prot · GG09123 · 1993-06-07 00:00:00 — Jag sadeockså att offentlighetsprincipen delvis gäller förHandelshögskolan. Jag står för det också. Det finnsingen anledning att ta tillbaka någonting.Handelshögskolan i skiljer sigväsentligt -- medge det, Per -- från de nutilltänkta, med statliga pensionsmedelhelprivatiserade stiftelsehögskolorna. Denväsentligaste skillnaden är att staten här går in ochsvarar för praktiskt taget . IHandelshögskolan har man från näringslivets sidavisat den vidsynen och det intresset att man ocksåhar varit beredd att satsa där. Varför, Per ,är det svenska näringslivet inte berett att frånbörjan gå in i ett samarbete omstiftelsehögskolorna? Varför skall detnödvändigtvis till allmänna medel, pensionsmedeloch statliga garantier för fastigheterna?Det sista jag vill ta upp i den här repliken är vårsatsning över budgeten. Det går bra för Per Unckelatt plocka fram de papperen. Möjligen har hanassistenter som kan hinna få fram dem; vi kansket.o.m. kan göra en overheadbild och visa att vi i vårbudget faktiskt öronmärker förforskningsändamål. De är finansierade till sistakronan.(Applåder)Anf. 76 Utbildningsminister ():Fru talman! Låt mig gå baklänges: Det är ingen somhar ifrågasatt om Socialdemokraterna öronmärker3 miljarder kronor till forskning -- det står i ermotion. Det behöver vi inte göra någraoverheadbilder av. Vad som däremot inte står i ermotion är varifrån vi skall ta de 3 miljarderna. Detslutar med att det blir ett hål på 30 miljarder kronori ert budgetalternativ. Det är klart att det inte är såmycket värt att det har stått i enforskningsproposition när det inte är fråga omverkliga pengar utan om en check utskriven påframtida generationer. Skillnaden mellan er ochoss, , är att den här regeringenförsöker att betala så många räkningar som möjligtnu, medan ni skjuter det på framtiden.I fråga om är BengtSilfverstrand och jag uppenbarligen överens omvilket läget är, nämligen att det är en liten tårtbitav verksamhet som genom ettsärskilt riksdagsbeslut är uttryck förmyndighetsutövning. Men Handelshögskolansordinarie verksamhet, precis somstiftelsehögskolornas, kommer att bedrivas i enprivaträttslig form. Därmed kan vi läggafrågeställningen om i denna deltill handlingarna.Ersättningen till studenter ochersättningen till studenterna vid KTH, Chalmersoch högskolan i i stiftelseform, kommeratt utdelas på exakt samma principiella grunder ochefter samma tal. Skillnaden ligger i att vi därutöverhar velat säkerställa tillskapandet av den nyamångfalden genom att använda de pengar som densocialdemokratiska regeringen bestalSveriges företagare och skattebetalare på till ettförnuftigt ändamål. Jag tror att det är många i denborgerliga majoriteten som känner stolthet över attfå använda löntagarfondspengarna till någonting såkonstruktivt.Så till frågeställningen om den holländskeministern. Han har säkerligen inte inrättat någrastiftelsehögskolor med hjälp av pensionspengar.Det är det ingen som gör i heller, så i dettahänseende är vi alldeles lika. Men vad Jo ,till skillnad från , har är englödande förståelse för behovet av en mångfald avhögskolor med olika huvudmän. så långt att han med statliga medelsubventionerar bokförlag för att upplysastudenterna om skillnaden mellan de olikahögskolorna, för att öka studenternasvalmöjligheter och högskolornas förmåga tillfruktbar konkurrens med varandra. Den filosofinligger ljusår bortom den som har förmått sig att anlända till.Till slut, fru talman: Jag beklagar om BengtSilfverstrand inte hade nattmössan på sig enligtprotokollet från . är den neddragenöver ögonen.Anf. 77 ()replik:Fru talman! Då är den nog ganska genomskinlig --det är nämligen mycket lätt att genomskåda PerUnckels retorik.Det står klart och tydligt när det gällerpensionsfonderna att de fem som förskingrasomfattas av precis samma regler som fjärde ochfemte AP-fonden. Per sade fantastiskt nogatt man genom löntagarfonderna har bestulitlöntagare, företagare och medborgare på pengaroch