prot · GG0989 · 1993-04-02 00:00:00 — Dock varken får eller kan man fattabeslut om arbetsmarknadspolitiska insatser,eftersom dessa belastar arbetsförmedlingensbudget.Det finns en utredningsresurs påarbetsförmedlingen i nära anslutning till den aktivaplatsförmedlingen, som är nära företagsansluten.Varför bygga upp en ny organisation, därtjänstemännen förväntas arbeta med samma slagsutredning, men utan närheten till den levandeförmedlingsverksamheten? Dessutom utanmöjlighet att fatta ekonomiska beslut om bidrag förarbets- eller utbildningsåtgärder.I dag passerar en arbetssökande förstförmedlingens utredning för att komma till AMI.Därifrån får personen, efter mer eller mindrelångvarig utredning, återvända till förmedlingen förett ekonomiskt beslut, vilket förmedlingen avlokala arbetsmarknadsskäl inte kan fatta, då man ejplanerat åtgärden efter arbetsgivarnas krav.Nu gör förmedlingen om hela utredningen, ochtiden går. Förutom ett slags rundgångsverksamhetblir effekten tidsförlust och mänskligt lidande.Det kan enligt uppgift finnas en mycket storpotential för besparingar, speciellt på den regionalanivån, vad beträffar och . Det är dockmycket svårt att kvantifierabesparingsmöjligheterna innan en undersökning avförhållandena gjorts.Vårt förslag är:Lägg ner ! För över all utredningsverksamhetunder förmedlingens tak, med en chef, ettekonomiskt ansvar och utnyttjande avpersonalresurser samt inte minst i absolut närhet tilldet aktiva förmedlingsarbetet. Här finns detmiljoner skattekronor att spara.Nu kommer jag till arbetsförmedlingarnas roll.Från slutet av 70-talet har arbetsförmedlingarnautvecklats för att dels kunna ackvirera arbete åtenskilda människor, dels tillfredsställaarbetsgivarnas krav. Man kan säga attförmedlingarna har två olika kunder med delvishelt olika krav. Dock vore det rimligt att anta attmänniskans behov av arbete och arbetsgivarnasbehov av kvalitativ arbetskraft är i högsta gradförenliga.För att kunna klara denna mycket svåra balansgångbör arbetsförmedlingarna satsa på välplaneradarbetsmarknadsmässig och företagsanpassadutbildning.Det har även framkommit att man i sin planeringav arbetsmarknadsutbildningen fullständigtunderskattat kostnaderna för utbildningen.Kurserna har bl.a. blivit onödigt kostsamma pågrund av att man saknat kompetensen attupphandla de billigaste alternativen.Kurser går till och med tomma, dvs. de harupphandlats och måste betalas, men de saknardeltagare eftersom pengarna inte räckt tillutbildningsbidrag. Utbildningsbidragen ärförresten dyrare ute i landet än t.ex. i Stockholm.Anledningen är att det är flera som är med i a-kassan i landsorten än i storstäder och därför tarpengarna slut fortare.Apropå detta har ett berömvärt initiativ tagits avarbetsförmedlingen i . Där har manförutom sex handläggare även anställt tvåsocialsekreterare och en försäkringstjänsteman.Man letar upp tomma utbildningsplatser iStockholmstrakten och låter efter utredningmänniskor delta i dessa kurser med bibehålletsocialbidrag och ibland även sjukpenning.Man behöver alltså på förmedlingarna satsa på enkvalitativ vägledning av förmedlingens kunder,både beträffande egna resurser och omgivningenskrav. är det ett eftersatt område. I stället harman satsat resurserna på olika servicecentrer, t.ex.i form av ''yrkeskaféer''.Med tanke på det allt viktigare kravet påarbetsmarknadsanpassad utbildning, och medkravet på arbete efter utbildning, borde det vara enutmärkt lösning att kunna köpautbildningsplatserna direkt av de större företagenpå en ort, så att utbildningen kan bli bådeändamålsenlig och kostnadseffektiv.Detta för mig osökt in på anställningsstöden. I daghar vi en flora av sådana, t.ex. rekryteringsstöd,stöd för företagsutbildning, utbildningsvikariat,lönebidrag, lokaliseringsbidrag, glesbygdsstöd,speciellt stöd för näringsidkare, starta-eget-bidrag,lönebidrag, arbetslivsutveckling ochungdomspraktik.Se över alla stödformer till arbetsgivarna som finns.Vid utbildning eller nyanställning erbjudsarbetsgivarna en summa pengar