prot · GG09111 · 1993-05-17 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:111Måndagen den 17 majKl. 10.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 11 maj.2 § Svar på interpellation 1992/93:165 omkärnvapenprov och dumpning av radioaktivtavfallAnf. 1 Utrikesminister f420 > AFUGGLAS (m):Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att på nytt lägga fram förslag om ettavtal om totalt stopp för alla kärnvapenprov och omregeringen avser kräva oberoende internationellavetenskapliga undersökningar avdumpningsplatserna i samt omregeringen också avser kräva ett permanent förbudför dumpning av radioaktivt avfall, inkluderandemilitärt avfall.Svaret på den första frågan är ja. Provstoppsfråganär en väsentlig del av vår icke-spridningspolitik.Regeringen avser att maj/juni inedrustningskonferensen i åter aktualiserafrågan om ett fullständigt provstopp. Vi kommer attlägga fram en reviderad version av det svenskaförslaget , men med den betydandeskillnaden att alla kärnsprängningar uttryckligenskall förbjudas. Det kommer alltså inte att finnasnågot undantag för s.k. fredliga kärnsprängningar.Vi kommer också att föreslå att det internationellaatomenergiorganet, , får i uppdrag attövervaka efterlevnaden av ett provstopp. Sverigeaviserade nedrustningskonferensen omatt ett reviderat svenskt förslag i frågan skulle läggasfram . Det svenska provstoppsförslagetskall givetvis ses i relation till andra strävanden att fåtill stånd ett stopp för provverksamheten.När det gäller den andra frågan, om det dumpaderadioaktiva avfallet i och ,kan man först konstatera att de senaste årensavslöjanden visar att den tidigare sovjetmakten bådeljugit om sina förehavanden och handlat meduppenbar brist på omdöme och hänsyn mot miljöoch människor i området.President har däremot visat en annan attityd.Han har tillsatt en expertgrupp som fått i uppdrag attundersöka uppgifterna om dumpning av radioaktivtavfall. Den s.k. Jablokovrapporten har nyligenpresenterats i och tycks i stort ge en officiellbekräftelse på och andras uppgifter omdumpningarnas omfattning. Presidenten har ocksåtillsatt en kommitté, KOPRON, Kommittén förgenomförande av undervattensarbeten i speciellasyften, med uppgift bl.a. att ''rengöra ochBarents hav från nedsänkta behållare medradioaktivt avfall och ubåtskärnreaktorer''. Frånrysk sida har man också uttryckt intresse avinternationellt bistånd för detta.Det pågår redan en stor mängd internationellaaktiviteter i det arktiska området. Det norsk-ryskavetenskapliga samarbetet fungerar utmärkt. Ävenom det är riktigt som säger attexpeditionen inte fick göra mätningar påalla de platser den önskade, finns det anledning troatt president intresse skall leda till att nästaexpedition, som planeras äga rum ,kommer att få bättre arbetsvillkor.Radioaktiviteten i ''nordhaven'' är naturligtvis intebara en fråga för och Ryssland.Vetenskapsmän i många länder intresserar sig fördetta. ordnades ett möte avIAEA i om konsekvenserna av dumpning avradioaktivt avfall i de arktiska haven. Där deltog tolvländer, däribland , , ochTyskland.Utanför den vetenskapliga sfären diskuteras denarktiska miljön, inkl. de radioaktiva dumpningarna,i en lång rad internationellaorganisationer. Dit hör de årliga mötena medLondonkonventionen (1972) om förhindrande avhavsföroreningar till följd av dumpning av avfall.Dit hör Rovaniemiprocessen för skydd av denarktiska miljön och dit hör sombildades i januari i år.Svaret på fråga är således att detredan pågår internationella undersökningar ochdiskussioner i en rad forum. Jag ser därför ingenanledning att just nu kräva ytterligareundersökningar i , utöver de som redanär förutskickade naturligtvis. Jag anser dock attfrågan måste ägnas ständig uppmärksamhet, och attdet gäller att se till att tillträde verkligen beviljas tillalla områden där dumpningar har skett.På den tredje frågan, om regeringen avser att krävaett permanent förbud för dumpning av radioaktivtavfall, kan jag svara ett obetingat ja. Det