prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — Det tjänaringenting till att bli arg på oss, därför att då kommerdet bara att bildas nya partier som träder in ipolitiken och tar saken i egna händer.Vi vill se fakta på bordet. Då bemöts vi med att viär skumma, att vi är rasister, att vi ärmänniskofientliga och -- som vi fick höra --invandrarfientliga. Och detta bara för att vi vill taupp och diskutera de frågor som alla människor utei samhället talar om. Jag tycker att det är märkligt.Enligt den definitionen är en god politiker och engod människa den som sopar problemen undermattan och sedan låter barn och barnbarn lösaproblemen.Nu är det kris i , och detta måste alltsåpolitiken avspegla. Det får då inte längre finnasnågra heliga kor och en massa politiska låsningar.Vi måste i stället ha praktiska lösningar. Vi skallkomma ihåg att säkert har en strålandeframtid, men det kan vi ju inte få om vi ger bidragtill varandra eller om vi står här och pratar om vemsom kan ge mest bidrag till den andra. Vi får inteheller någon strålande framtid genom att vi ger osssjälva dubbla pensioner och fallskärmsavtal, det fårvi genom att släppa greppet om bordskanten och gåut i verkligheten och förändra. För detta krävs detledarskap. För politikers del innebär ledarskap föregår med gott exempel. Är det inte konstigtatt vi inte kan göra det, att vi inte kan sänkapartistödet, organisationsstödet och att vi intestenhårt kan gå in för att inte bara reagera utanäven agera mot fallskärmsavtal, politiskautnämningar, borstande på ryggen och allt vad detkan vara?I all min enkelhet menar jag att politiker måstekunna säga till folk: Vi kommer att kräva mycketav er, kära medborgare och skattebetalare. Vi vetatt ni är vår arbetsgivare. Ni betalar vår lön. Därförskall vi föregå med gott exempel. Vi kommer attdra ned på partistöd och organisationsstöd ochannat, men också ni måste tyvärr ställa upp. Detblir sänkta ersättningsnivåer isocialförsäkringssystemen, därför att det inte finnspengar, därför att man från den här kammaren ochfrån olika regeringar har lovat mer än vad man kanhålla.En annan sak som är viktig är att vi här bordegranska mera och budgetera mindre. Stora dåligaföretag gör inget annat än budgeterar. De görfemårsplaner, tioårsplaner och femtonårsplaner.Sedan hinner de inte ens följa upp hur det blev,därför att då håller man på med nästa budget.Riksdagen skulle ägna sig mycket mer åt attgranska det som sker. revisorer ochRiksrevisionsverket gör en god insats när det gällergranskning. Men vi här inne borde också granska.Självkritik, tummen på ögat på oss själva och pådem som sitter i regeringen, och sedan skall vi frågaoss: Vad hände efter det att hade givitregeringen till känna -- eller vad det heter förnågonting. Hände det någonting alls?Kostade det sex gånger mer än vad man förutsatte?Varför begravdes alltihop i en utredning?Vad kan då göra? Jo, den kan göra vissasaker just . Det handlar om de viktigastesakerna: jobben, räntan och rättvisan.Om jag börjar med jobben, vad är det som vi kangöra? Vi har en arbetslöshet, vilket betyder attdet råder brist på arbetsgivare, dvs. småföretagareav alla sorter. Det betyder inte att det råder brist påarbetsgivarföreningar och sådant. Här inne finnsett glödande intresse för och . Detär härliga , därför att det är stora saker. Mendet är inte och som fixar någrajobb. De käkar upp företag och spottar utkärnorna. Det blir alltså färre arbeten, när de hållerpå. Det är i de små och medelstora företagen och ide företag som ännu inte existerar som jobbenfinns. Men det bekymrar man sig inte tillräckligtom. Vi här kan skapa förutsättningar, framför alltvia skatterna och genom att förenkla även sådantsom inte handlar om pengar, som om. Det finns också annat, t.ex. allakrångliga papper som gör att folk får eksem.Vanliga företagare har inte så stor vana på detområdet, medan sådant folk som P GGyllenhammar inte ens har sett papperen. Så ärdet.Det finns tiotusentals jobb. sadeatt man inte kan skapa jobb genom att ändra