prot · GG09115 · 1993-05-25 00:00:00 — Kanske kan den också vara bra förförsvarsministern att titta i när han skall bedömaden här frågan om ungefär ett år.Anf. 210 Försvarsminister ():Herr talman! Jag är mycket medveten om attmånga gör motstånd i samband med att man skallavreglera och avmonopolisera. Det är för mig, förMargareta och för resten av kammarensledamöter säkerligen ingen ny erfarenhet.Låt mig upplysningsvis ändå meddela att jag aldrigi hela mitt liv har varit rädd för sotaren.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1992/93:652 omradioutsändningar från i ishockeyAnf. 211 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att verka för att hela svenska folketgenom radion får möjlighet att ta del av iishockey i framtiden.Låt mig först säga att jag själv upplever det sombeklagligt att det under årets världsmästerskapinledningsvis var omöjligt att följa direktrefereradeutsändningar från mästerskapen via radio i vissadelar av . Dess värre är detta fallet för allaoss idrottsintresserade invånare i vad gällerde flesta världsmästerskap i olika idrotter. Underpågående ishockeymästerskap möjliggjordes docken rikstäckande radioutsändning genom en frivilligöverenskommelse mellansändningsrättsinnehavaren, , och SverigesRadio.Sedan den 1 april 1993 gäller den av riksdagenantagna Lokalradiolagen (1993:120). Lagen gerrätt att etablera nya lokalradiostationer, vilka ägermöjlighet att sända ut även centralt produceratmaterial i etern. Denna förbättring gentemottidigare förhållanden bidrar till att skapa godaförutsättningar också för andra bolag än SverigesRadio att genom samarbete distribuera sändningari radio inom landet. Möjligheten till konkurrensbidrar till att antalet radioutsändningar från olikavärldsmästerskap inom idrotten kan komma attöka.Jag anser att idrottsrörelsens oberoende ställningmåste värnas. Jag utgår från att denansvarskännande idrottsrörelsen på ettseriöst sätt väger intresset av ekonomiska intäkterfrån sändningsrättigheter mot intresset av att fåstörsta möjliga spridning av idrotten till så mångamänniskor som möjligt genom olika media.Som svar på fråga vill jagavslutningsvis säga att med bakgrund i vad jagtidigare sagt är förutsättningarna goda för attsvenska folket genom radio får stora möjligheter attta del av världsmästerskap i såväl ishockey somandra idrotter i framtiden.Anf. 212 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret.Jag tycker att det är bra att härbeklagar att inte hela svenska folket har kunnatfölja . Det har kanske varit litet tyst omdet tidigare från idrottsministerns sida. Jag tror attdet här är en fråga som faktiskt angår väldigt mångaidrottsintresserade.Jag tror att många upplevde det som oerhört tråkigtnär public service-kanalerna undantogs rätten attsända i radio genom avtalet medKinneviksgruppen. Sedan skedde, som BoLundgren själv säger, en överenskommelse somgjorde att man kunde sända fr.o.m. semifinalerna.Men det avtal som löper löper också 1994 och 1995,och det är utomordenligt stora risker att det då bliren begränsning motsvarande den som initialt var iår.Det finns ett fantastiskt intresse för hoshela svenska folket. Det gäller unga och gamla. Detgäller naturligtvis mest män, men det gäller iovanligt stor utsträckning också kvinnor. Detta ärnaturligtvis bakgrunden till att svenska folket ärberett att satsa så mycket av skattepengar påhockeyn -- genom ishallar, genom bidrag tillhockeyskolor, genom ungdomsstöd av olika slag.Det finns en sorts ömsesidig överenskommelse:svenska folket satsar, och vi har en väldigt brahockey. Då blir det tråkigt när hockeyn ensidigtdras in i ett kommersiellt spel.Jag vet att det är Internationella hockeyförbundetsom har träffat avtalet, men jag hoppas ändå attidrottsministern vill hjälpa till så att vi i framtidenfår höra och se hockey över hela landet.Anf. 213 Statsrådet ():Herr talman! säger att publicservice-företaget undantogs rätten att , men det är inte sant. Radiohade, om man hade velat, haft möjlighet att skaffasig