prot · GG09114 · 1993-05-24 00:00:00 — Jag vågar påstå att jag har lagt nedoerhört mycket tid på debatten om rättssystemetoch dess framtida utformning. Jag tror att jag hargått till väga på bättre sätt än genom att föra enformaliserad debatt med utvalda personer.Jag är ute i landet ungefär två per veckaoch träffar oerhört mycket s.k. vanligt folk, vilketbl.a. innebär att jag får chansen att ta till mig mångaav de synpunkter som finns i människors tankar.För att ta ett exempel är jag helt övertygad om attden brottsofferpromemoria som vi avlämnade frånJustitiedepartementet intehade fått den utformning den har, om jag inte hadevarit ute och lyssnat på människor så mycket somjag har gjort. Jag menar att detta är det mesteffektiva sättet att successivt få fram en lagstiftningsom stämmer överens med det allmännarättsmedvetandet.Men på en punkt tror jag att och jag ivarje fall ytligt har en litet olika uppfattning, ochdet gäller beträffande rättssäkerhetsaspekterna, iförsta hand beviskraven. Jag menar att vi aldrig fårgöra avkall på beviskraven. Vid sidan härav är detför mig mycket viktigt att vi har en välgenomarbetad lagstiftning, som skaparförutsebarhet. Men det är också mycket viktigt attvi har en beredskap för snabba förändringar när viupptäcker att det trots ett gediget förarbete finnsbrister i lagen.Just nu har statsrådet hållit enpresskonferens där hon redovisat det förslag tilllagändring vad gäller främstbarnpornografihanteringen som regeringen harantagit vid ett extrasammanträde. Jag tror attdet är svårt att hitta något fall i historien där enlagändring arbetats fram så snabbt. Behandlingenpåbörjades , och den harvarit extremt snabb. Vi har också förstått att ävenriksdagen är positiv till att arbeta extremt fort föratt vi skall få en snabb lagändring.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 1992/93:145 omekonomisk brottslighetAnf. 101 Justitieminister ():Fru talman! har ställt tre frågor tillmig angående resurserna för bekämpningen av denekonomiska brottsligheten.Både och harunder tagit upp frågor omresurserna till kampen mot ekobrotten.Liksom jag gjort i de tidigare svaren vill jag ånyoklart deklarera att den ekonomiska brottslighetenär ett svårt samhällsproblem. I denna fråga råderinga delade meningar mellan interpellanterna ochmig. Denna typ av brottslighet, som ofta gällermycket stora värden, snedvrider en sundmarknadsekonomisk utveckling, eftersomkonkurrensen inte sker på lika villkor mellanhederliga och ohederliga företagare. Inte bara detallmänna drabbas utan i stor utsträckning ävenenskilda människor.Jag vänder mig dock mot den ibland ensidigaåsikten att bekämpning av ekobrottsligheten baraär en resursfråga. För min del anser jag attförändringar i regelsystemet, förbättringar avsamarbetet mellan myndigheterna ochutvecklandet av bättre arbetsmetoder kanske ärännu viktigare.I de tidigare interpellationssvaren har jag gåttigenom de åtgärder som regeringen vidtagit i olikaavseenden för att få en för samhället totalt setteffektivare bekämpning av ekobrottsligheten. Jagfår i det här sammanhanget hänvisa till vad jag däranfört. En kort rekapitulering kan dock vara på sinplats.Som jag nämnde anser jag att en av de väsentligastefrågorna är att regelsystemet ses över. Det är viktigtatt skatte- och uppbördssystemen inte uppmuntrartill brott och att de är så enkla och lättillämpadesom möjligt. Regeringen har därför lämnatdirektiv till två utredningar som skall dels se överuppbördslagstiftningen, dels se överskattebrottslagen m.m.När det sedan gäller konkreta frågaom utglesning av polisresurserna förekobrottsbekämpning syftar han troligen på enförstudie angående den regionalakriminalpolisverksamheten ochrikskriminalpolisens uppgifter och organisationsom utfört på uppdrag avregeringen. I denna förstudie, som är en del av enstörre översyn av uppgifter ochorganisation, finns ett förslag om att justekobrotten skall handläggas av enheterlokaliserade till de orter där resp.regionåklagarmyndighet är