påtrygghetslagarna och arbetsrätten. Jag vet inte vadBengt menade -- det är ofta som jaginte vet vad han menar -- men det kanske han självvet. Jag vet dock vad jag menar. Det är viktigt attändra trygghetslagarna. Facken måste ta tillbakasina positioner. Annars anställs inte de ungdomaroch andra som behövs. Man borde i stället införalärlingssystemet. Men det går rakt emot densolidariska lönepolitiken. Det är ju alldelesförfärligt. De flesta av er skulle väl förlora era jobb,eftersom det är så många av er som jobbar för någotfack. Så får man inte säga.Titta på de länder som har lågungdomsarbetslöshet! Hur kan de ha det? Jo, dehar lärlingssystem. Titta på , därungdomsarbetslösheten ligger på en tredjedel avden totala genomsnittliga arbetslösheten! Det ärsådana här pragmatiska saker som är så vikitiga.En enmansföretagare säger så här: Äsch, jaganställer ingen. Jag hade tänkt att anställa minkompis, men det är så besvärligt. Sedan görenmansföretagaren upp med kompisen om attkompisen skall jobba svart. Just det, herr talman.Ni ser litet förvånad ut? Usch då, tänker talmannenoch andra, skall kompisen arbeta svart? Och intenog med det, den här kompisen jobbar inte barasvart utan han kommer antagligen att dessutom taut från a-kassan på samma gång. Kan ni tänka er,vilken filur!Så här går det till. Detta pågår för fullt i vårtsamhälle. Det kallas för bidragsfusk. Nej, sägerfolk, inte kan man bära sig åt så. Jo, det kan jaglova er, precis så går det till. Vad beror det på? Jo,man har blivit lurad på något sätt, och då tyckerman att man kan luras tillbaka. Det största felet avalla är nämligen att hela är fullt av folk somtror att staten har en stor kista med pengar. Därförsäger man: Äsch, man kan alltid lura staten.Vi måste alla tala om att det inte finns några pengar.Hos finns det bara ett stort svart hål.Det är folket självt som tillskjuter alla medel. Detär folket som finansierar bidragsfusket.Sänkningen av turistmomsen handlar om att skaffajobb. Det handlar inte om ochSommarland, och att det är kul med karuseller osv.Det handlar om jobb och om billiga semestrar. Detär en åtgärd som skaffar jobb.Det finns ett helt paket med förbättringar försmåföretagare. Vi har knuffat på regeringen.Regeringen har varit duktig -- bra, ös på!Men så har vi innovatörerna och uppfinnarna. Demåste också få svängrum och förståelse. Det måstebli fint att vara litet tokig i . Det är det intenu. I skall man vara byråkrat. De säger:Vilken besvärlig typ. Han verkar ju inte riktigtklok. Han har en massa produktidéer. Ta ut honomnågonstans.Man skall ta hand om dessa människor. Hur kanman då göra det? Jag lovar er att det blirkulturkrock. Snacka om delpensionen! Vilkenkulturkrock det blir när en byråkrat möter enuppfinnare. Byråkraterna har inte en aning om varde befinner sig över huvud taget. Därför måste folki näringslivet ge sig in i detta själva och ställa upp.De måste vara med och få i gång innovatörerna.Pengarna finns. Dem skjuter vi till -- 100 miljonerhit, en miljard dit. Det handlar om hur pengarnaanvänds. Folk från näringslivet skulle -- om dehörde detta, men det gör de inte -- sätta fart ochhoppa in i detta utan fallskärm. Det är kul att hoppautan fallskärm, i varje fall i början.Sedan var det detta med arbete. Det gäller attarbeta sig ur krisen. Tror ni att vi blirkonkurrenskraftiga om vi jobbar mindre? GudrunSchyman skall jobba . Snartär det väl fyra timmars arbetsdag, och så skall folkha semester och alla skall få pension närde är . Tror ni att vi blir bättre då? Japanernasitter där borta och gnuggar händerna och säger:Vilka underbara idioter de är i ! Dem kan vikonkurrera ut hur lätt som helst!Vi måste uppmuntra dem som försöker. Vi kan intege bidrag eller lön utan krav på motprestation. Detfinns någonting som heterHallstahammarmodellen. Vi måste ställamotkrav. förekommer det ofta att folk säger:Jag har inte råd att jobba, eftersomarbetslöshetsersättningen är högre än lönen. Detstämmer, herr talman. Absolut.Tänk er ett företag där man säger: Det härföretaget