prot · GG0955 · 1993-01-21 00:00:00 — ''Även bör tala förursprungsbefolkningarnas rättigheter, och då gällerdet också vår egen ursprungsbefolknings --samernas -- rätt att bevara och kunna utöva sinkultur.Riksdagen har beslutat om sameting -- vigjorde det -- och det är bra. I samband meddet beslutet hade vi en lång debatt, och jag skallinte upprepa den här, men bl.a. diskuterade viILO:s konvention 169 om ursprungsbefolkningaroch stamfolk i självstyrande länder.Det förvånar mig, måste jag säga, att kort avfärdar mitt förslag att skulleverka för att konventionen får större uppslutning.För del stupar det på att bruksrätt inteanvänds i artikel 14, utan att man använder ordetägarrätt.Norge har ratificerat konventionen, och då ställersig många frågande till varför inte kan göradet. har avgivit en enkel tolkningsförklaring,där man deklarerar att man tolkar ägarrätt sombrukningsrätt. Denna tillämpning är just nuföremål för granskning i . Om det anses attdenna tolkning inte strider mot konventionen, finnsdet inga hinder för att också ratificerakonventionen.Om det skulle anses oförenligt med konventionenatt göra den tolkning som gör, skulle juSverige kunna verka för att få till stånd enförändring av konventionen. Det är detta jagmenar när jag skriver att skall verka för attfler länder skall kunna ställa upp på konventionen.Jag tycker att man bör avvakta nu och noga följavad som händer i fall, och sedan kan man taställning utifrån vad resultatet blir där. Men det ärviktigt, anser jag, att verka för att så många ländersom möjligt ställer upp på konventionen, för den ärviktig för ursprungsbefolkningarnas rättigheter.Jag vill också säga, innan min repliktid är slut, attdet finns positiva drag i svaret. Statsrådet tar upphur samarbetar i olika organ förursprungsbefolkningarna. Jag tycker att det ärväldigt viktigt att understryka att vi verkligen gördet. I det arbetet är konvention 169 mycketbetydelsefull.Anf. 24 ():Herr talman! Jag ville delta i den här debattendärför att jag anser, liksom , atturbefolkningsåret måste leda till att det görsframsteg i världen i de här frågorna.Jag tycker naturligtvis också att det är bra attSverige är aktivt internationellt när det gällerursprungsfolk och etniska minoriteter. Exemplenpå våld, massmord och utrensningar avursprungsfolk och etniska minoriteter världen överär ju förfärliga.Det har egentligen inte blivit så mycket bättre, trotsatt det sker ett internationellt samarbete och trotsatt vi försöker arbeta för att länder skall följainternationella överenskommelser, folkrättslagar,osv. Jag läste nu om Amnestys redogörelseöver de etniska utrensningar och massmord somförekommer i mot olika indianstammarsom anses stå i vägen för exploatering avnaturresurser.Det här betyder ju inte att arbetet inte ärbetydelsefullt, utan det betyder att vi måste lägganer ändå mera intresse och öka strävandena att nåresultat. För oss här i skulle det ge mertyngd i det internationella arbetet, om vi meramedvetet och bättre skötte frågor som gäller vårteget ursprungsfolk, samerna.Det finns ingen som anser att i modern tidhar behandlat samer på ett sätt som kan jämförasmed förhållandena i länder som vi nu har pratatom -- stater i , , länder iMellanöstern och många andra -- även om vi ibörjan av det här seklet tvångsförflyttade samer.Sverige har haft och har fortfarande ett mersofistikerat tillvägagångssätt. Det tråkiga är attslutresultatet blir detsamma, nämligen att ettursprungsfolks kultur, språk och näringar undan förundan fasas ut och försvinner. Vi uttalar att vi ärmedvetna om det hotet, och vi försöker att mötadet, som med inrättandet av ett sameting. Mensamtidigt fattar vi beslut som leder till att den härutfasningen fortsätter.Om den samiska kulturen skall överleva ochutvecklas - och då menar jag inte museifieras ellerfinnas kvar som ett exotiskt inslag i turistnäringen --måste även det samiska samhällets näringar fåutvecklas. Man måste hitta nya vägar för samernasgamla näringsgrenar, och deras gamlanäringsgrenar