prot · GH0943 · 1993-12-14 00:00:00 — Det är mycket möjligt att det var ett avskälen. Men jag tror att det också fanns ett annatskäl, och det var att man visste att man skulle kunnafå in många kritiska synpunkter. Vi hörde idebatten att det var så. Det var viktigt att det komtill utskottes kännedom genom en remissomgång.Vi ville ha en remissomgång, därför att det förslagvi fick faktiskt var helt nytt, inte enligtBetygsberedningens förslag. Därför behövde detän en gång diskuteras ordentligt. Det här är ettmycket viktigt beslut för den svenska skolan och föralla svenska barn och ungdomar. Vi hade haft tidmed en remissomgång.I frågan om utvecklingssamtal är vi överens, och detär jag väldigt glad över. Vi hoppas att metodenutvecklingssamtal skall utvecklas i skolan och att deskall bli någonting bra för alla lärare, föräldrar ochelever. Det kommer att krävas ett omfattandearbete lokalt för att det här skall bli bra.I uppgörelsen om den skriftliga infomationen fannsdet inte något som helst om att den informationenskulle kunna vara betygsliknande, tvärtom. Därförvar vi väldigt förvånade när majoriteten inte villeta bort den delen av texten i den sista upplagan avbetänkandet, innan vi fastställde det hela. Vi kanfortfarande inte förstå varför majoriteten så attsäga måste skriva skolorna på näsan om attinformationen kan vara betygsliknande.I mitt inledningsanförande sade jag att det är viktigtatt den skriftliga infomationen inte blirbetygsliknande, därför att den då blir en offentlighandling och kan användas som betyg. Så vill vi inteha det. Därför skriver vi i vår reservation att det ärviktigt att den skriftilga informationen får formenav ett arbetsmaterial för den enskilda eleven,föräldrar och lärare. Så fungerar den bäst, dåanvänds den inte som ett betyg utan som ettarbetsredskap för att den enskilda eleven skall få enbra skolsituation. Däri ligger skillnaden mellan våroch majoritetens syn på skriftlig information.Anf. 102 ()replik:Herr talman! vände sigdirekt till mig och hävdade att jag med all kraftförsöker undkomma det ansvar som åligger mig ochställer mig vid sidan om. Jag har själv inte riktigtden bilden av mitt eget agerande, måste jag säga.Det vi diskuterar är för den utomstående egentligenlika obegripligt som delar av denvärdegrundsdiskussion som vi hade tidigare. Dethandlar egentligen om ett avsnitt i en neutralkanslitext, som inte på något sätt är politisktinitierad, där utskottet beskriver vad olika typer avinformation kan innehålla. När vi då konfronterasmed det uppstår den här diskussionen. Jag harväldigt svårt att förstå hur jag, som fungerade somnågon form av medlare, skall bestämma vargränsen går för s respektive m i det här fallet. Detfår ni faktiskt avgöra själva. Om det kallas för attställa sig vid sidan om, ställer jag mig vid sidan omav alldeles fri vilja. Jag kan inte avgöra var gränsengår för er. Uppenbarligen gickSocialdemokraternas gräns vid att man inte ficknämna det otäcka vid dess rätta namn.Jag tycker inte att små barn skall få nationelltreglerade betyg. Men om en förälder begär att fåbetygsliknande omdömen redan före årskurs 5, kaninte jag i min liberala själa hitta på någon rimliganledning att förbjuda detta. Om lärare ochföräldrar -- eller hela , som var inne på i sitt anförande -- är emotbetyg tidigt i skolan, då är saken oproblematisk. Dåligger ansvaret på den primära nivån, nämligen hosföräldrar och lärare.Anf. 103 ()replik:Herr talman! spelade verkligenen mycket aktiv roll under förhandlingarna, det äroomtvistat. Vi försökte verkligen komma överensmed hjälp av och ,och det var en nyttig upplevelse. Vad jag reageratemot är att representant ställer