att fonderna därför skall avskaffas. Samma sättatt ta ut resurser förekommer i fjärde och femteAP-fonden. Frågan är då berättigad: Hur länge fårde socialistiska fjärde och femte AP-fonderna varai fred för Per och andra borgerligaregeringsledamöters klåfingrighet?Byråkrati och centralism, talade Per om.Per ger sken av att vi skulle stå ensammapå den här barrikaden. Det gör vi sannerligen inte.Man är lika förvånad i högskolevärlden i stort somvi är inom det socialdemokratiska partiet -- ja, ännumer förvånad, skulle jag vilja säga. Så här uttrycksdet av , rektor i : Meddet nya systemet, alltså den nya högskolelagen ochden nya högskoleförordningen, skapas omfattandemöjligheter till lokal profilering och till konkurrensmellan högskolorna. Jag kan inte se att en ökadmångfald grundad på olika ägandeformer på någotsätt är nödvändig för att skapa förutsättningar förkreativitet och utveckling. -- Det kan inte vi heller.Vi socialdemokrater har varit beredda att gå vidaremed att ytterligare förändra högskolelagen ochhögskoleförordningen, men på ett likvärdigt ochdemokratiskt sätt, så att alla får möjlighet attomfattas av den nya friheten.Det har funnits en stor förståelse och en starkrespons för vårt synsätt också på ochKTH. Det är först sedan Per för att inteförlora hela spelet sade ''Ni behöver inte säga ja tillstiftelser, det räcker att ni säger ja till fortsattaförhandlingar'' som vi kan fortsätta att driva frågani långbänk.Sven , rektor för ,frågade varför regeringen först genomför ettresurstilldelningssystem som för delinnebär en förlust på ochsamtidigt ökar resurstilldelningen med ett antalmiljoner kronor till vissa utvalda högskolor. Omman tror på stiftelsehögskolornas inneboendedynamik, vilken har talat sigvarm för, kan jag lika litet som förståvarför man också måste ha långsiktiga garantier förextra medel om man inte kan stå på egna ben.Fru talman! Jag vill slutligen säga att det iMorgonekot talades om att Finansdepartementetnu har bekräftat att klyftorna i det svenskasamhället har ökat. har vi också fått enbekräftelse på att den borgerliga majoriteten medNy demokratis hjälp vill genomföra ett system sominnebär att klyftorna kommer att öka också iUtbildningssverige.Anf. 78 Utbildningsminister ():Fru talman! Min vana trogen fortsätter jag nedifrånoch upp. må ha sagt att hanförlorade pengar, men det gör ingen. Riksdagenfattade ett beslut somgrundades på att ingen av dagens högskolorförlorar en enda krona på det nyaresurstilldelningssystemet.På skulle man enligt tveksam till stiftelsebildning. Det är nog dagsatt dra upp nattmössan åtminstone något, BengtSilfverstrand. har stödet förstiftelsebildning bara blivit större på . Ettentydigt besked från --visserligen med två reservanter, det medges gärna --innebar att man var villig att övergå i stiftelseformom vissa bestämda villkor kunde uppfyllas. Jag haroffentligen nu och sagt att jag inte ser någrasvårigheter att uppfylla de kraven.Bengt Silfverstrand hänvisar till högskolor i detoffentliga systemet där man inte förstår varför intemångfalden skulle kunna förstärkas inom systemet.Jag beklagar att det fortfarande finns en delupplysningsarbete att göra i frågan om hur ettuniversitetssystem som säkrar dynamiken verkligenser ut. Det är bara en riksdagsmajoritethär i kammaren bestämde sig för att centraldirigerahela det svenska högre utbildningssystemet. Detvar teoretiskt möjligt att upprätthålla friheten omriksdagsmajoriteten hade medgivit det. Problemetär att högskolorna, om de alla är statliga och lyderunder samma regler, också är i händerna på vadriksdagsmajoriteten skulle tänkas vilja göra.I arvet från och , BengtSilfverstrand, ligger förpliktelsen att enriksdagsmajoritet inte skall kunna centralstyrauniversiteten. Om den gör det kan universiteteninte fylla sin roll som kritiska motvikter till en aldrigså demokratisk statsmakt.Bengt Silfverstrand säger att han inte är ensam omsin kritik av regeringen. Nej, han harkommunisterna med på vagnen