är renskötsel, jakt, fiske ochhusbehovsslöjd.Vi säger oss värna om fri företagssamhet ochsmåföretagare och stödja utvecklingen när detgäller att skapa nya näringsgrenar ochnäringsområden. Samerna hade börjat bygga uppsmåföretag inom turism där jakt, fiske,naturupplevelser och äventyr var viktiga inslag.Det var småföretag som skulle göra det möjligt föricke renskötande samer att stanna kvar och få sinutkomst i Sapmi. har viktiga bitar av underlagetför den verksamheten dragits bort i och medbeslutet om att de inte själva får administrera jaktoch fiske.Jakt och fiske var och är en viktig del i derasföretagsverksamhet. Den debatt och detresonemang som fördes i regeringen, i utskottet ochi sammankopplade den frågan med om markägarfrågan. Även om det ären intressant fråga, hade den egentligen ingenabsolut relevans i det här sammanhanget.Det är nödvändigt att kan hitta vägar för attratificera . Det är ocksånödvändigt att aktivt arbetar med en för ursprungsfolks och etniskaminoriteters rättigheter, men det är lika nödvändigtatt vi mer medvetet fattar beslut som innebär att visjälva uppfyller konventioner, lagar och uttalandensom vi gjort här hemma. Det skall naturligtvis skepå den nivå och efter den standard som vi har häri . Vi måste alltså ha en mer långsiktig ochmedveten politik i samefrågorna.Jag antar att den arbetsgrupp som statsrådetnämnde är den svenska arbetsgruppen. Jag vet attsamer i , som har kontaktat mig, planerar ettseminarium med forskare som mål är att stärka samernas självkänsla, spridakunskap och information om samerna i etthistoriskt perspektiv, beskriva dagens situation ochförsöka komma fram till framtidens möjligheter.Jag vill fråga om vet något omarbetsgruppens planer under detta år och vilkaekonomiska möjligheter det finns för grupper somvill arbeta för att sprida kunskaper om samernaunder det här året.Anf. 25 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att det är mycket bra attden här interpellationen har ställts. Det ärutomordentligt att dessa frågor aktualiseras. Vi börgöra allt vi kan nationellt och internationellt för attlösa dessa frågor.Jag tror att det finns en fara i att man försöker göragällande att ursprungsbefolkningarnas fri- ochrättigheter och rätt till egen kultur osv. skulle varanågot som inte ryms inom FN:s konvention ommänskliga fri- och rättigheter. Det är faktiskt vadsom sker.I det sammanhanget får vi kanske också erinra oss,herr talman, att den gamla ILO-konventionengenomsyrades av vad man nog kan kalla ett ganskapaternalistiskt tänkande. Jag tror att det ligger ettvärde i att vi generellt har sådana mänskliga fri- ochrättigheter att minoriteter ochursprungsbefolkningar upplever att de har sammarätt som den nu existerande majoriteten i dessaländer, vilka de nu än är, eller länder iLatinamerika. Det som tas upp i den nu aktuellaILO-konventionen är de frågor som vi ivrigt driveri FN-sammanhang i den arbetsgrupp förurbefolkningar som agerar i där.Vi kan naturligtvis debattera länge om det var rättoch riktigt att inte ratificerade denförändrade . Jag är säker på attbåde och ärunderkunniga om att klartoch entydigt har fastslagit att den bedömning somregeringen har gjort, dvs. att vi inte skulle ratificerade ordalydelser som finns i den aktuella , var en riktig bedömning. Det skullekunna uppfattas som att vi har erkänt att samernahar äganderätt till all den mark som de en gånganvänt som renbetesland, men som ägs av ickerenskötande människor. Detta hade kunnat leda tillägorättstvister. Det är nog ganska entydigt.Men jag vill än en gång med kraft understryka attdetta inte innebär detsamma som att vi inte bryr ossom urbefolkningarnas situation. Det är klart att vikan använda rejält med energi, tid och kraft till attförändra konventionen. Men efter att ha försökt fåin ordalydelser i konventionen som man ville ha in,men inte fick in, försöker man finna nya och andravägar för att mer effektivt utnyttja sina resurser ochsin energi. Det är vad som sker för närvarande.Anf. 26 ():Herr