sändningsrätten. Det gäller naturligtvis ocksåför public service-företag att vara på alerten ochskaffa sig sändningsrättigheterna till de programsom man tycker är rimliga att vidarebefordra tillsvenska folket.Det här är inte heller en politisk fråga. Jag utgårfrån att den oberoende idrottsrörelsen såvälnationellt som internationellt kommer att hanteradetta på ett bra sätt, men detta är ju egentligeningenting som ett statsråd eller på någotsätt kan hantera eller styra. Jag vet inte heller hurInger menar att vi skulle kunna klara avdet. Möjligen skulle vi kunna subventioneraSveriges Radio för att man skulle köpa inmästerskap, men jag tror inte att det är vad IngerLundberg menar.Anf. 214 ():Herr talman! Det första som jag efterlyste har jagfått. Jag ville ju ha ett besked från idrottsministernom hans åsikt här, och han tycker att det är syndatt inte hela svenska folket fick höra påradio.På en punkt vill jag korrigera idrottsministern. Detgäller då frågan om anbudsgivningen. Det varnämligen inte en öppen anbudsgivning när detgällde radion, utan det slöts ett ensidigt avtal medKinneviksgruppen. Detta är inte direkt en fråga förkammaren, men jag vill säga detta för attsakuppgifterna skall vara korrekta.Vidare är det här en politisk fråga. Det förs ju nuen diskussion om det faktiskt är så att justradiorättigheter skall vara säljbara och om det intede facto går att jämställa radioreferat avidrottsutsändningar med t.ex. tidningsreferat. Detär en principiellt intressant fråga somidrottsministern kanske borde ägna litetuppmärksamhet åt.Anf. 215 Statsrådet ():Herr talman! Snarare är det väl kulturministernsom skall göra det. Men låt mig säga att ingen,såvitt jag vet, har ifrågasatt Dramatiska teaternsrättigheter när det gäller framförandet av en pjäs.En pjäs på kan inte utan vidare sändas iSveriges Radio. Däremot kan pjäsen recenseras avdagstidningar.En handbolls- eller en ishockeymatch är något somarrangeras av idrottsorganisationen i fråga, ochrättigheterna i det fallet tillhör den organisationsom det gäller.Det går inte att jämställa den typen av förmedlingav en upplevelse i direktsändning med ett kortareeller längre refererat i en dagstidning. Det är enallmän synpunkt. Vi får inte glömma att vi politikerinte disponerar eller styr över dessa saker.Måhända kan det för en socialdemokrat vara lätt attså att säga falla in i de begreppen. Men det gälleratt värna idrottsrörelsens oberoende ställning.Naturligtvis hade även haftmöjlighet att hålla sig framme. Oavsett hur det varmed anbudsgivningen ligger en del av ansvaret härpå Radio.Anf. 216 ():Herr talman! Självfallet är det kulturministern, inteidrottsministern, som lägger fast lagstiftningen närdet gäller t.ex. . Men det är kanskeinte så dumt att tala med kulturministern.Det finns en principiell skillnad mellan å ena sidanen utsändning av en pjäs, där det talade ordet försdirekt ut via radion -- där är det väldigt klart vadsom gäller i upphovsrättsfrågorna -- och å andrasidan det man hör i radion av den egentligamatchen. Vad man hör där är bangen från puckarsamt litet jubel. Men journalistens referat är ju detverkligt intressanta. Det gäller alltså ettåtergivande som på många sätt kan vara jämställtmed tidningarnas återgivande.Erkänn, herr idrottsminister, att det här är enprincipiellt intressant fråga!Anf. 217 Statsrådet ():Herr talman! Beträffande radio och TV kan vikonstatera att det handlar om två etermedier.Jag tror att radiosportens folk och andra är stoltaöver att de genom sina referat kan skapa envisualiserad bild av vad som händer. I mångaavseenden kan det vara lika intressant att följareferaten som att se en match direkt i TV. I detsenare fallet är vi, såvitt jag förstår, överens om attlikheten med en pjäs på ärganska självklar.Jag tror inte heller att man skall låta en duktigidrottsjournalist referera kultur på nämnda vis. Detfinns alltså en skillnad mellan detta och ett vanligttidningsreferat. Det måste vi utgå från.Jag tycker att alla vi som är idrottsintresserade