prot · GG09112 · 1993-05-18 00:00:00 — Annars tror jag att viskulle tappa mycket av det vi kan uppnå i fråga omutveckling i hela Sverige.Anf. 273 ():Herr talman! Som svar på kritiken mot att jag intevar saklig i min fråga vill jag påpeka att jag skrevfrågan , dvs. dagen efter det att denartikel var införd som hade rubriken ''SlopaNorrlandsstödet!''. Det var en slående rubrik. Jaghade inte läst den dementi somtydligen var införd . Sedan har fråganfått ligga till sig . Det kan på sitt sätt havarit bra.Gunnar skriver dock i sin artikel attåtminstone en del av morgondagens regionalpolitikmåste ha helt andra mål och kanske också andramottagare. Han har sedan gått ut med en ny artikeli DN-debatt, jag tror att det var i går, där hanverkligen gör avbön från sina tidigare åsikter, ochdet ordentligt.Men han har egentligen inte gjort någon ordentligavbön när det gäller detta att han vill fördela deregionalpolitiska medlen på andra mottagare . Det är därför jag vill fråga finansministern omdet finns idéer om att kanske fördela deregionalpolitiska medlen på annat sätt.Anf. 274 Finansminister ():Herr talman! Jag tycker att det är ganska viktigt , innan man gör något så allvarligt som att ställaen fråga i , läser artikeln och inte bararubriken. Jag utgår ifrån att , precissom vilken annan läsare som helst, i sådana fallskulle ha funnit att rubriken var helt missvisande.Det framgick ju också i tidningen dagen därpå.Om är intresserad av att föra endiskussion i sakfrågan, om regionalpolitikensframtida inriktning, är det kanske naturligare attföra den med det statsråd ansvarar för dettasakområde. Ur perspektivtycker jag att det är angeläget att vi för en sådanekonomisk politik, inkl. regionalpolitik, att vi kanfå en bra ekonomisk utveckling i hela landet. Vi harju tyvärr inte ett alltför stort överflöd av positivtillväxt . Det är mycket angeläget attdiskussionen om hur vi skall utveckla näringsliv ocharbetstillfällen i förs i det som ärverkligheten, nämligen ett internationelltperspektiv.Anf. 275 ():Herr talman! Jag har faktiskt läst artikeln, och jagär inte den enda som har tolkat artikeln så attrubriken inte är så missvisande. Ävenrubriksättaren har tydligen gjort det, och det är intevem som helst. Kvar står det faktum att Wetterbergskriver att dagens regionalpolitik måste ses överoch att framtidens regionalpolitik måste ha andramål.Jag är orolig för att man har olika uppfattning inomolika departement i regeringen om den framtidaregionalpolitiken. Det är en självklarhet attfinansministerns ställer upp på dagensregionalpolitiska mål. Det är ingenting att resoneraom. Frågan är vad man anser om framtiden. Det ärdärför jag ställer den här frågan. Jag är fortfarandelitet fundersam över om det här internationellaperspektivet skall innebära att vi skall ta merhänsyn till avståndsproblematiken så till vida att dedelar av som inte ligger nära kontinentenoch nära EG kan bli missgynnade.Anf. 276 Finansminister ():Herr talman! Jag kan försäkra om attdet kommer att finnas rikliga tillfällen att debatteraden framtida inriktningen av regionalpolitiken iriksdagen, precis som sig bör, när regeringen harlagt fram förslag på detta område eller när fråganaktualiseras på något annat sätt. Men det finns juen viss arbetsfördelning i regeringen. Om man villveta något om den framtida inriktningen avregionalpolitiken är det naturligt att frågan ställs tillden minister som har detta som sitt ansvarsområde.Mitt ansvarsområde handlar om ekonomisk politiki hela landet. Jag är alltså mycket angelägen om attföra en sådan ekonomisk politik, med hänsyn till deinternationella förutsättningar och villkor som finnsi dag och , att vi kan få en positivutveckling i hela landet. Kort sagt att vi kan få flerajobb i Sverige.Anf. 277 ():Herr talman! Jag är klart medveten om vad denregionalpolitiskt ansvarige ministern anser. Det ärdärför jag ställer frågan till finansministern. Ävenom det är fritt fram för tjänstemän att framträda påolika sätt