prot · GG0976 · 1993-03-16 00:00:00 — Som jag sade för regeringen enfortlöpande diskussion och en dialog med detsocialdemokratiska partiets partiledning. Vi driverarbetet på det sätt som vi har varit överens om, ochsjälvfallet skall vi fortsätta att ha en dialog.Anf. 22 HANS ():Fru talman! Utöver vad jag har sagt idebatten vill jag påpeka att det är av betydelse attspaningsledningen och rikspolischefen på senare tidhar gjort dessa uttalanden. Det är det nya som harkommit till. Det gäller nu att det förs en diskussionockså med dem om den här saken och att mandessutom försöker klara ut om det behövs någraytterligare förstärkningar fram , vilken avspaningsledningen och rikspolischefen bedöms somen mycket kritisk och viktig tid.Anf. 23 Justitieminister ():Fru talman! Jag sade det inte tidigare, men det kanvara på sin plats att påpeka att det inte bara är vipolitiker som är involverade i diskussionen. Ävenrepresentanter från ärinvolverade och deltar i denna diskussion.Anf. 24 HANS ():Fru talman! Även om det svar justitieministernskriftligen gav var negativt, tycker jag att debattenhar visat på en positiv och öppen inställning.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1992/93:448 om lotsstationen iMarstrandAnf. 25 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att bibehålla denbemanning i lotsväsendet som även är av betydelseför försvaret och sjösäkerheten.Riksdag och regering styr , liksomövriga affärsverk, genom mål för verksamheten ochekonomin. För lotsningen är målet atttillhandahålla en säker lotsning till alla hamnar avbetydelse. Kravet på effektiviseringar ochrationaliseringar av statlig verksamhet omfattaräven . Verket genomför med denutgångspunkten en successiv anpassning avlotsorganisationen till sjöfartens ändrade struktur.Servicegraden för sjöfarten skall dock inteförändras.När det gäller fråga om bemanningeninom lotsväsendet har jag inhämtat attSjöfartsverket ser över vissa bemanningsfrågorinom bl.a. sjötrafikavdelningen. Arbetet är dockinte klart, och någon rapport föreligger såledesännu inte hos . Jag har därför intenågon ytterligare kommentar i frågan.Anf. 26 ():Fru talman! Jag skall be att få tackakommunikationsministern för svaret.Jag tror att kommunikationsministern och jag äröverens om att , lika litet som andraverk, kan undgå rationaliseringar ocheffektiviseringar. Det gäller emellertid också att setill att man får en säker lotsning, att servicegradeninte förändras och att sjösäkerheten kan hållas påden höga nivå vi har . Jag upplever attkommunikationsministern och jag är överens ävenom det.Om man lägger ner den bemannade lotsutkiken iMarstrand kommer det inom Skagerrakssjötrafikområde enbart att finnas en endabemannad lotsutkik. Mellan ochMarstrand sker ca 8 800 fartygsrörelser avfartyg . Många av dessa fartyg harfarlig och miljöfarlig last, exempelvis råolja. Nyttanav att ha kvar lotsutkiken är alltså av miljöskäl heltklar. Två lotsstationer måste i det här läget varabättre än en enda, vilket skulle bli resultatet avförslaget.Bortsett från nyttan för miljön gör den härstationen nytta också genom att risken för olyckorminskar för många yrkesfiskare, som är beroendeav hjälp och assistans. upptäcktesfrån lotsutkiken fem olika sjöolyckor, som fick ettlyckligt slut tack vare bemanningen i lotsutkiken.Man räknar med att tolv eller tretton personerkunde räddas till livet på det här viset.Jag vill ställa en fråga tillkommunikationsministern, även om jag ärmedveten om att han inte helt kan svara på den:Borde det ändå inte finnas möjligheter attgenomföra dessa besparingar inom Sjöfartsverketutan att lägga ner lotsutkiken?Anf. 27 Kommunikationsminister ():Fru talman! Som jag sade i mitt svar pågår det inomSjöfartsverket en översyn av de här frågorna. Detfinns ännu ingen rapport, det finns inget underlagatt ta ställning till. Inte ens generaldirektören harfått in underlag för ställningstagande i den härfrågan.Som säger handlar det i det här falletom en befattning.Sjösäkerhet är ju