sker redan.Sverige driver, tillsammans med de övriga nordiskaländerna, frågan om ett totalförbud mot dumpningav alla former av radioaktivt avfall inom ramen förLondonkonventionen , som jag justnämnde. Dumpning av högaktivt radioaktivt avfalli haven är redan förbjudet enligt konventionen. Ettmoratorium mot dumpning av övriga typer avradioaktivt avfall råder . Detta vill viomvandla till ett förbud. Vi vill också utvidgaLondonkonventionen till att även omfatta militärtavfall. Det är min och regeringens förhoppning attdet skall gå att nå enighet om dessa krav.Anf. 2 MAJ ():Fru talman! Jag vill börja med att tackautrikesministern för svaret på frågan. Den sista delentycker jag är alldeles utomordentlig. Jag tror inte attdet kommer att finnas några tveksamheter i Sverigeom att vi från alla sidor har samma uppfattning närdet gäller förbud mot att dumpa radioaktivt avfall,såväl militärt som icke militärt.Jag vill tacka för svaret på frågan och säga att jagtycker att det är utmärkt att regeringen lägger framett förslag om ett provstoppsavtal. Detär oerhört brådskande. utgår moratorietunder vilket , och harförbundit sig att hålla upp med sina kärnvapenprov.Det är oerhört viktigt att få president attförlänga detta moratorium och ta initiativ till attinleda omgående förhandlingar om provstopp. Detär bra att , som har gjort ett så starktarbete på det här området, också fortsätter att göradet.Men är det så att det pågår en diskussion inomden amerikanska administrationen, där militäreroch kärnvapenlaboratorier vill ha ett provstopp somvarken är heltäckande eller är ett förbud. De villtillåta prov på under TNT med argumentetatt göra kärnvapen säkrare och mer pålitliga.De här argumenten är naturligtvis inte hållbara. Detbehövs inga prov för att undersöka om kärnvapnenfungerar. Det kanske är på annat sätt. Det vet man.Det här förslaget är självfallet oacceptabelt. Det voreförödande för hela arbetet på ett fullständigtprovstopp för alla kärnvapenprov. Min fråga ärnaturligtvis om utrikesministern delar denna minuppfattning och är beredd att arbeta emot att det görsnågra sådana undantag som prov på upp till ettkiloton.Den andra frågan gäller om regeringen är beredd attkräva oberoende internationella vetenskapligaundersökningar av dumpningsplatserna i Barentshav. Här är utrikesministern mindre precis och mertveksam. Visst pågår det en mängd internationellaaktiviteter i det arktiska området, men ingaoberoende internationella undersökningar medtillgång till relevanta data.Vi vet enligt officiella ryska källor att av desovjetiska proverna läckt radioaktivitet. Den illegaladumpningen av kärnreaktorer från fartyg ochtiotusentals containrar uppskattas ha läckt mellan2,2 och 3,2 miljoner curie radioaktivitet.Det är inte bara det tidigvarande som harsläppt ut radioaktivitet. Det har också gjort.Man beräknar att deras utsläpp har rört sig mellan800 000 och 1 miljon curie radioaktivitet. EnbartSellafield har dumpat 1 miljon curieradioaktivitet.Kostnaderna för uppstädningen av alltkärnvapenproduktionen har åstadkommitmiljömässigt kommer att bli astronomiska. Det finnsuppskattningar i på mellan 350 och 700miljarder dollar för att städa upp efter de förfärligaeffekter man har fått. Det finns enligt minuppfattning fortfarande skäl att kräva oberoendeinternationella vetenskapliga undersökningar. Jaghar inte samma tilltro som utrikesministern till attpresident intresse är till fyllest för att få framnödvändiga uppgifter. in fråga är naturligtvis:Vilka garantier har utrikesministern för att de ryskamilitärerna ger oberoende vetenskapsmän tillgångtill alla nödvändiga fakta?Den tredje frågan har samband med de miljömässigaeffekterna. Det finns all anledning att i daguppmärksamma minst sagt underligaagerande i samband med WHO:smöte. har länge krävt i internationella organ,i WHO, att de miljömässiga ochhälsomässiga effekterna av kärnvapen bör granskas.Utrikesutskottet har behandlat den här frågan. Vikommer att fatta beslut i riksdag.Vi har enigt