går så dåligt, så nu ger vi fem veckorsextra semester till de anställda. Vi anställer tolv personer som vi intebehöver och sedan stänger vi av datamaskinerna.Det går åt skogen för det företaget. Det gör det förSverige också, av precis samma skäl.Jag hade tänkt att gå igenom hur den politiskavåren har varit, men det skulle vara en såtraumatisk upplevelse och framkalla sådanaadrenalinchocker hos statsministern att jag avstårfrån det just . Jag kanske gör det litet senare.Ny demokrati har attackerat mycket. Vi kommeratt fortsätta attackera. Det obehagliga med oss äratt vi kommer att attackera yrkespolitiker, facken,organiserad brottslighet -- alltihop, vad det än är.Det tråkiga för oss är att vi har rätt.Jag börjar bli trött på att ha rätt . Kaningen se till att vi får fel?Jag hade rätt om räntepolitiken. Vi kommer att fårätt om flyktingpolitiken också, när det blir försent. Att ha rätt är det värsta jag vet. Det kan jagtala om, så kan lugna sig på denpunkten.Tänk er om jag kunde få rätt en gång till. Tänk omRiksbankschefen genomgick någon sorts hypnotiskbehandling och plötsligt agerade riktigt. Då skullejag inte få rätt. Vad skönt det vore! Exemplet ärrent hypotetiskt.Vi har talat om räntan. Den är fantastiskt viktig.Regeringen har faktiskt försökt. Vi har från Nydemokratis sida försökt enormt för att få nerräntan, så att någonting skall ske. Vad har då skett?Jo, när det var upplagt för straffspark, öppet mål,målvakten var sjuk och utburen, då skulle Dennisskjuta in bollen. Det gick inte. Han sänkte räntanmed , för att han är den envisaste personeni . skall han antagligen visa det en gångtill.Men undrens tid är inte förbi. kanskeRiksbanken sänker räntan . Då är jagövertygad om att Riksbankschefen gör det bara föratt han tycker så mycket om mig och vill göra migglad.Om jag skulle göra någonting för att göra er här ikammaren glada, skulle det givetvis vara att säga:Vi lovar att inte vara ute och resa ochstöra er. Det kan jag tyvärr inte lova. Tvärtom, vikommer att vara ute överallt i . Var ni änhänger upp era hängmattor kommer ni att få höravåra ljuva röster.Glad sommar i alla fall!(Applåder)Anf. 57 () replik:Herr talman! Tyvärr hade jag rätt i min första replikom . Jag vill säga några ord omIan och invandrarpolitiken.Ian påstod tidigare att det inte ärtillåtet att kritisera invandrarpolitiken. Om det ärnågot som har debatterats här och i massmedierna,ja överallt, så är det invandrarpolitiken. Men detfinns en sak man inte får säga för får under inga omständigheter kalla den somframför invandrarfientliga påståenden förinvandrarfientlig.Det påstod här tidigare, att visvenskar riskerar att bli en minoritet i vårt egetland, är en klart invandrarfientlig uppfattning, föratt inte säga ett rasistiskt påstående. IanWachtmeister svarade inte närhan frågade hur länge en människa skall stämplassom invandrare -- , , för evigt. Är IanWachtmeister själv en invandrare? I detperspektivet är vi alla invandrare. Eller skall viförbjuda all flyttning över gränserna fr.o.m. nu?Anf. 58 (nyd)replik:Herr talman! Eftersom frågan när jag kom tillSverige har ställts , skall jag ange åretexakt. Jag tror det var 1567. Ändå ser jag ganskafrisk och förhållandevis ung ut.Mitt namn är vidare , vilket ärganska intressant. kallar mig fördet . Men när han skall lägga litet andraaspekter på det kallar han mig för IanWachtmajster, för att det skall kännas som att detdär är en litet konstig kille.Jag är mycket riktigt invandrare. Jag skulle tro attIngvar är invandrare. Jag kan mycket vältänka mig att de allra flesta här i kammaren är det.Det är inte det det handlar om. Man skall inteförsöka blanda bort korten på det sättet. Härhandlar det om en extrem situation. De störstabefolkningsförflyttningarna någonsin i . Då gäller det att regeringar är kloka.Vår regering har faktiskt inte varit riktigt klok.Därför har vi betydligt större invandring hit ochbetydligt fler människor i flyktingläger i äni något annat land, räknat per capita. Då är våragrannländer och inräknade. Detta