsom är avsedda att medföra dess fysiska undergånghelt eller delvis.Det som förövare i krig sedan urminnes tider harvetat när det gäller folkmord är att man angripersjälva livsnerven i samhället om man angriperkvinnorna. Jag säger att man har vetat det sedanurminnes tider, därför att det både i och iKoranen finns beskrivningar av hur man behandlarkvinnor i förnedrande syfte för att angripa en gruppeller ett folk.Saddam , exempelvis, använde sig avhändelser beskrivna i i sitt försök tillfolkmord på kurderna. Det kallas där för anfall,och det handlar om hur man fick gå till väga motaraberna när dessa skulle islamiseras. Mord,våldtäkt och förnedring återupprepades alltså avirakierna mot kurdiska kvinnor under den storaetniska rensningen åren före , på sammasätt som för 1 . Det legitimerades avSaddams regim med hänvisning just till Koranen.Det är först i artikel 27 i från1949, vilken handlar om skydd för civilpersonerunder krig, som våldtäkt omnämns ikonventionstext.Det är verkligen också beklagligt att erfara hurInvandrarverkets utredare i ser pådessa avskyvärda handlingar i sinaasylbedömningar. För någon vecka sedan ansågs enkvinna från Kosova som utsatts för våldtäkter avserbisk militär inte ha tillräckligt skyddsbehov.Målet för vårt arbete både här hemma ochinternationellt måste naturligtvis vara att våldtäktersom utförs av en stats polis, militär ellerfångvaktare skall fördömas och anses straffvärda.De skall i enligt de konventioner somfaktiskt finns också anses som skäl för asyl.Konventionstexter måste förtydligas, och det gällertydligen även för oss här i . Det behövstilläggsprotokoll i andra internationellakonventioner. I arbetet för att åstadkomma detbehövs det en konvention som skall inarbetas iövriga internationella konventioner.Anf. 25 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret.Andan i svaret gör att jag förstår att förtvivlan, ilska och bedrövelse över vaddessa kvinnor utsätts för, men inte heller jag är heltnöjd med svaret.Det sägs att mellan 40 000 och 60 000 kvinnor ochbarn har utsatts för systematiska våldtäkter.Kvinnor bryts ned. Kvinnor tvingas att föda barnmed fäder som de faktiskt ser som sina fiender.Själva syftet är ju att förödmjuka, upplösa ocht.o.m. utrota en hel folkgrupp. Skolor utnyttjassom bordeller, och mödrar ser sina döttrar våldtas.Detta händer i . Det är ofattbart.Vi frågar oss alla vad vi skall göra. Att bara stå vidsidan om och se på känns outhärdligt. Vad skall visvara våra barn och barnbarn när de frågar vad visom satt i gjorde?Det är naturligtvis outsägligt svårt att hitta ett brasvar, men jag tycker att bara det att kvinnor frånalla politiska partier har kunnat samlas för att ställafrågor och föra denna debatt ändå är något.Folkpartiet liberalernas kvinnoförbund krävde enkvinnotribunal i samband med det storakvinnokonventet i . Det är viktigt attSverige driver på för en krigsförbrytarrättegång,men den måste också gälla de skändade kvinnorna.Det är viktigt att i sitt svar slår fast attden vid kommeratt verka för att det görs en tydlig internationellförklaring om att våldtäkter är krigsförbrytelser iGenèvekonventionens mening och attvåldtäktsmännen och de som beordrat våldtäktenställs inför rätta.Det är också bra att har drivit fram endeklaration om våld mot kvinnor som behandlasvid . Jag vet att detinte var så lätt att få fram den texten. Vi måste nugöra allt för att den skall antas vid FN:sgeneralförsamling . Men det är ju ändå intebindande lag.Jag har mycket svårt att se att en konvention motvåld mot kvinnor skulle urholkakvinnokommissionens arbete. Jag förstår heltenkelt inte