uttalat oss för att vi förutsätter att densvenska regeringen aktivt skall delta i den fortsattainternationella diskussionen och ta vederbörligainitiativ.Trots detta sällade sig tillkärnvapenmakterna, som med alla medel, bl.a.procedurella, försökte stoppa WHO från att hosInternationella domstolen få prövat omkärnvapenanvändning med hänsyn till hälso- ochmiljöeffekter är ett brott mot internationell lag ochmot WHO:s konstitution.Nu blev det ett klart majoritetsbeslut om detta. MenSveriges agerande är en klar omsvängning i svenskpolitik och väckte mycket stor förvåning i tredjevärlden, inte minst bland de afrikanska och delatinamerikanska länderna. Man frågade sig varförSverige röstade för kärnvapenmakterna.Min fråga till utrikesministern är: Varför har Sverigeändrat uppfattning och varför ställer sig påkärnvapenmakternas sida i en sådan viktig frågasom att få de miljömässiga och hälsomässigaeffekterna av kärnvapen granskade?Anf. 3 Utrikesminister ():Fru talman! Jag skall försöka besvara Maj BrittTheorins frågor. Vi tar frågan om fullständigtprovstopp först. Jag tycker själv att det är mycket braatt fullföljer den aktiva linje som Maj BrittTheorin företrädde i provstoppsfrågan. Får jag docksäga att vi på en punkt faktiskt skärper det förslagsom själv var med och utarbetade.Vi tar nämligen bort det undantag som funnits för des.k. Om detta förslagantas kommer det t.ex. att omöjliggöra en sådandiskussion som att man skulle användakärnsprängningar för att förstöra kemvapen, vilketvi tycker är en mycket besynnerlig situation. Därförtycker vi att det utvidgade svenska förslag som nuläggs fram är en klar förbättring.Sedan frågade mig vad jag anserom de diskussioner som tydligen pågår i Amerikaom att förändra det tidigare innehållet ikongressbeslutet till att överväga mindreprovsprängningar på ett kiloton. I denna fråga är viav helt samma åsikt. Det är inte någonting som ärönskvärt. Det vi från svensk sida arbetarför är ett allmänt och totalt provstopp. Jag använderockså möjligheterna till samtal med olikakärnvapenmakter till att peka på att vi önskar ettallmänt och totalt provstopp. intresse är attfå det moratorium som råder förlängt. Men detfinns oroande tecken på denna sida.När det gäller dumpningen av radioaktivt avfall ihaven ser jag t.ex. sommarens expedition som enoberoende internationell vetenskapligundersökning. Som jag sade i mitt svar utgår jag frånatt denna expedition kommer att få tillträde till allade platser den önskar för att göra de vetenskapligamätningar som skall göras.Det pågår kolossalt mycket och jag tycker att det ärmycket viktigt för att vara pådrivande. Detgäller att utnyttja den öppenhet som president hans regering har visat, bl.a. genomJablokovrapporten. Vi har enkärnsäkerhetsarbetsgrupp inom ramen förBarentsrådet. Vi har en inom ramen förÖstersjörådet. En av uppgifterna där är just att fåfram uppgifter och fullständig kartläggning. Det kanvara trögt ibland, men det är något som vi arbetarvidare på.Ytterligare en konferens, som just handlar om dessafrågor, kommer att äga rum i . Detinnebär att det kommer att vara ett ordentligt tryckoch en kontinuerlig händelseutveckling undersommaren som vi kommer att ha möjlighet att följaupp.Sedan introducerade en ny fråga,som inte fanns med i interpellationen. Jag har ingetemot att besvara den, fast den inte fanns med iinterpellationen. Den har att göra medomröstningen i Världshälsoorganisationen.Jag vill säga att jag ser förslaget om att föra dennafråga till i somnågonting som är litet grand av ett hårt slag i luften.Den svenska strävan är att stegvis och så småningomkunna följa i spåren närdet gäller kärnvapnen.Att få ett uttalande av iHaag kan möjligen ha effekt på de dygdigakärnvapenmakterna, men knappast på de ländersom är i färd med att skaffa sig kärnvapen. Jagtänker på de obehagliga rykten som vi har hört omdiverse regimer som är på väg att skaffa sigkärnvapen. Ett kärnvapenförbud måste varautformat som kemvapenkonventionen, dess kontolloch