också, och det görinte att jag tycker att argumenten blir starkare.Sist och slutligen, fru talman, vill jag ta upp denevinnerliga diskussionen om pensionärernaspengar. Ni socialdemokrater tågade under fanornahär utanför , och LO-tidningenpublicerade en numera berömd ledare medrubriken ''Successivt tar vi över''. Var inte avsiktendå, vilket medgav här i kammaren, att användalöntagarfonderna för att socialisera det svenskanäringslivet? Det som sedan hände var att också niupptäckte att valförlusterna blev för smärtsammaoch att folket inte ville ha fondsocialismen. Dådöpte ni om maktövertagandet till att gällapensionspengar, för vem var egentligen emotpensionärer och pensioner?Faktum i målet kvarstår. De löntagarfonder som avtekniska skäl lagts in i AP-fondsystemet avvecklarvi , därför att de aldrig någonsin har varitavsedda att ha någonting med pensionerna att göra.Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 79 () replik:Fru talman! Utbildningsministern säger attregeringen går från ett byråkratiserat ochcentraliserat system när det gäller högskolan ochutbildningspolitiken. Jag delar nog inte denuppfattningen. Det första Per gjorde var attlägga ned en myndighet och inrätta två nya påhögskolans område.Läs de betänkanden som kommer från utskottet,och läs propositionerna! Ni detaljreglerar i procentgentemot t.ex. kommuner. Per säger attregeringen går ifrån ett socialistiskt system. Ni harju snart förstatligat varenda bank i detta land!I er iver att styra detaljreglerar ni. Läs nästabetänkande som vi skall fatta beslut om. Där talarni om för kommunerna exakt på vilken nivåskolbidragen skall ligga, i stället för att överlåta tilldem själva att fatta besluten. Vad är det ihögskolelagen, Per , som förhindrar deandra högskolorna att leva upp till de kvalitetskravsom vi ställer här i ?Anf. 80 Utbildningsminister ():Fru talman! Anklagelsen att jag är en mästare i attcentralisera den högre utbildningen har jag faktisktinte hört tidigare. Jag tror att den kan passera somen litet väl snabb replik i en riksdagsdebatt.Vi är ju faktiskt, vilket tidigare, på väg att frigöra högskolornaså att det blir svårare för den politiska makten attcentralisera den högre utbildningen på nytt.Därigenom säkerställs förutsättningarna för dentyp av överenskommelser mellan studenter ochhögskola som jag tidigare talade om. Makten flyttashärifrån -- från -- ut tillstudenter och till de akademiska lärarna som sluteröverenskommelser om hur studentens utbildningskall läggas upp.Stiftelsehögskolorna säkerställer dessutom attdenna förändring av den högre utbildningensvillkor blir bestående, i enlighet med de traditionersom jag tidgare har talat om och som går tillbaka tilluniversiteten i och . Jag förstår inte,, hur detta skulle kunna ses somett exempel på att vi centraliserar det svenskautbildningsväsendet.Anf. 81 () replik:Fru talman! Det är ju inte så, Per Unkel, att det blirmindre byråkrati bara för att ni överför tvåhögskolor till stiftelseform. Det står i propositionenatt det skall vara ramavtal, lagar, kontrakt ochförordningar. Jag förstår inte hur Per kan fådet till att det rör sig om en avbyråkratisering.Anf. 82 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag förstår att inteförstår. Det beklagar jag.Hela den reform som regeringen har föreslagit ochsom vi nu diskuterar den sista delen av syftar till attöka mångfalden av utbildningsanordnare meduppgifter inom den högre utbildningen. Imångfalden ligger inflytandet och makten för denenskilde studenten. I mångfalden liggerförsäkringen mot att vara utelämnad till en endahuvudman som, om denna huvudman så får för sig,kan diktera innehållet i detalj. Det gjorde enföregående riksdag under 1970-talet.Genom olika huvudmän säkerställsvalmöjligheterna, kvaliteten och uppgiften attfungera som kritisk motvikt. Detta är dennareforms innebörd. Jag lovar, , attde ramavtal och de villkor i övrigt varmed dennafrihet skall förknippas kommer att vara tillytterlighet klara, enkla