ett visst antalmånader. Systemet är krångligt och arbetsgivarna,arbetsförmedlingarna och arbetstagarna skullevinna oerhört på att det förenklades. Inför i ställetett enda anställningsstöd som är förhandlingsbart ibåde tid och procent. Då kanske den ensamme lilleföretagaren kan få en högre procentsats än ettstörre företag.Se de arbetslösa som en resurs i stället för enbelastning! Ge tillfällig dispens från lagen omanställningsskydd, inför lärlingslöner, låt demänniskor som uppbär arbetslöshetsersättninggöra en motprestation i samhället! Det skulle gagnabåde arbetstagare och arbetsgivare.Veckla ihop fallskärmarna! Skattebetalarna har allrätt att vara bekymrade över det otyg av vilketfallskärmar tillverkas för dem som riskerar att fallafrån hög höjd i den offentliga sektorn, dvs.personer som rikligen avlönas av justskattebetalarna.Går det att göra någonting? Jajamänsan.Man kan ogiltigförklara ännu ej utlösta fallskärmargenom lagstiftning i riksdagen.Man kan förbjuda dem för framtiden i statlig ochannan offentlig verksamhet.Man kan också förbjuda dem i företag som helteller delvis ägs av staten.Man kan lagstifta om att alla fallskärmsavtaloffentliggörs.Stat och kommuner kan villkora stöd tillorganisationer, banker m.fl. med attfallskärmsavtal icke får förekomma eller i varje fallöppet måste godkännas.Vidare är det för samhällets toppar att taansvar för sina handlingar. Alla talar ju om att detär dags för medelsvensson att göra det.Allt detta har vi, snyggt och prydligt, påpekat imotioner till riksdag. Tystnaden därifrånär kompakt, som vanligt.Det framgick av anförande, liksomdet har gjort av allt Ny demokrati har sagt underdetta riksdagsår, att det krävs en kombination avåtgärder, ett paket för att komma till rätta medkrisen. I klartext: och regering måstebemöda sig om att i vår arbeta med ledstjärnornarättvisa, hänsyn till andra och realism. Det går omman vill. Ny demokrati vill.Fru talman! vill jag upprepa för regeringenoch de borgerliga ledamöterna vad jag för treveckor sedan sade i denna kammare. Många av erhar förmodligen sett . fällde ettyttrande på Ascot som fick hela societeten att tappaandan. Detta yttrande är mitt budskap till er iregeringen samt till ledamöterna.Jag ber att få yrka bifall till våra reservationer nr 3och 13 till arbetsmarknadsutskottets betänkande nr19.(Applåder)Anf. 3 HANS ():Fru talman! Det är inte av applåder skallleva. Det är inte på grund av applåder vi kommeratt dömas här, det är på grund av gärningarna, detvi politiker gör innanför och utanför den här salen.Det är . Det är den dag somfackföreningsrörelsen i har utlyst som endag när man manifesterar sin vilja till arbete.Kampen mot arbetslöshet och kampen för attupprätthålla arbetets värdighet är temat för enfacklig manifestationsdag, och de mål man harsätter man högt. Jag tycker att man kan varamycket stolt över de målen.Den 2 april är den dag här i riksdag dåriksdagens majoritet uppenbarligen kommer attfortsätta att förhålla sig passiv till den katastrofalautvecklingen på arbetsmarknaden. Situationen ärmycket värre än när vi diskuterade den förnågon månad sedan. Den är mycket värre ännär vi diskuterade den för drygt sedan.Men utskottsmajoriteten tycker att det räcker medatt konstatera att det har blivit sämre.Den 2 april är en skammens dag här i . var det , inte att förvånas över. Detär upplagd för skämt och upptåg. Men detvar inte särskilt roligt att förhandlingarna mellanregeringen och socialdemokratin slutade i fiasko.Parterna skyller på varandra. Båda parter har förmig talat om vilka ''pottsorkar'' den andra parten äroch hur ovillig man var att komma framåt iförhandlingarna.Det finns några däremot som är som ett skämt, ochsom även tog detta skämtsamt. Jag tänker på Ianoch och deras patrull.De var glada, och det var lätt för massmedia att fåbilder där man stolt bröstade upp sig och sade: Nuär det för oss! Det gick åt pepparn med deseriösa förhandlingarna! skall vi se påutpressarvalsen!Snabbt var de moderata ledande politikerna där.Gullan verkade