sig vidsidan om så här i efterskott och säger att det varsynd att vi inte kom överens, att vi fortfarande intehar färdigdiskuterat frågan.När vi går till beslut måste man ta ställning. Härfinns två olika förslag redovisade: ett imajoritetstexten, ett i en reservation. Jag tycker attdet är synd att här har fått driva sinskolpolitik, och de andra regeringspartierna harfogat sig. Det ville jag belysa. har vi denmajoritet som vi har: Ny demokrati ställer upp. inte höll, kommer den borgerligamajoriteten att driva igenom sitt förslag om ettbetygssystem som det inte finns en breduppslutning kring.Fortfarande tycker jag att varje parti, oavsett omman är i regeringsställning eller inte, måste välja.När det är två förslag väljer man det ena eller detandra.Anf. 104 ()replik:Herr talman! Det är precis det jag säger: Jag väljerden modell som innebär att föräldrarna har ettavgörande inflytande. När moderater ochsocialdemokrater tvistar om en av kansliet initieradmening, som inte på något sätt är politiskt laddadutan en del av en beskrivning av informationenmellan skola och hem, kan inte jag för er räkningbestämma om ni har fel eller rätt. Jag måste faktisktha rätt att ställa mig vid sidan om. Det är den enklasammanfattningen av min reaktion.Anf. 105 ()replik:Herr talman! har ställt sig vid sidan omi efterskott i debatten, men man har inte ställt sidan om i voteringen i utskottet och kommerinte heller att göra det i den kommande voteringeni kammaren. Där väljer man sida. Men jagreagerade mot att ni ställer er vid sidan om idebatten och försöker se på det hela utifrån.Jag har fortfarande väldigt svårt att förstå varförutskottsmajoriteten måste skriva att den skriftligainformationen skall kunna ta betygsliknandeformer. Vad riksdag skriver har betydelse.Vi har i vår reservation skrivit att vi tycker attinformationen skall utformas så att det blir ettarbetsmaterial. Skillnaden är den att den inte bliren offentlig handling och inte kan användas så sominformation i betygsliknande form. Skriftliginformation i betygsliknande form är en offentlighandling och används alltså på ett helt annat sätt.Det är en väsentlig skillnad. Där gick gränsen föross också i utskottet.Anf. 106 ():Herr talman! En läroplan är ett av de viktigastekulturdokumenten i samhället. Läroplanen skallstyra skolans verksamhet och ange utbildningensvärdegrund och dess mål, den bildning ochutbildning som samhället skall svara för. Skolanskall ge eleverna kunskaper om vårt kulturarv ochom hur detta vuxit fram.Sverige står inför stora förändringar. En alltstarkare internationalisering och integrering ger ossimpulser och ställer oss inför nya sammanhang.Genom studier av vår historia och vårt kulturarv fårvi en ökad självkänsla och en stärkt identitet. Detger oss en grund att stå på inför mötet med andra.Det blir som en spegel där vi kan spegla andraländers värderingsmönster och kulturella mönster.I propositionen om en ny läroplan för grundskolanunder rubriken ''En skola med goda värden'' citerarregeringen 1 kap. 2 § skollagen. Där står det bl.a.:''Verksamheten i skolan skall utformas iöverensstämmelse med grundläggandedemokratiska värderingar. Var och en som verkarinom skolan skall främja aktning för varjemänniskas egenvärde och respekt för vårgemensamma miljö.'' I detta ligger degrundläggande värderingar som skall gälla förskolan. Dessa värden anses gälla under allaomständigheter. Sådana värden kallar vi föroförytterliga. De normer som skolans verksamhetskall bygga på -- respekt för människans värdighet,individens frihet och integritet, jämställdhet mellanmän och kvinnor, omsorgen om dem som har detsvårt, det personliga ansvaret -- har en djupförankring i vårt land och i vår kultur. De har djuparötter i den historiska utvecklingen.Utskottet delar dessa värderingar, liksom attskolans värdegrund är förankrad i etik ochvästerländsk humanism. Om detta råder det tyvärrinte enighet i utskottet. Socialdemokraterna ochvänstern anser att det är olyckligt och onödigt attskriva in dessa ord, etik och västerländskhumanism, i läroplanen. Ny demokrati reserverarsig också och anser att det finns en målkonflikt i attvälkomna ett mångkulturellt samhälle ochsamtidigt slå vakt om vårt kulturarv, grundat påkristen etik och västerländsk humanism. Det är attbeklaga att vi inte kunde bli eniga i utskottet omnågot så viktigt som skolans värdegrund. Det hadevarit en kraftfull signal ut till landets skolor.Jag vill rikta mig till Socialdemokraterna ochpåminna, som flera talare före mig har gjort italarstolen, om hur nära vi var en samsyn i denviktiga fråga som skolans värdegrund utgör. Vid dethär laget är passusen om skolans värdegrundförankrad i etik och västerländsk humanismkänd och mycket citerad i dagens debatt. Det skallinte tolkas så att skolan skall överge sin tidigarehållning i livsåskådningsfrågor. Undervisningenskall även i fortsättningen vara icke-konfessionell.Som nation skall vi erkänna att de värdenoch de normer som vårt samhälle bygger på har singrund i etik och västerländsk humanism.Det skall inte tolkas på något annat sätt än att dengrundslagsfästa religionsfriheten är orubbad och attden svenska skolan är öppen för alla, oavsetttrosinriktning och religion. Svenska och andraföräldrar kan med glädje och förtröstan skicka sinabarn till skolan i den fasta förvissningen om att deinte skall bli utsatta för tvång eller påtvingadenågon viss trosinriktning.Till Ny demokrati vill jag säga: är ett imånga avseenden mångkulturellt land. Det skall vita till oss i positiv anda och inte bygga barriärermellan folkgrupper. Alla skall känna sig välkomnaoch delaktiga i en miljö präglad av mångfald i ställetför likriktning, enfald och brist på respekt. Jag kaninte se, , att det mångkulturellasamhället står i motsatsställning till etik.Tvärtom är det snarare avsaknaden av etikoch humanism som får människor att vända sig motmänniskor. Snarare är det väl så att etik ochhumanism är en förutsättning för att vi skall kommatill rätta med yttringar av främlingsfientlighet ochrasism. Då behöver skolan en etisk kompass, somman så fint skriver i ingressen till läroplanen,uppbyggd på etik och västerländskhumanism. Detta är en av skolans allra viktigastemedel då olika företeelse hotar grundslagsfästavärden i vår demokrati och står i strid med skolansmål att skolan skall vara en skola för alla meddemokratiska värderingar där alla skall respekterassom individer.Så till några andra områden i läroplanen därutskottet i enighet -- framhöll dettidigare -- lägger fram förslag till att i dagbesluta om.Först om miljöfrågorna och deras betydelse. Härlämnar vi ett förslag om det skall bli etttillkännagivande till regeringen. Utskottet anser attmiljöfrågorna är så viktiga för framtiden och iskolans undervisning, att de skall ha karaktären avett eget övergripande kunskapsområde. Elevernaskall lära sig att ta ansvar för sitt eget liv, för de egnakonsumtions- och levnadsvanorna. Efter att habörjat med det lilla kan de gå vidare till meraövergripande och globala frågor. Eleverna skalllära sig att de genom sitt sätt att leva, arbeta, brukamarken och de förnyelsebara resurserna kanpåverka samhället i miljövänlig riktning på långsikt.Vi skriver att de delar som berörutbildningsområdet i ,överenskommelsen från , skall komma in somrekommendationer i det fortsatta