prot · GG09113 · 1993-05-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:113Onsdagen den 19 majKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 13 maj.2 § Hänvisning av ärenden till utskott ochbeslut om förkortad motionstidFöredrogs och hänvisadesProposition1992/93:229 Ändring i lagen (1971:176) om vissainternationella sanktioner, m.m. tillutrikesutskottetRegeringen hade föreslagit att skullebesluta att motionstiden för denna propositionförkortades till sex dagar.Kammaren beslöt förkorta motionstiden till attutgå måndagen den 24 maj.Motionerna1992/93:N62 och N63 till näringsutskottet3 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 12 majFöretogs till avgörande skatteutskottetsbetänkande /93:SkU28, lagutskottetsbetänkande /93:LU46, utrikesutskottetsbetänkanden /93:UU22 och UU29 samtnäringsutskottets betänkande 1992/93:NU29(beträffande debatten i dessa ärenden, se prot.109).Skatteutskottets betänkande SkU28Mom. 3 (uppgiftsskyldighet förbetalningsförmedlare)Utskottets hemställan bifölls med 158 röster mot119 för reservationen av m.fl. imotsvarande del.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU46Utskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU22Utskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU29Utskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU29Mom. 1 (ändringar i kärntekniklagen)Utskottets hemställan bifölls med 264 röster mot 20för reservationen av . 6 ledamöteravstod från att rösta.Mom. 2 och 3Utskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att utrikesutskottetsbetänkanden UU13, UU19, UU26, UU27 ochUU32 skulle avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt.4 § betänkande1992/93:UU13 (skr. 1992/93:145 och1992/93:204).Anf. 1 (nyd):Fru talman! När jag skrev en motion medanledning av regeringens skrivelse om avskaffandeav handelsförbudet mot var det mintredje motion i ämnet sedan jag kom in i riksdagenhösten 1991. Det är därför med tillfredsställelse jagnoterar att regeringen nu avser att i en nära framtidupphäva handelsförbudet och vissa andrasanktioner mot Sydafrika.I regeringens skrivelse står ingenting om närhandelsförbudet skall upphöra. Statsrådet framhöll i eninterpellationsdebatt i att man avsiktligtoch med hänsyn till det känsliga politiska läget inteangivit en viss tidpunkt. Man avsåg emellertid attfortsätta med en liberal dispensgivning till dess attsanktionerna hävts.Låt mig rekapitulera den svenskasanktionspolitiken. gäller förSydafrika ett förbud mot exportkreditgarantier.Den 4 november 1977 införde efter beslutav ett vapenembargo motSydafrika. Ett förbudmot investeringar i och infördesden . Den 1 april1990 upphävdes lagen gentemot . Under år1985 utfärdade regeringen rekommendationer ombegränsning av handel och sjöfart med Sydafrikasamt om begränsningar inom kulturens ochvetenskapens områden. Den 1 oktober 1987infördes förbud mot handel med ochNamibia. Förbudet upphävdes den 1 april 1990gentemot . Viseringsrestriktioner gällerför sydafrikanska medborgare. Bojkottåtgärderfrån kommuner och landsting har kunnat ske medstöd av särskild lag.Sverige är otroligt. Vårt land var det förstaindustriland som införde ekonomiska sanktionergenom förbudet 1979 mot nyinvesteringar iSydafrika. Den dåvarande folkpartistiskaminoritetsregeringen får ta åt sig den tvivelaktigaäran av att ha bakbundit våra svenskaSydafrikaindustrier under . Riksdagenkommer enligt vår uppfattning att fortsätta attstraffa svensk industri, om man inte snarastupphäver alla sanktioner.För de i verkande svenska företagenkommer framtiden fortfarande att vara oviss.Besluten om nödvändiga investeringar kommer attskjutas . Detta anser vi vara olyckligtoch felaktigt. är det land som längstupprätthållit det generella förbudet mot handelmed och investeringar i Sydafrika.Endast har numera kvar några handels- ochinvesteringsrestriktioner mot . Norgeupphävde som näst sista land sina sanktioner den 15mars 1993. Men håller ut, kosta vad detkosta vill. Principerna är