skallsträva efter att med utgångspunkt just i vårtidrottsintresse skapa förutsättningar genompåtryckningar på något sätt, så att det blir brautsändningar i Sverige.Däremot skall vi naturligtvis inte göra detta till enpartipolitisk fråga eller till en fråga för riksdagen.Idrottsrörelsens oberoende ställning tänker i varjefall jag värna.Anf. 218 ():Herr talman! Jag tror att vi är överens på denpunkten.Men jag tycker ändå att idrottsministerns tanke,nämligen att tala med kulturministern, inte är sådum. Det är ju en viktig principiell skillnad mellanTV och radio. I TV återges ju bilden, och det ärsjälva matchen. Där är upphovsrätten klar. När detgäller radion är det annorlunda. Det är kanske inteså tokigt att detta ut.Visst är det träligt att man skall behöva dras medreklam om Ariel- och Wash & go-produkter baraför att man vill titta på en hockeymatch. På det härområdet är det inte som det var på den gamla godatiden, då alla faktiskt hade tillgång tillhockeymatcher både i radio och i TV.Anf. 219 Statsrådet ():Herr talman! Jag för min del utgår från att vi måstese till att idrottsrörelsen får klara sina saker. Vi skallinte politisera alltför mycket i samhället.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1992/93:662 omboendesubventionerna m.m.Anf. 220 Statsrådet ():Herr talman! har med hänvisningtill uppgifter om vissa resultat från enfördelningspolitisk analys som gjorts inomFinansdepartementet frågat finansministern vilkaåtgärder hon är beredd att vidta med anledning avanalysen. Arbetet inom regeringen är så fördelatatt det är jag som som skall svara på frågan.I sin fråga tar särskilt uppboendesubventionerna. Han anser att slutsatsenrimligtvis måste bli att man inte kan läggaytterligare bördor på dem som redan bor dyrast.Finansministern har lämnat svar påfrågor av och om defördelningspolitiska beräkningar som gjorts inomFinansdepartementet i samband medkompletteringspropositionen. Beräkningarna ingåri ett fortlöpande analysarbete för att kunna bedömaeffekterna av olika ekonomisk-politiska åtgärder isyfte att återskapa balansen i svensk ekonomi.Socialdemokraterna och regeringspartierna äröverens om att till de åtgärder som då måstekomma i fråga hör även minskningar av degenerella bostadssubventionerna.Det är dock knappast möjligt att, som LarsStjernkvist gör, hävda fördelningspolitiska skäl föratt man inte kan minska subventionerna i de senastbyggda bostäderna. De nuvarandebostadssubventionerna i form av räntebidragsaknar fördelningspolitisk träffsäkerhet. Dettakonstaterades redan av utredningar som denföregående socialdemokratiska regeringen tillsatteunder . Däremot visar ett flertal analyserav bostadsbidragens effekter som gjorts undersenare år att dessa bidrag har mycket godfördelningspolitisk precision. Denna typ av stöd ärdärför att föredra.Det är inte klart hur den avriksdagen beslutade reduceringen avbostadssubventionerna om skallutformas. Detsamma gäller de ytterligarebesparingar på subventionerna som regeringen haraviserat i kompletteringspropositionen.Regeringen kommer givetvis i sina fortsattaöverväganden att följa hur bostadsmarknadenpåverkas av förändringar i det allmännakonjunkturläget och ränteutvecklingen.Anf. 221 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Vi är överens om att boendet inte kan undantas vidsaneringen av statens ekonomi. Frågan är i stället,som bekant, när och hur de här besparingarna skallgenomföras.Sedan jag skrev min fråga hardet hänt en del. Enligt pressuppgifter harregeringspartierna och Ny demokrati träffat enuppgörelse som bl.a. berör det här området.Uppgörelsen är av flera skäl minst sagt märklig.För det första strider uppgörelsen mot Nydemokratis uppfattning för sedan -- i ochför sig är det kanske inte så märkligt.För det andra innebär uppgörelsen omnedskärningar när det gäller subventionerna går emot vad allt fler bedömare -- och de äroerhört många -- hävdar, nämligen att den härbesparingen har ''kontraproduktiv inverkan'', somstatsrådet säger -- jag har lärt mig många