prot · GH0940 · 1993-12-09 00:00:00 — Inga naturliga monopol skall säljas.Vi tror att ett aktivt ägande av många människorhar ett betydande värde. Det skapar delaktighetoch engagemang och en mer levande ägarroll änvad staten ofta kan leva upp till.Vidare är det så att privatiseringar i sig frigörkapital för staten. Detta kapital finns låst iolika typer av tillgångar. I vissa fall handlar det omnaturresurser, i många andra fall handlar det omverksamhet eller produkter som finns på enkonkurrensutsatt marknad, där staten intenödvändigtvis behöver finnas med.De medel som kommer in kan användas på andrasätt. Det är alltför bekant för kammaren att detfinns några hål i statens kassa som dessa pengarskulle kunna användas till.Vi tror också att privata företag har lättare att fåfram effektivitetsvinster genom den ökadekonkurrens de är utsatta för.Jag tror att det finns ett betydande värde i entydligare rollfördelning mellan stat och näringsliv.Staten skall enligt min uppfattning fastställaspelreglerna på marknaden, spelreglerna förnäringslivet. Själva agerandet på marknaden skallman i största möjliga utsträckning överlåta tillandra. En statlig ägare sitter i en oerhört svårposition om han skall agera på marknaden.Anf. 86 BO FINNKVIST (s):Herr talman! De statliga företagen är en god affärefter den rekonstruktionsperiod de genomgick på1980-talet. Jag tror att den nuvarande regeringenskulle göra ekonomin och i all synnerhet de statligaföretagen en tjänst om regeringen tog kontakt medsocialdemokratiska partiet och diskuterade dessafrågor så som det är uppgjort.Historiskt sett har de statliga företagen gått mycketbra då Socialdemokraterna haderegeringsmakten.Anf. 87 ():Herr talman! Vi bör kanske inte ha en stor debattom ägandet, men om man har Bo Finnkvistssynpunkter kan man naturligtivs fråga sig varförstaten skall nöja sig med att äga just dessa 35företag. Det finns en oerhörd massa företag somexisterar på andra håll, men som ännu inte finns istatlig ägo och som man i så fall, i det här godasyftet, skulle kunna se till att de var statligt ägda.Anf. 88 BO FINNKVIST (s):Herr talman! Vi har aldrig sagt att staten skall köpain svenskt näringsliv. Vi har t.o.m. sagt att det kanvara lämpligt att göra omstruktureringar ochägarbyten. Men vi har, till skillnad från dennuvarande riksdagsmajoriteten, en syn på statligaföretag som innebär att statliga företag kan skötaslika bra som privata. Det har vi historiska beläggför, tycker jag.Man kan se på resultaten från de statliga företagennågot år tillbaka i tiden. Det visar sig att det fannsföretag i statlig ägo som hade de bästa resultaten isvenskt näringsliv.Men vi har inte någon doktrinär syn som innebäratt man skall sälja ut allt statligt.Anf. 89 ():Herr talman! Jag vill inte heller stå för en doktrinärsyn på detta. Men när det gäller företag som ärverksamma på en marknad där det råderkonkurrens med andra aktörer, finns det ingenanledning för staten att vara med och spela.Staten skall fastställa spelreglerna. Jag skulle viljafråga Bo Finnkvist om han inte kan gå med på attdet kan innebära betydande problem för staten attvara med genom ett ägande av vissa företagsamtidigt som man skall bestämma spelreglerna.Om vi tar ADN-företagen igen -- , Domän,NCB -- säger , avaktierna kan ägas av privata intressenter. Vari, BoFinnkvist, ligger den prinipiella skillnaden mellan15 och i privata händer?Anf. 90 BO FINNKVIST (s):Herr talman! Jag kan inte se vad det är för speciellaproblem som uppstått när det gäller spelregler justnu i . Vad är det som skiljer frånandra länder? Det är ju inte alls ovanligt medstatliga företag.Från socialdemokratiskt håll avvisar vi bestämtutförsäljning av statens och det allmännasnaturrikedomar.Anf. 91 ():Herr talman! Jag vill bara avsluta med att jag anseratt den synpunkt Socialdemokraterna har redogjortför i sitt särskilda yttrande inte är korrekt när detgäller att regeringen inte skulle ha levt upp till sinaåtaganden i fråga om uppgörelsen. Jag anser att jagi mitt första inlägg visade på de formuleringar somfanns i uppgörelsen när det gällersamrådsförfarande, och att regeringen har levt upptill dem.