heliga. Socialistiska ANCskall stödjas, kosta vad det kosta vill.Företrädare för , Demokratiskapartiet, Inkatha och det sydafrikanska näringslivetpåpekar att sanktionerna måste avvecklas, inteminst med tanke på det prekära ekonomiska läget.Nämnda företrädare beskriverdemokratiseringsprocessen som oåterkallelig.Det är synnerligen angeläget att svenska företagomedelbart kan påbörja kraftfulla investeringar iSydafrika. Dagens stora problem är denomfattande arbetslösheten i , som enligtfärska källor berör ca 7 miljoner människor ochmotsvarar . Problemen påarbetsmarknaden måste tacklas på ett effektivt sätt.Sverige bör lämna sitt bidrag till att minska densydafrikanska arbetslösheten genom att underlättasvenska företags investeringar i Sydafrika.Vi föreslår att speciella generösa ramar fastställs förexportkrediter och för EKN för att främja snabbainvesteringar i akt och mening att omgående takrafttag mot arbetslösheten och att man får sådanainstruktioner att svenska företag känner ett starktstöd för investeringar i bör också upprätta kontor iJohannesburg med uppgift att stödja våraexportansträngningar i södra . Vi i Nydemokrati anser att det för de fattiga människornai skulle vara bättre om de medel somöverförs till sydafrikanska organisationer, bl.a. merän till ANC, i stället utnyttjasför att snabbt starta nya investeringar i Sydafrikaoch dess grannstater. Därigenom skulle flermänniskor få ett meningsfullt arbete.Det är också viktigt att vi främjar meraegoistiska motiv -- som att verka till förmån försvensk industri. Vår industri har hamnat påefterkälken när vi envetet år har vidhållitsanktionerna. Andra länder har tacksamt tagit övermarknader där svenska företag skulle ha haft storamöjligheter att verka om den svenska regeringeninte hade bakbundit företagensmanöverutrymmen.Den förda svenska politiken är självfalletmoraliskt hedrande och har säkert inneburit enpress på den sydafrikanska regeringen att avvecklaapartheidpolitiken. Men vi i Ny demokrati inserinte varför den till punkt ochpricka skall följa . Olikapolitiska bedömare hävdar att fortsatta sanktionerinte längre har någon effekt. Det finns däremot ettstort behov av utländskt kapital för att vända dennegativa ekonomiska utvecklingen i . Enhög arbetslöshet och en instabil ekonomisksituation försvårar demokratiseringen i Sydafrika.Låt nu äntligen svensk industri få sammamöjligheter som andra länders industrier. Fortsättinte med denna erbarmliga dispensgivning. Smusslainte med alla dessa generösa dispenser.Ny demokrati föreslår att regeringen omgåendeupphäver förordningen 1987:477 om förbud mothandel med samt att i samband därmedalla restriktioner, rekommendationer och lagar sominförts för att förmå att slå in på en vägmot demokrati och från apartheid omedelbartupphävs.Fru talman! Jag vill yrka bifall till vårreservation som är fogad till betänkandet.Anf. 2 ():Fru talman! Det här betänkandet handlar om tvåolika saker. Dels hävandet av sanktionerna motSydafrika, dels vårt framtida stöd till kampen motapartheid och för demokratiseringen av detsydafrikanska samhället.Det är med utomordentligt stor tillfredsställelsesom jag konstaterar att ett enigt utskott -- om manbortser från Ny demokrati, och det gör man gärna idet här sammanhanget -- står bakom betänkandet.Utskottet står bakom konstaterandet att vi nu kanskönja den tid då det går att häva sanktionerna motSydafrika.Sanktionerna är av gammalt datum. Redan innanvi fick lagliga sanktioner mot fanns det iSverige en bred opinion som stödde kampen motapartheid i . Jag deltog själv i början av60-talet i ungdomsorganisationerslandsråds arbete med få fram en frivillig bojkott avSydafrikanska varor.Vid landsmöte -- jag är en av de fåi denna kammare som deltog där -- föreslog vi frånungdomsförbundets sida en svensk bojkott avsydafrikanska varor. Detta arbete drevs vidareinom socialdemokratin och inom mångafolkrörelser. Det var enligt min uppfattning en storframgång när Folkpartiregeringen drevigenom en