nya sakerhär i . Men med den här besparingen finnsi stället risken att statens ekonomi försämras.För det tredje är uppgörelsen märklig därför attden, i motsats till vad statsrådet hävdar i sitt svar,drabbar dem som redan har det dyraste boendet.För en familj som bor i en trerumslägenhet byggd1985 betyder det här att det blir en merkostnad om5 på ett år.Uppgörelsen innebär tydligen att man har gjort ettbyte. I gengäld får man gå med på en sänkning avturistmomsen. Jag har inget emot att besök påSkara subventioneras. Men i fråga omvalet mellan ett besök där och sänktaboendekostnader råder det, från minutgångspunkt, inget tvivel om vad som ärfördelningspolitiskt riktigt.Därför vill jag fråga: Handlar det enbart om etttaktiserande, eller finns det en fördelningspolitiskanalys bakom den uppgörelse som tydligen harträffats ?Anf. 222 Statsrådet ():Herr talman! Vilket beslut finansutskottfattar -- då skall man, såvitt jag förstår,justera sina betänkanden -- är det för tidigt att nudiskutera.Men rent allmänt vill jag säga att vadfinansutskottet har att diskutera är hanteringen aven kompletteringsproposition där det föreslåsbudgetförstärkningar på utövervad som tidigare angetts av . Detta ärnödvändigt för att det skall vara möjligt attexempelvis få ner de alltför höga räntenivåerna iSverige.Om man i de olika ingredienser som finns ikompletteringspropositionen tar med ytterligaredet ena eller det andra, innebär det inte att dessaåtgärder står i precis samklang med varandra. Detfinns ingen anledning att jämställa eventuellaförändringar av skatten på inrikespersontransporter med neddragning avbostadssubventioner. I det senare fallet är detfaktiskt fråga om en överenskommelse somträffades och som vi i regeringenhade trott att Socialdemokraterna skulle hålla. Detär förvånansvärt att så inte är fallet.Anf. 223 ():Herr talman! Jo, vi står fast vid dennaöverenskommelse. Men frågan är sedan när ochhur den skall genomföras. Det har vi inte blivitöverens om.Det som är intressant med den uppgörelse somtydligen är på gång i finansutskottet är att man äröverens om att det inte går att bara spara sig urdessa problem utan att man dessutom måste vidtaen del stimulansåtgärder. Därför upprepar jag minfråga: Vad finns det för fördelningspolitiska skäl --det är uppenbarligen inte budgetskäl som liggerbakom -- till att man väljer sänkt turistmomsframför att låta människor klara sig med rimligaboendekostnader?Anf. 224 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall gärna svara på frågorrörande turistmomsen om sådana frågor ställs tillmig i riksdagen.Anf. 225 ():Herr talman! Jag tycker att Bo Lundgrenunderskattar sin roll i politiken. Jag är övertygadom att han mycket väl vet vad som har hänt ifinansutskottet. Om inte annat så har han säkert ilikhet med mig läst kvällstidningar, lyssnat på radiooch sett på TV och vet.Då är det ett faktum att man uppenbarligen harkommit överens om att föredra subventioneradebesök på framför rimligaboendekostnader för människor. Då handlar denhär frågan alltså inte om strikta budgetskäl, utanden handlar om hur man fördelningspolitiskt villsätta in de stimulansåtgärder som vi är överens omkrävs för att klara svensk ekonomi. Därför tvingasjag, förhoppningsvis inte för döva öron, upprepamin fråga: Vad finns det för sans och balans i atthöja hyrorna med när man ansersig ha råd att subventionera ?Anf. 226 Statsrådet ():Herr talman! och jag har fleragånger här i kammaren diskuterat hur den tidigareförda bostadspolitiken har resulterat i devåldsamma produktionskostnader som smällerut i mycket höga hyror för hushållen, och vilkaibland kan ha svårt att hantera den situationen. Detär alltså en politik som ledde till de högaproduktionskostnaderna som är orsaken och rotentill det som vi har att hantera.Det som man nu måste göra i är att läggagrunden för en ny bostadspolitik som kan pressaned produktionskostnaderna. Det har också skett.Sedan den förra regeringen avgick harproduktionskostnaderna minskat väsentligt.Genom