arbetet.Också skall ta itu med dessa frågor. Manskall i sina kommentarer och i sitt referensmaterialföreslå att miljöfrågorna skall behandlasstrukturerat. Man skall vidare föreslåsamordningar mellan olika ämnesgrupper,teoretiska, faktiska -- alla skall ta uppmiljöfrågorna i sina kursplaner och på sinadagordningar.Som det tidigare här har sagts råder detsamstämmighet kring de internationella frågorna.Som utskottet skriver är det synnerligen viktigt attden internationella förståelsen lärs ut i skolan ochatt eleverna får lära sig att förstå de globalasammanhangen. Eleverna måste lära sig att insehur beroende vi är av varandra i världen. Deglobala frågorna kan tyckas avlägsna och inte såangelägna, men genom att verka i det lilla -- precissom när det gäller miljöfrågorna -- kan elevernalära sig att på lång sikt förbättra världen genom attändra sin egen livsföring, sina egna konsumtions-och levnadsvanor -- tänka globalt och handla lokalt.Även detta är ett tillkännagivande till regeringen,vilket är mycket glädjande.Centern har alltid slagit vakt om en god ochlikvärdig utbildning i hela landet. Därför ser jag detnu som mycket värdefullt att vi också är eniga närdet gäller stöd till elever med särskilda behov.Detta blir nu inskrivet i läroplanen. Detförekommer redan i både skollag ochgrundskoleförordning, men det är mycket viktigtatt vi gör denna markering om att det tydligt skallframgå också i läroplanen. Det är skolans ansvar attdessa elever får sina behov tillgodosedda.Under beredningsarbetets gång har vi fått mångauttryck för hur människor reagerar på de förslagsom vi i utbildningsutskottet har haft att behandla,och det är glädjande.Ett ämne som har föranlett uppvaktningar ochblivit föremål för brev och reaktioner är svenska 2.Jag ser här majoritetsskrivningen som en mycketviktig markering av att svenska 2 även i framtidenkommer att ha stor betydelse för skolan. Ämnetkommer att bli väl så viktigt som det är i dag.Farhågorna gäller att ämnet inte skall få en egenkursplan. Men detta hänger samman medkursplanernas nya struktur och det sätt på vilketman uttrycker att skolans mål skall uppnås.Jag vill också med tillfredsställelse framhålla attämnet hemkunskap har fått utökad timtid, någotsom vi från framfört i mångariksdagsmotioner . Hemkunskapär det enda ämne som är obligatoriskt även sedanman har slutat skolan är en devis som jag nyligenläste i en Blekingeskola. Jag hälsar medtillfredsställelse att ämnet nu får utökad timtid.Till sist några ord om brukarinflytandet, där detockså blir ett tillkännagivande till regeringen. Detär ett krav som vi från har drivit sedanmånga år tillbaka. Föräldrar och elever måste ha ettreellt inflytande över skolans planering,organisation och arbetsformer. Detta skall nu efterriksdagens önskemål utredas. Regeringen skallkomma tillbaka med förslag om hur det hela skallgå till. Elevernas inflytande är ju lagfäst, medandäremot föräldrainflytandet inte finns inkrivet ilagparagrafer. Ändå är det svårt att få gehör förelevinflytandet, och enligt en undersökning somMaktutredningen har gjort är skolan det områdedär föräldrarna och medborgarna har allra minstmöjlighet att göra sin röst hörd och sitt inflytandegällande.Jag har använt den tid som jag har till mittförfogande. Jag hade velat säga några ord ombetygen, men jag kan kanske återkomma till dessai någon av mina repliker.Herr talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillutskottets förslag.Anf. 107 () replik:Herr talman! Till detta betänkande har MarianneJönsson fogat ett särskilt yttrande, där hon bl.a.säger att begreppet etik och västerländskhumanism skall tolkas i relation till värdegrundenoch