belägen. EnligtRikspolisstyrelsen kommer detta bl.a. att innebäramöjligheter till ett mer aktivt och direktengagemang från åklagarnas sida i dessautredningar. Förslaget innebär också attekorotlarna i , och Malmöförstärks.Detta förslag ligger nu hos Justitiedepartementetoch bereds i sedvanlig ordning. Regeringen harockså gett hovrättspresidenten iuppdrag att i anslutning till Rikspolisstyrelsensutredning komplettera denna med vissa frågor somgäller roll somcentralmyndighet för polisen. Jag vill inte föregripadet arbete som pågår, men självklart skallorganisationen vara sådan att ekobrott effektivtkan angripas över hela landet. Det får givetvis intebli så att vissa delar av landet blir något slagsfrizoner för ekonomisk brottslighet därför attpolisen inte håller efter ekobrottsligheten där. Detär nog heller inte meningen medRikspolisstyrelsens förslag.Hans Karlsson frågar sedan vilka åtgärder jag avseratt vidta för att ekobrottslingar inte skall tro att detär riskfritt att begå dessa brott.Jag tror att få personer uppfattar det som riskfrittatt begå ekobrott. I själva verket pågår, som HansKarlsson väl vet, ett omfattande arbete från detallmännas sida när det gäller att effektiviserakampen mot den här typen av brottslighet.Riksåklagaren och redovisade ibörjan av en omfattande rapport medförslag till åtgärder för att effektivisera kampenmot den ekonomiska brottsligheten. I rapportenredovisades bl.a. förslag till ändringar ilagstiftningen, förbättringar av samarbetet mellande olika myndigheterna och förändringar avutbildningen. Många av dessa förbättringar kanvidtas av myndigheterna var för sig eller isamverkan.Ett exempel på regeringens åtgärder medanledning av rapporten är de direktiv till översyn avuppbörds- och skattebrottslagstiftningen som jagtidigare nämnde. Riksåklagaren,och har ocksåfått i uppdrag att redovisa vad som vidtagits medanledning av rapporten. En delredovisning sominnehöll flera intressanta förslag bl.a. vad gällerutbildning och samverkan har kommit in tillregeringen. Den slutliga redovisningen skall hakommit in till regeringen denna månad.Som jag också tidigare nämnde harRikspolisstyrelsen på regeringens uppdrag gjort enöversyn av bl.a. organisationen av denkvalificerade kriminalpolisverksamheten ochdärmed också organisationen av utredningarrörande ekonomisk brottslighet. Det är dock nu förtidigt för mig att ta ställning till de lämnadeförslagen.För att effektivisera förundersökningsförfarandetnär det gäller den grova brottsligheten, och tilldenna räknas naturligtvis den ekonomiskabrottsligheten, har regeringen beslutat om ensärskild ekonomisk satsning. I planeringsdirektivenför polisväsendet för nästa budgetår avsätts 60miljoner kronor för detta ändamål.Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit ensärskild satsning också för utredning av kvalificeradekonomisk brottslighet riktad mot banker ochfinansinstitut. Under de kommande två budgetårenskall ställas tillriksåklagarens disposition för en särskildutredningsgrupp för detta ändamål. Gruppen --som fått arbetsnamnet RÅSOP, dvs. RÅ:sspecialoperation -- har redan påbörjat sitt arbete inära samverkan med . En sådanny typ av brottslighet kräver också nytänkande. Jagtror att den här speciella formen avbrottsbekämpning i finanskrisens spår kan kommaatt tjäna som förebild för framtiden.Riksåklagaren har förklarat att han efter eninledande utvärdering kommer att ange omytterligare medel kan behöva tillförasspecialgruppen. Regeringen är i sådant fall villig atti positiv anda pröva en sådan framställning.