och därmed mycketobyråkratiska. Jag tvivlar på att en högskola annarsskulle vara beredd att gå in i den nya friheten, somnågon talare påpekade tidigare här i kammaren.Vem vill byta och regeringens byråkratimot en egen? Däremot vill många byta riksdagensoch regeringens detaljinflytande mot en möjlighetatt förverkliga sina egna ambitioner.Fru talman! Får jag till slut säga i detta replikskifteatt om fattar beslut i enlighet medregeringens förslag går vi nu in i de kommandeprocesserna för att förverkliga idéerna. Vi skallomdelbart gå i författning om villkoren förhögskolan i och preliminärt den 16september fatta beslut om vilken av de bådahögskolorna KTC eller CTH som är mest aktuellför stiftelsebildning. kommerrepresentanter för dessa båda högskolor attinbjudas att presentera sina ambitioner om hur devill förverkliga sina ideal i händelse av att just derashögskola utväljs för stiftelseform.Anf. 83 ():Fru talman! kommer en riksdagsmajoritetmed all sannolikhet att ta 11 700 miljoner kronorfrån pensionssystemet för att finansiera helt andraändamål. Detta möjliggörs genom ändring i lagenmed reglemente för AP-fonden och syftet är attfinansiera de stiftelser för forskning som riksdagenbeslutade om samt stiftelsebildning av tvåhögskolor. De medel som regeringen använder ärenligt gällande lag avsatta för att tryggapensionsutbetalningar för landets löntagare ochpensionärer, vad Per än säger när hanunderkänner av stiftad lag.Detta utbildningsutskottsbetänkande handlar alltsåbara till en mindre del om egentligutbildningspolitik. Större delar handlar i stället omandra frågor:Det gäller den allmänna synen på privatisering ochinnebörden av konkurrensneutralitet, detkonstitutionellt tveksamma i att avtalsbindakommande riksdagar framöver, finansieringav denna privatiseringsaktion genom medel somskall garantera pensionsutbetalningar samt svekmot den uppgörelse som regeringen träffade ihöstas med socialdemokraterna.Jag kommer huvudsakligen att uppehålla mig vidde senare frågorna.Fru talman! När den historiskakrisöverenskommelsen träffades mellanregeringen och Socialdemokraterna var det för ossen mycket viktig fråga att vi fick regeringen attacceptera att upphöra med sina planer på bl.a. attskingra löntagarfondsmedlen ur AP-fonden. Dessamedel skulle kvarstanna inom AP-fonden ochfortsätta utgöra garanti för framtidapensionsutbetalningar.Regeringen valde dock att i direkt strid med detman var överens om att lägga fram deförslag som skall ta ställning till. Attpå ett så flagrant sätt bryta mot en ingångenöverenskommelse är ett nederlag för hederligheteni politiken.Vid torsdagens forskningsdebatt påstodutbildningsminister att det var denlyckligaste dagen i hela hans politiska liv. Lyckanberodde på att löntagarfonderna skulle utplånas.Per uttalande är avslöjande som denslutliga bekräftelsen på vad vi anat ochsagt. Den unckelska lyckan och stoltheten rör inteinsatser för forskning och högre utbildning. Nej,känsloutbrottet gällde rätt och slätt att få göra slutpå löntagarfondsmedlen. Att skaffa finansiering tillviktiga områden som högskola och forskning medså grumliga motiv är att göra dessa verksamheter otjänst.Fru talman! Eftersom vi Socialdemokrater ser medstort allvar på detta brott mot höstens uppgörelsevill jag redogöra för det skedda.Den 20 september 1992 ingicks alltså enöverenkommelse mellan företrädare förregeringspartierna och Socialdemokraterna.Därvid överenskoms beträffandelöntagarfondsmedlen att den beslutade utdelningenav sparpremier ur Fond 92/94 inom AP-fondenskulle avbrytas och att de medel som avsatts fördetta skulle återföras till AP-fonden.Efter en direkt vädjan från statsminister om att man skulle avsätta ettbelopp från löntagarfondsmedel för forskning,eftersom det enligt inte fanns någrabudgetmedel för detta för det kommande treårigaforskningsprogrammet, accepterade IngvarCarlsson att överväga ett mindre belopp somtillskott till detta program. Detta skulle kunna skeunder förutsättning att