prot · GH096 · 1993-10-13 00:00:00 — Ett viktigt svar pådetta är just det förhållandet att vi avsatte för litet pengar till sparande, för litetpengar till de välståndsskapande krafter som liggeri investeringar i samhället. Vi konsumerade förmycket, vi tog ut för mycket för vår dagligakonsumtion och vi undvek att se allvaret i detta.Effekten blev precis den som härnämnde: Vi fick en galopperande statsskuld.I det läge som vi nu har finns det inget annat attgöra än att använda den som ett slagsresultatutjämningspost i väntan på att de nyainitiativ som regeringen har tagit börjar fungera ochverka i samhället. Endast på det sättet kan vi rättatill ekonomin och få balans i den.Anf. 74 () replik:Herr talman! Det stora övergripande problemet,, är att ni skrev programmet Ny startför mitt under brinnande högkonjunkturnär hjulen snurrade så fort som de någonsin kunde.Sedan tillämpar ni det programmet i den djupastelågkonjunktur som vårt land har upplevt efterandra världskriget. Det är där problemet ligger.Samtidigt som världskonjunkturen går ner stramarni åt extra mycket här hemma. Då hjälper det inteatt sänka skatten för dem som kan sälja aktier ellerför dem som sparar i privata pensionsförsäkringar.De är för få och kan därför inte bidra till att höjaefterfrågan.Vi har t.ex. en fabrik i som tillverkar möbler.På ett annat ställe ligger en butik, där folk skallhandla möblerna. Men folk vågar inte köpa någramöbler, därför att man tror att läget kan bli ännuvärre . Då kan inte möbelfabriken i flera möbler. Krångligare än så är detfaktiskt inte. Nationalekonomiska teorier i all ära,men detta är vad det handlar om. Det är därför somman i har enarbetslöshet på mellan och . Jag hadekunnat ta upp tvättmaskiner eller någonting annatsom exempel. råkade jag ta möbler, men dettaär allmängiltigt. Ni har stramat åt för hårt. Därförblir människor arbetslösa, därför skenarunderskottet i budgeten och därför stigerstatsskulden.Anf. 75 () replik:Herr talman! Jag kan avslöja för vi kände till vart utvecklingen var på väg, när viskrev vårt program Ny start för . Vi försökteatt upplysa om att var på väg åt fel håll, menArne Kjörnsberg och hans partivänner ville intehöra på detta. I stället målade man upp en bild avatt vi nu hade nått vändpunkten, att vi skulle gåvidare och att allt var ljust och bra. Så visade sigsedan inte vara fallet. Jag noterar med beklagandeatt vi hade rätt.Arne Kjörnsberg beskrev en verklighet frånSjuhäradsbygden. Jag tvivlar inte alls på att denverklighetsbeskrivningen är riktig, men problemetär fortfarande att det tar tid att införa de instrumentsom behövs för att rätta till ekonomin i Sverige.Man skall komma ihåg att vi har förlorat ett parhudra tusen jobb på att svenska företag haretablerat tillverkning utomlands. Jo, de --precis som vi moderater -- insåg att med den politiksom då fördes i var det inte möjligt att haen produktion här i landet. Dessa företag trodde påsina produkter och man beslutade sig för attförlägga produktionen i rätt land, där den varlönsam och där klimatet var lönsamt.Andre vice talmannen anmälde att ArneKjörnsberg anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 76 ():Herr talman! kommer denhöga och än så länge stigande arbetslösheten attvara det övergripande problemet i svensk ekonomi.Socialdemokratiska företrädare har anklagatregeringspartierna för att ha orsakat den högaarbetslösheten eller åtminstone för att ha låtit denskjuta i höjden. Det finns enskildasocialdemokrater som t.o.m. har påstått attregeringen vill ha hög arbetslöshet. Självkritik ochödmjukhet däremot lyser helt och hållet med sinfrånvaro.