talman! Det är viktigt att man ser på dettamed mänskliga fri- och rättigheter och tar upprättigheterna för ursprungsbefolkningar. Jag hartagit del av de diskussioner som skett inom deneuropeiska säkerhetskonferensen, ESK, där vissadelegationer inte vill ställa upp på krav när detgäller ursprungsbefolkningar, därför att man intevill tala om kollektiva rättigheter.I detta svar finns det också en del tendenser till atttala om rättigheter för personer som tillhör en vissgrupp. När det gäller ursprungsbefolkningar är detrelevant att tala om kollektiva rättigheter, eftersomdet gäller rättigheter för ett folk. Det måste skiljasfrån de generella rättigheter som gäller i ett land.Därför är det viktigt att reda ut begreppen.Jag är väl medveten om den diskussion som ägderum i , eftersom jag deltog iden. Visst är det så att KU sade att vi inte nu skullekunna ratificera konventionen så som regeringentolkade den. Men KU gjorde faktiskt en förändringgenom att man såg att det kanske kan öppna sigmöjligheter beroende på hur granskningen avNorges tillämpning kommer att utfalla.Riksdagen har också uppmuntrat regeringen attfölja detta noga för att se vad det blir av det. Detkunde öppna möjligheter för att ratificera.Det är alltså inte uteslutet att vi skulle kunnaratificera konventionen. Jag tycker att vi skallanvända energi och kraft för detta. Det är ett stödför ursprungsbefolkningar.Många vill ju förneka deras identitet. Jag säger inteatt vi gör det i . Jag vet att samerna självahade velat att vi skulle ha ett grundlagsskydd församerna, men har inte ställt sig bakomdet. Det bottnar i att samerna känner att manbehöver få erkännas som ett folk. Det är minsanninte självklart. Många vill ju hävda att det inte ärett speciellt folk, utan skall integreras i det egnalandet. Det handlar om ett självbestämmande ochen rätt för ursprungsbefolkningen att få överleva,få ha sin identitet och även få ha ettsjälvbestämmande.Anf. 27 ():Herr talman! Statsrådet sade att dessa frågor rymsinom konventionen om de mänskliga rättigheterna.Det är klart att de ryms där, men det är också klartatt det behövs ytterligare rättigheter förursprungsfolk. Varför skulle man annars inom FNarbeta med en konvention om just denna fråga?Sedan tog upp frågan omägande i det gamla samiska samhället liksom hosandra ursprungsfolk. Det har här mer handlat omett folks rättigheter än om enskilda personersrättigheter.Jag vill återkomma till frågan om upplåtelse. nämnde ingenting om den. När man merorganiserat började att upplåta mark och vatten förjakt och fiske bedriven av andra än samer sades dethelt klart att rättigheten tillhör samerna, men mantrodde inte att samerna själva kunde administreraupplåtelserna. Indirekt erkänns upplåtelserättengenom att det sägs att de pengar som kommer inskall tillfalla samebyarna. Det leder till slutsatsenatt man tydligen fortfarande anser att samerna intesjälva kan administera.Jag fick heller inte något svar på min fråga omstatsrådet kände till vilka planer som den tillsattaarbetsgruppen har för sitt arbete under detta år.Finns det exempelvis möjlighet för en kommittésom vill göra någonting att ansöka om pengar?Anf. 28 Statsrådet ():Herr talman! Också jag vill gärna understryka attvi, vilket sade i sitt förstaanförande, står i skuld till ursprungsbefolkningarpå många håll i världen. I detta sammanhang villjag också erinra om att det stora problemet är attmänskliga fri- och rättigheter kränks i nästan vartoch vartannat hörn av världen. Jag kan försäkra attjag som bistånds- och MR-minister tar upp dessafrågor, i det fall frågan är relevant, vid varjeöverläggning vi har med ett land som mottagerbistånd.Jag kan berätta att vi har observerat indianernas situation iBolivia. Vi har ett par personer från vår u-avdelning där för att se hur de behandlas av staten.Vi har uppmärksammats på detta problem, och viförsöker att göra en specifik insats. Detta är intenog. Vi kan också som exempel ta åtskilliga andraområden -- det gäller och --där vi specifikt från