Även på utbildningsområdet har ågärder vidtagits.Att utbilda utredare av ekonomisk brottslighet ärmycket kostsamt. För att förhindra att besparingarpå lokal nivå inom polisväsendet drabbar dennautbildning har regeringen beslutat att utbildningenskall bekostas med centrala medel.Inom åklagarväsendet har en kvalificeradekonomisk utbildning för ca 20åklagare avslutats.Hans Karlsson frågar slutligen om jag är beredd atttillföra resurser utan att lämnafältet fritt i landsorten.Först vill jag säga att jag inte är främmande för enomfördelning av resurserna. Varifrån dessa skall tasoch var de skall placeras är jag dock inte beredd attuttala mig om . Vad man dock alltid måstekomma ihåg är att prioriteringar inom en givenresursram alltid leder till att något annat måsteprioriteras ner.Av mitt svar till framgår med allönskvärd tydlighet att bekämpningen av denekonomiska brottsligheten har hög prioritet inomregeringen. Åtgärder vidtas på bred front i form avlagstiftning, utbildningsinsatser samt samordningoch effektivisering av berörda myndighetersverksamhet.Anf. 102 HANS ():Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministern försvaret. Jag hade naturligtvis hoppats attjustitieministern skulle ha gett mig ochÖrebrolänningarna ett lugnande besked när detgäller ekopolisen i län. Men som jag tolkarsvaret kvarstår uppenbarligen hotet att länetkommer att gå miste om resurser. Eller skall jaginte tolka svaret så?Den ekonomiska brottsligheten är ett samhällsont.Dess förekomst betyder att samhället undandrasbetydande inkomster. Såväl välfärdsmål somfördelningsmål hotas när samhället inte får deskatteinkomster som det samladeproduktionsresultatet i landet ger underlag för.Den ekonomiska brottsligheten har ytterligarenegativa effekter på samhället och medborgarna.Oseriösa företag skaffar sig ett ekonomiskt övertagöver de seriösa. Konkurrensvillkoren snedvrids.Konkurserna ökar, och den samhällsekonomiskaresursstyrningen försämras.Den allmänna moralen luckras upp när de somsysslar med ekonomisk brottslighet kan göra detutan överhängande risk för upptäckt och straff.Vidare urholkas samhällssolidariteten.Ekobrotten visar en mycket oroväckande ökning.Särskilt taxinäringen och restaurangnäringen harblivit tummelplats för oseriösa företagare.Polisanmälningar om svartjobb är mycket vanliga,särskilt i storstäderna. Men polisen har interesurser att utreda. Detta är förödande. De som villlär sig snabbt att det är tämligen riskfritt att brytamot lagar och regler på detta sätt.Trots att ekobrotten ökar på det sätt som jag harbeskrivit, minskar polisens resurser. Antaletekopoliser har minskat med runt en tredjedel på tvåår.Ekopoliserna kan konstatera att listan blir alltlängre över de anmälningar som inte har hunnitutredas. Det är en resursfråga. Fler ekopoliser ochekoutredare kommer att korta kölistan. Merresurser behövs för att stävja utvecklingen. Deanslag som beviljas för ekobrottsbekämpning ärlönsamma investeringar.Ökade resurser till denna verksamhet är ensamhällsekonomisk vinst som dessutom visar att viinte accepterar det moraliska förfall somekobrottsligheten utgör.Med det tidigare sagda som bakgrund förefaller detmig helt orimligt att man på sina håll i landetnedrustar ekobrottsbekämpningen. Jag tänker då,som justitieministern mycket väl vet, på den s.k.regionaliseringen av kriminalpolisen. Den skullebetyda att ekopoliserna i län avvecklas.Resurserna flyttas till medanarbetsuppgifterna flyttas till Karlstad.Enligt uppgift från ekopolisen i län klararman med nuvarande bemanning hyfsat att utredade ärenden som kommer in. En viss kö finns, menden är inte längre än att man kan klara den. Omresurserna för ekobrottsbekämpningen i Örebrolän nu överförs till , och skall taöver arbetsuppgifterna från , betyder det attKarlstadspolisen får en ökning avarbetsbelastningen . län harnämligen, trist nog, dubbelt så mångaekobrottsanmälningar som län.Inledningsvis konstaterade jag att jag inte har fåttett svar som stillar oron. Men det finns vissahoppfulla formuleringar i justitieministerns svar:''Det får givetvis inte bli så att vissa delar av landetblir något slags frizoner för ekonomiskbrottslighet ------.'' Skall jag se det som ett löfte frånjustitieministern till oss Örebrolänningar att vi fårbehålla resurser i länet förekobrottsbekämpningen?Anf. 103 Justitieminister ():Fru talman! Som jag nämnde i mitt svar vill och börjag inte föregripa det arbete som pågår. Minuppfattning när det