prot · GH0910 · 1993-10-19 00:00:00 — Självfallet innebär den högabeläggningsnivån problem för kriminalvården.Under förra vintern redovisadeKriminalvårdsstyrelsen till regeringen en plan fören kraftig utbyggnad av antalet fängelse- ochhäktesplatser för att kunna tillgodose behovet avytterligare platser. Till följd därav har påförslag av regeringen i åretskompletteringsproposition anvisat medel tillkriminalvården för att kunna möta den beräknadebeläggningsutvecklingen. Utbyggnaden sker ihuvudsak genom om- och tillbyggnader avbefintliga fängelser. Som jag pekade på ikompletteringspropositionen kommer dockutbyggnaden av anstaltsorganisationeninledningsvis inte att kunna ske i takt med detökade platsbehovet. Under om- ochtillbyggnadsperioden kan det därför behövasprovisoriska åtgärder. harockså uppfört baracker vid några anstalter ochstyrelsen planerar även för ytterligare sådanatillfälliga lösningar. När det gäller BirgerAnderssons andra fråga vill jag påpeka attregeringen har tidigarelagt de allra flesta om- ochtillbyggnader som har varit möjliga atttidigarelägga, bl.a. av arbetsmarknadsskäl.Den planerade utbyggnaden av antaletfängelseplatser bör, enligt den bedömning jag gör , täcka behovet. Den fortsattautvecklingen är naturligtvis svår att förutse; t.ex.kan en fortsatt ökning av antalet långtidsdömdakräva ytterligare insatser.Under våren 1992 tillsatte regeringen på mittinitiativ en kommitté för att se över detstraffrättsliga påföljdssystemets innehåll ochuppbyggnad. I uppdragingår också att överväga möjligheterna attvidareutveckla användningen av olika alternativ tillfängelsestraff. I denna del ingår t.ex. att föreslå hursamhällstjänst bör infogas som ett permanent inslagi påföljdssystemet. Kommittén bör även pröva omdet är möjligt att införa någon form avintensivövervakning av dömda. I dettasammanhang kan jag också nämna att det inomJustitiedepartementet förbereds enförsöksverksamhet med intensivövervakning medelektroniska hjälpmedel som alternativ tillfängelse. har av regeringennyligen fått i uppdrag att påbörja planeringen införförsöket. Avsikten är att försöksverksamheten skallkunna påbörjas och pågå under ivart fall . Regeringen avser att senast ibörjan av förelägga ett förslag idenna fråga.Regeringen har vidare gett i uppdrag att i samverkan medKriminalvårdsstyrelsen och tafram en framtids- och omvärldsanalys för att bl.a.ge ytterligare underlag för mer långsiktigabedömningar angående belastningen påkriminalvården och övriga rättsväsendet.Uppdraget skall redovisas iår.En rad åtgärder har alltså vidtagits, och jag kanförsäkra om att flera planeras föratt kriminalvården skall ges tillräckligaförutsättningar för att klara sina arbetsuppgifter.Ännu väsentligare är emellertid regeringensövergripande kriminalpolitiska mål att minskabrottsligheten. När detta mål nås kommerarbetsbelastningen inom hela rättsväsendet attminska. Glädjande nog tyder redan nu vissa teckenpå att ökningstakten under den borgerligaregeringen har avtagit, och tendensen pekar t.o.m.på en fortsatt positiv utveckling. På detta sätt nårman en verklig lättnad föranstaltsorganisationen.Anf. 24 ():Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministern försvaret på mina frågor. Jag tar först upp den förstafrågan om beläggningssituationen.Förra budgetåret, 1992/93, var medelbeläggningenvid slutna anstalter . Medelbeläggningen påhäktena var under motsvarande tid.Riksdagen har uttalat sig för en beläggningsnormpå för att man skall kunna genomföra endifferentiering av klientelet på fängelserna och föratt en någorlunda effektiv rehabilitering skallkunna genomföras.Antalet långtidsdömda ökar. Denya reglerna om villkorlig frigivning som trädde ikraft medför en beläggningsökning påungefär 600 platser. De flesta av dessa platserbehövs redan under detta budgetår.För ett par dagar sedan lades en proposition framom ny rattfyllerilagstiftning. Den nya lagstiftningenskall träda i kraft . Då behövsytterligare platser. Totalt