parterna blev överens omforskningspolitiken. I överenskommelsenåterspeglas detta i lydelsen: ''Frågan om att stödjaforskning med löntagarfondsmedel skulle varaföremål för samråd mellan parterna''.På dessa villkor slöts alltså överenskommelsen.Statsminister accepterade alltså att,sedan utdelningen av sparpremier avbrutits,återstående löntagarfondspengar skulle kvarstannai AP-systemet. Denna statsminister bekräftades också av honom i enintervju under en presskonferens den 20september. Intervjun sändes i radions morgonekodagen därpå.Trots detta fortgick arbetet på en särskildproposition för att med löntagarfondsmedel ge stödtill forskning och stiftelsebildning på högskolansområde som om ingenting hade fattade regeringenbeslut om att skulle tas ur AP-fondens löntagarfondsmedel för forskning.Nästan senare, ,överlämnades den beslutade propositionen till densocialdemokratiska riksdagsgruppen. Dagen därpåägde ett informationsmöte rum mellanföreträdarna för Socialdemokraterna ochregeringssidan.Någon diskussion i sak ägde inte rum. Frånregeringens sida hade man tydligen inte avsikten attsamråda, regeringen hade ju redan fattat sitt beslutatt -- i strid med överenskommelsen medSocialdemokraterna -- fortsätta överlämnade vi densocialdemokratiska reaktionen på den informationvi erhållit. Vi förklarade där att vi, i linje medöverenskommelsen mellan , var beredda att låta en begränsad del avde tidigare löntagarfondernas medel bidra tillfinansiering av det forskningspolitiskatreårsprogrammet under förutsättning att vi blevöverens om inriktningen av programmet.Det belopp vi kunde tänka oss var avkastningen påde medel som räddades kvar i fondsystemet genomatt utdelningen till allemansfondsspararnaupphörde, enligt överenskommelsen. Vi såg dettasom ett extra tillägg utöver en normal finansieringav forskningsprogrammet över statsbudgeten. Vikonstaterade även att regeringens ambitionsnivåför forskningen för den kommande treårsperiodenvar för låg. Forskningen borde tillföras minst 3miljarder kronor mer under kommandetreårsperiod än innevarande period.På dessa våra synpunkter omforskningsfinansiering fick vi inget gehör frånregeringen. Inte ens ett kommatecken ändrades iden redan förtryckta propositionen somoffentliggjordes . Att kalla dettasamråd är att helt sakna insikt om innebörden avdetta ord.Om forskningsfrågor i övrigt ägde över huvud tagetingen diskussion rum. Vi fick för övrigt tillgång tillden forskningspolitiska propositionen först efterdet att den offentliggjorts. Allt tal om samråd kringforskning är falskt.När vi går vidare på denna regeringspolitikensskändliga väg kommer vi till torsdagen den 1 april1993. Denna dag fattade regeringen beslut ompropositionen Högskolor i stiftelseform.Det nödvändiga kapitalet, , föratt man skulle kunna överföra två statligahögskolor i stiftelseform skulle återigen tas frånAP-fonden och en lagändring skulle göras ireglementet för Allmänna pensionsfonden. Genomdenna lagändring legaliserar regeringen formellttilltaget att överföra medel från Allmännapensionsfonden till forskningsstiftelser ochstiftelsehögskolor.De tidigare avtalsbrotten mot höstens uppgörelsekröntes nu med fullträffen att användapensionsmedlen för privatisering av statligahögskolor, något som över huvud inte fanns med idiskussionen vid överenskommelsen i september.Denna privatisering blir dyr för skattebetalare ochframtida pensionärer. Det är inte nog attregeringen ger ifrån sig statlig förmögenhet i formav byggnader och mark till privata stiftelser ochdessutom förskingrar fondmedel frånpensionssystemet. Därtill utlovas statligtdriftbidrag för utbildning och forskning under ,ett beslut som är så konstruerat att det är enomöjlighet för kommande riksdagar att ändra på.Det denna operation leder till är att det somprivatiseras är inflytandet och beslutsrätten, medandet statliga ansvaret som finansiär kvarstår.Fru talman! Om regeringen föreslagit att antaletprivata högskolor skulle utökas hade vi kunnat