uppföljning. För detta är det rätta forumetgeneralförsamlingen, första utskottet och CD iGenève. Det är min principiella inställning.Jag kan rekommendera att läsaledaren i , där man tar uppdenna fråga och på ett utmärkt sätt argumenterar ifrågan.Anf. 4 MAJ ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att det ärutomordentligt bra att regeringen lägger framförslaget om provstopp. Jag tycker också att det ärbra att man tar in de fredliga kärnsprängningarna.Det var inte möjligt att göra det jagförhandlade i dessa frågor. Jag tycker som sagt attdet är utomordentligt bra från regeringens sida attgöra det. Där är vi helt överens.Jag är också glad för den deklaration somutrikesministern gjort om att motsätter sig över huvud taget skall börja tala om någraminimigränser -- eller något annat. När nuutrikesministern har möjlighet att tala med båderepresentanter för och många andra är detviktigt att man inte glömmer bort i detsammanhanget. Också där driver många militäreroch laboratorier på att man skall försöka få en lägrenivå.Däremot när det gäller dumpningen i haven är jaginte riktigt nöjd med utrikesministerns svar. Omsommarens arbete inte leder till att vi får tillgång tillde uppgifter som vi behöver -- här vet vi attmilitärerna har varit motståndare -- ärutrikesministern då beredd att driva frågan om eninternationellt oberoende vetenskaplig granskningav dumpningarna?När det gäller WHO beklagar jag att den svenskaregeringen har fastnat i ett proceduellt resonemang.I arbetet i -- jag var där men deltog inte i detarbetet -- visade det sig att det var och de övrigakärnvapenmakterna som drev motståndet mot skulle granska denna fråga. harfrågan beretts inom WHO. Det är framför alltinternationella läkare med oerhörd kunskap påområdet och internationella jurister som drivit dennafråga och som med en klar majoritet har sagtifrån. WHO kan begära uttalandet direkt avInternationella domstolen, beslutet är fattat.Internationella domstolen skall återkomma med enuppgift till WHO om användandet av kärnvapen avstater i krig eller i andra väpnade konflikter kan, vidgranskning av hälso- och miljöeffekterna, ansesvara ett brott mot åtaganden på internationell nivå,lag som också WHO-konstitutionen stadgar. Jagbeklagar att har sällat sig till försvarare avkärnvapenmakternas position.Det är utmärkt om nu kommer att drivafrågan om miljö- och hälsoeffekterna igeneralförsamlingen. Jag tolkar utrikesministern såatt detta kommer att ske. Men det är beklagligt attSverige agerar tvärtemot vad riksdag påonsdag kommer att begära av regeringen. Jaghoppas att det leder till en ändring från regeringenssida.Anf. 5 Utrikesminister ():Fru talman! I denna fråga kan jag bara upprepa detjag sade tidigare, att regeringens inställning är att CDi är rätt forum. Kemvapenkonventionen ärvad vi önskar vara mönsterbildande på det härområdet. Vi tror att upprättande av en liknandekonvention vore det effektiva sättet att gå vidare ifrågan.När det gäller dumpningen i haven och det förfärligaavfallsläge som vi har är det ett klart svensktintresse -- det försäkrar jag -- attfortsätta att bevaka och driva dessa frågor. Detkommer vi också att göra. Bl.a. därför är dearbetsgrupper som vi har i ochÖstersjörådet mycket viktiga. Det är ett forum där vidirekt kan tala om för ryssarna att uppgifter måstefram. Vi kommer att mycket aktivt verka på dekonferenser som vi förutser.Anf. 6 MAJ ():Fru talman! Jag tackar för svaret när det gällerdumpningen. Det hoppas jag skall leda till attSverige utövar tryck på den nuvarande ryskaregeringen och därmed också de ryska militärerna.Jag har ingenting som helst emot attkemvapenkonventionen skall vara modell för enkonvention om ett totalförbud mot kärnvapen ochavskaffande av kärnvapen. Det är egentligen mycketsvårare att kontrollera kemvapen än att kontrollerakärnvapen. Det är utomordentliga kunskaper som vikan hämta från det mångåriga arbete som liggerbakom Kemvapenkonventionens utformande. Detgäller att på alla fronter få