harKriminalvårdsstyrelsen bedömt platsbehovet till1 400 nya platser under en treårsperiod.Gör justitieministern samma bedömning när detgäller behovet av nya platser somKriminalvårdsstyrelsen? När tror justiteministernatt den av fastställda beläggningsnormenkan börja gälla i praktiken?Anf. 25 Justitieminister ():Fru talman! Allt bygger på prognoser. FrånJustitiedepartementet har vi gjort prognosergrundade på tillgängligt underlag. Vi har bl.a.BRÅ:s prognoser att bygga på. Enligt dessaprognoser kommer det att behövas 1 250 nyafängelseplatser och 300 nya häktesplatser.Differenserna är inte så stora, men eftersom det ärprognoser kan vi vara säkra på att varkendepartementet eller harkommit fram till de exakta siffrorna.Birger påpekade att /93 var . I detsammanhanget skall man komma ihåg att då hade istort sett inga av den borgerliga regeringens förslagtill skärpningar hunnit genomföras. Den högabeläggningen berodde på brottsutvecklingen ochvar inte planerad i förväg från socialdemokraternassida för att vi skulle ha tillräckligt många platser.Det arbete med en långtidsprognos vi har satt i gångär viktigt för att vi inte skall hamna isamma situation som vi nu befinner oss i.Anf. 26 ():Fru talman! Nej, jag vill inte alls görajustitieministern ansvarig för tidigare regeringsförsyndelse när det gäller långtidsplaneringen. Jagvill i stället diskutera den akuta situationen medutgångspunkt ifrån att det är viktigt att den mycketengagerade personalen på får möjlighet att fullgöra ett gott jobb.Jag har fått den uppfattningen attbeläggningssituationen är ytterst besvärlig. Det ärdärför som jag har tagit upp det här. Vi som sitterhär i har säkert, liksom justitieministern,ambitionen att söka hitta lösningar.Jag skulle vilja peka på en annan sak med anledningav min andra fråga. Jag är litet förvånad när detgäller justitieministerns uttalande. Hon säger: ''Närdet gäller andra fråga vill jagpåpeka att regeringen har tidigarelagt de allra flestaom- och tillbyggnader som har varit möjliga atttidigarelägga, bl.a. av arbetsmarknadsskäl. ''Jag tycker att det är viktigt att man tar uppbyggsysselsättningen. När det nu finns nödvändigasysselsättningsprojekt finns det såvitt jag kan förståingenting som hindrar att man tidigareläggerprojekten. Varför kommer inte fler projekt tillstånd?Anf. 27 Justitieminister ():Fru talman! Vi har tillArbetsmarknadsdepartementet överlämnat deprojekt som finns. Jag sade kanske inte tillräckligttydligt i mitt svar attArbetsmarknadsdepartementet också har sett tillatt igångsättning och tidigareläggning harmöjliggjorts för i stort sett samtliga de projekt somvi har föreslagit.Om vi skulle ha följt ett traditionellt budgetarbeteoch enbart hållit oss inom Justitiedepartementetsram hade utbyggnaden tagit betydligt längre tid.Anf. 28 ():Fru talman! Det är värdefullt attJustitiedepartementet har tagit tag i det här, menjag har en känsla av att ni borde överlämna ännufler byggprojekt som man kan verkställa ute ilandet.Jag har kriminalvårdsanstalternas platsplaneringframför mig. Många saker är planerade /97eller . Både justitieministern och jag hoppasju att det då är högkonjunktur. Omjustitieministern kan förverkliga många av dessabyggprojekt nu får justitieministern mer förpengarna.Anf. 29 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill göra en koppling tillutgångspunkten för frågorna, nämligenbeläggningen.Det har helt klart varit problemmed platser. Men vi får inte glömma bort att detfaktiskt så gott som finns fler platser änman använder. Om våra prognoser stämmerkommer det däremot att bli problem under februarioch mars. Sedan blir det åter en situation då det äröverskott på platser.Anf. 30 ():Fru talman! Jag skulle med anledning av ettpressmeddelande från viljaställa en fråga till justitieministern. Det gällersenarelagt avtjänande av fängelsestraff ochförskjuten inställelse. Om jag minns rätt kom dettatill på försök 1987, sedan har rutinen permanentats.Finns det många exempel på förskjuteninställelse? Har antalet ökat? Hur ser det ut inomden sektorn?Anf. 31 Justitieminister ():Fru talman! Den här uppgiften finns naturligtvishos . Eftersom jag inte harfått frågan i förväg har jag inte heller begärt in denstatistiken. Men jag kan nämna att de ärenden somkommer till oss på departementet är av rätt ringaomfattning. I den mån det blir en förskjutningberor det normalt på att det finns speciella skälkopplade just till den person som skall avtjänastraffet.