Ändå vet vi att det var 1989/90 som alla kurvorbörjade peka åt fel håll i svensk ekonomi -- långtinnan den nuvarande regeringen tillträdde. Och närarbetslösheten steg 1990 satte densocialdemokratiska regeringen inte in åtgärder. Islutet av 1990 krävde , chef förFackföreningsrörelsens , att regeringen skulle satsa påarbetsmarknadspolitiska åtgärder för att dämpaeffekterna av lågkonjunkturen. I november 1990sade : ''Det är tragiskt attsocialdemokraterna överger den fullasysselsättningspolitiken och går in för öppenarbetslöshet. ''När det var 14 000--15 000 varsel permånad var njugg mot AMS. Ochman borde ha stimulerat efterfrågan 1991, därföratt sedan skulle det vara . Men så skeddeinte. Vi minns i stället berömdavändpunkt i valrörelsen 1991.Expertgruppen för arbetsmarknadspolitiskautvärderingsstudier (EFA) bekräftar den här bildeni betänkandet Politik mot arbetslöshet (SOU1993:43). Expertgruppen skriver: ''Närarbetslösheten i steg från en mycket lågnivå ökade inte antaletpersoner i åtgärder. Inte heller ökade dearbetsmarknadspolitiska insatserna i sådanutsträckning att en kraftig uppgång i arbetslöshetenundveks. Perioden /91 kan därför ur svenskarbetsmarknadspolitisk synpunkt karaktäriserassom att åtgärderna sattes in sent och i begränsadomfattning. ''säger att socialdemokraternakommer att få skörda den politik de själva initierat,om de kommer till makten 1994.Det borde ha gjort 1990/91 tvingadesden tillträdande fyrpartiregeringen att göra i ettogynnsammare läge. Men det fanns inget val. Denöppna arbetslösheten kunde inte få fortsätta attrasa i höjden utan att man satte in kraftfullaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Regeringen harutnyttjat arbetsmarknadspolitiken maximalt ikampen mot arbetslöshetens gissel.Herr talman! Budgetunderskottet är nu så stort attdet är omöjligt att tänka sig stimulanser viaytterligare underbalanseringar. Vi kan helt enkeltinte riskera räntehöjningar och fortsatt försvagadkrona. Det vore ett risktagande av oförsvarligtmått. Dagens situation är så olik allt vi harerfarenhet av att ett användande av keynesianskainstrument vore ett dumdristiskt experiment.Att saneringsprogrammet för statens finansermåste genomföras står klarar än någonsin.Om det är något som skapar oro bland ekonominsaktörer, är det statens budgetunderskott ochupplåningsbehov. Det är viktigt att det står klart --bortom alla tvivel -- att ambitionerna inte kommeratt sänkas när det gäller ansträngningarna att fåordning på statens finanser.Alla bedömare är överens om attSverige nu går in i en tillväxtfas. I det läget bordealla goda krafter i samverkan sträva åt samma håll.Förra veckans partiledardebatt här i kammarenpekade tyvärr i en annan riktning.Socialdemokraternas partiledare stängde dörrarnatill samverkan. Dagen efter beskyllde DagensIndustris ledarskribent för att missachansen att ta ledningen i en konstruktiv debatt.Grälsjukan vilade tung över parlamentet. Och dåhade vi ändå alla fått en blomsterhälsning frånHandelstjänstemannaförbundet med enförhoppning om att det här året skall komma attpräglas av samförstånd i stället för konfrontation.Störningar i det politiska läget skapar oro inomekonomin. Det är därför som överorden ochretoriken borde få stå tillbaka för en konstruktivdiskussion om den nödvändiga politiken. Förrahösten ledde en yttre fiendes attacker på vår valutatill gemensamma tag. Budgetunderskottets ocharbetslöshetens storlek borde var tillräckliganledning för nya gemensamma tag. Jag ärövertygad om att det skulle hälsas på sammapositiva sätt av svenska folket som sedan.Herr talman! Ingen regering kan skapa riktigajobb. Men varje regering har ansvar för att skapaförutsättningar för riktiga jobb. Det är dennauppgift som måste få högsta prioritet iregeringens och arbete det närmasteåret.Anf. 77 () replik:Herr talman! , sedanvar den öppna arbetslösheten . är den10 %. har vi haft en borgerligregering. Regeringsunderlaget består till en del avRose-Marie Frebran. Skyll inte på mig! Det är nisom har ansvaret.I kompletteringspropositionen skrevfinansministern -- under förutsättning att ni fårfortsätta att driva er ekonomiska politik -- att , dvs. , skall stå utanförarbetsmarknaden. Det är inte jag som påstår detta,utan det är ni. Det är finansministern som påstårdetta, och kommer ni och ber om att vi skallstödja en sådan politik.Hälsningen från HTF handlar om