dansa hambo om inte igarderoben så i bankhallen här i . Det varynkligt att se en person göra detta som satt ochlipade inför samma parter för sedan.Anders såg heller inte direkt ledsen ut närBert bjöd upp till dans.Jag förstår att har farit så långt hannågonsin kan -- till andra sidan jordklotet, tillHong Kong -- för att slippa uppleva detta. Han ärju faktiskt medskyldig. Såvitt jag kan förstå tog hanunder förhandlingarnas gång kontakt med Nydemokrati för att gödsla och få bättre jordmån.Skämt eller allvar vid , detta är djuptallvarligt för alla oss som bryr oss omarbetslösheten, att de sociala klyftorna växer,verkliga underskott och dåliga statsfinanser. Jagtycker att det är tragiskt, och det är också tragisktför den svenska demokratin.För drygt sedan gjordes en återremiss avutskottets betänkande AU11. Jag höll då ettanförande där jag varnade för vad som skulle kunnahända. Jag varnade för att man skulle göra somman gjorde , dvs. att man skulle träffanattliga överenskommelser som var djuptorättfärdiga och som skulle drabba mångamänniskor i arbetslivet.Jag varnade också för att man skulle kommatillbaka utan resultat. Först händer ingenting iutskottet , och därefter kommerman till kammaren och yrkar återremiss. Sedankommer man tillbaka, och ingenting har hänt. Detskapar förakt för politiken.Jag sade då:''Återremissen måste vara meningsfull.Det måste resultera i rejäla åtgärder för enarbetslinje. Det får vara slut på passiviteten frånregeringens och de borgerliga partiernas sida. -- -- --Men det måste också finnas en fördelningspolitiskrättvisa i förslagen. Finns där inte det, är det enkrigsförklaring mot svenska arbetarrörelsen,fackföreningsrörelsen och mot alla dem som hardrabbats av ekonomiska kris -- -- --Förtroendet för den politiska processen bygger påöppenhet och ärlighet -- -- -- jag hoppas attsakdiskussionen kommer att föras i utskottet.Annars har ni ställt riksdagsarbetet återigen åtsidan. Då får vi mycket dåligt förtroende förpolitikerna .'' Jag tror att det kommeratt drabba alla.Det har inte skett någon sakdiskussion i utskottet.Vi hade några hastiga sammanträden i går.Bråttom, bråttom. Det måste fattas beslut. Mankan diskutera varför. sitter vi här och skall fattabeslut. I utskottet har man inte diskuterat förslaget.De som i skall vara särskilt kunniga pådetta område har inte förberett ärendet ett duggmer än sist, och då var det dåligt förberett.Nu står i stället diskussionen kring nyval eller inte.Massmedia hetsar människor, och människor ärmed all rätt besvikna och rädda. Ni måste göra upp!Något måste hända! Nyval!Löser det problemen? Vänsterns opinionssiffror ärinte så starka. Vi kanske borde vara rädda förnyval. Men kan det lösa frågan är vi inte rädda fördet. Vi är inte så ''taktiserande'', som statsministernsäger med sitt nya ord. Det viktiga är att vi fårnågon ''hm-hm'' ordning även i och i densvenska politiken.Jag tror att lösningen är en annan. Regeringen är inte en god representant för folkmajoriteten,och sannerligen inte någon god representant förriksdagsmajoriteten. Regeringens problem är nu har knuffats ytterligare höger ut, och därstår Ny demokrati, det högerextremistiskapopulistpartiet, med öppen famn. Detta svarar intemot det svenska folkflertalets synpunkter.Det ankommer inte på mig som vänsterpartist attge råd. Men nog borde mittenpartierna i regeringentänka över vilken regering de ingår i och vilkenpolitik den för. Det gäller ekonomisk politik,frågan om arbetslösheten och viljan att bekämpaden, arbetsrätten och maktförhållandena samttrygghetssystemen påarbetsmarknaden.Mittenpartierna borde se upp såatt de inte enbart skapar konfrontation i detsvenska samhället och bidrar tillhandlingsförlamning i regering och riksdag.Sakfrågorna i det betänkande som ligger påriksdagens bord -- vilket ju egentligen är tvåbetänkanden, ett i går nyskrivet och det gamlaAU11 -- rör arbetslösheten. Det handlar därmedom åtgärder mot arbetslösheten. Många av deeffektiva åtgärderna är egentligen åtgärder