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Allmänna pensionsfondens verksamhet år1992Föredrogsnäringsutskottets betänkande1993/94:NU8 Allmänna pensionsfondensverksamhet (skr.1993/94:13).Anf. 92 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Det är väl inte alltför vanligt med ettagerande med avseende på en av regeringensskrivelser, men vi har faktiskt väckt en motion medanledning av en sådan. Den var också litet ovanligpå så sätt att man framhöll att man inte hade någonegentlig anledning att ta upp redovisningen förFond 92--94, men att man ville göra det ändå. Dettyckte jag var bra, så att vi kunde få litet belysningav den verksamheten.Vi ställde en rad frågor i vår motion. De gälldeframför allt redovisningen av kostnaderna. Vi ficken bra föredragning av fondens vd, som på etttillfredsställande sätt redogjorde för merparten avde väckta frågorna. Möjligen kan man ytterligarefråga sig varför fonden övertog en verksamhet och tog upp kostnader förverksamheten i sin egen förvaltning. Det förefallerlitet underligt, men det handlar ju om vänster ochhöger byxficka, så det gör inte så stor skillnad.Två saker var dock anmärkningsvärda. Den ena varatt man hade tillgång till merparten av deavskedade löntagarfondsdirektörerna, som manunder också bestridde lönerna för, enligtgällande avtal, men att man inte brydde sig om attanvända deras kunskaper, gällande denföretagsmassa som man hade blivit satt att förvaltaoch delvis realisera.Det anges i betänkandet att det gällde särskilt deföretag vars aktier inte var noterade. Där hade mantillgång till en betydande kunskap hos dessamänniskor, men man gick i stället ut och köptekonsulttjänster för att utreda det som i så fall redamvar utrett.Den andra saken, som jag tycker är viktigast isammanhanget, är fondens ordförandes agerandevid ett antal tillfällen efter det att hadefattat beslutet om att utdela dessa 6,5 miljarder tillriskkapitalbolag.Detta bestämdes i kammaren, menså sent som går ordföranden ut ien stort uppslagen artikel i och,enligt min mening, obstruerar emot ett beslut fattati riksdag. Jag vet att det väckte starkakänslor även inom regeringen, men det vidtogs intenågon åtgärd.Med anledning av det har jag fogat ett särskiltyttrande till detta betänkande, som vi i övrigtstödjer. Jag vill ta tillfället i akt att citera dettasärskilda yttrande:''När beslutade attlöntagarfonderna skulle avvecklas och att medlentills vidare skulle förvaltas av enavvecklingsstyrelse, Fond 92-94, förutskickades attriksdagen senare skulle återkomma till frågan omhur medlen skulle användas. beslutadeså , efter ett förslag i en motion frånföreträdare för Ny demokrati, att 6,5 miljarderkronor skulle avsättas till riskkapitalbolag.Detta beslut av riksdag uppskattadesuppenbarligen inte av ordföranden i Fond 92--94,direktör . Tvärtom ondgjorde han sigöver beslutet i olika intervjuer (t.ex. i DagensIndustri ) på ett -- enligt minoch flera andras bedömning -- mycket flagrant sätt.Hans olika uttalanden mot den beslutadesatsningen på riskkapitalbolag kan inte betraktaspå annat vis än att han obstruerade motriksdagsbeslutet. Jag finner det ytterstanmärkningsvärt att ordföranden för den statligaavvecklingsstyrelsen på detta påtagliga sättifrågasatte ett av riksdag fattat beslut. ''Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § Ändring i StudsvikslagenFöredrogs äringsutskottets betänkande1993/94:NU10 Ändring i Studsvikslagen (prop.1993/94:63).Anf. 93 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Detta är också ett ganska litet ärende.Det gäller en föreslagen höjning av en avgift för vissavveckling av kärnkraftsföretagens verksamhet.Tidigare beslut anger per kWh i avgift fördessa åtgärder. Propositionen innebär ett förslagom att höja avgiften till , vilket låter litetmen trots allt är en höjning . Bakgrundenär att man utgår från en kortare användningsperiodav kärnkraften än vad framför alltkärnkraftsindustrin och vi tycker är motiverat. Dethar varit upplagt för en 40-årig avskrivningsperiod.Vi finner inte någon anledning till att ändra pådetta. Det förslag som gäller nu bygger skall sänkas till . Vi tyckerinte att det är nödvändigt. Därför har vi anslutit osstill AB SWAFO:s yttrande i ärendet. De får välbetraktas som specialister på området.