oerhört viktigt, det har inte minstden senaste tidens svåra olyckor i och påandra håll i världen visat. Vi måste göra allt för attse till att vi har en bra sjösäkerhet, men frågan ärom vi kan lösa de stora sjösäkerhetsproblemengenom att ha fysiska personer utplacerade vid olikautkikspunkter, som blickar ut över vattnet.Vi skall ändå komma ihåg att det finns tvåutkikar och att man diskuterar möjligheten att tabort en. Över den stora delen av skerändå icke någon personlig övervakning.Jag förringar inte detta, men det är inte en lösningpå sjösäkerhetsproblemen. har iuppdrag att ta ett stort samlat grepp på detta och setill att vi har en väl fungerande sjösäkerhet.Denna arbetsgrupp håller på med sitt arbete, menden är inte klar. Man har exempelvis ännu inte haftnågra diskussioner med de fackligaorganisationerna. Därför tycker jag, fru talman, attdet är för tidigt att gå in i en sakdiskussion om justden fråga som ställer till mig ,även om den i sig kan vara nog så viktig.Anf. 28 ():Fru talman! Jag är medveten om attkommunikationsministern i sakdiskussionen intekan ge de svar som jag skulle vilja ha beroende påatt vi är i ett tidigt stadium. Men är mångamänniskor nere på kusten oroliga för miljön. Detär inget tvivel om att om man har haft tvålotsstationer och lotsutkikar och minskar det till eninnebär det en försämring även om man kan frågasig hur många lotsutkikar man skall ha för attförsäkra sig om sjösäkerheten.Kommunikationsministern har gett i uppdrag till enarbetsgrupp att se över sjösäkerheten. Det kännslitet underligt att i det här läget gårin och säger att man vill minska antalet lotsstationerfrån två till en.Jag vill notera att dessa två lotsutkikar i Brofjordenvid ger ett överskott på 79 miljonerkronor. Jag tycker därför att det är litetanmärkningsvärt att man minskar antaletlotsstationer från två till en.Anf. 29 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag konstaterar att och jaghar exakt samma ambition, nämligen att se till attvi får en bra sjösäkerhet.Sjöfartsverket är mycket kompetent i dessa frågor.Verket håller nu på att se över bl.a. personalfrågornär det gäller lotsutkikarna. Jag avvaktar denutredningen. Först därefter kanske det ärmeningsfullt att och jag har en nydebatt i frågan.Anf. 30 ():Fru talman! Även om kommunikationsministerninte kan ge några definitiva svar, uppfattar jag,eftersom vi har varit överens om att sjösäkerhetenär viktig, att vi kanske också bliröverens om att lotsutkiken i är värd attbevara.Anf. 31 Kommunikationsminister ():Fru talman! gör nu en övertolkning avmitt svar. Jag kan inte uttala mig om justlotsutkiken i , utan jag avvaktarSjöfartsverkets handläggning av denna fråga. Närden är slutförd, kan och jag ha en nydebatt i denna fråga.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1992/93:457 om riksväg 60Anf. 32 Kommunikationsminister ():Fru talman! Per har frågat mig ommedel är avsatta för genomfarterna vid Ludvikaoch och i så fall när i tiden projektenkan genomföras.Regeringen har presenterat en propositionom investeringar i trafikens infrastruktur därregeringen bl.a. lämnar förslag om inriktning ochfinansiering av framtida investeringar.Regeringen har därmed försett med ettförslag till övergripande riktlinjer för hurinfrastrukturen skall utvecklas och i vilkenomfattning de olika trafikpolitiska delmålen kantillgodoses. Föreslagna riktlinjer avser t.ex. dengeografiska avgränsningen av det prioriteradevägnätet, det s.k. stamvägnätet, samt vilkenstandard de olika stråken i nätet skall uppnå underplaneringsperioden --2003.Beträffande finansieringen föreslår regeringen attinvesteringarna bör betalas genom att Vägverketoch får ta upp lån i Riksgäldskontoretinom en av beslutad låneram.Syftet med propositionen är bl.a. att stärkariksdagens och regeringens inflytande överinvesteringsplaneringen och ge dem möjlighet att ibetydligt högre grad än tidigare påverkainriktningen av investeringarna i vägar ochjärnvägar.Det är dock och ansvar attinom ramen för