sanktionslag. Vi är mycket stolta, LarsMoquist, över den lagen. Sedermera skärptessanktionerna mot Sydafrika.Förtjänsten för den stora sinnesändring som sker iSydafrika tillkommer dem som har fört kampen iSydafrika och de många opinionsbildare ochkämpar som har deltagit i det decennielångaarbetet. Jag tror inte att det råder något som helsttvivel om att också det internationella stödet harspelat en stor roll för att apartheidregimen nu hållerpå att övervinnas.De starka internationella påtryckningar som harutgått från opinionsbildare i olika länder och frånFN har varit en viktig kraft som har bidragit till attockså de vita i har förstått att deras kampför apartheid är förlorad. Det är därför fulltnaturligt att vi, när vi nu avvecklarsanktionspolitiken, med förvissning kan säga att vihar gett vårt lilla bidrag till att denna omänskligasamhällsform går i graven. Vi skall integlömma att mycket återstår att göra. Det är mycketlångt kvar innan det sydafrikanska samhället är ettjämlikt samhälle och de svarta får demokratiskarättigheter som de i praktiken kan utnyttja.Det här gör det helt nödvändigt att fortsätta att gedet solidariska stöd som inte minst har utgått frånSverige . Ett andra inslag idetta betänkande är därför att slå fast att detsvenska stödet till demokratiseringen av Sydafrikamåste fortsätta. Stödet kommer att fortsätta i andraformer -- men det måste fortsätta. Även omprocessen har kommit långt, är det ändå långt kvarinnan apartheidsystemet slutgiltigt är övervunnet.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall till hemställani betänkandet.Anf. 3 (nyd) replik:Fru talman! Jag skall fatta mig kort.Daniel Tarschys hävdar i sitt anförande att ett enigtutskott, med undantag av Ny demokrati, villavskaffa de nuvarande sanktionerna. Jag vill barapåpeka att kanske tänkte på någotannat, nämligen hur sanktionerna infördes. Nydemokrati fanns inte i vid det tillfället. Vivill avskaffa sanktionerna . Det är detsom skiljer oss åt. Annars går det att uppfatta dethela som att vi motsätter oss att över huvud tagetavskaffa sanktionerna. Så är det inte. Vi vill att deskall avskaffas direkt.Anf. 4 () replik:Fru talman! har helt rätt. Denskillnad som består mellan parti ochmajoriteten i utskottet är, att Ny demokrati menaratt sanktionerna kan avskaffas oberoende avutvecklingen i och majoriteten i utskottetanser att denna fråga är kopplad tilldemokratiseringen i Sydafrika.Anf. 5 ():Fru talman! Jag instämmer i vad sagt, nämligen att det är glädjande att vinumera har en stark majoritet i utskottet för densvenska Sydafrikapolitiken. Vi vet vilkenståndpunkt Ny demokrati intar och skulle inta ävenom partiet befann sig i Sydafrika.Det finns emellertid en oklarhet för den som läserprotokollen från utrikesutskottet och ,nämligen att frågan om det framtida stödet till ANChänskjuts till . Där skall denärmare formerna för stödet till ANC diskuteras.Det här har sin förklaring i att det har funnits olikauppfattningar om hur stödet skall ges och om ANCöver huvud taget skall stödjas under dessaomständigheter.Vi har skapat en kompromiss som är hållbar ochglädjande. Men det återstår fortfarandefrågetecken om hur det skall gå i Utrikesnämnden.Men har frågan lyfts upp till partiledarnivå.Varför är det så? Jo, , som från börjanhar varit emot att ge stöd till ANC och motsanktionerna, har fått anpassa sig till huvudlinjen,där och glädjande nog haranslutit sig till socialdemokratins linje. Kom ihågatt när var här sade CarlBildt att sanktionerna från svensk sida skulle hävasinom . Så blev det ju inte.Verkligheten var annorlunda.I april i år sade regeringsföreträdare att ANC nuinte kunde räkna med stöd längre och att det skulleupphöra . Detta sade utsändapersoner till den sydafrikanska regeringen ochdessutom till dess företrädare här i . Vityckte att detta var magstarkt, eftersomdiskussionen i inte var avslutad.Sydafrika är fortfarandet ett repressivt ochauktoritärt samhälle som styrs av en vit icke-demokratisk regim som