tycker jag att detta var så pass allvarligtatt det skulle vara konstigt om inte Wetterbergshögsta chef, dvs. finansministern, skulle veta någotom det.Däremot har jag inte trott att det var en beställningfrån finansministern. Det är en missuppfattning. Imin fråga säger jag så här: Är det ett mått pådepartementets och departementschefens åsiktereller är det möjligen en beställning från annat håll?Jag är inte ensam om att spekulera över om det kanvara en annan typ av beställning. Vi vet alla attGunnar är en debattglad man. Dettakan vara ett bra sätt för andra intressen att användahonom som murbräcka i ett sådant resonemang.Jag utgår då från att finansministern ställer upp påden nuvarande regionalpolitiken och inte har någraplaner på en ändring i framtiden.Anf. 278 Finansminister ():Herr talman! Låt mig försäkra att varken jag ellernågra andra ministrar på andra departementanvänder våra tjänstemän som någon sortsmurbräcka för att föra fram åsikter som vi självainte vill stå för, som tydligeninsinuerar.Det är oerhört centralt att tjänstemän, även om deråkar ha ganska höga tjänster, får delta och faktisktuppmuntras att delta i den offentliga debatten.Därmed har vi ett klimat som befrämjar öppenhetoch sakligt utbyte av åsikter. Jag blir ganskaupprörd när jag hör hur insinueraratt tjänstemän skulle användas eller låta siganvändas på det viset. Så sker icke i regeringen.Anf. 279 medger ytterligare ett inlägg från vardera sidan.Anf. 280 ():Herr talman! Jag vill bara klarlägga att jag inte hartalat om någon murbräcka från statsrådshåll. Jagmenade att detta skulle komma från ett helt annathåll, utanför regeringen. Jag är inte ensam om attha de funderingarna. Det är detta jag menar i minskrivelse.Jag förutsätter att finansministern skulle ha gått utpå eget bevåg om det hade varit aktuellt. Det harjag inte ifrågasatt. Jag vill klarlägga att det inte ärnågra sådana insinuationer från min sida. vetjag att det inte är så, utan att detta är Wetterbergsegna åsikter.Överläggningen var härmed avslutad.45 § Svar på fråga 1992/93:667 omkapitaltillförseln till u-ländernaAnf. 281 Finansminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen förespråkar för att ökakapitaltillförseln till u-länderna.Frågeställaren hänvisar till ett avhålletmöte med utvecklingskommittén i , därfrågan om privata kapitalflöden till u-ländernabehandlades. Kommittén är ett för Världsbankenoch gemensamtpolicyrådgivande organ. Kommittén består av 24ministrar. företrädde ochBaltikum vid mötet.Jag är enig med om att detföreligger stora behov av resursöverföringar till liksom till f.d. planekonomier. Vad somskett är att de privata flödenatill har ökat dramatiskt, medan detofficiella biståndet har stagnerat. Totalt uppgick desamlade resursflödena -- offentliga och privata -- till128 miljarder amerikanska dollar 1992. Det privatakapitalet svarade för drygt hälften av dessa flödentill . utgjorde deprivata flödena av totalaresursflöden på 76 miljarder dollar.Vad som främst kännetecknar de privata flödena är att utländska direktinvesteringar ochportföljinvesteringar har ökat markant, medan dentidigare dominerande bankutlåningen har minskatdrastiskt. Utländska direktinvesteringar är i dagden största enskilda formen av kapitaltillförsel tillu-länder, även större än det samlade gåvobiståndet.De utländska direktinvesteringarna i u-ländernaökade från 1983 till 1992. relativa andel av deglobala direktinvesteringarna är på sammanivå som den var , dvs. 22--23 %.Det blir därmed direkt missvisande att påstå, somJohan gör, att den internationellafinansmarknaden inte fungerar så att kapital försöver till som grupp. äri stället hur den krets av som kan attraheraolika typer av flöden, och som är betydligt större änJohan antyder, skall kunna vidgasytterligare.Mina synpunkter på dessa frågor överensstämmermed dem som framfördes i det nordiskt-baltiskatalet vid . Den viktigasteförutsättningen är att för en trovärdigekonomisk politik och genomför