utanförarbetsmarknadsutskottets område. Det är fråga omnäringspolitik, skattepolitik, utbildningspolitik,osv.Många åtgärder ligger trots allt inom ramen förarbetsmarknadsutskottets område, dvs. aktivaåtgärder inom arbetsmarknadspolitiken. Men skallman komma någon vart måste man ta hand omunderskotten. Det gäller underskott på kort siktoch underskott på lång sikt. Det gäller att gasa, ochdet gäller att bromsa.Det är en komplicerad strategi. Så långt kan jaghålla med Ny demokrati. Man måste ha ett paketsom tar hand om hela politiken. I vårt paketprioriterar vi kampen mot arbetslösheten högst.Därmed har vi, fru talman, prioriterat kampen motde dåliga statsfinanserna. Den absolut främstaorsaken till de dåliga statsfinanserna ochbudgetunderskottet är dåliga ekonomiskaaktivitet, vilket också innefattar högaarbetslöshet.Låt mig poängtera attarbetslöshetsförsäkringsnivån inte är en orsak tillkrisen. Media piskar upp stämningarna och säger:''Sänk arbetslöshetsersättningsnivån, annars gårSverige under!'' Det är fel.Arbetsmarknadsfonden, som om, hade överskott när vi gick in /93, med ökande arbetslöshet ochformidabla budgetunderskott.När den ekonomiska politiken kapsejsar är detsjälvklart att arbetslösheten ökar. Inbetalningarnaminskar, eftersom lönevolymen minskar. Samtidigtblir bidragsberoendet större då människor saknarutkomst av reella arbeten. Men det är inteersättningsnivån som är orsaken.Det är obegripligt att man låtsas lösa krisen ochunderskotten genom att minska ersättningsnivån.Det gör att de drabbade drabbas dubbelt. Skjut påde svagaste!Det är med stor vrede och upprördhet som jagkonstaterar, att när vi i förrgår här ikammaren diskuterade skattepolitik och möjligainkomstförstärkningar till staten, röstade man nersamtliga förslag till inkomstförstärkningar. Vi hademånga förslag. Vi ville t.ex. skärpamarginalskatterna, vilka faktiskt är låga. Denmarginalskattereform som orättfärdigtgenomfördes ärunderfinansierad med i storleksordningen 20miljarder kronor.De borgerliga politikerna sade då: Nej, det går inte.Höj inte marginalskatterna. Det vill vi inte. Vi somhar det litet bra vill inte bjuda till.Nydemokraternas representant sade: Det är bästasättet att få folk att sticka ifrån . Det är densamhällsmoralen det är fråga om. Vi sade: Använddå en annan metod. Avskaffa grundavdragen förinkomster över brytpunkten och behållmarginalskatterna på . Nej, det vill vi inte,sade man, men detta har regeringen tänkt på.Finansdepartementet har uppmärksammat att detkanske vore en metod.Det är nu inte dags att uppmärksamma, det är dagsatt åtgärda! Det ligger förslag på bord imotionsform. Det borde vara möjligt att behandladem sakligt när nu statsfinanserna är i den kris deär och när behovet av finansiering förarbetsmarknadspolitiska åtgärder är så stort. Hurförklarar mittenpartierna, och ,som så ofta talar om värnskatt och om attsolidariskt bära bördor, att man så entydigt avvisarvarje öre i skattehöjning för dem som skulle kunnabära det?Det är bedrövligt att behöva säga detta, men jag villsäga det här i talarstolen, även om det naturligtvisinte är så ''taktiserande'' av mig att angripamassmedia. När vi diskuterade dessa storaomfattande inkomstförstärkningar i statsbudgetenvar det praktiskt taget ingen bevakning här ikammaren, och det stod inget i massmedia dagenefteråt. Alla journalister satt som hyenor ochtittade på vad som skulle hända i förhandlingsspeleti det låsta rummet. Skulle det bli regeringskris, ellerskulle det bli nyval?På detta sätt skapas också politikerförakt. Härpågick, fru talman, en vanlig reguljärriksdagsbehandling. Det var mycket negativabeslut som fattades, och här visade partierna var destod. Regeringspartierna avvisade varje förslag ominkomstförstärkningar.Arbetsmarknadsutskottets betänkande 19 är enfortsättning på den passivitet som vi så starkt harkritiserat. Utskottet uppmärksammar att nyaprognoser visar på en ännu värre situation. 