att vi skallförsöka hitta konstruktiva lösningar vad gällerarbetsrätten. , när vi förhandladeom krispaketen, var vi överens om att dessa frågorskulle hanteras i förtroendefull anda. Vad skedde?Jo, regeringen hade kräftskiva, eller vad det var försorts skiva, på . Sedan gick man ut medett pressmeddelande, där man utan att ha resoneratmed oss socialdemokrater talade om hur det skullevara. Ni är inte så pass mycket kvinnor och karlaratt ni ens kan stå för underskrivnaöverenskommelser. Sedan kommer ni och säger: Vihoppas att frågorna skall hanteras i förtroendefullanda. Ni begär faktiskt litet väl mycket.Att det skall vara bortom varje tvivel hurbudgetunderskottet skall hanteras, är inte särskilttrovärdigt, när ni veckan innan ger ungefär 600miljoner kronor som en skänk från ovan tillnuvarande aktieägare i , och inte att vi skall ställa upp på en politik sominnebär att man skall skänka pengar till redanförmöget folk! Ni kommer aldrig att få oss att ställaupp på det.Anf. 78 ()replik:Herr talman! Jag vill börja med att kommentera detsistnämnda, aktieskatten. Som jag sade har varjeregering ett ansvar för att skapa förutsättningar förjobb. De skattepengar som tas in på aktier skaparinga jobb, men de pengar som kvarstår inäringslivet kan investeras. Man kan satsa egetkapital, och på det sättet skapa nya jobb. Deförändringar som på olika sätt genomförs är tillför att skapa bättre förutsättningar för företagen.Trovärdigheten när det gäller detsocialdemokratiska alternativet finns inte ens hosalla inom det egna ledet. Jag vill gärna återge vadSSU-ordföranden skrev iDN: Självfallet går det inte att regera landet utifrånSocialdemokraternas budgetalternativ, som byggerpå odefinierade besparingar men rejälaskattehöjningar både för privatpersoner ochföretag.Villy , som jag tidigare hänvisade till,underkänner också den socialdemokratiskaskuggbudgeten. Det går inte att ta landet ur krisenpå ett oansvarigt sätt. Han har ändå den tilltron tillSocialdemokraterna att de, om de kommer tillbakai regeringsställning, inte kommer att driva en sådanpolitik, utan att de då kommer att föra en strambudgetpolitik. Som sagt, om olyckan skulle varaframme, får man verkligen hoppas att det blir pådet sättet.Anf. 79 () replik:Herr talman! Först en praktisk fråga. Det kanförefalla oartigt att resa sig upp och gå omkring häri kammaren, men det är en förutsättning för att jagskall höra vad meddebattörerna säger. Det vardärför som jag gick fram här. Annars skulle jagtvingas att vara oartig och svara på något helt annatän vad min ärade meddebattör tar upp.Rose-Marie Frebran säger att en regering haransvar för att skapa jobb, och att man inte skaparnågra jobb genom att ta in skatter på aktievinster.Rose-Marie Frebran, att ge en skänk från ovan på30 miljarder kronor, vilket motsvarar trefjärdedelar av statsbidraget till kommunerna, tilldem som redan är aktieägare skapar inga jobb. Låtdå pengarna i stället vara kvar i näringslivet för attdessa jobb skall kunna skapas! Ställ krav påföretagen! Ni bara delar ut pengarna. De som redannu äger aktier i , och , ger nidrygt . Detta är en del av de 30miljarder kronorna som ni skall sprida ut överlandets aktieägare. Sedan rear ni landetsgemensamma egendomar. Om man hade fått köpaaktier för i , hademan den första börsdagen därefter, ,kunnat sälja dem för . Då hade mantjänat utan att göra ettskapandes grand. Detta är regeringens sätt attgödsla de redan rika.Anf. 80 ()replik:Herr talman! Jag vill gå in på den principiella frågannär det gäller aktiebeskattningen. Vi har endubbelbeskattning. Jag vill fråga den principen: VillSocialdemokraterna ha kvar dubbelbeskattningen?Tänker Socialdemokraterna riva upp ett beslut omatt ta bort dubbelbeskattningen?Andre vice talmannen anmälde att ArneKjörnsberg anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 81 () replik:Herr talman! talarinkännande om arbetslöshetens gissel och ombehovet av nya jobb. Men jag undrar hur dessa nyajobb skall se ut. Man kan tänka sig den