fullföljandet av en stram finanspolitik kanvi också lägga grunden för den endastimulanspolitik som är nödvändig, somlindrar finanskrisen och som förbättrarmöjligheterna till inhemsk efterfrågan, nämligensänkta räntor. Om man inte genomför denna typ avbesparingar, minskar denna möjlighet.Anf. 227 ():Herr talman! Det är sant att statsrådet och jag hardiskuterat bostadspolitik i dennakammare. Men i motsats till statsrådet lyssnar jagnoga på statsrådets argument. Jag påverkas av democh tar intryck. Dessutom lyssnar jag och tarintryck av vad som händer utanför det här huset.När i stort sett en enig kör av insiktsfulla bedömaresäger att denna besparing inte leder till någonbesparing utan i stället leder till att fastighetskrisenförvärras och att statens ekonomi försämras,då är jag inte sämre karl än att jag kan ta hänsyn tillså pass kraftfulla protester. Det hoppas jag att ävenstatsrådet gör och att han använder sitt, om änringa, inflytande, som jag inte tror är så ringa, tillatt förmå finansutskottet att avstå från dennauppgörelse med Ny demokrati.Anf. 228 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan först försäkra en orimligt hög räntenivå i väsentligt högre gradkommer att påverka fastighetsmarknaden ochdärmed den finansiella sektorn än de förändringarav räntebidragen som regeringen förespråkar ochsom den tidigare hade stöd frånSocialdemokraterna för att genomföra.Sedan gäller det att mycket noggrant kalibreraräntebidragsneddragningen. Det gäller att förläggaden på ett sådant sätt att man minimerar riskernaför problem såväl för enskilda hushåll som förandra, dvs. den finansiella sektorn i det här fallet.Det som kommer att föreslås kommer inte att hadessa negativa effekter. Tvärtom kommer debesparingar som generellt kommer att antas avriksdagen att ge möjligheter för just denräntesänkning som betyder attfastighetsmarknaden kommer att förbättras och attden finansiella sektorns problem lättare kommeratt lösas.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på fråga 1992/93:663 ombostadsrättsföreningarnas ekonomiska problemAnf. 229 Statsrådet ():Herr talman! har med hänvisning tillatt många bostadsrättsföreningar med husuppförda --1992 löper risk att gå ikonkurs på grund av att de har stora lån som inteamorteras frågat mig vilka åtgärder jag är bereddatt vidta för att förhindra stora problem framöverför landets bostadsrättsföreningar.Först vill jag säga att jag är medveten om attnedtrappningen av räntebidragen kan slå hårdaremot en bostadsrättsförening än mot ettbostadsföretag som kan fördela effekterna avnedtrappningen över ett större bestånd avsubventionerade och osubventionerade bostäder.Detta har också inverkat på takten ochomfattningen av den nödvändiga neddragningen avräntebidragen. Bostadsrättsföreningarnas problemkan inte lösas genom ytterligare subventioner. Detär just en sådan politik som lett till dagens situation.Många bostäder har produceratstill kostnader som inte går att bära, vare sig förenskilda bostadskonsumenter eller förskattebetalarna som kollektiv.Som jag framhållit tidigare måste de problem somorsakats av den tidigare förda bostadspolitikenlösas inom ramen för en samlad ekonomisk politiksom leder till ekonomisk tillväxt, låg inflation ochlägre räntor. Först då blir det möjligt för oss attklara kostnaderna för bl.a. de bostäder vi byggde islutet . Det är av största vikt att räntankan etableras på en varaktigt låg nivå. Detförutsätter besparingar i de offentliga utgifternainom alla sektorer. Det program som regeringenhar presenterat i den senastekompletteringspropositionen förutsätterbesparingar även i bostadssubventionerna.Mitt svar på fråga är således att deproblem som kan uppstå förbostadsrättsföreningar, liksom för andra inombostadssektorn, kan lösas genom att det förs enekonomisk politik som skapar förutsättningar förtillväxt, låg inflation och en låg räntenivå.Anf. 230 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret påfrågan. Bakgrunden till frågan är bl.a. denallmänna utvecklingen