detta, . På vilket sätt skulledet ske? Det ena utesluter verkligen inte det andra.Jag delar bedömningen att det är väsentligt att FN:skvinnokonvention kan göras kraftfull. Det är ensjälvklarhet att skall driva kravet att detskall vara en så jämn könsfördelning som möjligtvid tillsättningen av krigsförbrytartribunalen. Detär också angeläget med FN-rapportörer när detgäller våld mot kvinnor.Allt det som tar upp i sitt svar är bra.Men jag tycker ändå att vårt krav på en bindandeFN-konvention som systematiskt tar upp ochförbjuder sexuellt våld mot kvinnor i krig ochkonflikter är ett mycket befogat krav. Det vorelämpligt att en sådan konvention kunde börjaundertecknas t.ex. i samband med det möte i Wienom konventionen om mänskliga rättigheter somkommer att äga rum . Jag har ocksåhört att de skändade kvinnorna själva skulle viljaha en sådan konvention.Nu säger i sitt svar att frågan omkvinnor som utsätts för våldtäkt är så viktig att hanär beredd att göra sitt yttersta. Offren får inteöverges. Då borde väl också den svenskaregeringen kunna tillgodose vårt krav på enkonvention.Anf. 26 ():Fru talman! Jag vill tacka biståndsministern försvaret.Mänskliga rättigheter kränks i alla konflikter. Desvagaste, dvs. kvinnor och barn, är mest utsatta,vilket har visat sig på det mest grymma sätt i denpågående konflikten i det . Vi äralla gemensamt upprörda över de systematiskaövergrepp som enligt många rapporter användssom ett led i den etniska rensningen. De användsför att söndra och såra, för att förstöra helagrundvalen för det samhälle som motståndarsidanrepresenterar och för att få bort folket och läggabeslag på landet.Det är män som gör detta. Det är män som gerorder och män som utför dåden. Det ärförnedrande för männen som kön att de såuppenbart använder sin fysiska styrka för attförtrycka och förnedra dem som är svagare. Det ärdärför med stor glädje som jag ser att män i Sverigenu bildar front mot manligt våld och uppmanar sinaeuropeiska bröder att förena sig mot mänsövergrepp mot kvinnor och barn.Det är ett steg på rätt väg. Männen måste ta sin delav ansvaret. är det kvinnor som fått väckadessa frågor. De har ganska ensamma, med någotlamt stöd från männen, protesterat och krävtåtgärder. Jag hoppas att detta kan bli något som fårgenomslag i och internationellt, och jaghoppas framför allt att det får resultat ihandgripligt internationellt arbete när det gäller attklassa våld mot kvinnor och barn somkrigsförbrytelser.Förra veckan hade jag tillfälle att närmare ta del avdet fall som någon här tidigare nämnde. Det var ensexbarnsmor från Kosovo som våldtagits avuniformsklädda män för att man skulle få henne atttala om var hennes man fanns. Det skedde ocksåsom bestraffning när hon inte talade om var hennesman fanns. hade beslutat att utvisahenne med motiveringen att våldtäkter är straffbartäven i Jugoslavien.Jag har mycket svårt att sätta någon tilltro till atthon kommer att få något skydd när hon kommertillbaka till sitt land och att detta inte skulleupprepas. Detta är ett land där man på andraställen använder våldtäkt som ett systematiskt led iett krig. Det är då mycket svårt att tro att man i endel av landet skulle straffas och att hon skulle fåskydd. Jag har mycket svårt för att tro på detta. Justdetta fall visar på något sätt så tydligt att våld motkvinnor och barn inte tas på allvar.Beträffande svaret på de interpellationer som vi harställt, är det naturligtvis bra att har aktivtarbetat för den deklaration som skall innebära ettkomplement till omavskaffande av diskriminering mot kvinnor och föratt detta deklarationsutkast skall uppmärksammasav