att det skulle kunna råda en oklarhet om detta.Vidare säger att begreppet skalltolkas så, att den grundlagsfästa religionsfriheten ärorubbad. Men döm om min förvåning när jaglyssnade till anförande! Dettavar vad hon skrev i sitt särskilda yttrande, men idenna talarstol står hon och säger att vi är en kristennation, om jag inte hörde alldeles fel. En nationkan inte vara , ett parti kan inte vara kristet,människor kan vara kristna. Det finns inget stöd förett sådant resonemang, inte ens i . Jag tyckeratt det vore på sin plats att sig litet tydligare. Står hon för detsärskilda yttrandet, eller står hon för det som sadei denna talarstol?Som jag sade i mitt anförande tycker jag attbegreppet etik och västerländsk humanismanvänds litet slarvigt. Jag vill då ställa frågan tillMarianne : Var det så att ni tvingades attföra in dessa begrepp återigen i betänkandet underhot om att kds skulle lämna regeringen -- ja ellernej? Ingen av de borgerliga företrädarna har hittillsgivit mig ett rakt svar på den frågan.Jag tycker att det är viktigt att diskutera olika etiskafrågor och moralläror, men den möjligheten måsteju också skolan och eleverna ha. Då kan man intehävda en trosläras monopol. Det är orimligt omman skall ha ett elevinflytande, om man inte villhämma debatten eller om man inte vill lyfta in ettmoment om att eleven inte får ifrågasätta såmycket, för då riskerar han att få ett sämre betyg,därför att han inte riktigt har förstått just denskolans värdegrund. Etik och moral är inte en gångför alla tider och rum givna.Hur var det, , var det under hotom en regeringskris som ni lyfte in dessa begrepp?Anf. 108 ()replik:Herr talman! När jag lyssnade på BjörnSamuelsons huvudanförande, gjorde jag enreflexion. Skäms för att vi ärkristna? Vi är inte muslimer, vi är inte judar, vi ärinte hinduer. Vi talar ju om muslimska länder.Motsatsen till en kristnad nation är ju en avkristnadnation. Detta måste tydligt slås fast.Genom vårt särskilda yttrande ville jag bemöta denosäkerhet som kan uppstå ute i skolorna, vilket vidjupt beklagar. Måhända kan vi lugna de läraresom får signalen att utskottet är oenigt. I fråga omde stora övergripande frågorna råder det jusamstämmighet. Vi var ju så otroligt nära ensamsyn. Det var detta byråkratiska mening somstjälpte det hela. Jag såg det som en nödvändighetatt avge detta särskilda yttrande just för att taudden av den oro som kan uppstå ute i landet.Anf. 109 () replik:Herr talman! svarade inte påmin fråga. Var det riktigt det som sades i ettnyhetsinslag i TV , att det var under hotom att kds skulle lämna regeringen som den -- föratt citera -- ''byråkratiskameningen'' återinfördes. Jag undrar vad kds tyckerom det epitetet.Jag skäms inte över kristendomen, inte jämt, menibland när jag ser hur den tillämpas. Jag skäms inteöver grundläggande värderingar, som jag delar medanhängare av såväl kristendomen som islam ochjudendomen. Det har inte med saken att göra. Ochvems kristendom skall jag skämmas respektive varastolt över? Nej, det gillar jag inte.Svenska kyrkans? Ja.Det är därför som man inte kan hävda att en nationär . Det vore bra om att det var en felsägning i hastigheten. Dåskulle det särskilda yttrandet stämma litet bättre.Anf. 110 ()replik:Herr talman! Den fråga som till mig har han ställt till många avmeddebattörerna här . Svaret är kds varväldigt tydligt på den här punkten. Man ville hadetta begrepp inskrivet. Det var en mycket viktigfråga för kds, och vi sitter i enregeringskonstellation tillsammans med kds. Det ärmycket riktigt. Om det hela tvingades fram ellerinte kan jag inte riktigt säga, utan det beror på hurman uppfattar det. har jag svarat på den frågasom