på hyresområdet, där vi harhaft kraftigt höjda hyror isamband med skattereformen och i samband medneddragningar av räntesubventioner tidigare ochde höga räntorna. Det har förts en ekonomiskpolitik som har skapat höga byggkostnader, enbostadspolitik som har inneburit dålig konkurrens ibyggbranschen och regleringsiver, m.m. Vi ärganska ense om att vi har att hantera dettaproblem.Min fråga gäller specifikt bostadsrättsföreningarna,därför att jag upplever att det finns särskildaproblem för just den boendekategorin. Statsrådethar pekat på någon punkt om attbostadsrättsföreningarna inte kan lägga ut t.ex. enneddragning av räntesubventionerna på ettbostadsbestånd som består av både gamla och nyalägenheter. Det finns bara en förening som skallklara av detta.Men det finns även andra problem, t.ex. att detfinns särskilda regler för en skuld som enbostadsrättsförening har. Det finns risker meddetta, speciellt när vi vet att många av de nyabostadsrättsföreningarna har stora skulder som deinte amorterar på, utan de har räknat med attinflationen skall så att säga amortera bort dessaskulder. När räntebidragen sedan trappas ned harde kvar skulderna men kan inte göra någraränteavdrag på den del som tillhör föreningen.Min första fråga till statsrådet är därför: uppfattningen att det finns särskildaproblem just för bostadsrättsföreningarna?Man kan säga att vi i finansutskottet håller på atthitta en bra lösning när det gäller de kortsiktigaeffekterna av neddragningarna avbostadssubventionerna, med anledning avföregående frågeställning. Men på lång sikt finns destora problemen kvar. Jag är mycket orolig för attdet finns en skuldbomb inbyggd i det system ochden praxis som finns i många föreningar.Min fråga är: Är statsrådet beredd att vidtaåtgärder för att se till att vi får en bättre situation iframtiden speciellt för bostadsrättsföreningar?Anf. 231 Statsrådet ():Herr talman! Vi upplever , både jagi regeringen och i sin funktion här iriksdagen, de problem som kan orsakas av enfelaktig ekonomisk politik. Det gäller då attförsöka balansera åtgärderna så att man kommerfram till en bra situation. Men det blir några tuffaoch besvärliga år.Bostadsområdet är besvärligt. Subventioner ochandra regler -- vi tar subventionerna först -- ärutformade så att förändringarna kan ge betydligtstörre effekter för ett begränsat antal bostäder somhar en stor volym. Därför måste man vara försiktigmed den här hanteringen.Det finns också speciella regler på olika områden.Det gäller skatteregler och även andra regler, somkan göra att bostadsrättsföreningar i vissa fall kanfå särskilda problem.Det problem som tar upp, att mantog stora lån i förhoppningen att inflationen skulleamortera av dem, var ett utslag av 80-taletsspekulationsekonomi och det som då inträffade.Nu sitter vi tyvärr i den situationen att bankerna harproblem. Det är ett annat utslag av detta.När räntebidragen försvinner och den räntevolymman själv skall erlägga växer, påverkas situationennaturligtvis i viss utsträckning av den allmännaräntenivån, beroende på hur lånen som sådana harutformats. Åtminstone påverkas den på litet längresikt.Dessutom påverkas situationen av vilkaskatteregler som gäller. I det senare avseendet haren utredare fått uppdraget att se överfastighetsbeskattningen. Där ligger också en delmöjliga åtgärder för bostadsrättsföreningarna. Dettidigare förslaget från en annan utredning har jagfunnit alltför mycket jämställabostadsrättsföreningen med villor, utan att tahänsyn till att det finns vissa skillnader. Den nyautredningen har ett brett ansvarsområde och harmöjlighet att ta upp frågeställningar som de somStefan Attefall berörde.Anf. 232 ():Herr talman! Jag vill göra klart att jag inte är uteefter några generellt större subventioner tillboendet. Det tror inte jag heller är denframkomliga vägen. Men justbostadsrättsföreningarna tror jag kommer att liggaspeciellt bekymmersamt till. Kostnaderna skall tasut på ett litet bestånd. Systemet bygger på att mantrappar ned räntebidragen.