biståndsavdelningens sidaengagerat oss för ursprungsbefolkningar.Det är statsrådet som har hand omsamepolitiken, om jag får använda det uttrycket.Jag kan berätta för att det är avsattungefär en halv miljon för delegationens arbete.Jag kan i och för sig räkna upp en rad punkter somjag vet att man kommer att syssla med. Man harvänt sig till en rad organisationer och institutioner --universitet, museer och bibliotek -- för att underdetta år engagera dem i arbetet.Sameorganisationerna kommer på egen hand attanordna utställningar och ta fram läromedel församer och om samerna. Man kommer förstås att hautställningar, och man kommer att skapa ettpermanent informationscenter etc. Låt mig rent utfå säga, att jag tror att det är enklast för BerithEriksson att be sameministern redogöra för dettariktigt rejält och utförligt. Men det är åtskilligt pågång, och anslaget är en halv miljon.Jag kan mycket väl förstå att många -- jag hoppasatt vi alla gör det -- känner otålighet inför dessafrågor. Man känner också en otillräcklighet överhuvud taget när det gäller MR-frågor. Jag trordäremot fortfarande att det inte hade varit klokastatt satsa på att få andra länder att ratificera enkonvention där vi själva inte nådde ända fram vidformulerandet. Vi kan ju gärna inte vädja till andrastater att ratificera när vi själva inte har gjort det.Men det innebär inte att vi är sysslolösa och inte harengagemang i dessa frågor. Jag skulle vilja dristamig till att säga, herr talman, att norrmännen merän en gång har funderat på om det de gjorde varhelt korrekt.Anf. 29 ():Herr talman! Jag vill gärna instämma i att fråganom kränkningar av de mänskliga rättigheterna harstor betydelse. De är ett gissel i hela världen. Detär mycket viktigt att vi har en minister som särskilttar sig an dessa frågor och driver på. Det behövs ialla sammanhang.När man i olika situationer träffar eller har mötenmed människor från andra länder bör man betonabetydelsen av skydd för mänskliga rättigheter.Sverige bör också vid fördelningen avbiståndspengarna använda sig av möjligheten attpåverka just när det gäller mänskliga rättigheter.Det instämmer jag helt i. Jag tycker att det ärmycket bra att regeringen i budgetpropositionenbetonar detta.Även om skydd för ursprungsbefolkningar rymsinom MR-området behövs det något därutöver.Det är därför som denna konvention -- 169 -- är så betydelsefull. Det är klartatt jag förstår att inte kan gå ut och begäraatt andra länder skall ställa upp och ratificera enkonvention när vi i själva har kommit tillden slutsatsen att den inte stämmer med vårlagstiftning.Jag menar att vi skall följa hur tillämpningbedöms inom . Om man anser att det är enmöjlig tolkning finns det inget hinder för att ocksåSverige skulle kunna ratificera konventionen. I densituationen kan vi verka för att få fler länder attratificera den -- dvs. om man kan göra tolkningenatt ägarrätt är lika med bruksrätt. Om det inte ärså, tycker jag att man får arbeta för attkonventionen skall ändras så att man på det visetkan få många fler länder att skriva under.Det handlar inte bara om mänskliga rättigheter.Det handlar om ursprungsbefolkningarnasrättigheter totalt sett. uppfyller många avdessa krav. Det är därför tråkigt, och i högsta gradolyckligt, att vi inte kan underteckna konventionenpå grund av artikel 14. Men jag tror att vi kommeratt få mer klarhet under detta år. Jag för min delanser att det vore mycket fint om underFN:s år för ursprungsbefolkningar kundeunderteckna konvention 169. Det skulle påsikt betyda mycket för ursprungsbefolkningarna.Anf. 30 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig avslutningsvis säga attregeringen naturligtvis följer denna utveckling medmycket stort intresse och att vi också skall se till vadsom händer i . Det måste vara en självklarhetför oss att göra det.Det finns ingen anledning att säga att det inte finnsmöjlighet för att undertecknadenna konvention. Den kom så pass som år1989. Efter det arbete som bedrevs för att få in detexter som ville ha med, och när man intelyckades, tycker jag att vi ändå kan vara överensom att det var klokt att man då inte slog sig till routan i stället satsade ivrigt via de kanaler som äröppna.