föraen normal politisk diskussion om vad vi anser vorebäst ur ideologiska och praktiska utgångspunkter.Men regeringen valde medvetet att gå tillkonfrontation.Det gällde då för regeringen att hålla korten så tättintill bröstet att normal analys av beslutsunderlagoch remiss undveks. Inga utanför kretsen avintressenter har fått delta i beredningsprocessen.Helt följdriktigt nekades också den remissomgångsom vi krävde i utbildningsutskottet och som enutskottsminoritet enligt riksdagsordningen har rätttill.Konfrontation och arrogans är det som helt väglettregeringspartierna fram till dagens beslut. Därförhandlar dagens debatt inte bara omforskningsstiftelser, stiftelsehögskolor ochlöntagarfondsmedel. Det handlar än mer omledande borgerliga politikers trovärdighet ochheder. Förhistorien till dagens beslut är kantad avsvek och övertramp mot det demokratisktanständiga. Det är trist och djupt allvarligt att denborgerliga regeringen på det här sättet hanterarhederlighet, etik och moral i politiken. (Applåder)I detta anförande instämde , , , , , ,, , , , , Bengt-OlaRyttar, Per , , , , ,, , ,, , ,, , , , , , , ,, , , , ,, , ,, , ,, , , , , , , ,, , ,, , ,, , , , ,, , , , , , och (alla s).Anf. 84 Utbildningsminister ():Fru talman! Det var väl en final pålöntagarfonderna som heter duga! På något sättskulle det dock kännas rimligare att ha fått föraslutdebatten om löntagarfonderna med ett partisom är berett att slåss med blanka vapen.Varför kan ni inte -- alla ni som tågade underbaneren för bara för socialistiskalöntagarfonder -- säga som det är: att det smärtar eratt dessa fonder, som ert parti tvangs att genomgåså mycket av väljarförluster för att genomföra, nuavvecklas?I stället blir löntagarfondsdebatten, fru talman,plötsligt en debatt om pensionärernas trygghet,trots att varenda socialdemokrat i denna kammaresom kan någonting om pensionstrygghet vet attdessa frågor inte har någonting med varandra attgöra.I nästa omgång blir avvecklingen avlöntagarfonderna till en fråga om politisk procedur.Det hade hedrat er om ni hade tagit debatten förfondsocialismen öppet i stället för att skyla den idenna typ av argument.Får jag, fru talman, till , barapåpeka att jag fortfarande känner lycka över att fåmedverka till avvecklingen av löntagarfonderna.Det är alltid svårt att värdera vad det är i enspolitiska liv som känns allra mest stimulerande. Jagmåste dock medge att det för en borgerlig politikerär svårt att finna någonting som tävlar hårdare omdetta än att få sätta p för socialism. Får jagdessutom göra det genom att stötta forskningen såkänner jag mig riktigt, riktigt belåten.Det är alldeles riktigt, som , att vi mellan partierna överenskom om attdenna fråga skulle vara föremål för samråd. Precissom meddelar, och BengtSilfverstrand för sedan förnekade, haralltså samråd ägt rum. Som jag påpekade redanförra veckan innebär samråd inte en utfästelse omatt man blir ense.Statsministern meddelade också i samband med attsamrådsförpliktelsen skrevs in, att pengarna skullestanna kvar i AP-fonderna, men naturligtvis intilldess att fattade sitt beslut om vad manskulle göra med dem.Lena påpekade också alldeles riktigtatt propositionen antogs, sannolikt den dag somLena har läst fram ur protokollet.Vad hon också vet är att denna dag togspropositionen utom listan för att möjliggöra detsamråd med Socialdemokraterna som sedermeraägde rum. Vid detta samrådsmöte, där bl.a. jag varnärvarande, ville socialdemokraterna inte föradiskussion i sak. Man sade sig endast vilja ställafrågor. Därefter ställde man frågor till vilka svarenstod att finna i det redan utsända materialet.Vi blev en smula förbluffade över attsocialdemokratin då inte hade någon uppfattning.Det är alldeles korrekt, som , att man hade det , och dåkonstaterade vi att uppfattningarna inte gick attförena. Det fanns två skäl. Det ena var attsocialdemokraternas ambitioner påforskningsområdet var för små. Regeringen ökarden totala forskningsvolymen med 4,5miljarder kronor.