har hela polis- ochmilitärmakten och hemliga underrättelsetjänstenbakom sig. Vi har sett effekterna av detta i mord avolika apartheidmotståndare.Nationalistpartiet, som kommer att bli ANC:shuvudmotståndare i valet, har hela statsapparatenbakom sig. Partiet får både öppet och indirektpartistöd från regimen.ANC har aldrig deltagit i val. Huvuddelen avANC:s blivande väljare är förmodligenanalfabeter. Att dra in stödet till ANC vore attgarantera det vita ett enormtadministrativt och ekonomiskt övertag och attstärka möjligheterna för ytterlighetsgrupper ochvåldsverkare bland desperata svarta. Därför har vifrån socialdemokratins sida med skärpa sagt attSveriges stöd till ANC måste fortsätta till dessdemokratiska institutioner finns på plats och ANCeller de olika partier som kan uppstå urbefrielserörelsen -- exempelvis Solidaritet iPolen blev ju flera partier -- kan ställa upp iallmänna demokratiska val på lika villkor för alla.Då är det naturligt att avveckla det direkta, statligastödet till ANC, men inte dessförinnan.En som verkligen känner förhållandena i Sydafrikamer än någon annan i detta land är GunnarHelander. Han väckte egentligen opinionen iSverige och för vad som pågick i Sydafrika.Han har bott där . Han var vän mednobelpristagaren . Han är domprost och ärnu pensionerad. Han skrev ett öppet brev tilltidningen . Det lyder så här:''ANC har gjort denviktigaste stora insatsen mot rasismen. ANC har ettenda mål: att avskaffa raslagarna. Det är ingetpolitiskt parti, bara en icke-rasistisk folkrörelse,ungefär som nej till kärnkraft eller nej till valfångst.Bland dess medlemmar märks tvånobelfredspristagare: och ultranazistiska sydafrikanska rörelsen som harmord som arbetsmetod, har hotat bomba svenskabeskickningen i för att ger stöd åtANC.De kunde besparat sig mödan om de vetat attsvenska UD redan delar deras negativa syn på ANCoch vill dra in stödet till ANC. Den nuvarandeutrikesministern har , redan ioppositionsställning, konsekvent röstat emot ANCoch mot bojkott av . ''Det är just detta vi har haft att hantera iutrikesutskottet. , ochSocialdemokraterna har kämpat och fåttModeraterna att ställa upp. Vi kommer att få hörai debatten av olika moderata företrädare att defortfarande är splittrade.Gunnar avslutar sitt brev så här: ''Att drain stödet till ANC just , när dess insats äroumbärlig för slutförandet av förhandlingarna omfria val, vore från praktisk, psykologisk och politisksynpunkt ett förfärligt misstag. ''kan vi se att det sker en sinnesförändring ocksåi själva , kanske under inflytandefrån andra nordiska regeringar. Den norskeutrikesministern har varit i , vilket aldrigden svenska utrikesministern har varit. Han har påplats sagt att skall fortsätta stödja ANC. Detlovade han när han träffade i aprili . Den danska ministern harockså visat en mindre rigid inställning ochunderströk det faktum att ANC helt saknarvalapparat, som övriga partier har. Detta säger honi ett uttalande i tidningen. Denna insikt har nuspritt sig också till biståndsminister är oerhört glädjande.Alf säger så här, och det är ungefär somom han läser innantill i tidigare uttalanden frånmånga av oss: ''Att nu avbryta stödet till ANC voreett svek på mållinjen. Det vore hemskt att blibetygsatt som det land som stöddebefrielseorganisationen under de hårda åren, mensom sedan svek så att ANC inte kunde agera på likavillkor i valkampanjen. ''Jag skulle vilja be åhörarna att ha det i minne närde lyssnar på här framöver. Jagönskar med dessa ord yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 6 ():Fru talman! Vi kan möjligtvis se ett demokratisktSydafrika . Man kanske inte skall varaalltför tvärsäker på det. Jag tycker dock att detfinns anledning till en försiktig optimism i dennafråga.Vad det handlar om är inte ett regimskifte utan ensystemförändring. har underapartheidregimen haft ett system med hårtförtryck. Det har inte funnits mänskliga rättigheter.Sydafrika har inte varit någon rättsstat. Det har intevarit demokrati. Det