frågan om kärnvapenprövad, deras miljö- och hälsomässiga och lagligaeffekter. Då får man arbeta på bred front.Det kommer dock att dröja ett tag -- det är jag tyvärrövertygad om -- innan vi är framme vid denkärnvapenkonvention som innebär förbud mot ochskrotning av alla kärnvapen. Det kommer att tanågra år. Fram till dess behöver vi använda allainstrument.Nu har läkare, jurister och andra bedömt att det ärviktigt att WHO, som har uppgifterna, granskar demiljömässiga effekterna och hälsoeffekterna avkärnvapnens användning och får det provat avInternationella domstolen. Så kommer det också attbli. Frågan kommer alltså att ställas underInternationella domstolen. Det skall återrapporterastill WHO vad säger omdetta.Sverige har uttalat att det största hotetmot människors hälsa är kärnvapen som sådana. Vihar också från riksdag klart betonat att viutgår från att regeringen kommer att driva dessafrågor. Jag utgår från att den svenska regeringenkommer att göra det på olika sätt och inte ifortsättningen sällar sig till försvarande avkärnvapenstaterna och deras politik.Anf. 7 Utrikesminister ():Fru talman! Återigen: vi bedömer inte attInternationella domstolen i är rätt forum föratt driva frågan om kärnvapennedrustning. Vitycker att det är CD i . Det är bakgrunden tilldet svenska ställningstagandet iVärldshälsoorganisationen.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1992/93:170 omförbud mot vissa landminor m.m.Anf. 8 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen är beredd- att förbjuda tillverkning och försäljning avantipersonella minor eller komponenter tillantipersonella minor,- att framlägga förslag om internationellt förbud mottillverkning och användning av antipersonellaminor,- att verka för att ansvar för minröjning också läggspå det land som tillverkat och exporterat minor,- att internationellt agera för minröjning i de värstdrabbade länderna och bistånd tillminröjningsprogram och svenskaminröjningsgrupper.Som jag sade här i harSverige verkat för att enöversynskonferens rörande FN-konventionom särskilt inhumana vapen skall sammankallas.Det står nu klart att en sådan översynskonferenskommer att äga rum och inleda sitt arbete under1994. Vi kommer då, i enlighet med vår tradition pådet humanitärrättsliga området, att verka för meromfattande skyddsregler vad gäller bl.a landminor.Vad först gäller frågan om regeringen är beredd attinternt förbjuda tillverkning och försäljning avantipersonella minor eller komponenter tillantipersonella minor vill jag säga att landminor --både antipersonella och antimateriella -- utgör enviktig del av det svenska försvaret. Landminoranvänds av den svenska armén främst för att fördröjaen fiendes framryckning eller för att förhindrahonom att passera genom terräng som är svår attförsvara. är därför väsentliga för arménsmöjligheter att hejda ett fientligt anfall. Ett effektivtförsvar av vårt land förutsätter att vi inte avhändeross möjligheten att tillverka minor. Här vill jagtillägga att minor inte tillverkats i sedan1971.Beträffande frågan om regeringen är beredd attlägga fram förslag om ett generellt internationelltförbud mot tillverkning av antipersonella minor kanjag nämna att antipersonella minor är relativt lättaatt tillverka lokalt med utnyttjande av civilasprängmedel. Det finns stora kvantiteter i omlopp.Det kan bli svårigheter att i exportsammanhangfinna adekvata definitioner.I 1981 års förbjuds alla användningav minor som terroriserar civilbefolkningen.Samtidigt finns det utrymme för nya regler.Regeringen är beredd att verka för etttillverkningsförbud av antipersonella minor somsaknar självdesarmerande anordningar. Därmedskulle framtidens minor kunna göras ofarliga efteren , och man skulle successivt kunna begränsaproblemet med minor som ligger inaturen och utgör en fara förcivilbefolkningen.Vad sedan gäller ett internationellt allomfattandeförbud mot användning av antipersonella minortorde utsikterna att åstadkomma ett sådant förbudvara begränsade. Det