världskonferensen om mänskliga rättigheter iWien . Ordet ''uppmärksammas'' är ganskasvagt i sammanhanget. Jag hoppas verkligen attSverige lägger kraft bakom orden för att få FN:sgeneralförsamling att anta denna deklaration ihöst.Detta är ett steg på vägen. Men med tanke på det vivet förekommer i stor omfattning , är det intetillräckligt. Det går också mycket sakta. Jag harmycket svårt att acceptera svaret att ett krav på ensärskild konvention om våld mot kvinnor skulleurholka kvinnokonventionen. Även om jag vet attvåld mot kvinnor är ett mycket känsligt område,vilket har nämnts här tidigare, och kritik sopasunder mattan och negligeras, menar jag att dettainte längre kan fortgå.Jag liksom mina medinterpellanter anser attSverige med kraft måste gå före. Jag skulle vilja haen närmare förklaring till på vilket sättkvinnokonventionen skulle urholkas om Sverigeskulle leva upp till det krav som vi har ställt i vårainterpellationer. Det är den första fråga som jag villställa till det sedan gäller frågan om en FN-rapportör, ärdet givetvis bra att en sådan tillsätts. Men det står isvaret att det skall övervägas om en rapportör skalltillsättas . Jag tycker att också detta är ensenfärdighet. Jag vet inte vad skulle kunnagöra för att det skall gå snabbare. Det är min nästafråga. Hur skall vi kunna få denna process att gålitet fortare? Dessa övergrepp sker faktiskt nu.Innan nästa år hinner många fler övergrepp ske. Viborde gå fram snabbare.Anf. 27 ():Fru talman! Även jag vill tacka biståndsministernför ett utförligt svar. Jag är också glad över detengagemang som lyser fram i interpellationssvaret.Men inte heller jag, liksom de andra flickorna här,är riktigt nöjd. Det vi alla har efterlyst är en som särskilt utpekar våldtäkt som enkrigsförbrytelse.Det är nu som kvinnor frånriksdagens samtliga partier gör gemensam sak förkvinnorna i det , och inte baradär, utan för kvinnor i hela vår värld. Som så mångagånger har kvinnorna gått före i kampen förhumanitet och människovärde genommanifestationer av olika slag.Jag vill i detta sammanhang särskilt ge en eloge tillallas vår kollega . Det var honsom först engagerade sig så djupt i dessa frågor, ochhon har sedan fått efterföljare. Tack för det,är också mycket glad över att nu även männenprotesterar tillsammans mot krig och våld i världen,vilket framgått av massmedia. Det har skett desenaste av . Det känns bra att vi stårstarka tillsammans i en fråga som gäller mänskligarättigheter.Våra interpellationer, liksom männensgemensamma upprop, har sitt ursprung i detfruktansvärda våld som möter oss i det fornaJugoslavien, men de har givetvis allmän giltighet.Vi är alla överens i fördömandet av de avskyvärdakränkningar som drabbar kvinnor och barn iBosnien-Hercegovina. Men vi vet också attsystematiska våldtäkter, vilket flera avdebattörerna har nämnt, har förekommitoch förekommer i krig och överallt i helavår värld.Det är alltid barn och kvinnor som får betala dethögsta priset i ett krig, sade FN:sundergeneralsekreterare i en intervjui i går. Så är det, dessvärre.Blunda och tänk! Tänk att som kvinnabli tvångsbortförd till en bordell och där tvingasgenomlida 20--30 samlag med främmande män iandras närvaro varje dag.Jag citerade vid vår förra debatt en artikel i från som grep mig mycket.Det gäller en kvinna som upplevt detta i krigetsBalkan. Hon säger: Din egen kropp blir dinfiende. Man bara önskar att man skall dö. Dennakvinna är i säkerhet i , men hur mångamedsystrar har hon?Tänk dig att se ditt lilla barn eller barnbarngenomlida detta och kanske förblöda och dö. Vimåste reagera, och vi gör det dessbättre också.