ekonomiskareformer. Därom är jag helt enig medfrågeställaren. För klarhets skull bör man skilja påolika ländergrupper vad gäller förutsättningarna atterhålla privat kapital. Länder som redan hartillgång till de internationella kapitalmarknadernamåste fortsätta att driva en sund ekonomisk politikför att upprätthålla denna tillgång. De länder somnärmar sig marknadstillträde behöver kompletterade ekonomiska reformerna med långtgåendeinstitutionella reformer som syftar till att minskaosäkerheten för utländska investerare. Utvecklingav den privata sektorn och mänskligt kapital samtinstitutionell kapacitetsuppbyggnad är dessutom avspeciell betydelse. Även de länder som ej tillsvidare kan väntas få nämnvärd tillgång tillkapitalmarknaderna, dvs. de fattigaste länderna,bör föra en likartad politik för att ha möjlighet attpå attrahera privat kapital. För dessaländer kommer biståndet alltjämt att vara denviktigaste externa finansieringsformen.Även om inhemska åtgärder i de enskilda har störst betydelse för kapitalflödena,spelar givetvis också i-ländernas politik en stor roll.Vi i i-länderna kan bidra genom att skapa enfördelaktig global ekonomisk miljö. En särskiltviktig åtgärd är att öppna våra marknader för export, så att deras tillväxtmöjligheterkan tas till vara. En snabb avslutning av denpågående Uruguayrundan är därför angelägen.Dessutom bör eventuella hinder för privatakapitaltransfereringar till ses över.Slutligen framförde vid mötet attVärldsbanken och andra internationella finansiellainstitutioner har en viktig roll att spela medrådgivning och finansiering som stöd till egna ansträngningar. Jag menar att dessainstitutioner har varit pådrivande och fullgjort enviktig katalytisk funktion, dvs. deras egenverksamhet har medverkat till att fåttandra former av kapitaltillförsel eller skuldlättnad.Anf. 282 ():Herr talman! Jag får tacka finansministern såmycket för svaret.Jag tycker att det är litet orättvist avfinansministern att säga att min fråga ärmissvisande, eftersom jag påstår att deninternationella finansmarknaden inte fungerar. Desiffror som finansministern nämner, dvs. flödena avkapital till , är bruttosiffror.Vi kan konstatera att en dramatisk förändring harägt rum under de åren. --1982 lånade de rika länderna netto ut 21 miljardertill . --1990 gickdäremot 21 miljarder åt andra hållet, åt fel håll. Detberor på att mot dessa positiva bruttoflöden till svarade ännu större belopp ikapitalskuldtjänst på de stora skulder som tog -- till mycket höga räntor dessutom.Därför hävdar jag nog att mitt påstående om attden här marknaden inte fungerar är korrekt. Det äralltså fråga om en dramatisk försämring avnettoströmmarna av kapital till u-länderna.Det är i och för sig riktigt att det , 1991 och 1992, har skett något av enåterhämtning när det gäller de privatadirektinvesteringarna, men är det enalldeles för liten andel som går till ,speciellt med tanke på de stora skulder som har att betala, med ett negativt netto somföljd.Anf. 283 Finansminister ():Herr talman! Jag kan helt hålla med JohanLönnroth om att vi i de rika länderna verkligen intehar något skäl att slå oss för bröstet och säga''Hurra, vad vi är bra! '', utan det finns betydandebehov av ytterligare hjälp och kapitaltillförsel tillutveckling i både de fattigare länderna och i deländer som har kommit i gång något så när med sinutveckling.Från de nordiska ländernas sida och alldeles isynnerhet från svensk sida brukar vi alltid -- och vigjorde så även den här gången i --försöka trycka på för att få även andra länder attdelta i skuldlättnadsåtgärder av olika slag. Jag troratt detta har mycket stor betydelse förmöjligheterna att få strömmarna att bli litet mer avnettoströmmar i rätt riktning.Angeläget framöver är att man faktiskt inser att dengrupp länder som har blivit mottagare av privatkapital är växande. Det är positivt, och det ärangeläget att vi i de rikare länderna försöker hjälpatill, så att den gruppen fortsätter att växa och så attdessa