beslut om den angivnainvesteringsinriktningen och inom angiven låneramvälja ut de enskilda objekten och upprättainvesteringsplaner. I vilken mån som medelkommer att avsättas för nämnda genomfarteravgörs därmed i och med att dessa planer upprättas.Anf. 33 PER ():Fru talman! Jag tackar kommunikationsministernför svaret. Jag är väl medveten om rollnär det gäller prioriteringar av vägobjekt. Minavsikt med frågan var dock att få ett klarläggandeav hur man skall tolka de angivna prioriteringarna ipropositionen. Min förhoppning var också attsvaret skulle ge ett klart besked om huruvidakommande prioriteringar kan tolkas så attförbifarter på besvärliga avsnitt prioriteras föreövriga delar i det stamvägnät som föreslås ipropositionen. Detta har jag inte kunnat läsa migtill i nämnda proposition.Vägverket och har att välja ut projekt. Iett vägbyggnadssammanhang är det också ettomfattande planeringsarbete. Planfrågor skall lösasav såväl som kommuner. I nu rådandearbetsmarknadssituation är det, som jag ser det,mycket angeläget att komma i gång med objekt.Därför är det också min mening att det bör varaklara direktiv om hur en sådan prioritering börgöras.Min följdfråga är: Ger propositionen sådana klarabesked som möjliggör för kommuner ochVägverket att nu snabbt sätta i gångprojekteringsarbetet?Anf. 34 Kommunikationsminister ():Fru talman! Syftet med den proposition som ladesfram var just att skall fåett ökat inflytande över planeringen av destrategiska väg- och järnvägsinvesteringarna underde kommande tio åren. Denna proposition harriksdagen nu på sitt bord. Regeringen avvaktar ettbeslut i den frågan.Därefter kommer alltså och Banverketatt upprätta genomförandeplaner för detta. Vilkakriterier som man har när man tar fram dem, kanjag inte exakt svara på. Men man tittar bl.a. på får så mycket som möjligt färdigt av olikastråk. Man kommer naturligtvis att ta de mestsamhällsekonomiskt lönsamma projekten först.Samhällsekonomi innebär bl.a. det som Per ErikGranström var inne på, nämligen sådant sominnebär att man t.ex. kan minimera antalettrafikolyckor. I detta sammanhang är jag övertygadom att denna typ av förbifarter kommer att kommamycket högt upp på prioriteringslistan.Jag kan emellertid inte ge något svar på dettahelt enkelt därför att jag ännu inte har fått in någotunderlag från och . Vägverketoch avvaktar riksdagensställningstagande till den proposition somregeringen har lagt fram.Anf. 35 PER ():Fru talman! Jag kan bara konstatatera att det finnsen ambition att prioritera besvärligavägavsnitt.Det som dock bekymrar mig något är att denna typav frågor om prioriteringar och planfrågor tar tid.Min förhoppning är naturligtvis att vi snabbtkommer till skott så att vi får i gång projekt.Anf. 36 Kommunikationsminister ():Fru talman! Per tar upp tvåkonkreta förbifarter på . Det är mycketsvårt för mig att veta var dessa ärenden befinner sigi planhänseende . Är de färdiga att startas?Finns det fastställda arbetsplaner? Har man löstmarkfrågor? Det är inte detta som nuskall ta ställning till utan det är vilka nationellastråk som vi skall satsa på. Därefter får man se vilkaprojekt som är färdiga att köra i gång omedelbart.De kommer att startas . De som liggerlängre bak i planeringen genom att man inte harlöst planfrågor etc. kommer med nödvändighet attstartas något senare.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1992/93:433 omblankningsaffärerAnf. 