fråga somkds har drivit väldigt hårt, nämligen frågan omvårdnadsbidragen. På vilket sätt skapar de nyajobb? Vad jag har förstått har kds tidigare talat omen neddragning av antalet anställda -- man skallkunna avskeda ytterligare personer inomkommuner och landsting -- som ett tänkbart sätt attfinansiera reformen. På vad sätt skapar detta nyajobb? Är det möjligheten för rika familjer att haanställda pigor i hushållet som skapar dessa jobb?Jag tror i så fall att det finns betydligt bättre vägaratt skapa nya jobb.Jag vill också ställa en direkt fråga till Rose-MarieFrebran, eftersom jag efter mitt anförande inte ficksvar från någon regeringsrepresentant. Men inomkds är man ju normalt sett mycket intresserad avkyrkliga förehavanden. Har tagit del av det biskopsbrev som jagnämnde? Har några åsikterom behovet av att genomföra en social ochekonomisk rättvisa i den internationella ekonominsamt också i , eller är detta inte något avintresse för en kds-politiker?Anf. 82 ()replik:Herr talman! Vi kristdemokrater har inte föreslagitvårdnadslön och inte heller varit med om att arbetafram regeringens förslag om vårdnadsbidrag i syfteatt skapa nya jobb i . Vårdnadsbidraget harvi arbetat fram för att skapa större valfrihet försmåbarnsföräldrar, för att skapa större rättvisamellan olika småbarnsfamiljer, exempelvis mellandem som är heltidsarbetande där bådaföräldrarna uppbär mycket stora offentligasubventioner för barnomsorgen och dem somsjälva -- de är många -- står för sin barnomsorg ochvia sina löner betalar skatter men inte får någottillbaka. Det är rimligt att skapa denna störrerättvisa. Den har inte med jobben att göra. Vi haraldrig någonsin sagt något om att man här skallkunna dra ner på personal.Jag sade själv här i kammaren vid denkommunalekonomiska debatten att de 4,2miljarderna som kommuner och landsting får nästaår bör användas till att senarelägga uppsägningar avövertalig personal eller tidigareläggning avinvesteringar som skapar goda förutsättningar.När det gäller biskopsbrevet har jag inte tagit del avdetta. Det är inte något som har kommit till oss iegenskap av riksdagsledamöter. Jag vet inte hurbiskopsbrevet har spridits. Jag har bara läst om attdetta brev finns, men jag känner inte till dessinnehåll. Jag skulle mycket gärna vilja ta del avbrevet, och antar att det går att få tag i det. Men jagkan alltså inte nu reagera på innehållet.Anf. 83 () replik:Herr talman! Effekten av vårdnadsbidraget lär förmånga familjer bli en fördyring, eftersom vissafamiljer kommer att få en betydligt dyrarebarnomsorg. Om man är ensamstående har manöver huvud taget inte möjlighet att utnyttjasystemet. Därför tvivlar jag på att bidraget ens haren rättvisande funktion.Däremot är det klart att kds i ett tidigt skede taladeom finansieringen. Den skulle inte ske genom aktivt avskedade personer, men man skullekunna klara kostnaden genom att familjernasbehov och intresse av barnomsorgskulle minska och åstadkomma ett ''naturligt''bortfall av personal. Kds måste tydligt ange hurman skall finansiera vårdnadsbidraget. Väldigt fåav oss andra här har sett de fördelar som talade om.Nej, , biskopsbrevet har intespritts av sig självt. Däremot går det utmärkt att takontakt med ochÄrkebiskopsämbetet i . Om kds-gruppenhär i har svårt att ordna den saken,hjälper jag väldigt gärna till. Jag kan även förseregeringen med ett exemplar. Svenska kyrkansdokument om rika och fattiga och om rättfärdighetoch moral i global ekonomi är väl tillämpbart närdet gäller att åstadkomma social och ekonomiskrättvisa i vårt land. Jag utgick från att dettadokument var väl känt av ledande borgerligapolitiker.Anf. 84 ()replik:Herr talman! talade om etteventuellt naturligt bortfall avbarnomsorgspersonal genom införandet avvårdnadsbidraget. Detta kan man inte säga medabsolut säkerhet. Det blir familjerna som fåravgöra. Minskar behovet av kommunalbarnomsorg, måste man naturligtvis slimma sinorganisation.Varför finns då den kommunala barnomsorgen? Jo,för föräldrarnas och