ekonomiska och socialasystemet har varit hårt reglerat och monopoliserat.Det har varit en stat som i många avseendenliknade de länder i vi nu har settgenomgå systemskifte.Den sociala ingenjörskonsten har firat triumfer föratt reglera mark, bostäder, arbetsmarknad, löner,utbildning, sociala frågor, transporter ochfamiljepolitik -- allt för att upprätthålla ettrasbaserat system. De svarta har inte fått äga. Dehar inte fått bo var de vill. De har inte fått startaföretag, inte resa, inte ha de yrken de vill.Vi kan se en samhällsstruktur som brakar ihop.Vad som sker i är att samhällssystemetinte förmår fortleva. Det faller samman av sin egentyngd. har blivit fattigare. Inte barabefolkningsmajoriteten har blivitfattigare, utan också landet i sin helhet.Sydafrika är också ett isolerat land. Landet harbetraktat omvärlden som fientlig. Densydafrikanska regimen har haft mycket egenartadeföreställningar om landets plats i . Manbrukar säga att man har försvarat den europeiskacivilisationen och europeiska föreställningar, trotsatt man på praktiskt taget varje punkt har brutitmot alla de regler och normer som vi i harutvecklat . Landet har isolerat siggenom censur, parabolförbud och genom att hastatsmedia av olika slag.Den sanktionspolitik som har bedrivits har i mångastycken varit ineffektiv. Den har fördyrat en hel delav importen. Importen har ändå funnits där, i alltväsentligt. Den del av sanktionspolitiken som harhaft störst effekt har varit kreditstoppet. Det hargjort att har varit ettkapitalexporterande land. Det har påmint litet omRumänien, i den meningen att landet har fått betalaav på sina lån och inte kunnat få nya. Det har varitden kraftigast verksamma delen av sanktionerna.Har då sanktionerna påskyndat eller fördröjtapartheids oundvikliga fall? Sanktionspolitiken harskärpt den ekonomiska nedgången framför alltgenom kreditförlusterna. Den har å andra sidanstärkt landets isolering och gjort det ännu svårareatt hålla kontakt med omvärlden, inte minst för dekrafter som motarbetar apartheid. Den har framförallt stärkt statsmaktens roll i . Densydafrikanska statsmakten har genomsanktionspolitiken fått en starkare ställning. Denhar tagit över en del av de funktioner som tvingatsfram av sanktionspolitiken,Man kan diskutera allt detta, som är historia.När det gäller sanktionspolitiken kan mansäga att det inte är särskilt bra att endemokratiseringsprocess åtföljs av en ekonomisktillbakagång. Det är en ganska kraftig ekonomisktillbakagång i , i och för sig sedan mångaår. Den sista milen fram till demokrati skullekanske vara säkrare om den åtföljdes av tillväxt, änom den följs av negativ tillväxt. Tillväxtens roll föratt säkra demokrati och systemskifte är central.Jag sade att står inför ett systemskifte.Det kan gå i två alternativa riktningar. Den enaliknar det vi ser i . Man kan också tänkasig en annan riktning, som mera liknar dentraditionella afrikanska utvecklingen efteravkoloniseringen.Följer man den östeuropeiska utvecklingslinjen,blir det ett snabbt och genomgripande systemskifte,där det första och viktigaste är att man får enfolkmajoritet som kan bestämma inriktningen. Dendemokratiska legitimiteten i systemskiftet ärcentral, det har vi sett i många andra länder. Denstora folkmajoritet som stängts ute frånvarje form av politiskt inflytande måste få sin del ibestämmandet.Det behövs snabbast möjligt demokratiska val, ochdet är synd att det skall dröja så . Vi hoppadesväl , när öppningen inleddes, att detskulle gå mycket fortare. verkar det vara intefullt kvar, men det är likväl . Det ärolyckligt med den här typen av utdragna processer.Våldsutvecklingen har väl också ett samband meddetta.Valet måste bli verkligt fritt, ett val som verkligenger de sydafrikanska medborgarna möjlighet attsjälva välja sina representanter i ett fritt parlament.Statsmakten, som manipulerat under allaår, får naturligtvis inte vara med och återigensnedvrida utvecklingen.Men det gör det också svårt och mindre lyckligt förfrämmande