länder kan komma i gång mer och mer påegen hand. Det är i det sammanhanget ocksåangeläget att man koncentrar biståndsinsatser tillde fattigare länderna.Temat för en diskussion i samma krets avorganisationer kommer också att varahur man skall kunna öka kapitaltillförseln samt deallra fattigaste ländernas behov av finansiell hjälp.Detta kommer alltså att vara temat förUtvecklingskommitténs möte i september.Anf. 284 ():Herr talman! Låt mig ta upp ett par exempel på deallra fattigaste länderna. Så sent som alldeles islutet av april lyckades stoppa ett lån frånValutafonden till , trots att man i Vietnampå senare tid verkligen har försökt att anstränga sigför att genomföra ekonomiska reformer och införamer av marknadsekonomi.Om vi ser på exemplet kan vi konstatera attdet är en dramatisk försämring som har ägt rum.Afrika emottar nu privata direktinvesteringar somtotalt sett är mindre än vad enbart får.Detta är också delvis en effekt av att EG:s inremarknad suger till sig direktinvesteringarna, påbl.a. bekostnad.Jag såg exempelvis en uppgift på attgenomsnittstullen för kakaobönor ligger på 2,6 %.Tullen för choklad är däremot . Det här gör attförädlingsindustrierna och chokladproduktionenförläggs i de rika länderna, t.ex. i EG. Detta måstevändas.Vad gör regeringen för att ändra på just dessakonkreta förhållanden?Anf. 285 Finansminister ():Herr talman! Tiden medger inte att man gör någonlängre utläggning av de principer som rör den härfrågan och som jag är rätt säker på att JohanLönnroth väl känner till, eftersom han hardiskuterat frågan tidigare. Låt migändå ta upp några aspekter.När det gäller kakaobönor och tullen påkakaobönor resp. färdig choklad finns det enutomordentligt lämpad åtgärd, som faktiskt harmycket stor betydelse och för vilken den svenskaregeringen trycker på i alla tänkbara sammanhang,nämligen att få större genomslag i alla av världensorganisationer och överenskommelser av betydelseför frihandeln. Detta tar vi upp ständigt. Jag vågarnästan lova att t.ex. frågan om Uruguayrundansavslutande i positiv mening kommer upp på svensktinitiativ vid varje internationellt möte.Om detta löser precis det problem vi nu diskuterarvill jag låta vara osagt, men det vore väldigtglädjande om vi var överens om själva tanken, attdet är mycket angeläget att ha så fåhandelsrestriktioner som möjligt, för att därmedockså främja utvecklingen i både afrikanska länderoch andra länder.Anf. 286 ():Herr talman! Problemet är att det här ocksåsammanhänger nära med EG-frågan. Det är juvälkänt att EG har en mer utvecklad protektionismgentemot just de fattigaste länderna än vad Sverigehar. Det som håller på att hända är att man drarner på biståndet; det har så sent som idecember beslutat att vi skall göra. Utvecklingenframöver ser inte särskilt mycket ljusare ut.Samtidigt satsas oerhört mycket på att vi skallintegreras med EG:s inre marknad och attinvesteringarna därmed skall flöda dit och att viskall få investeringar från EG. Detta sker delvis påde fattigaste ländernas bekostnad, och det är detsom måste vändas. Det handlar inte bara omGATT-förhandlingarna. Det handlar också omhela frågan om EG-anpassningen.Hur ser finansministern på det faktum att vi,som det svenska biståndet minskar, skallöka nettoflödet av kapital till ?Anf. 287 Finansminister ():Herr talman! och jag har litet olikaåsikter om betydelsen av medlemskap i egentligen att det är konstigt att man intejust från utgångspunkt inser vilkamöjligheter vi framöver som medlemmar inom EGfår att verka i riktning mot en öppnarehandelspolitik från hela Gemenskapens sida. Dettavore en mycket stor framgång och av enormt storbetydelse för både och tidigarekommunistländer. Därigenom skulle de inte bara fåtillgång till svenska marknader, vilket vi kan fattabeslut om , utan vi skulle på så sätt ocksåkunna verka för att hela den europeiskakontinenten får en öppnare handelspolitiskinriktning.Jag kan försäkra att detta ligger i inriktningen avden politik som vill driva