gäller målet är helt klar.Ekobrott måste kunna angripas effektivt över helalandet. har fått ett underlagsom bereds i vanlig ordning. Ytterligare frågor ärunder utredning under ledning avhovrättspresidenten . Målet är heltklart: effektivitet oberoende av var ekobrottenbegås.Hans Karlsson påstår att ekopolisens resurserminskar. Jag kan inte instämma i det. Ekopolisensresurser har minskat sedan mitten av 1980-talet.Successivt har de dock nu förbättrats. Jag kan bl.a.nämna som ett exempel. Det är ju därman har de stora problemen. På de flesta håll ilandet är balansen rätt god när det gällerekobrottsutredningar. De stora problemen har vihaft i . har där skett enutökning med åtta poliser och tre ekonomer.Dessutom har den tekniska utrustningen kraftigtutökats. Betydelsen av det senare skall inteunderskattas. Det har alltså skett en omfattandeutökning.Stockholmspolisen konstaterar nu att man har nåtten nivå där man håller jämna steg med inflödet.Det är en stor förändring i förhållande till vad somgällde för bara . Att vi sedan har storaärendebalanser hänger samman med den successivanedskärning av ekopolisens resurser som skeddesedan mitten av . håller resurserna påatt byggas upp. Att man håller jämna steg medinflödet är en klar signal till presumtivaekobrottslingar att det föreligger stor risk om mangör sig skyldig till ekobrottslighet.Anf. 104 HANS ():Fru talman! Jag tackar för de kompletteringarna.Man kan naturligtvis diskutera huruvida resursernaökar eller minskar. De poliser som jobbar meddetta, åtminstone i landsorten, upplever attresurserna minskar. Det kan naturligtvis vara endefinitionsfråga.Justitieministern säger i sitt svar att hon reagerarmot den ensidiga åsikten attekobrottsbekämpningen enbart är en resursfråga.Jag skulle kunna vara böjd att hålla med om dendefinitionen. Det finns naturligtvis mycket annatsom är viktigt än enbart frågan om resurser. Dethandlar framför allt om vårt förhållningssätt tillekobrottslighet. Jag tycker att justitieministern hargett bra signaler.Det är viktigt att vi i alla sammanhang talar om attvi inte accepterar den typen av brott. Det är särskiltangeläget att vi gör detta för det uppväxandesläktet. Vi skall markera att det är brottsligt att lurasamhället och att vi inte accepterar brott som skervid skrivbordet, datorn eller färgkopiatorn. Vimåste ta avstånd från dessa brott oavsett vilkametoder eller tekniker som används.Men vi kommer inte ifrån att det hela handlar omresurser. Det handlar om att få fram resurser . Vivet ju hur det statsfinansiella läget är. Men vi skallkomma ihåg att varje satsad krona på detta områdeär, såvitt nu kan bedömas, en bra investering. Detblir en rejäl återbäring. Därför borde det varadubbelt angeläget att nu anslå pengar tillverksamheten, i stället för att dra ned påresurserna. Det har antytts att resurser skall flyttasfrån landsorten till storstäderna.Varför inte föreslå att ytterligare pengar skall satsaspå att bekämpa ekobrottsligheten i stället för attdra ned på verksamheten?Anf. 105 Justitieminister ():Fru talman! Jag sade i mitt ursprungliga svar attvarje utökning på ett område innebär enneddragning någon annanstans.Regeringspartierna träffade enöverenskommelse med Socialdemokraterna, dets.k. I detta krispaket finns enminskning av polisens resurser med 500 miljonerkronor . Jag vill påminna HansKarlsson om att kravet att ha detta som en del avkrispaketet kom inte från något avregeringspartierna. Detta var ett krav frånSocialdemokraterna.Vi försöker på bästa sätt, och ute i verksamhetenförsöker man på bästa sätt, att skapaförutsättningar för denna besparing. Mycketpengar kan sparas med hjälp av effektiviseringar.Men det här kommer självklart att vara kännbartpå olika sätt. Om vi skall öka resurserna ytterligareför att bekämpa ekobrottsligheten -- vi skall integlömma bort att här finns en ökning då tjänsterbesätts -- får vi minska på andra områden, som oftaför den enskilde individen är av avgörandebetydelse -- t.ex. våldsbrott. Därför är