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1993/94:32 om åtgärder för attminska den ekonomiska brottslighetenAnf. 32 Justitieminister ():Fru talman! har frågat omregeringen avser att vidta några åtgärder för att påkort sikt minska den ekonomiska brottsligheten.Först och främst vill jag understryka att regeringen,liksom de flesta i samhället, ser mycket allvarligt påden ekonomiska brottsligheten. Iregeringsförklaringen har det i konsekvens meddetta slagits fast att insatserna mot den ekonomiskabrottsligheten skall förstärkas.I maj i år redovisade de närmast berörda centralamyndigheterna, på regeringens uppdrag, vilkaåtgärder som hade genomförts eller som planeradesinom myndigheterna för att effektivisera kampenmot den ekonomiska brottsligheten.Redovisningen upptar bl.a. åtskilliga projekt närdet gäller utbildning av personal och utveckling avmyndigheternas samarbetsansvar. Jag vill i dettasammanhang påminna om det arbete som bedrivsav Riksåklagaren inom det s.k. RÅSOP-projektetsom rör problematiken kring kreditförlusterna ibank- och finansvärlden.I regleringsbrevet för innevarande budgetår harregeringen anslagit att användasför insatser på det kriminalpolisiära området medsyfte bl.a. att effektiviseraförundersökningsarbetet. Minst 30 av dessamiljoner skall användas för insatser mot denekonomiska brottsligheten. Rikspolisstyrelsenkommer att redovisa till regeringen hurmedlen har använts. Polisen ochskattemyndigheterna har kunnat öka sina insatsermot den ekonomiska brottsligheten. gäller detatt se till att inte åklagarmyndigheterna blir dentrånga sektorn.Kenneth fråga inriktas på åtgärder på kortsikt mot den ekonomiska brottsligheten. Det finnsändå anledning att tala om att det pågår ett arbeteinom i en interdepartementalarbetsgrupp som bl.a. tar sikte på åtgärder motekonomisk brottslighet i ett litet längre perspektiv.I arbetsgruppen ingår representanter förJustitiedepartementet, ,ochFinansdepartementet. Arbetsgruppen skallsamordna de olika insatser som görs vad gällerförfattningsändringar ochorganisationsförändringar och redovisaregeringens samlade insatser mot den ekonomiskabrottsligheten. Arbetet kommer att vara klartunder hösten.Jag vill avslutningsvis nämna att regeringenssärskilde utredare i gåröverlämnade till mig sin utredning Den centralapolisorganisationen. lämnar i den förslagrörande den centrala polisorganisationen som bl.a.beaktar problematiken kring den ekonomiskabrottsligheten. Avsikten är att skapa enorganisation som ger polis och åklagare bättreförutsättningar för att samarbeta effektivt mot denekonomiska brottsligheten. Jag räknar med attregeringen senast i den kommandebudgetpropositionen skall kunna ta ställning tillförslaget.Anf. 33 ():Fru talman! Jag vill framföra mitt tack tilljustitieministern för det välbearbetade svar som jagi eftermiddag har erhållit.Det kan inte ha undgått någon attbedrägerigruppen har fått mycket att göra. Jag hargjort ett antal besök på olika polishus i nere i . Det är slående hur man i dagkonstaterar att resurserna inte längre räcker till. IHelsingborg finns det rekommendationer om attdet skall vara åtta personer vid ekoroteln. Man harmed nöd och näppe fått ihop tre personer som kanarbeta med detta.Jag undrar om justitieministern tycker att det ärlämpligt att dessa tre personer dessutom skall tahand om och andra aktiviteter när detbehövs extra kraftfulla polisiära åtgärder.Anf. 34 Justitieminister ():Fru talman! Om vi skall börja med villjag säga att det faktisk var den