37 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omregeringen kan tänka sig att vidta lagändringar vadgäller blankningsaffärer.Det kan kanske vara lämpligt att jag först förklararför de ledamöter som inte närmare följeraktiehandeln vad en blankningsaffär är.På den svenska värdepappersmarknaden skiljsmellan äkta och oäkta blankning. Utmärkande förden äkta blankningen är att man säljer värdepappersom man fått med förfoganderätt genom enförsträckning. Man brukar i dessa fall, någotoegentligt, säga att man säljer lånade värdepapper.Oäkta blankning innebär en försäljning avvärdepapper som man över huvud taget inteinnehar eller förfogar över. Vid den oäktablankningen utnyttjas det tidsglapp som normaltfinns mellan avslutet av affären och leveransen avvärdepapperen eller registreringen av affären i ettkontobaserat system. införskaffarsäljaren värdepapperen i fråga.I den tidigare lagstiftningen förfondkommissionärer fanns ett förbud för dessa attgöra blankningsaffärer eller att medverka i sådanaaffärer. Förbudet avsåg äkta blankning. Någotförbud mot den andra formen av blankning har intefunnits i lagstiftningen. När blankningsförbudetinfördes angavs som skäl att Stockholmsfondbörs hade ett alltför begränsat material avfondpapper tillgängligt för omsättning. Dessutomansågs att det förekom utpräglat spekulativa inslagi blankningsaffärer och att den part som hadenärmare kännedom om marknadsläget hade ettövertag i förhållande till sin motpart.Efter förslag av Värdepappersmarknadskommitténtogs blankningsförbudet bort när den nya lagen omvärdepappersrörelse kom . Skälen förett förbud ansågs då inte längre hållbara. I motiventill den nya lagen, som ersatte 1979 årsfondkommissionslag, framhölls i huvudsakföljande omständigheter till stöd för att hävablankningsförbudet:--Antalet börsbolag och börsomsättningen hadeökat väsentligt .--Spekulativa inslag förekommer i allvärdepappershandel och är inget specifikt förblankningsaffärer. Att som vid blankning försökatjäna pengar på en nedåtgående marknad är i siginte mer spekulativt än att göra det vid enuppåtgående. Att den som är välinformerad ommarknaden har ett övertag gäller generellt och ärinte heller något unikt för blankningsaffärer.--Det finns andra finansiella instrument påvärdepappersmarknaden som också kan ge ettpositivt utfall vid fallande aktiekurser, t.ex. köp avsäljoptioner eller en terminsaffär.--Blankning är tillåtet på betydandevärdepappersmarknader utomlands. Det ärolämpligt att i en alltmer internationaliseradvärdepappersmarknad vidmakthålla ett förbud iSverige för blankning.--Det är inte förbjudet för andra aktörer änfondkommissionärer att göra blankningsaffärer.Samtidigt med att blankningsförbudet upphävdesinfördes i den nya lagen om handel med finansiellainstrument ett krav på skriftligt avtal vid bl.a. lånav värdepapper. Kravet gäller avtal som ingås avföretag som står under tillsyn.Denna regel kompletteras av om värdepapperslån. I dessaföreskrifter finns en detaljerad uppräkning av vadsom skall vara reglerat i ett låneavtal. Bl.a. skall detframgå hur stor säkerhet som låntagaren måsteställa för lånet och för vilket ändamål de lånadevärdepapperen skall användas. Föreskrifternaanger också vad för slags tillgångar som fåranvändas som säkerhet. Förutom låneavtalet skallockså en avräkningsnota upprättas. Yrkesmässigförmedling av aktielån får utföras bara av företagsom har tillstånd av för sådanverksamhet, dvs. Dessa stårunder tillsyn av inspektionen.I förslag till nybörslag fanns en föreskrift om att det av en anmälanom avslut som en börsmedlem gör till en börs skulleframgå om det var en blankningsaffär. Någon sådanregel fördes emellertid inte in i den nyabörslagstiftning som trädde i kraft vid årsskiftet.Motiveringen för detta var att sådana detaljer ibörsmedlemmars och andras anmälningsskyldighettill en börs borde bestämmas av börsen. Detta skallses mot bakgrund av dels att börslagen har karaktärav ramlagstiftning, dels att det i lagen ställs ettgenerellt krav på att handeln vid en börs skallpräglas av god genomlysning. Det ankommer påvarje enskild börs att bestämma detaljerna ianmälningsskyldigheten och i vad mån sådanauppgifter skall offentliggöras. ,som utövar tillsynen över börserna, har att bevakaatt börsen iakttar genomlysningskravet.Som påpekar har frågan om enredovisning av volymen blankningsaffärer iaktiehandeln vid fondbörsuppmärksammats i pressen. Någon sådanredovisning förekommer inte . Vid OMStockholm som har en marknadsplats för aktielånredovisas emellertid utestående volymeraktielåneavtal. Volymen redovisas