det, enligtmin mening, viktigare att vi koncentrerar oss på eneffektivisering av sättet att arbeta på. Det är ocksåvad som sker på en mängd olika håll.Jag nämnde som ett exempel RÅSOP.Riksåklagaren har inte fått så mycket pengar, menhan har fått allt vad han begärde. Dessa pengar ärtill för att arbeta på ett litet annorlunda sätt i ettprojekt. Vi har redan sett resultat. Det är inte sålänge sedan 14 åtal väcktes i på grundvalav arbetet inom . Jag ärövertygad om att vi kommer att få mycket lärdomarav detta. Med hjälp av ett annorlunda sätt attarbeta kan det bli större möjligheter att angripa denallvarliga ekonomiska brottsligheten. Bakom dessa14 åtal finns det bl.a. en misstanke om ekonomiskbrottslighet.Vi lurar oss själva om vi tror att vi når det bästaresultatet genom att pumpa in ytterligare resurser.Då försämras i stället möjligheterna på ett annatområde. Men vi arbetar för framtiden om vi finnerpå bättre samarbetsformer mellan de olika organeni samhället som är involverade i bekämpningen avden ekonomiska brottsligheten. Jag menar att vi ärpå god väg när vi väl har byggt upp den bas som ärnödvändig, bl.a. inom polisen. Som jag sadetidigare har vi kommit långt.Anf. 106 HANS ():Herr talman! Justitieministern och jag kannaturligtvis stå här länge och diskutera huruvidaSocialdemokraterna eller den nuvaranderegeringen gör mest och bäst för att bekämpaekobrottsligheten. Jag är naturligtvis medveten omde besparingar som krisuppgörelsen innehåller, ochde skall genomföras. Jag vet också att man på sinahåll klarar att peka ut besparingar som inte betyderminskad operativ verksamhet.Kvar står det faktum att vi socialdemokraterföreslog ytterligare pengar just till bekämpningenav ekobrott. Det var ett förslag som röstades ned.Om Socialdemokraterna hade fått stöd i riksdagenför förslaget, hade verksamheten kunnat byggas uti stället för att resurserna skall behöva minskas ochoperativa tjänster tas bort.Jag är fullkomligt övertygad om att storstädernabehöver mera resurser, men inte genom att dra inresurser från verksamheten på landsorten. Det härmåste vi klara genom att anslå mer pengar.Jag vill uppmana justitieministern att ta vara på desocialdemokratiska förslagen att ställa mer resursertill förfogande för bekämpningen av ekobrott. Dåskulle vi i ännu raskare takt kunna vändautvecklingen. Vi skulle ge signaler till människornai samhället att bekämpningen av ekobrottslighetprioriteras högt och att det skall råda lag ochordning också på det området.Jag hoppas att justitieministern är beredd attmedverka till sådana satsningar framöver, så att viinte behöver se en nedmontering av verksamhetenmed ekobrottspolisen i län. De skall i ställetkunna använda sin tid och sina resurser till att skötasitt mycket viktiga värv.Anf. 107 Justitieminister ():Herr talman! Det framstår som egendomligt förmig när man i det socialdemokratiska partiet enadagen kräver en besparing på polisens område på500 och -- okej, det gicknågra dagar emellan, men inte så särskilt många --kräver ett ökat anslag till polisen. Siffran blir litetolika beroende på hur man räknar. Det har nämnts100 miljoner, 40 miljoner och 60 miljoner. Jag fårdet inte riktigt att gå ihop. Det här borde ha funnitsmed i samband med kraven ikrisöverenskommelsen.Jag kan repetera en del av det jag nämnde i mittsvar på interpellationen. Vi har från regeringenssida angivit att av de resurser som har avsatts förpolisen har 60 miljoner -- det är en av de siffror somhar nämnts -- öronmärkts för bekämpningen av dengrövre kriminaliteten. Den ekonomiskabrottsligheten utgör en viktig del. Vi har satsatpengar på RÅSOP. Det ger oss goda lärdomar omhur vi skall hantera verksamheten framöver. Vi harsett till att utbilda fler poliser, så att de tjänster somfinns kan besättas. Polisen skall inte tvingas göra deomprioriteringar de har fått göra, dvs.använda poliser i den akuta verksamheten ochplocka bort tjänster från det som inte har upplevtssom den dagsaktuella krisen. Genom att kommabort från detta sätt att omprioritera blir det enstabilitet i utredningarna om ekobrott.Utredningarna om ekobrott kräver en speciellkompetens. Där sätts inte vem som helst in, precissom att vem som helst inte sätts att utredasexualbrott mot barn.Att antyda att det sker en nedrustning avekobrottsbekämpningsresurserna -- det blev ettlångt ord -- är helt fel. Vad som har skett det senasteåret är en upprustning av resurserna förbekämpningen av ekobrott.