Ärendet är intressant på så sätt att två motioner harväckts, en från Ny demokrati och en från Vänstern.Vänstern föreslår en fördubbling. Det finnsverkligen en spridning.I finns det en artikel omkärnkraft och lönsamhet. Den kan vara intressant isammanhanget. Där påpekar man att kostnadenför att få fram 1 kWh med hjälp av kärnkraft är 10öre och alternativet att producera påkonventionellt sätt är beräknat till . Manbelyser i artikeln att även om det givetvis krävstilläggsinvesteringar och reparationer ärkärnkraften fortfarande mycket lönsam. Det ärbakgrunden till att vi föreslår att avgiften skall varaoförändrad.Herr talman! Jag yrkar bifall till vår reservation.Anf. 94 ():Herr talman! Avgiften i Studsvikslagen är en litendel av de avgifter som kärnkraftsägarna skall betalaför att ta hand om avfall och genomföranedläggningar av kärnkraftsanläggningar. Avgiftenskall täcka nedläggningen av och Studsvikplus en del andra utgifter. Avgiften är, som framgårav betänkandet, beräknad på en driftstid avkärnkraftsverk och på en realränta på2,5 %.Båda dessa antaganden betecknar vi som osäkraantaganden. Vi tycker att vi har fått vår bedömningav den höga osäkerheten förkärnkraftsverk bekräftad. har iprincip samtliga kärnkraftsverk aldrig varit i gångsamtidigt. Det dyker ständigt upp nya fel. Det är felsom är förknippade med åldrandeprocessen ochden brist på erfarenhet som finns av hur gamlakärnkraftsverk beter sig. Vi tycker att man skallvara försiktig i bedömningarna av realräntansutveckling. Mot bakgrund av osäkerheten i driftstidoch osäkerheten i bedömningen av utvecklingen avrealräntan, menar vi att det är rimligt att fördubblaStudsvikslagsavgiften till per kWh.Anf. 95 ():Herr talman! tillstyrkerregeringens proposition om ändring iStudsvikslagen, och jag yrkar bifall till utskottetshemställan i betänkande NU10. Förslaget ipropositionen om avgiftshöjning ligger mittemellan reservationen och meningsyttringen iutskottsbetänkandet, och därmed framstårförslaget som väl avvägt.Bakom Studsvikslagen, och ännu tydligare bakomfinansieringslagen för kärnavfall, ligger tidigatillämpningar av det som vi nu kallarproducentansvar. Producentansvaret är i sin tur ettsjälvklart inslag i vårt marknadsekonomiskasystem. Priset på en vara eller tjänst skall avspeglahela den resursuppoffring som den kräver inte baraför produktion och distribution utan också för att tahand om avfallet. För kärnkraften är den principenmer konsekvent tillämpad än för andra energislag.Studsvikslagen innebär också att kärnkraften fårbära vissa av sina utvecklingskostnader, närmarebestämt avvecklingen av vissa forskningsreaktoreroch omhändertagande av avfall och bränsle fråndessa m.m.I propositionen 1988/89:37, som riksdagengodkände, redovisades underlaget förStudsvikslagen. Där förutsattes en drifttid för varjeproduktionsreaktor . Det är något somligger fast i dagens energipolitik -- alltså inte 40 årsom Bo G Jenevall lät antyda i sitt inlägg.Kostnadsbedömningarna slutade då på ca 1,1miljarder kronor för de åtgärder som skullefinansieras med Studsviksavgiften -- som därförsattes till per kWh. Det regeringen nu mednäringsutskottets tillstyrkan föreslår är enanpassning av avgiften med en ökning på 0,05 öretill det nuvarande kostnadsläget för de aktuellaåtgärderna.Reservationen från Ny demokrati bygger alltså påen annan energipolitisk grund -- livslängd förreaktorerna -- än