är ettstort problem. Det är ett socialt problem. Det ärproblem ute i samhället. Folk talar om det osv.Som jag har sagt förut: Vi kan göra insatser. Vi ärberedda på allt möjligt. När FN behövde 160miljoner dollar i sade vi: pengarna från , för de andra fegisarna villju inte ge pengar dit. Skicka 160 miljoner dollarhärifrån -- det var då. Det föreslogvi, för att det skulle göra nytta.Vi har föreslagit katastrofbrigader. Vi föreslåraktiva ingrepp. Vi gömmer oss inte. Vi försökerinte bygga upp några murar. Men vi vet att vi intekan lösa problemen genom invandring hit tillSverige.Man säger: Titta, nu har vi tagit in dessa människori . Det är väl tjusigt. Men de får inte asyl.96 % eller eller vad det är -- man får olikasiffror -- har fått avslag på ansökan om asyl. Vad ärdet för humant i det? Vad är det för fel om vi sägerdet?Jag har hört att det är diskussioner om ifall manskall få sjunga Du gamla du fria påskolavslutningarna i svenska skolor. Jag tycker skall det. Jag tycker att svenska medborgareskall tala svenska språket osv.Vi skall ställa dessa frågor, men kanske inte likasnabbt som vi tvingas göra just , utan med allafakta på bordet. De är mycket allvarliga. Vi har härett jätteproblem i . De som kommer attframstå som skyldiga, vare sig det går bra ellerdåligt, är vi. Människor kommer att fråga: Vadsysslade man med ?(Applåder)Anf. 59 ():Herr talman! Jag tror att det är viktigt att se attproblemet inte är de människor som kommer hit,utan det faktum att de tvingas att fly. Det blirytterligare ett problem om man, som IanWachtmeister, menar att de skall tvingas att stannakvar och låsas in tillsammans med sina bödlar. Detär inte en särskilt human hållning.Ian sade en bra sak i sitt inlägg,nämligen att vi som politiker skall föregå med gottexempel. Ett sådant gott exempel kan vara attuppträda med trovärdighet. Det kan vara intressantatt veta att totala kostnader /92 uppgick till ca 7 miljarderkronor. För perspektivets skull kan man konstateraatt svenskarna lade ned 7 1/2 miljard pågodis, 21 miljarder på spel och lotterier och 24miljarder på alkoholhaltiga drycker. Det kan gelitet av proportioner på problemet och vad dethandlar om.Jag skulle i detta inlägg också vilja göra något av ensummering av det år som har gått. Jag delar, somjag tidigare sade, inte statsministerns självgodabeskrivning av vad som har gjorts. Jag vet interiktigt varifrån han får sin inspiration. Det kanknappast vara från resorna land och rike runt. Ärdet så, kan det möjligen vara frånförstaklassvagnen eller kanske från någotprivatchartrat flygplan.Till den verklighet som de flesta delar hörgymnasieskolan och även arbetslöshetskaféerna,som växer i antal. I varende stad i i det minst ett kafé för arbetslösa, och det ärmycket intressanta ställen. Där möter manmänniskor som inte alls tycker att det är ljus itunneln eller att vi har en kompetent regering. Därmöter man människor som har stora socialaproblem och som in på huden känner deekonomiska orättvisor som breder ut sig i vårtsamhälle.Det är människor som i mycket hög grad ärprovocerade av de orättvisor som finns och av detprivilegiesamhälle som faktiskt har vuxit fram iSverige under . Närfallskärmsavtalen och banksvindlerierna avslöjasblir människor upprörda.Det som händer bl.a. ute påarbetslöshetskaféerna -- jag har besökt mångaunder våren -- är att människor börjar brytatystnaden. Man sitter inte längre hemma i soffanoch blir upprörd, man knyter inte bara näven ibyxfickan, utan går faktiskt ut och visar sin ilskaoch sin vrede. Man börjar gå samman och diskuterahur vi skall lösa problemen, vilka krav man skallställa eller framför allt vem man skall rikta dem till.Vi har träffat många av dessa människor härutanför i olika grupper och i olikaformer. Jag tror att vi kommer att få se många flerav dem. Något som oroar mig är att jag tror att omingenting görs, kan de ökande sociala klyftorna ochsociala orättvisorna komma att ta sig meravåldsamma uttryck för åtminstone en grupp,nämligen ungdomarna. De ungdomskravaller