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1992/93:47 omenergikrisen i LitauenAnf. 31 Statsrådet ():Herr talman! har ställt tre frågorom det svenska biståndet och om energiinsatser tillde baltiska staterna, särskilt Litauen.Låt mig börja med att svara på de första tvåfrågorna om hur kommer att bistå Litauenför att mildra effekterna av den energikris somlandet befinner sig i, och vilka multilaterala initiativsom tagits från svensk sida för att bistå medolje- och gasleveranser.För cirka två månader sedan besökterepresentanter för Vilniusoch sammanträffade med bl.a. viceenergiministern. Vid dessa samtal framkom att denhjälp man prioriterade högst , är hjälp i formav pengar. Anledningen härtill är det stora behovetav olja, och att man för att kunna köpa olja frånRyssland, krävs på betalning för tidigare gjordaoljeinköp.För är det problematiskt att ta emot oljafrån något annat land än just , på grund avatt hamnanläggningarna inte är anpassade förimport av olja. Från däremot kan importske via pipeline. De vilkasvenska regeringen för sedan beslutade omatt avsätta för katastrofinsatser i kommersåledes mycket väl till pass för regeringen i Vilnius.Här kan också nämnas att ävenavsatts för katastrofinsatser i vardera ochLettland. Litauerna kan på så sätt få hjälp med attreglera energiskulderna med . Ombetalning av skulder till ej sker, harRyssland hotat att upprätta bränsleblockadgentemot . Den 18 december 1992undertecknade SIDA på regeringens vägnar enöverenskommelse mellan ivilken transfereringen av medlen regleras.Jag kan i detta sammanhang också nämna attlitauerna inte efterfrågat olje- och gasleveranserper se utan just pengar för att täcka nämnda skulderoch kunna göra nya inköp.Vad gäller fråga ommultilaterala initiativ för att bistå med olje-och gasleveranser vill jag först nämna arbetet inomG-24 där spelat en framträdande roll.Sverige har i detta forum tagit initiativ till särskildaG-24 möten om . Ett sådant möte hölls iRiga den 23--. Avsikten meddessa möten är först och främst att samordnabiståndsinsatserna, men också att breddagivarkretsen. Samtliga 24 samtinternationella organisationer har deltagit på högtjänstemannanivå. Då det gällerbetalningsbalansstöd, som kan ha omedelbarbetydelse för energiimporten till , harSveige gjort ansträngningar för att förmå övriga G-24 länder att delta i finansieringen. harockså bidragit av totalbeloppet eller ca200 enbart till . Bidragethar formen av ett lån som börjar betalas ut underbörjan av 1993 och kan användas till import av oljaoch gas.Sverige har dessutom spelat en central roll iansträngningarna att så snabbt som möjligt få frambetydande resurser till de baltiska staterna frånmultilaterala institutioner som ochEuropeiska utvecklingsbanken.Beträffande har den ett omfattandeprogram för utveckling av energisektorn i Litauen.På kort sikt, bl.a. för att upprätthålla nödvändigenergiimport, har fått ettimportrehabiliteringslån om 60 miljoner US dollar.Sverige har lämnat tekniskt stöd vid utarbetandetav detta lån, som sker i etapper. Under nästabudgetår planerar ett särskilt energi-och miljölån till om 70 miljoner US dollar.Arbetet med att identifiera lämpliga projekt harredan påbörjats. I den framlagdabudgetpropositionen ingår förslag om strukturlånsom skulle kunna komplettera lånpå energiområdet.Europeiska har beviljatenergilån till samtliga tre baltiska stater av vilka dettill uppgår till inte mindre än 37 miljonerecu (European Currency Unit). Lånen är avseddaför import och investeringar som är vitala för debaltiska länderna. Ett samarbete har etableratsmellan Miljö- och naturresursdepartementet ochbankerna för att pröva möjligheterna tillsamordning eller samfinansiering inom dettaområde.Kristina vill avslutningsvis veta vilkaplaner som finns i det svenska biståndet då detgäller att i ett mer