länders statsmakter att påverka självavalet. Vi kan påverka förutsättningarna fördemokrati, men vi kan inte vara med och påverkasjälva valutgången genom att stödja olika parter.Sydafrikas statsmakt skall inte blanda sig i valet. Ejheller skall främmande länders statsmakter göradet.Statsmaktens roll i förändringen är, tror jag, i alltväsentligt negativ. Vi har sett genomGoldstonekommissionen att den sydafrikanskastatsmakten i stor utsträckning har försökt saboterautvecklingen mot demokrati. Det känner vi ocksåigen från , detta att kvardröjandeelement försöker bromsa och hindra på olika sätt.Statsmakten har administrerat apartheid i snart etthalvsekel, och det gör att dess roll iförändringsprocessen helst skall minimeras.Statsmakten har också i stor utsträckning varit ettreservat för afrikanderdelen inom den vitaminoriteten. Den har reserverat statsmakten somsin maktbas, kan man säga.Det behövs en snabbt stigande levnadsstandard förfolkmajoriten, och den kan i som överalltannars bara verkställas genom en snabb tillväxt.Det borde vara möjligt för att kommaupp i tillväxtsiffror som är rimliga förutvecklingsländer, 8--. Det är ingenomöjlighet för , och det borde kunna gårelativt snabbt med tanke på Sydafrikasförutsättningar i övrigt.Det förutsätter då ett snabbt och genomgripandesystemskifte, avreglering och privatisering. Mankan tänka sig att privatiseringen går till så attutförsäljningen av tillgångar sker främst till svarta,som har varit förvägrade sinrättmätiga andel av landets tillväxt och landetsrikedomar.Man har naturligtvis problem, som överallt annars,med hur man skall kompensera dem vars egendomhar stulits och beslagtagits på olagligt sätt. Det ärdå en fråga om återställande eller kompensation,men där har vi också lärt oss en del från denösteuropeiska utvecklingen.40 % av de svarta beräknas vara arbetslösa. Det göratt omställningen måste gå fort, och då kommer vitill detta med att dröja kvar med sanktionerna. Despelar i och för sig inte så stor roll , men detär viktigt att tillväxten börjar . Det tar ett tag attkomma upp i en hög tillväxtbana, och det måstefinnas ett hopp om att demokratin kommer att geen välståndsökning för de vanliga människorna.Man måste få ett kapitalinflöde, utländskadirektinvesteringar måste komma in. Men framförallt är det naturligtvis framväxten av den svartaföretagsamheten -- black business community --som kommer att vara nyckeln till Sydafrikasekonomiska framsteg. Trots att stora företag,gruvor och sådant spelar en viktig roll i Sydafrikasekonomi, kommer ändå den bredavälståndsutvecklingen att hänga på de små privataföretag, tillverkningsföretag och tjänsteföretag,som i allt väsentligt måste bäras upp av den svartaföretagargruppen.Alternativet till det systemskifte som jag nuskisserar kan vara en mera traditionell afrikanskutveckling, sådan som vi har sett efteravkoloniseringen. I värsta fall kan man naturligtvistänka sig en utveckling mot enpartistat ellerafrikansk socialism, med stagnation och ettbevarande av fattigdomen. tror jag inte att dettakommer att bli fallet, för utvecklingen i iövrigt har väl givit tydliga läxor i det avseendet.Låt mig, fru talman, avslutningsvis säga attSydafrikas utveckling har en enorm betydelse förhela . svarar för ungefär 35--40 %av hela ekonomin i söder om . Enpositiv utveckling i skulle kunna bli enenorm injektion för hela regionen och för helaAfrika. behöver verkligen få till stånd eneffektiv ekonomisk utveckling, så att den glädjandeutveckling vi har sett på många andra håll i tredjevärlden också kan börja spira i Afrika.Det finns cyniker som säger att inte kanutvecklas. Det tror jag är fel. Jag tror att harpå sitt sätt samma goda förutsättningar som allaandra kontinenter. Fick vi se en positiv utveckling iSydafrika, skulle det kunna bli en viktig signal tillden afrikanska utvecklingen.Anf. 7 ():Fru talman! Bara som gått sedanpresident . de inledde sin reformpolitikhar 8 000 människor mist livet i politiskt våld iSydafrika.