somvi har sett tendenser till under det senaste halvårettror jag kommer att bli vanligare om inte ni iregeringen bättre kan hantera denna situation.Det allra bästa vore naturligtvis att ni avgick så fortsom möjligt, men jag misströstar inför denmöjligheten. Det vore annars ett bra recept för attmöta den verklighet som många lever i i dag.I den regeringsdeklaration som fanns fyra viktiga mål. Detförsta var att föra in i det europeiskasamarbetet genom förhandlingarna ommedlemskap i den europeiska unionen. Det andravar att bryta den ekonomiska stagnationen, attåterupprätta som en tillväxt- ochföretagarnation med stark och växande ekonomi.Det tredje var att förbättra välfärd och socialomsorg. Det skulle göras särskilda insatser för desämst ställda. Det fjärde var att utforma enlångsiktigt hållbar utveckling mot ett samhälle medfrisk luft, rent vatten, levande sjöar och skogar.Vad gäller den första uppgiften, att föra ini det europeiska samarbetet genommedlemsförhandlingar, får man väl säga attregeringen har varit ganska lyckosam.Förhandlingarna pågår. Det som man glömde varatt det som vi nu förhandlar om medlemskap i inteär det som en majoritet här i har sagt jatill, nämligen den europeiska gemenskapen. Detsom regeringen nu förhandlar om är ju ettmedlemskap i den europeiska unionen, och det ärnågot helt annat, vilket några moderatariksdagsledamöter också har påpekat.Unionstanken har vi inte diskuterat, röstat om ellertagit ställning till. Det är det EG som finns i dagsom vi har tagit ställning till, och det är inte det EGsom kommer att finnas den dag då Sverigeeventuellt skall bli medlem.Detta är en växande insikt hos många, inte bara hosgymnasieelever och andra ungdomar. Det finnsockså många i era egna partier som fått denna insiktatt unionen är något helt annat. Denna diskussionbehöver vi nog föra allihop.Jag tror att det är ett stort misstag av attkalla alla oss som säger nej till unionenisolationister eller extremister. Det innebär attungefär av den svenska befolkningen i dagskulle vara isolationister eller extremister. Detinnebär också att hela den danska befolkningen,som vid sin senaste folkomröstning sade nej till detmilitära och säkerhetspolitiska samarbetet och nejtill den ekonomiska och monetära unionen, skullevara nationalister och extremister. Det innebärockså att en majoritet av den norska befolkningenskulle vara extremister och nationalister, ävenså enmajoritet i Finland.Jag tror inte att det är så många som ställer sigbakom den beskrivningen. Jag tror faktiskt att detär mycket dumt av och regeringen attföra diskussionen i de termerna. Jag tror inte att detgynnar en utvecklande debatt, som vi väl ändå skallha, syftande till att så många som möjligt röstar, jaeller nej, den dag när vi förhoppningsvis får enfolkomröstning.Jag anser dessutom att vi bör ha dennafolkomröstning gemensamt i . Det voreintressant att få veta hur regeringen ser på en sådansamtidig folkomröstning i de nordiska länderna föratt undvika en ''dominoeffekt'', som man annarskan försöka få fram genom att säga att alla andrakommer att säga ja och att vi då ensamma blir kvar.Det är viktigt att vi tillsammans i röstar påsamma dag. Det är en fråga som de nordiskavänsterpartierna driver gemensamt.Så över till frågan om att bryta den ekonomiskastagnationen. Det var intressant att läsa enkommentar i i den frågan. Detkonstaterades där att bruttonationalproduktionenför sjunker och attregeringsförklaringens högtidliga löfte attåterupprätta som en tillväxt- ochföretagarnation med en stark och växande ekonomidärmed inte är infriad. Det var Svenska Dagbladetskommentar.Jag vet inte om delar den uppfattningeneller inte. Det lät i varje fall inte så inledningsvis,men det är möjligt att den här debatten har lett viss tillnyktring i det avseendet.Vad sedan gäller frågan om att förbättra välfärd ochsocial omsorg genom valfrihetsrevolution ivälfärden och genom särskilda insatser för de sämstställda är det inte mycket bevänt heller med detta.Jag tror att det är få människor