socialdemokratiskaregeringen som sade ja till det. Om vi sedan skall sepå de resurser som finns förekobrottsbekämpningen finner vi att det helt klartfinns problem. Men vi får inte glömma bort att det1976 -- det år som det på mångaår blev en borgerlig regering -- lades upp en plan föratt stärka resurserna för ekobrottsbekämpningeninom Polisen. Denna plan följdes fram till mitten av80-talet. Jag har ett utdrag ur Rikspolisstyrelsensegen rapport. I den kan man se hur resursernadärefter successivt minskade.Vi kan ha 1986 som utgångsår och säga attresurserna för ekobrottsbekämpning då var 100 %.Då ser man att det blev en successiv minskning avresurserna fram -- mot slutet av det årettog de borgerliga partierna över. Redan under detsenaste hela kalenderåret, 1992, är resurserna istort sett uppe nivå. De ligger på 99 %.Det är fråga om en ökning med 13 procentenheter.Man kan se motsvarande utveckling -- om än intelika snabb -- när det gäller Rikskriminalpolisensekorotel. Det var en kraftig nedgång, men sedan1992 är det en kraftig uppgång. Därför, som jagsade i mitt anförande, måste vi nu noteraåklagarnas situation. Det måste göras förbättringarinom den sektorn, eftersom det är där somflaskhalsen kommer att finnas.Anf. 35 ():Fru talman! Jag är i synnerhet tacksam för de 30miljoner kronor som skall avsättas för insatser motden ekonomiska brottsligheten. De pengarnakommer väl till pass. Jag tror att det är välinvesterade medel, som justitieministern har tagitinitiativet till.En annan fråga som kan beröras i dettasammanhang är samordningen över hela riket. Ivilken riktning går tankarna påJustitiedepartementet när det gäller frågan om atteventuellt inrätta en central myndighet för insatsermot ekobrottsligheten?Anf. 36 Justitieminister ():Fru talman! Att vi måste ha en samordning är heltklart. Men man kanske skall stanna upp litet, innanman säger ja till en ny central myndighet. Kom ihågatt underlag för att bekämpa ekobrottslighet krävsfrån kronofogdemyndigheter ochskattemyndigheter, för att bara ta två exempel.Skulle vi skapa ytterligare en myndighet, får viytterligare ett organ att samordna med.Däremot tar i sin utredning uppjust frågan om en bättre samordning mellanåklagare och polis. Jag vill även nämna det s.k.RÅSOP-projektet, Riksåklagarens särskildaoperation, där Riksåklagaren fick alla pengar somhan begärde. Vi skall dra lärdom av den samverkanoch samordning som redan har resulterat i 16 åtal iGöteborg.Anf. 37 ():Fru talman! Jag noterar tacksamt dessa åtgärder,som har givit så pass goda resultat.Om jag får gå ifrån min önskan att få samtala omkortsiktiga åtgärder, vill jag gärna diskutera litetmer avlägsna åtgärder inför ett eventuellt EG-samgående. Jag skulle kunna tänka mig ettsamarbete med de europeiska länderna, enEuropool eller något liknande. Harjustitieministern arbetat med den frågan på någotsätt?Anf. 38 Justitieminister ():Fru talman! Jag är tacksam för att upp detta. Jag har tagit ett eget initiativ ochinbjudit de övriga kandidatländerna. Vi hade iförra veckan ett sammanträde här i medordförandelandet , vilket resulterade i att vifår ett närmare samarbete och möjlighet attpåverka utformningen av det framtida Europool.Anf. 39 ():Fru talman! Jag tackar för detta och önskarjustitieministern lycka till i det fortsatta arbetet.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på frågorna 1993/94:53 och 56 omåtgärder för att säkra tillgången på polishundar,m.m.Anf. 40 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att säkratillgången på polishundar. harfrågat mig om jag är underrättad om att polisen imindre utsträckning än tidigare utnyttjar hundarför sina bevakningsuppdrag.Frågorna ligger nära varandra. Jag avser därför attsvara på dem i ett sammanhang.Låt mig först slå fast att inköp av polishundar ochhur de används faller på de regionala och lokalamyndigheternas ansvar. Detta är alltså enligtstatsmakternas beslut inte en fråga som i förstahand angår min tjänsteutövning.Jag har emellertid