fram och driva pånär vi väl blir medlemmar i . Men för att kunnauppnå detta måste vi först bli medlemmar, och omdet har vi litet olika syn.Anf. 288 ():Herr talman! Om skillnaden i fråga om synsätt ärliten eller stor återstår att se. Trenden i ettstagnerande EG är i alla fall att utvecklingen gårmot en ökad slutenhet.Hur blir det t.ex. med multifiberavtalet? Vi iSverige har ju beslutat att avveckla det, men i EGhar man det kvar. Det är oerhört väsentligt för och för deras möjligheter att knyta till sigkapital för vidareutveckling och förädling avtekoindustrin. Det gäller t.ex. länder som Indienoch Kina.När det gäller regeringens agerande i de härinternationella sammanhangen förutsätter jag attregeringen mera aktivt kritiserar också de rikaländernas protektionism. Jag tycker att väldigt litetoffentlig kritik av framför allt EG:s mycket starkaprotektionism har kommit till uttryck. På senare århar sådana tendenser kunnat noteras också vadgäller . Regeringen där har t.ex. stoppat låntill , som jag redan har nämnt.Anf. 289 Finansminister ():Herr talman! Jag kan försäkra omatt mycket betydande kritiska åsikter förs fram ifråga om protektionism, vare sig dennaförekommer inom EG eller den förekommer påandra håll. Så sent som vid lunchen hade jaganledning att så att säga förespråka frihandel ochatt tala om de nackdelar som uppkommer om maninte stävjar de tendenser till protektionism som,tyvärr, existerar litet varstans när den ekonomiskautvecklingen inte är den allra bästa.Så några ord i frågan om multifiberavtalet liksomför övrigt om de frihandelsavtal som harslutit med de baltiska länderna. ärsäkert väl medveten om att dessa frågor är mycketväsentliga i våra EG-förhandlingar. Den svenskapositionen har deklarerats här iriksdagen. När frågan om frihandeln är avgjord fårvi hoppas att den avslutats till fördel inte bara förSverige utan också, och framför allt, för de ländersom har behov av öppna marknader.Överläggningen var härmed avslutad.46 § Svar på fråga 1992/93:670 om verkschefersstyrelseposter i privata företagAnf. 290 Finansminister ():Herr talman! har frågat mig vadjag avser vidta för åtgärder för att hindra att statligachefer innehar styrelseposter i privata företag.Frågan har ställts med anledning av attgeneraldirektören vid Per AndersÖrtendahl har styrelseuppdrag i bl.a Stora inköpoch transport AB.Myndighetschefer har en ställning i samhället somförutsätter stor integritet och ett brett förtroendefrån medborgarna. Detta bör beaktas när manbedömer lämpligheten av att en myndighetschefhar bisysslor eller uppdrag. är detväsentligt att det kommer till stånd ett ökaterfarenhetsutbyte mellan den statligamyndighetssfären och näringslivet. Ett sätt attåstadkomma detta kan vara styrelserepresentationi bolagsstyrelser resp. myndighetsstyrelser.På den statliga sidan måste då hänsyn tas tilllagregleringen om att en arbetstagare inte får hauppdrag som kan rubba förtroendet till hans ellerhennes opartiskhet i tjänsteutövningen eller skadamyndighetens anseende.I samband med utnämning av nya verkschefer skeren prövning i detta aveende bl.a. genom attkandidaterna uppmanas uppge eventuella uppdrag.Jag utgår från att nya uppdrag anmäls tillresp. departementsledning och att samråd skerunder hand.Vid formell prövning av bisyssla i form av uppdraghar det skett att regeringen avstyrkt begäran frånverkschef. Vad gäller styrelseuppdrag iStora inköp och transport AB har inte någonformell prövning skett av regeringen.Anf. 291 (nyd):Herr talman! Tack så hemskt mycket för svaret.Det var faktiskt ett väldigt vänligt svar. Jag troddenämligen att ministern skulle lämna ett litetaggressivare svar på en sådan här fråga. Det somframgår här är ganska klarläggande.Jag ställde min fråga med anledning av ett visst TV-reportage. Genom harjag fått ett utdrag ur en utredning beträffandegeneraldirektörers styrelseuppdrag.Per t.ex. sitter med i WallenstamAB, och Stora inköp och transport AB.När det gäller och tyckerjag faktiskt