barnens skull. Den finns inteför att skapa sysselsättning. Alltså ärden inte någonting som vi skall bestämma. Denkommunala barnomsorgen finns till såsom enservice åt föräldrarna. Det är de som skall avgöra.Visst måste vi finansiera införandet avvårdnadsbidraget i initialskedet. Men det beslutetfattar vi tillsammans med de andraregeringspartierna. Det är i regeringen somdiskussionen nu förs. Vi måste tillsammans kommafram till hur vi skall göra. Det är ingen mening medatt jag står här och säger hur jag tycker att bidragetskall finansieras. De fyra regeringspartierna hållerpå att resonera sig samman om detta och kommeratt presentera ett förslag till finansiering. Dekommer inte att lägga fram ett ofinansierat förslagom vårdnadsbidrag. Bidraget kommer inte att ledatill en fördyring för någon familj. För de familjersom inte använder vårdnadsbidraget till egenvårdutan köper heltidsbarnomsorg av t.ex. kommunenskall resultatet självklart bli plus minus noll, dockinte om det är fråga om deltid.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare repliker.Anf. 85 ():Herr talman! Vid den allmänpolitiska debatten ioktober 1991 befarade jag, med hänvisning till denekonomiska politik som redovisades iregeringsförklaringen att ''det var uppenbart att detvar löntagarna som skulle få bära bördorna och attde som hade det bäst skulle få skattelättnader''.Nu har vi facit för och kan konstateraatt orättvisan blir allt tydligare. Det mestanmärkningsvärda är att regeringen har dubblabudgetbudskap.Regeringen hävdar att det för att sanera landetsekonomi är nödvändigt att göra besparingar somgår ut över gamla, arbetslösa och sjuka. Från den 1juli får en vanlig löntagare som är arbetslösmellan 1 000 och mindre iersättning. De högavlönade, som har från 190 000upp till i lön kommer från den1 att få bidra med endast imånaden i höjd inkomstskatt.Höginkomsttagare och förmögenhetsägare har fåttsänkta skatter. Senast måndagen den 4 oktoberlade regeringen fram förslag om sänkt skatt påaktievinster. Förslaget saknar fullgod finansiering.Detta förslag samt förslaget om att kvitta förlusteri firma mot löneinkomster inbjuder dessutom tillskatteplanering. Det blir med andra ord lättare attfuska.Trots att staten har fått minskade kostnader förräntebidragen på grund av lägre ränta, hävdarregeringen att bostadssubventionerna måste sänkasmed för att sanera ekonomin.Staten får lägre kostnader, men hyresgästerna fårhögre. säger samma regeringen att manskall införa ett vårdnadsbidrag till en kostnad avdrygt . Bidraget är intefinansierat. T.o.m. hade i måndagsupptäckt att vårdnadsbidraget gynnar högavlönademen missgynnar lågavlönade och ensamstående.Man kan fråga: Vilken är logiken i regeringensekonomiska politik? Det är givet att en rekordstorarbetslöshet, ett budgetunderskott på ca 217miljarder kronor, en statsskuld på 1 000 miljarderkronor samt minskad tillväxt kräver åtgärder. Detkräver också snabba åtgärder. Men det måstefinnas en fördelningspolitisk rättvisa i de åtgärdersom föreslås och beslutas.Vi socialdemokrater är mycket kritiska mot denpolitik som förs. Vår politik innebär en kraftfullsatsning på sysselsättningen och ekonomin.Kampen mot arbetslösheten måste sättas främst.Investeringarna måste öka rejält. Nya jobb måste tillskapas i näringslivetinom alla sektorer. När vi nu har börjat få i gånghjulen, måste dessutom budgetunderskottetminska för att vi skall kunna försvara och bevaravälfärden. Som rättviseåtgärd krävs att ocksåhöginkomsttagarna bär sin del av bördan. Därförhar vi i motioner lagt fram förslag om höjning avskatten för höginkomsttagare.Vi har under förra framlagt förslag på allade områden som jag här har räknat upp, men denborgerliga majoriteten har röstat ner förslagen.Dessa våra förslag har fått ett ökat stöd blandekonomerna. senast vid StudieförbundetNäringsliv och Samhälles konferens i Stockholmden om det ekonomiska läget hävdadesatt det behövs snabba åtgärder för att undvika enfördjupning av depressionen i . Utbudet i