separat för vartoch ett av det trettiotal börsbolag vilkas aktier ingåri OM:s aktielånemarknad.Offentlig information saknas alltså om de aktielånsom inte förmedlas genom OM:s lånemarknad. Detbör dock uppmärksammas att lån av aktier kan skeför andra ändamål än blankning.I flera tidningsartiklar har framförts krav på enfullständigare redovisning av aktielånen ochblankningsvolymerna i syfte att få till stånd enbättre genomlysning av aktiemarknaden. Dethävdas att det nu är endast ett fåtal aktörer somkänner till huruvida det är lånade aktier somanvänds vid aktiehandeln på fondbörsoch att dessa aktörer därför har ettinformationsövertag som kan utnyttjas. Dettamenar man kan skada tilltron till aktiemarknaden.Det är sådana farhågor som ocksåger uttryck för.Jag håller naturligtvis med om att en utökadredovisning av aktielånen behövs för en godgenomlysning av aktiehandeln. vet jag attfondbörsen tillsammans med just har inlett ettarbete med att ta fram regler som skall förbättraredovisningen av aktielånen. Sådana regler lärkunna vara klara . Jag utgår frånatt det initiativ som tagits resulterar i en lösningsom tillgodoser börslagens krav på godgenomlysning av börshandeln. Det ärFinansinspektionens sak att bevaka detta.Det har gått sedanblankningsförbudet hävdes. Min uppfattning är attdet inte framkommit sådanaomständigheter att beslutet att ta bort förbudetskulle behöva omprövas eller att möjligheterna attgöra blankningsaffärer skulle behöva förenas medsärskilda restriktioner.Kjell hävdar att lagstiftningen i fråga omblankningsaffärer skulle vara strängare i andraländer. Som exempel nämner han ochStorbritannien. I dessa länder är det -- liksom här ilandet -- tillåtet att blanka både genom att lånavärdepapper och genom att sälja värdepapper somman inte förfogar över. Vissa krav på redovisningav blankningsvolymen vid börserna förekommerdock. Av vad jag sagt framgår att en sådanredovisning snart kommer att finnas även i Sverige.Mitt svar på fråga är att regeringenför närvarande inte avser att föreslå någralagändringar vad gäller blankningsaffärer.Anf. 38 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för detta mycketfylliga och informativa svar på min fråga. Orsakentill att jag ställde frågan är de uppgifter som funnitsi pressen . Jag har ingenuppfattning om huruvida det varit några fel med deaffärer som förekommit, men också rykten kanskada marknaden.Blankningsaffärerna har blivit vanliga på senaretid, efter det att de har blivit tillåtna, men somframgår av svaret behöver det inte vara någotoegentligt i detta. Men blankning i större skala kanfå kursdrivande effekter och ge stora vinster. Omdet skulle förekomma oegentligheter i sambandmed blankningen, kan det skada tilltron till börsenoch till det finansiella systemet. Det kan ocksåskrämma bort aktieägare.Mot bakgrund av de åtgärder som har redovisats idet mycket fylliga svaret, bl.a. det somFondbörsen, och är i färd med att göra, är jagnöjd med svaret.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1992/93:435 omskatteuppbörden m.m.Anf. 39 Statsrådet ():Fru talman! har mot bakgrund av enrapport från ochRiksrevisionsverket om betalningstidpunkter förstatliga medelsflöden frågat hur finansministerntänker hantera de förslag som lagts fram i denna.I rapporten föreslås bl.a. att redovisning ochuppbörd av mervärdesskatt skall ske istället för varannan och att inbetalning avpreliminär A-skatt och arbetsgivaravgifter skallgöras den 3 i i stället för den 18 samtatt inbetalning av preliminär F-skatt skall göras den3 i i stället för den 18 varannan månad.Harry hävdar att motivet till de föreslagnaförändringarna är att staten skall kunna göraräntevinster. Lika stor som räntevinsten blir förstaten blir ränteförlusten för de företag som har attadministrera uppbörden åt staten. Företagensadministration kommer att öka. är fördelat så att det är jag somskall besvara frågan.Inledningsvis vill jag nämna att den rapport somHarry hänvisar till omfattar inte barainbetalningar