den som vi i samförstånd överblockgränsen har kommit överens om vad gällerkärnkraftsreaktorernas livslängd. Jag menar inteden tekniska livslängden -- som uppenbarligen BoG Jenevall talar om -- utan densamhällsekonomiska livslängden som tar hänsynockså till andra faktorer än de rent tekniska.Vänsterpartiets meningsyttring innebär en merrealistisk linje än den partiet intog 1988. Dåföreslog att avgiften skulle sättas till1 öre. ''Intet prutades dock men så småningomprutades '', för att travestera ett litterärt citat.Blir det pengar över med avgiften , får välöverskottet användas för att finansierautvecklingen av andra energiformer menar i meningsyttringen. Men det strider dels motprincipen att varje energislag skall bära sinakostnader, dels mot att Studsviksavgiftenstatsrättsligt faktiskt är en specialdestineradpunktskatt. Det senare konstateradenäringsutskottet i betänkande 1988/89:NU7.Därmed skiljer sig Studsviksavgiften från den avgiftsom tas ut enligt finansieringslagen och som avserreaktorernas produktionsavfall.Herr talman! Propositionen ochutskottsbetänkandet är väl underbyggda.Riksdagen kan lugnt följa beslutsförslaget att höjaavgiften från till med hjälp av enändring i Studsvikslagen.Anf. 96 ():Herr talman! Jag tror inte att jag i mitt anförandeformellt yrkade bifall till meningsyttringen, så jagvill göra det nu.Sören sade att Studsvikslagen är ett tidigtuttryck för producentansvar. Det kan man väl hållamed om, precis som finansieringslagen. Men det ärtveksamt om han har rätt när han säger attproducentansvaret är mycket långt drivet när detgäller kärnkraften.Här har vi ju de ständiga diskussionerna omkärnkraftens försäkringskostnader, som gör att folkkan få för sig att det är billigt att producera el medkärnkraft. Men man måste hålla i minnet attkärnkraften är den enda verksamhet som inte harfullt kostnadsansvar för de skador som kanuppkomma av verksamheten. Man har enmotivering till detta. Motiveringen är rätt krass.Det finns inga försäkringsbolag som är beredda attförsäkra kärnkraftsanläggningar till fulla värdet.Om man tillämpade producentansvaret fullt ut, trorjag inte att man skulle kunna säga attkärnkraftselen var billig.Talmannen får ursäkta den här utvikningen, sominte handlar om Studsvikslagen, utan mer omproducentansvaret i allmänhet.Anf. 97 () replik:Herr talman! Det jag sade var att för kärnkraftenär producentansvarsprincipen mer konsekventtillämpad än för andra energislag. Såvitt jag vet bärinte exempelvis förbränning av fossila bränslen sinaförsurningskostnader, luftföroreningskostnader; isynnerhet inte de vi har haft. Det var detsom jag åsyftade.Principen om kärnkraftens livslängd kan man halitet olika uppfattningar om. Men här finns nu enetablerad syn på vilken livslängd vi skall användasom underlag för politiska beslut. Det avspeglasockså i den här propositionen och i betänkandet.Anf. 98 () replik:Herr talman! Med hjälp kommer jaggärna att fortsätta att driva på, så att den fossilaenergiproduktionen får ta sina kostnader fullt ut.Jag tycker att det är helt riktigt.Jag har en kort kommentar till det om eventuell laglighet i det förslag som finns imeningsyttringen. Det vore mig främmande attinsistera på att skulle fatta olagligabeslut.Anf. 99 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag vill bara för tydlighetens skull,eftersom tog upp frågan om de 25 ochde 40 åren, säga, om jag var otydlig på denpunkten, att jag avsåg kärnkraftsindustrinsberäkningar avseende livslängden, och i och för sigden tid som jag tror kommer att bliaktuell.