inhämtat att, tvärt emot vad påstår i sin fråga, landetslänspolismästare bedömer att polishundarna i daganvänds i minst lika stor utsträckning som tidigareeller i större utsträckning. Detta framgår av enenkät som har låtit göra förmindre än sedan.Låt mig också informera om att Rikspolisstyrelsennyligen tagit initiativ till en översyn avpolishundsverksamheten. Styrelsen uppdrogsåledes åt länspolismästaren iSödermanlands län, , att göra engenomlysning av hela denna verksamhet. Hanlägger fram sin rapporttill Rikspolisstyrelsen.Jag kan således konstatera att ,som har det övergripande utvecklingsansvaret fördessa frågor, ligger väl framme och inom kortkommer att ha en fullständig utredning såsomgrund för sina och polismyndigheternasställningstaganden när det gäller polisenshundverksamhet. I det sammanhanget bör samtliganu aktuella frågor om polishundsverksamhetensframtid prövas.Anf. 41 ():Fru talman! Först vill jag tacka justitieministerHellsvik för svaret. Vi har ju diskuterat denna frågaom polisens och tullens hundar tidigare. Dåhänvisade justitieministern till den internautredning inom Polisen som skulle bli klar föresommaren. är vintern snart här och vi har ettnytt budgetår, och problemet för hundskolan ärbl.a. att man inte får klara besked. Man får nu etttillskott på i budgeten frånsocialminister , eftersom dennaverksamhet är så oerhört väsentlig även för mångastora handikappgrupper. Även försvaret ärintresserat men har inga pengar. Detsamma gällerTullen.Polisen har ställt mycket hårda krav på aveln ochpå utbildningen. Det har gjort att kostnaderna är såpass höga som de är.Jag blev mycket förvånad, när jag läste ijustitieministerns svar att landets länspolismästaresäger att polishundarna används i sammautsträckning som . Uppvaktande poliser äroerhört bekymrade över att deras gamla hundarinte kan tas ur tjänst. Man nöter mycket hårt pågammalt hundmaterial och förnyar det inte. Manhar inte den kapacitet som man tidigare alltid harvarit mån om att bygga upp. Detta är mycketallvarligt för framtiden. Jag är rädd för att manurholkar möjligheterna att, när man sedan plötsligtbestämmer sig, kunna få det goda material somsvensk polis, svensk tull och även svenskt försvarbehöver.Anf. 42 ():Fru talman! Även jag vill tacka för detta svar. Jaghar i princip bara att ansluta mig till de synpunkteroch tankar som har framfört.Man kan notera att denna fråga inte tillhör destörre frågorna för vare sig justitieministern ellerjustitiedepartementet. Men för Statens hundskolaär det en stor fråga, och det finns kanske anledningför oss att om inte skälla så ändå avge någon formav ett ståndskall för att på något sätt få frågan meruppmärksammad.Om man när det gäller behovet av hundar ringeroch talar med de regionala och lokalapolismyndigheterna, hänvisar de tillRikspolisstyrelsen. När man talar medRikspolisstyrelsen, hänvisar man där, som framgårav svaret, till de regionala och lokalapolismyndigheterna. Det kanske kan vara en avförklaringarna till att man uppenbarligen såväl frånförsvarets som från Polisens sida har dragit ininköpen av hundar , alltsåefter den tidpunkt då gjorde sinenkät.Tidigare köpte man uppemot 50 hundar men är nunär det gäller både försvaret och polisen nere i straxunder tio hundar. Det är en indikation på att maninte utnyttjar hundarna på det sätt som man bordeutnyttja dem på. Har man 50 poliser och 50 hundar,kan man utföra 50 uppdrag. Hundarna kostaringenting i löner eller arbetsgivaravgifter. Skulledessa poliser med hundar gå ut påbevakningsuppdrag ute i bostadsdistrikten, kundede utföra 50 uppdrag i stället för 25 om polisernagick två och två. Sådana aspekter påverkarkostnadsbilden. Jag vet att vi alla har en väldigt storrespekt för de polishundar som finns.Anf. 43 Justitieminister ():Fru talman! Jag utgår från att är korrekt, att man har köpt tio hundar frånStatens hundskola. Det innebär dock inte attPolisen har köpt bara tio hundar, eftersom Polisenköper hundar också från andra håll. Det