torde vara lämpligare att verkaför begränsningar när det gäller användning ochexport av antipersonella minor som saknarmekanismer för självdesarmering.När det gäller ansvar för minröjning är det den partsom lagt ut minorna som bär ansvaret för derasröjning -- inte tillverkaren eller exportören. Om detemellertid förhåller sig så att en stat har exporterat enmintyp i strid med en internationell förpliktelse, ärregeringen beredd att verka för att denna stat skallkunna hållas ansvarig för konsekvenserna av dennaillegala export -- inbegripet röjning.En möjlig lösning i en situation där det är omöjligtatt fastställa vem det är som har lagt ut ellerexporterat minorna torde vara att hjälpa personersom befinner sig i minerade områden. Det kan skegenom att man ger dem kunskap om hur farligaminorna är och bistår dem med teknologi förminröjning. Denna verksamhet kan ske genom ettmultilateralt organ -- exempelvis FN. FN:sDepartment of Humanitarian (DHA) spelarredan en roll i detta sammanhang.När det gäller frågan om minröjning i de värstdrabbade länderna och bistånd tillminröjningsprogram och svenskaminröjningsgrupper vill jag berätta följande.Beträffande minröjning i de värst drabbadeländerna har deltagit iminröjningsprogram i Cambodja och Afghanistan.I fjol fick även Röda korset av SIDA förett minröjningsprogram i Cambodja.I har stött FN:sAfghanistankoordinator, Office of the Coordinationof the United Nations Humanitarian and EconomicAssistance Programmes relating to (UNOCA). Under /91 fick UNOCAfrån . Under innevarandebudgetår har UNOCA erhållit ytterligare 5 miljonerkronor för minröjningsarbetet i Afghanistan.Frågan om ytterligare ekonomiskt stöd förminröjning får avgöras i varje enskilt fall. Medel förminröjning i icke-programländer tas i så fall urkatastrofanslaget.Sverige har däremot begränsade möjligheter, vadgäller såväl teknologisk kompetens som personellkapacitet, att bistå med minröjning under despeciella förhållanden som råder i den typ av länderdet oftast är fråga om. Regeringen skulle därförvälkomna internationellt samarbete genom FN,varvid är berett att bidra till finansieringen.Slutligen vill jag informera om att det vid bl.a. FOApågår studier av nya metoder för minröjning medutnyttjande av kvalificerad teknisk utrustning. Dessastudier verkar kunna ge nya möjligheter effektiv och relativt snabb minröjning. Praktisktanvändbar utrustning torde dock inte vara iproduktion förrän tidigast om cirka fem år.Anf. 9 MAJ ():Fru talman! Jag tackar utrikesministern för svaret påmina frågor. Låt mig börja med att säga att det somligger bakom interpellationen är de förödandemänskliga effekter som de antipersonellalandminorna har. lemlästas över 200 000människor av minor, även i länder som har varit ifred . Naturligtvis är det främst de fattigasom drabbas, inte minst barnen. En del avlandminorna är konstruerade så, att det krävs baraungefär ett kilos tryck, dvs. motsvarande ett mycketlitet barn, för att de skall explodera. Det leder till attbarn ofta blir lemlästade och fördärvade och är fullaav plastsplitter som är väldigt svårt att se påröntgenplåtar.Vi vet att landminor finns i , ,och . Ungefär 100 miljonerlandminor finns utplacerade runt om i världen.Därmed är det också oändligt sämre möjligheter attproducera livsmedel på dessa områden. Det finns100 miljoner landminor dessutom i lager, som manär beredd att placera ut, sälja och göra sig av med.Skälet till att jag har framställt denna interpellationär naturligtvis att vi vill se i fronten för ettarbete på att förbjuda antipersonella landminoroch -- detta är viktigt -- komponenter till dessa. Mankan naturligtvis exportera komponenter och mycketenkelt sätta samman dem, och då är det inte mycketvunnet med att bara förbjuda tillverkningen avminor.Beträffande den översynskonvention som nukommer till stånd och som skall inleda sitt arbete1994 är naturligtvis min uppfattning att det interäcker att man där får fram skyddsregler och någonform av destruktionsanvändning.