ekonomin behöverförbättras, och efterfrågan måste stimuleras. Det ärbara regeringen som framhärdar med sinåtstramningspolitik och hoppas att exportindustrinskall bli den räddande plankan.På grund av den sänkta kronkursen gynnas givetvisexportindustrin. Men det löser inte det storaproblemet med arbetslösheten och ekonomin,eftersom den inhemska marknaden bromsas.Nedgången fortsätter i bl.a. byggsektorn och denkommunala sektorn, och arbetslösheten kommert.o.m. att öka.Vi kan nu se resultatet av regeringspolitik.Ekonomin är i en mycket svår obalans, ochregeringen bör därför dra konsekvenserna av sitthandlande och lägga om ekonomin i den riktningsom vi socialdemokrater föreslår. Allt flerekonomer instämmer i våra förslag. Det är hög tidatt även regeringsföreträdarna gör det.Anf. 86 ():Herr talman! Någon, jag säger inte vem, harträffande sagt: ''En demokratisk stat är ett land därvar och en har rätt att säga sin mening. Men däringen är tvungen att höra på.'' Blickar jag ut överkammaren, finner jag att flertaletriksdagsledamöter tydligen uppfattar demokratinpå detta sätt.Den 23--besökte kulturutskottetGrekland, bl.a. det ryktbara iDelfi. Jag passade naturligtvis på att fråga det idimmor insvepta oraklet hur vi i skallkomma till rätta med vårt stora budgetunderskott.Något klart besked hade jag inte väntat mig. Svaretblev: ''Lång natts färd mot kall gryning. ''Tyvärr har nationalekonomerna en del av skuldentill vårt växande underskott. Under l970-talethävdade en rad kända ekonomer, bl.a. ErikLundberg och , att de som varoroade över budgetunderskottet bara var tristakamrerare och bokhållare. Under en debatt påNationalekonomiska Föreningen förklarade :''Att se på budgetunderskottets storlek istället fördet samhällsekonomiska läget när man tar ställningtill finanspolitiken är som när en berusad person gårfram till en termometer och finner att den visar 24grader och utropar: ''Å fan är det redan midnatt! '''(enligt : Så föll den svenskamodellen, s. 35).En ledande politiker som då tognationalekonomernas ord på allvar var ingenmindre än , som vanligtvis är mycketkritisk mot ekonomer, inte minst mot mig. Imoderaternas partimotion l976 sades ombudgetsaldot att det var ett ''dåligt och skäligenointressant'' mått på hur ekonomin fungerade. Ochi en intervju l978 förklarade attunderskotten inte var någon avgörande fråga förframtiden (enligt , s. 43). Men efterl979 års val förklarade offentligt attbudgetunderskottet var ett bekymmer.Om ett lands budgetunderskott har stor eller litenbetydelse beror givetvis på hur underskottet haruppstått och på ett lands ekonomiska situation. Harsålunda ett land en stor statsskuld,betyder ju varje underskott att denna skuldfortsätter att växa.Sverige har det största budgetunderskottetoch den största statsskulden per invånare ivästvärlden. Därför förvånar det hur lättfinansministern tycks ta på detta problem. Vidvarje framlagd budgetprognos påstår hon att lägetär under kontroll, oavsett hur felslagna prognosersom tidigare levererats. Det innebärofrånkomligen, som påpekade i sinkrönika i , att orden ges en ny ochofta motsatt innebörd, precis som i Orwellsberömda bok ''l984''.Det vore intressant att veta om finansministernäven i efterhand anser att hon haft läget underkontroll. Då är det fråga om en ny betydelse avbegreppet kontroll.Vår statsfinansiella situation är självklartutomordentligt allvarlig. pekar prognoserna påatt statsbudgetens underskott fortsätter att stiga.Och även om budgetunderskottet skulle sjunkabudgetåret l994/95, fortsätter statsskulden att växa.Det kommer den att göra så länge vi har ettbudgetunderskott. Det betyder att statsskulden omett par år är ochkommer att växa ännu mer innan vi har fått balans.Mot den bakgrunden är det en illusion att tro atträntorna skall nämnvärt sjunka. Räntorna sjunkerinte bara därför att många kräver det. Snarareväntar en uppgång allteftersom statensupplåningsbehov ökar.Finansministern, liksom riksbankschefen, påståratt kronan är undervärderad.