1993/94kommer arbetslösheten att landa på 10--15 %.Finansdepartementets prognoser, som kom förnågon månad sedan, är fullständigtverklighetsfrämmande.Jag ser med stor oro på att detta händer. Man sägeratt andra politikområden måste kunna bjuda till.Jag har just berättat om vad man bjöd till med påskatteområdet. På utbildningsområdet säger manatt det är viktigt att få till stånd utbildning. Men jagvet att det finns en proposition där regeringensäger, att om det skall införas fler gymnasieplatserför ett tredje år, får pengarna tas frånarbetsmarknadsbudgeten, vilket ju är ofattbart,med tanke på att den är för liten.Vi har föreslagit kompetensutveckling i arbetslivetså att människor inte behöver gå ut i arbetslöshetinnan de får utbildning. Ja, det går kanske. Men enutredning ligger , och vi iVänsterpartiet har motionerat gång på gång. Detråder passivitet både frånArbetsmarknadsdepartementet och frånrepresentanterna för regeringspartierna i utskottet.Man hänvisar till kompletteringspropositionen, ochdet är väl ungefär rubriken på den politik man harfört. Arbetslöshetsbekämpning, var god dröj!Utskottet avslutar med att säga att man inte harnågon ändrad syn på det beslut somutskottsmajoriteten förordade i fråga om de förslagsom vi och andra har framställt om en aktivbekämpning av arbetslösheten. Det blir avslag påalla förslag till åtgärder och avslag på alla förslag tillytterligare medel.Jag vill redan nu framställa mina yrkanden, så attjag inte glömmer bort dem.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan mom. 20 och 22. Utskottet föreslår däratt avslår regeringens förslag tillsänkning av ersättningen frånarbetslöshetsförsäkringen. Jag ställer mig bakomde meningsyttringar som jag avgivit till betänkandeAU11 och till betänkande AU19. För att sparakammarens tid skall jag endast yrka bifall till någraav de viktigaste punkterna. Jag yrkar bifall tillmeningsyttringen avseende mom. 1, som gällerarbetsmarknadspolitikens inriktning, mom. 6, somgäller åtgärdsvolymen, där vi i haren väsentligt mer ambitiös linje, mom. 12, somhandlar om att igångsätta ett system förkompetensutveckling i enlighet med utredningensförslag, mom. 21, där vi föreslår att ersättningen iarbetslöshetsförsäkringen inte sänks och där vi harett annat förslag än vad Socialdemokraterna har.Vårt förslag är dessutom fullt ut finansierat, vilketSocialdemokraterna inte har. Jag yrkar bifall tillmeningsyttringen avseende mom. 33, som handlarom att uppmärksamma och prioritera en mycketutsatt grupp på arbetsmarknaden, nämligeninvandrarna samt till mom. 37, som rörmedelsanvisningen.Vi har utvecklat våra ståndpunkter i denmeningsyttring som finns fogad tillarbetsmarknadsutskottets betänkande 19. Därframgår också vår oerhört starka kritik motpassiviteten, det som skedde i samband med attskattebeslutet fattades här i kammaren och denlikgiltighet som våra förslag har mött.Arbetslösheten drabbar den enskilde.Arbetslösheten i är förskräcklig. Det ärhistoriskt rekordhöga siffror. Men det är inte barasiffror det gäller, som sade, det är vadmänniskor av kött och blod upplever och drabbasav.Arbetslösheten drabbar samhällsekonomin. Dendrabbar möjligheten till välfärd. Vi skall kommaihåg att arbetslösheten inte bara drabbar. Den ärockså nyttig. Den är nyttig för den som ägermycket, för den som har stor handlingsfrihet ochgoda inkomster, och den är nyttig för kapitalägare irelationen till dem som företräder arbetets intresse.Vi kan se hur man angriperersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen ochtrygghetssystemen i lagen om anställningsskydd.Man är passiv, så att arbetslösheten hålls på en högnivå. Det är inte utan anledning som vi frånVänsterpartiet menar att det är fråga om enklasspolitik. Det gäller att riva ner välfärd och attkrossa fackföreningsrörelsen. Det gäller inte baraekonomisk rättvisa, utan också de grundläggandemaktförhållandena i vårt samhälle.Jag har varit inne på det faktum attarbetslöshetsförsäkringen och det kontantaarbetsmarknadsstödet inte alls utgör någon orsaktill den ekonomiska kris som vi har. Jag vill frågaarbetsmarknadsminister vilkenstatsfinansiell