i somkänner sig upplyftade av att de nu har varit med omen valfrihetsrevolution och som tycker att densociala välfärden nu har vuxit och står ochblomstrar i varje buske.T.ex. husläkarreformen uppfattas tvärtom avmånga som en nedmontering och nedbrytning av enväl fungerande sjukvård.Jag vet inte hur mycket det har blivit av valfriheteni övrigt heller. Men det som har hänt är att mångamänniskor, på grund av att de har blivit utkastade iarbetslöshet, inte har mycket att välja på överhuvud taget. De har att välja på en försämrad a-kasseersättning. Blir de sjuka har de att välja på enförsämrad sjukförsäkring, inkl. karensdagar. Omde vill utbilda sig har de att välja på sämrestudiebidrag. Om de vill försvara sitt arbete har deatt välja på en försämrad arbetsrätt. Jag kan inte semånga plustecken i fråga om denna ambition. Jagtycker att de särskilda insatserna för de sämstställda snarare kan beskrivas som att ni med storfrenesi har infört särskilda pålagor för de sämstställda i samhället.Så till den fjärde ambitionen, som handlar om attforma en långsiktig och hållbar utveckling mot ettsamhälle med frisk luft, rent vatten, levande sjöaroch skogar. Statsministern beskrevkretsloppspropositionen som något kanske interevolutionerande men ändå positivt. Den harbemötts med en mycket stor skepsis i många läger.Många har med rätta, inkl. ,uppfattat den som en väldig massa tomma frasermed till intet förpliktande ordföljder. Det här ärinte ett framsteg, har tidigare i en replik tagit upp en artikel avRobèrt. Han menar att politikerna dömermänniskorna till miljöförstöring. Det var hanskommentar till denna kretsloppsproposition somregeringen tycker att man har varit så duktig med.Jag skall citera en marinbiolog som har uttalat sigom läget på området. Det gäller framför alltÖstersjön, och det är ett inlägg i debatten ombron -- som jag förstår att vi är överens om att viinte skall ha. Han säger följande: ''Vi har intelängre hav runt . Vi har en näringsrikalgsoppa, spetsad med PCB och kryddad avtungmetaller, där bly och kvicksilver är grädden pådet förstörda moset. Tyvärr duger inte dennaanrättning ens till våra hundar -- än mindre till devarelser som måste försöka leva där; torskar, sälar,musslor och andra oskyldiga stackare. ''Så är den realistiska beskrivningen av läget. Jagskulle också önska en mera realistisk beskrivning avhur vi har kommit dit vi är. Det har förts en debattmellan Socialdemokraterna och regeringen omvems felet är. I beskrivningen av vad som händeunder 80-talet saknar jag följande. Jag saknar enkritik av det faktum att valutaregleringenavskaffades utan att man kom med något annat istället. Det blev det som möjliggjorde för storaföretag att flytta ut sina här i landet intjänadevinster. Jag saknar en kritik mot det faktum att dendevalvering som genomfördes inteföljdes upp med några politiska beslut som ledde tillatt vinsterna från devalveringen investerades i dettaland. Företagen kunde fritt använda pengarna ochflytta dem utomlands, och inte så sällan användadem för spekulation i fastigheter i andra länder. Detär något som vi dyrt får betala för i dag.Jag saknar också en beskrivning av och kritik motdet faktum att den skattereform somSocialdemokraterna gjorde upp om medFolkpartiet, och som innebar att högavlönade ficksänkta skatter och lågavlönade fick ökade pålagor,inte var finansierad. Den är skuld till en stor del avdet existerande budgetunderskottet. Det är del av underskottet som inte kan hänförs tillden internationella lågkonjunkturen. Häri ligger engigantisk överföring av pengar från fattiga till rika.Det är en orimlighet. Det tycker jag att man skallrätta till genom att föra tillbaka pengarna.Vårt förslag är alltså, vilket kommer att framgåsenare i debatten, omfördelning. Vi är ocksåoroade över budgetunderskottet, över räntorna påutlandslånen osv. Detta problem måste lösas. Mendet måste lösas med hjälp av omfördelning. Detfinns pengar i det svenska samhället. Jag tror inteatt någon går på pratet om att är ett fattigtland.