långsiktigt perspektiv tryggaenergiförsörjningen i de baltiska staterna.Detta är egentligen en fråga som ligger utanför mittansvarsområde. Jag kan ändå informera omföljande.Som jag redan sagt har i det tekniska samarbetetmed de baltiska staterna energiområdet från börjangivits mycket hög prioritet. Med tanke på attmycket stora investeringar och insatser krävs i debaltiska staterna för att begränsaenergiförbrukningens negativa effekter på miljön,arbetar aktivt för att koordinerabiståndsinsatserna multilateralt. konsultfonder både hos Europeiskautvecklingsbanken och lämnatadditionella bidrag som kan finansiera tekniskabiståndsinsatser med svensk expertis.Utöver dessa svenska insatser har undervåren 1992 bidragit med tillEstland för inrättandet av en revolverande fond.Denna är tänkt att kunna utnyttjas av estniskaföretag som behöver ta lån i hårdvaluta för attkunna göra investeringar på energiområdet ochbetala tillbaka genom motköp.Jag vill i detta sammanhang också framhållaMiljöoch naturresursdepartementets proposition1992/93:99 om vissa åtgärder inom klimatområdetoch i . Denna förelades riksdagenden , och ett riksdagsbeslut togsden . Där stadgas att 45 miljonerkronor avsätts för att bidra till uppbyggnaden av ettmiljöanpassat energisystem i de baltiska staterna.Vidare att stödet till kärnsäkerhets- ochstrålskyddssamarbete med de baltiska staterna ochmed ökas med 43,1 miljoner kronor.Sverige har avsatt förstrålskydds- och kärnsäkerhetssamarbete iÖstersjöregionen. Kärnkraften utgör en viktigenergikälla för där Ignalinaverken står för60 % av landets energibehov.Avslutningsvis kan jag nämna att myndighetenBITS finansierat ett antal studier i de baltiskastaterna rörande energipotential ochenergiplanering. BITS finansierar vidare enenergirådgivartjänst vid energiministeriet i Tallinn.Den fundamentala förändringsprocess som nupågår, ej endast inom f.d. , utanockså på andra ställen i och annorstädes, ärmycket besvärlig. Omedelbar humanitär hjälp ärnödvändig. är det emellertid viktigt att viser dessa länders utveckling i ett mer långsiktigtperspektiv. Vår huvuduppgift i detta enorma ochsvårhanterliga arbete måste vara atthjälpa länderna att klara sig själva och att ländernautvecklas till sunda demokratier, med väl fungerademarknadsekonomier.Anf. 32 ():Herr talman! Jag tackar biståndsministern för detuttömmande svaret. Jag vill påpeka attmin interpellation lämnades in för nästan tvåmånader sedan. Den var föranledd av mycketalarmerande rapporter som vi nåddes av frånVilnius. Litauiska socialdemokrater vädjade till osssocialdemokrater om stöd och ekonomisk hjälp föratt lindra den svåra situation som man såg framförsig under den kommande vintern. Både olje- ochgaslagren var mycket knappa. Situationen varminst sagt akut. Även med mycket extremaransoneringar skulle lagren snabbt ta slut. Sedanjag lämnade in min interpaellation har det som sagtgått , och biståndsministern och jag harhaft kontakter med varandra under tiden.Som vi hörde har två miljoner ur katastrofanslagetanslagits. Det var ett mycket bra tillskott.Situationen var svår i alla tre baltiska stater, menden var mest akut i . I det perspektivet kanman ha synpunkter på att det gjordes enschablonartad fördelning, dvs. att alla tre ländernafick lika stora belopp. Ja menar att situationen varbetydligt allvarligare i . Det är också frågaom olika stora länder. var i störst behov avhjälp. Man saknade lager. har dessutom enstörre befolkning än de två andra länderna att tahänsyn till.Energiproblemen i har ett antal orsaker.Man är extremt beroende av tillförsel av olja ochgas från . Man har inte reglerat sinaskulder till . Ryssarna har ställt krav påbetalning innan vidare leveranser kan göras ochhotat med att stänga av alla leverenser. Man harinte heller hamnkapacitet för att ta emot leveransersjövägen. Trots att man bygger ut hamnen iKlaipeda är den fortfarande otillräcklig. Frågan omatt bygga en modern oljeterminal är mycketkontroversiell, eftersom den delvis krockar medmiljöintressen.