poäng det är med att sänka detkontanta arbetsmarknadsstödet från 210 till 198 krom dagen, när det ligger på en nivå om imånaden. Jag har också sett att att det skall skrivas . Jagtror inte att det ligger någon annan tanke bakomsänkningen än att stryka ner och riva bort samt attattackera de arbetslösa.Uppmärksamma dessutom attarbetslöshetsförsäkringen inte bara är etttrygghetssystem för den enskilde -- den hardessutom ett tak, vilket gör att den som lever påförsäkringen inte får några stora pengar. Sammanivåer används också för utbildningsbidrag och förpersoner som i andra sammanhang är i åtgärder ochi aktiviteter. En tredje funktion är faktiskt attbibehålla en solidaritet mellan dem som arbetar ochdem som har slagits ut från arbetslivet, dearbetslösa.Arbetslöshetsförsäkringen styr därför lönenivån.Om man sänker arbetslöshetsersättningen radikalt,kommer man också att pressa lönenivån, och det ärett stort hot mot de arbetandes möjligheter attupprätthålla en dräglig lönenivå och även motfackföreningsrörelsen.Ny demokrati, vars företrädare står här ochhycklande låtsas bry sig om dem som har det svårt,har förutom karensdagar föreslagit en nedgång 70-procentig nivå inomarbetslöshetsförsäkringen. De vill riva lossytterligare tusenlappar. Den som är kani dag få stöd än , men fördem föreslår Ny demokrati att stödet skall minskastill . Finansieringen skall till en tredjedel skevia arbetsgivaravgiften, till en tredjedel genomstaten och till en tredjedel genom egenavgifter. Detär fråga om en radikal höjning. Detta förslagdrabbar de arbetslösa utomordentligt hårt.Krokodiltårar, !Ni vill dessutom på samma sätt som har förekommitinom vårt område slita pengar från dehandikappade inom område. Det finnsingen solidaritet i era led. Ni skall veta att ni frånvänster har ett mycket starkt motstånd.De åtgärder som vi har försvarat inom ramen förbetänkandet syftar till att sätta ungdomar i arbete,att främja kompetensutveckling och utbildning ochatt ge resurser till beredskapsarbeten. Härigenomvill vi hävda den arbetslinje som alla talar om mensom inte gäller i vårt samhälle.För detta behöver vi en finansiering, och vi har lagtfram en serie av förslag till finansieringar. Debygger framför allt på skatteskärpningar, menockså på besparingar. Så är t.ex. fallet med vårt takvid 5,5 basbelopp i sjukförsäkringssystemet.Ibland när jag sitter här känner jag förbittring ochvrede. vill jag resa mig upp och säga: Frutalman! Förlåt dem, ty de veta icke vad de göra!Men jag tror att jag är politiskt klokare när jagibland känner igenom de förslag som regeringenkommer med och de förslag som majoriteterna iutskotten lägger fram. Jag har sett dem i SAF:spromemorior. De är uttryck för de rikas och debesuttnas kamp mot vanligt folk. Förslagen är noginte så omedvetna. Man vet nog vad man gör,åtminstone från högern, från Ny demokrati ochfrån . Det är därför som jag säger: Seupp, ni i mitten, så att ni inte skapar den totalakonfrontationen och oron ute i landet! Då har vi desämsta förutsättningarna för att dra upp urkrisen.Jag hoppas att trots allt skall följautskottets beslut att rädda försäkringssystemet förde sämst ställda. Jag hoppas också att riksdagensenare skall vara förmögen att dra upp riktlinjernaför en expansiv politik för arbete och för rättvisa,en politik som också är finansierad och som kanhålla statsfinanserna upp på en hyggligare nivå ändagens. Ni skall veta att är berett attställa upp i alla konstruktiva diskussioner som kanleda fram till ett sådant mål.I detta anförande instämde , , och (samtliga v).Anf. 4 (nyd)replik:Fru talman! Eftersom frånVänstern namngav mig och ochmenade att vi inte är seriösa osv., vill jagunderstryka att i sitt anförandei allra högsta grad var seriös, att jag är mycketseriös, att är seriös och att de förslagsom vi framför och vill få genomförda är mycket välgenomtänkta och realistiska.Det är märkligt att kritiken i denna kammarenästan aldrig kommer mot våra förslag utan nästanalltid mot våra personer. Det talas om populism.