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på interpellation 1992/93:173 omfallskärmsavtalenAnf. 108 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vadjag avser att göra åt fallskärmsavtalen. IanWachtmeister anser att fallskärmar för all framtidbör förbjudas i offentlig verksamhet och att detockså går att förbjuda dem i företag som helt ellerdelvis ägs av staten. Han har framfört tanken attstaten och kommunerna kan villkora stöd tillorganisationer, banker m.m. med attfallskärmsavtal inte får förekomma eller i vart fallöppet måste godkännas.Ian interpellation är allmäntformulerad och behandlar i stort sett helaarbetsmarknaden. Eftersom jag inte kan uttala miginom andra departements ansvarsområden tar jag ihuvudsak bara upp sådant som hör tillFinansdepartementet.Samtidigt som banker och andra kreditinstitutunder senare år redovisat stora kreditförluster ochlandet gått in i en djup lågkonjunktur med stigandearbetslöshet har det uppdagats att bankdirektöreroch andra personer i ledande ställningar mottagitgenerösa avgångsvederlag. Detta har naturligtvisupprört allmänheten och inte minst mig själv. Enlivlig debatt har förts i massmedia och de sommottagit den här typen av förmåner har utpekatsoch ställts till svars. Avtal ingås emellertid sombekant mellan flera parter. De som förkreditinstitutens och andra företags räkning träffatde s.k. fallskärmsavtalen är enligt min mening iväsentligt högre grad ansvariga för att de häravtalen kommit till stånd än de som mottagitförmånerna. De har emellertid nästan helt glömtsbort i den allmänna debatten.Regeringen uppdrog åt f.d.regeringsrådet att granskaanställningsavtal, avtal om avgångsvederlag ocheventuella andra liknande avtal som ingåtts mellanå ena sidan Nordbanken och å andra sidan de f.ddirektörerna ochChrister . Syftet var att undersökamöjligheten att få avtalen om avgångsvederlag helteller delvis ogiltigförklarade eller enskildaavtalsvillkor jämkade. , somredovisade sitt uppdrag , kom vidsin granskning fram till att bankens möjligheter attgentemot någon av de tre direktörerna få till ståndjämkning eller ogiltigförklaring av avtalen var små.Han rekommenderade därför inte att inleda någonprocess mot de tre direktörerna.Finansdepartementet har genom beslut den 2 april1993 uppdragit åt advokaten attutreda om det finns grund för staten som ägare tillNordbanken att väcka talan mot styrelseledamötereller andra om skadestånd till banken enligtreglerna i bankrörelselagen. I den utredningenkommer också omständigheterna bakomfallskärmsavtalen att granskas. att presentera resultatet av sin utredningsenast den 15 september 1993.Huvudregeln bör enligt min mening vara attpersoner i företagsledande ställning fårkompensation för arbetets särart och risker genomstorleken på lönen. Avgångsvederlag kanemellertid ibland vara befogat till den här kategorinarbetstagare, eftersom de inte har detanställningsskydd som gäller för andraarbetstagare. De bör då få någon annan form avtrygghet.Avtal om avgångsvederlag och liknande förmånerförekommer i mycket liten utsträckning inom denstatliga verksamheten. De högsta statliga cheferna,generaldirektörer och landshövdingar m.fl. ochäven statsråden, kan få s.k. förordnandepension,som under vissa förutsättningar börjar utgå före 65års ålder. För att undvika att pensionstagaren skallkunna uppbära dubbla förmåner finns också reglerom att en sådan pension skall minska med hänsyntill andra inkomster.Reglerna om förordnandepension är godkända avriksdagen, bl.a. i verksledningsbeslutet (prop.1986/87:99, KU 29, rskr 229).