har sketten ökning av inköpen från andra håll.Problemet att få svar på olika propåer hänger nogsamman med att vi fick en decentraliseradpolisorganisation. Det har funnits vissainkörningssvårigheter när det gällt att få klart försig var besluten ligger.En sak är helt klar. Frågan om hund eller icke hundär en metodfråga. Sådana frågor får varken riksdageller regering gå in och fatta beslut om. Däravkommer sig mitt påpekande om att frågorna till stordel ligger utanför min tjänsteutövning.Anf. 44 ():Fru talman! Jag vill komplettera med att säga attdet är möjligt att det har skett en ökning av inköpfrån andra håll. Jag anser att det är oerhört viktigtatt man samordnar inköpen för att få så brahundmaterial som någonsin är möjligt.Vi vet att även försvarsminister har varit intresserad av köp eftersommaterialet är så fint. har man juinga pengar över i heller.Om man splittrar uppköpen och både från militärtoch polisiärt håll slutar att köpa mycket gotthundmaterial slås den avel som finns sönder.När den sedan måste byggas upp igen sker det tillstor kostnad och över en lång tidsperiod.Det finns så många intressenter att jag anser detvara mer viktigt att man samordnar uppköpen jusämre resurser man har.Anf. 45 Justitieminister ():Fru talman! Det är helt klart att problemet ärkostnadsaspekten. Grundutbildningen av hundarpå kostar mer ängrundutbildningen av våra polischefer.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1993/94:54 om polisensbedömning av omhändertagna personers behov avvårdAnf. 46 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilka åtgärder han överväger för atttillse att personer som omhändertas av polisen fåradekvat vård. Arbetsfördelningen inom regeringenär sådan, att det närmast ankommer på mig attsvara på denna fråga.Jag vill säga att omhändertagande av personer förfylleri är mycket noga reglerat i lagen omomhändertagande av berusade personer.Ytterligare förskrifter finns i Rikspolisstyrelsensförfattningssamling, där det utförligt anges hur denomhändertagne skall undersökas och bevakas.Rikspolisstyrelsen har dessutom utgivit allmännaråd om hur man känner igen och bör handla vidvissa akuta tillstånd och vid vissa sjukdomar. I dessaråd anges särskilt att akuta tillstånd lätt kanförväxlas med berusning och vad som skallobserveras vid samtidig alkoholpåverkan.Rikspolisstyrelsen är högsta tillsynsorgan överpolisen. Det är därmed en uppgift förRikspolisstyrelsen att följa upp att dessa -- ochandra -- föreskrifter inom polisens områdeefterföljs och att de är ändamålsenliga.Jag kan därför inte se att det behövs några initiativfrån regeringens sida i anledning av sådana tragiskahändelser som fråga gäller.Anf. 47 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaret,även om det förvånar mig. Ur min synpunkt får jagsvaret från fel minister.Frågan ställdes därför att många poliser uppleversvårigheter att få in klienter på sjukhus. Dekommer till akutmottagningar, men där har maningen beredskap. Man kan inte ta emot klientenoch avvisar ofta. Detta är oerhört svårt för enskildapolismän.I finns det ett par sjukhus där mantar emot, men i övriga landet är det betydligtsvårare.Poliser upplever detta som mycket svårt. Det ärsvårt att kombinera jourtjänstgöring, då väldigtmycket kan inträffa, med att hålla ennoggrann kontroll över nästan medvetslösamänniskor som ligger i en cell. Man kan inte direktavgöra hur man skall sköta dem.Det har inträffat så många incidenter och tragiskasaker att sjukvården borde öppna enakutmottagning där alla som är förgiftade -- detgäller ju även svårt alkoholberusade personer --skulle tas emot. Det var därför jag ställde frågan tillBengt Westerberg.Man kan eventuellt tänka sig att polisen sätter envakt vid dessa akutmottagningar om det skulle varabråkigt. Det borde finnas några platser eller någotställe där man har ständig övervakning över dessamycket svårt sjuka människor.Det var närmast det jag ville uppnå med min fråga.Anf. 48 Justitieminister ():Fru talman!