att det är väldigt bra attgeneraldirektören är ute i näringslivet och ser hurdet arbetas där. Orsaken till att jag reagerat är justdetta med Stora inköp och transport AB, som ju ärett av de stora pappersföretagen och som har behovav bra transporter.Om generaldirektören behöver etterfarenhetsutbyte -- det står i svaret att ett sådantbehövs, och det instämmer jag i -- vore det kanskelämpligare att ta in någon från Stora, ellerSCA i . Då skulle man slippakopplingen i fråga.Sedan vill jag, fru minister, säga att jag till hundraprocent litar på Per . Innan jaglämnade in min fråga ringde jag nämligen upphonom, så jag vet att det inte finns några problempå det hållet.Egentligen har jag inget att tillägga. Svaret är bra.Det står faktiskt i det att det finns en medvetenhethär. Jag ville alltså bara påpeka att det kanske ärlitet olämpligt att en generaldirektör har ettstyrelseuppdrag i företag som är gynnade av justden generaldirektörens verk.Anf. 292 Finansminister ():Herr talman! Jag kan alltså fatta mig mycket kort.Det är utmärkt att vi kan avföra det individuellaärendet. I stället kan vi diskutera principerna.Jag tror att det är viktigt med öppenhet här.Därmed kan och andra se vilkapersoner som har uppdrag i olika styrelser. Det ärmycket angeläget att vi i slår vakt om detta,och detta i sig skapar en viss garanti för att man inteså att säga sitter på fel stolar samtidigt.Men det är också, naturligtvis med hänsyn tagen tillde regler som måste finnas för höga tjänstemän,angeläget att statliga chefer har erfarenhet ochmöjlighet att inhämta kunskaper om hur privatnäringsliv fungerar. Jag tror att ett sådanterfarenhetsutbyte är mycket centralt.Anf. 293 (nyd):Herr talman! Jag har, som sagt, inget att tillägga,för jag är nöjd med svaret. Jag har juuppmärksammat bara just det här nämnda fallet.Jag instämmer i vad som sägs i den senae delen isvaret om att ett ökat erfarenhetsutbyte mellan denstatliga myndighetssfären och näringslivet ärväldigt viktigt.Tack för svaret!Överläggningen var härmed avslutad.47 § Svar på frågorna 1992/93:665 och 681 omtidpunkten för en sjöfartspolitisk propositionAnf. 294 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig närregeringen kommer med ett förslag om enlångsiktig sjöfartspolitik. harfrågat mig om jag ämnar lägga fram ett förslag omen långsiktig sjöfartspolitik före riksdagenssommaruppehåll. Jag besvarar frågorna i ettsammanhang.Riksdagen beslutade att, i enlighetmed regeringens proposition om vissasjöfartspolitiska åtgärder, för innevarandebudgetår införa ett särskilt statsbidrag för svenskahandelsfartyg som huvudsakligen går i fjärrfart.Bidraget beräknades till ca 450 miljoner kronor.I propositionen fäste regeringen stor vikt vid denöverenskommelse om rationaliseringar och andraåtgärder som sjöarbetsmarknadens parter hadeträffat. Förslag till en mer permanent insats frånstatens sida fick bli beroende av omsjöarbetsmarknadens parter kan redovisarationaliseringar och kostnadssänkningar i enlighetmed överenskommelsen.I propositionen aviserades en utvärdering avparternas åtgärder . Enförutsättning för denna utvärdering är givetvis attparterna kan ge regeringen ett tillfredsställandeunderlag att utvärdera.Sjöfolksförbundet har till departementet redovisatavtal mellan förbundet och ett flertal rederier somvisar på väsentliga kostnadsreduceringar. har vidare i en skrivelse tillregeringen redovisat förslag tillkostnadsreducerande åtgärder som man nuförhandlar med de sjöfackliga organisationernaom. Förhandlingar sker på både central och lokalnivå. Något slutligt resultat har inte kunnatredovisas . bedömning ärdock att parterna har nått långt på vägen mot detuppsatta sparmålet.Överenskommelsen mellan sjöarbetsmarknadensparter om att sänka kostnaderna undertecknadesav fyra organisationer. Det återstår med andra ordnågon form av redovisning från de bådabefälsförbunden. Dessa två organisationersmedlemmar svarar för en betydande andel avkostnaderna för de ombordanställda.