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § BordläggningAnmäldes och bordladesSkrivelse1993/94:106 Alternativ till burhållning av värphöns15 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 8 december1993/94:74 av (-) tillmiljöministern om kärnkraftverk i Central- ochÖsteuropa:När internationella miljöfrågor diskuteras iSverige, vilket inte är ofta, är det detaljskillnadermellan regler i och regler på EG-nivå somstår i fokus för intresset.Det silas mygg och sväljs elefanter. Ett av de mestakuta miljöhoten för människor i hela ärkärnkraftverken i ;följaktligen är denna fråga totalt frånvarande i densvenska miljödebatten. Ansvaret för detta får delasav politiker -- särskilt regeringen, berördatjänstemän och journalister.Det finns 58 kärnkraftsreaktorer i drift i Östeuropa.De är av två typer. Det finns 16 grafitmodulerade,samma typ som den havererade reaktorn iTjernobyl. Det är alltså reaktorer som kan ''skena''på samma sätt som den gjorde och som varken hartillräckligt säkra reaktorinneslutningar ellernödkylningssystem.De 16 reaktorerna av denna typ, som konstrueratsför att producera både el och plutonium, hör tilldem som borde stängas . Nyligenmeddelades att den planerade stängningen avTjernobyl skjutits upp på grund av ekonomiskaproblem.De övriga reaktorerna är hetvattenreaktorer, ochav dem borde minst tio stängas omgående,däribland Kozloduy i , som anses varavärldens farligaste kärnkraftverk.Sverige kan naturligtvis inte på egen handåstadkomma detta. Det krävs ett nära samarbetemed andra länder i ''väst''. Det är också en av dehögst prioriterade uppgifterna för EG att ta ansvarför ökad kärnsäkerhet i öst. blev detäntligen möjligt att börja det konkreta arbetet ireaktorer i och , eftersom fråganom vem som har skadeståndsansvarettill sist fick sin lösning. finns på andrahåll osäkerhet om skadeståndsansvaret. Detta harlett till att svenska insatser för att höja säkerheteni i inte genomförts som planerat.Sammantaget är det som gjorts nödåtgärder, och deär otillräckliga.Drygt 300 miljoner ecu () harställts till förfogande. Men investeringsbehovet harbedömts vara mellan !Arbetet fördröjs av att det råder oenighet mellanolika aktörer i väst om hur stödet skall ges, på vaddet skall satsas och om kärnkraftens roll i denframtida energiförsörjningen. Det finns planer påomfattande utbyggnad av kärnkraft i öst, t.ex. iEstland, vilket borde uppmärksammas i Sverige.Länderna i väst måste dels intensifiera akutainsatser för att höja säkerheten, dels bidra till en nyenergipolitik för . Densvenska regeringen, med beslutet omkärnkraftsavveckling i ryggen, borde kunna ha etttydligt engagemang i denna oerhört viktiga fråga,men den har inte sagt någonting!Det finns beräkningar bl.a. från somger vid handen att energibehovet i öst skulle kunnahalveras. Detta förutsätter att övergången tillmarknadsekonomi lyckas, att energianvändningeneffektiviseras och att naturgas blir en viktig del ienergisystemet. Med tanke på att en mycket stordel av världens naturgasfyndigheter finns iRyssland borde detta vara möjligt. Naturgas tillBaltikum skulle också kunna komma från Norgevia t.ex. . Därmed skulle en avstängning avIgnalinaverket möjliggöras och en utbyggnad iEstland undvikas.Det är ingen slump att det enda kärnkraftverk i östsom stängts är i östra . Detberor på återföreningen med ochdärigenom också med EG. Det har lett till höjdasäkerhetsambitioner och stor överföring avekonomiska resurser från västra och frånEG.När som helst kan ännu en kärnkraftsolyckainträffa. Hur länge skall vi fortsätta att hoppas påturen?Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställaföljande frågor:Vad avser regeringen göra för att tillsammans medandra länder öka det akuta säkerhetsarbetet vidreaktorer i ?Vad avser regeringen göra för att möjliggöra enavveckling av i första hand de farligaste -- av IAEAm.fl. -- utdömda reaktorerna?Vad avser regeringen göra för att bidra tillutarbetandet av en långsiktig energistrategi -- utankärnkraft -- för ?Vad avser regeringen göra för att bidra till enlösning av energiproblemen i ?16 § Kammaren åtskildes kl. 14.04.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m. 8§ anf. 37 (delvis),av förste vice talmannen därefter t.o.m. 13 § anf. 95(delvis) ochav tredje vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.