till staten utan även statligautbetalningar. De delar av rapporten som HarryStaaf nämnt behöver utredas vidare. Jag har efterregeringens bemyndigande tillkallat en särskildutredare som skall se över uppbördslagstiftningen.I samband med denna översyn kommer även fråganom betalningstidpunkter att tas upp.Utredningsarbetet skall vara avslutat före utgångenav , men frågan om betalningstidpunkterbör behandlas med förtur. Jag är inte beredd att nuta ställning till de förslag som Riksgäldskontoretoch lagt fram i sin rapport.Jag vill dock nämna att de förslag som läggs fram irapporten grundas på de principer vid prövning avtidpunkter för statliga betalningar som angavs ibudgetpropositionen 1992. Bl.a. skall in- ochutbetalningstidpunkter väljas så att statensräntekostnader minimeras. Vid det slutligaställningstagandet måste emellertid hänsyn ocksåtas till effekterna för företagen. En övergripandemålsättning för regeringens politik är att förbättravillkoren för företagande -- inte minst vad avsermindre och medelstora företag.Anf. 40 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jagtolkar det mycket positivt. Med den handläggningsom statsrådet anvisar ges ju möjlighet att beaktaden oro som onekligen finns ute bland företageninför hur man likviditationsmässigt skall klaramorgondagen.Ett direkt genomförande av de framlagda förslagenskulle ställa krav på ökad likviditet i företagen. Detär svårt för många företag att klaraen ökning av likviditeten, inte minst med tanke påatt bankerna är ganska kärva. Till detta kommer attmånga företag nu råkar ut för att deras kunderbegär längre kredittider, upp till 60 dagars kredit.Också det anstränger likviditeten.Det kan vidare på momssidan bli visstadministrativt merarbete för en del företag om manförtätar inbetalningarna. Även om rapportengrundar sig på ett riksdagsbeslut tycker jag attföretagen bör få någon form av kompensation föratt de tar på sig en stor del av skatteuppbörden.Som sagt menar jag emellertid att dessa frågor medden handläggning som är skisserad fått en rimligbelysning. Än en gång tack för svaret!Anf. 41 Statsrådet ():Fru talman! Jag delar naturligtvis, speciellt i dagenssituation, oro och försäkrar attregeringen, som jag sade, kommer att väga insituationen för näringslivet och för företagen vidden slutliga bedömningen av denna fråga.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1992/93:437 om enkreditmarknadsnämndAnf. 42 Statsrådet ():Fru talman! har frågat statsrådet om regeringen är beredd att verka föratt en kreditmarknadsnämnd inrättas med syfte attgenom uttalanden om god banksed påverka praxisinom kreditväsendet vad gäller uppsägning av lån,krav på tilläggssäkerhet, borgensfrågor m.m.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Jag har tidigare i olika sammanhang slagit fast attdet måste vara upp till bankerna själva att bedömaom en kredit skall lämnas. Jag har förståelse förAttefalls synpunkt att det finns en risk att denfinansiella krisen leder till att bankerna i sinallmänna försiktighet går för långt i åtstramningenav kreditgivningen. Jag har också vid flera tillfällenför företrädare för bankerna påpekat vikten av attinte vara alltför försiktig i detta avseende. Ipropositionen om bankstöd har regeringen ocksåbetonat vikten av att bankerna ges ekonomiskaförutsättningar att fullgöra sin uppgift somkreditgivare.Jag har även förståelse för Attefalls oro överbankernas agerande i nuvarande svåra situation ifråga om uppsägning av lån och krav påtilläggssäkerheter m.m. Jag är väl medveten om attdet kan finnas ett behov av riktlinjer om vad som ärgod banksed på detta område. har ocksåbegärt att frågan om en allmänhetensbankombudsman utreds. Även Finansinspektionenhar tagit initiativ till diskussioner med bankernasbranschorganisation om förutsättningarna att bildaen rådgivningsbyrå för kredittagare påmotsvarande sätt som finns på försäkringsområdet.Jag förutsätter att de diskussioner som pågårkommer att leda till att dessa frågor klarläggs.