har ställt här idag.Anf. 111 () replik:Herr talman! var den tredjeutskottsföreträdaren som beklagade att vi inte ärense om värdegrunden. Men varför kommer alladessa beklaganden , när utskottets arbete äravslutat och bara besluten återstår? I och för sig ärdet inte för sent att göra någonting åt saken, mendet är i elfte timmen.Det låter mest som om det vore krokodiltårar överert eget beslut att låta kds snäva partiintressen gåföre det starka kravet på att vi skulle kommaöverens, som vi kände att vi hade på oss från mångahåll. Som så många här har sagt var vi ju så nära.Vi var beredda att gå längre än halva vägen. Dethade varit bra om samma vilja hade väglettutskottsmajoriteten.Marianne riktade sig speciellt tillsocialdemokraterna i sitt huvudanförande. Detförstår jag inte riktigt. Jag tror att adressaten finnspå betydligt närmare håll. Adressaten heteregentligen kds, och det kan också vem som helstavläsa ur det särskilda yttrandet av MarianneJönsson och , som finns fogat tillbetänkandet. Men vrid inte till debatten!Frågan om vad det egentligen var som hände dendär dagen vid utskottsmajoritetens möte och omvilka krav som ställdes från kds sida vore nogintressant för många att få svar på. På vilket sätt harman handskats med det som är så viktigt somskolans värdegrund? Det är faktiskt en värdegrundsom skall kunna fungera, inte bara för MarianneJönsson, som tycker att vi väl kan vara kristnaallihop, utan också för den som inte bekänner sigtill den kristna tron. Det handlar om skolansvärdegrund, inte vars och ens värdegrund. Dennaskolans värdegrund uttrycks bäst genom att mananger vad det handlar om utan att man sätter denhär typen av etikett på den. Det är etiketten som viär oense om.Anf. 112 ()replik:Herr talman! Vi är överens om de grundläggandevärderingarna så när som när det gäller dennaformulering om etik och västerländskhumanism. Vi var mycket nära en samsyn i frågaom socialdemokraternas yrkanden 1 och 2. Dethade jag och många med mig hälsat medtillfredsställelse.Nu har jag också fått frågan från omvad som förevarit inom lyckta dörrar. Det brukarinte vara så vanligt att man utförligt beskriver hurkompromisser kommer till och hur man hardiskuterat frågorna innan man slutligen kommerfram till ett majoritetsbeslut. Men jag tycker attEva skall rikta den frågan till den av kdsrepresentanter som kommer efter mig i debatten.Anf. 113 (nyd)replik:Herr talman! Jag vill bara komma med ettklargörande för den händelse att har tagit del av vår motion. Det gäller vårreservation i den delen. Jag sade i utskottet att vi äröverens till , och det är viktigt. Det är på enpunkt som vi inte är överens. Vi hävdar att detligger en målkonflikt i detta. Det håller de flestaicke-politiker med oss om. Det ligger enmålkonflikt i att hävda det önskvärda i att Sverigeskall vara mångkulturellt och värna ochslå vakt om den kristna etiken och denvästerländska humanismen.Jag vill understryka att man inte löser problemetgenom att förneka målkonflikten. Vi är fullständigtöverens om att tolerans, förståelse och respekt förmedmänniskor är grundläggande fundament. Detär alldeles klart. Vad vi är kritiska emot är att dennamålkonflikt inte behandlas och diskuteras just föratt man skall ge skolorna en etisk kompass när detgäller dessa väldigt svåra frågor. Ute i skolorna vetman att problemet existerar. Där ser manmålkonflikten.Ett konkret exempel tog jag upp i mitt anförande,nämligen att ett antal rektorer i har väntsig till skolförvaltningen för att de inte vet hur deskall hantera den situation som har uppstått justsom ett resultat av denna målkonflikt. Inte ensrektorn klarar av att hantera situationen! Jag trorinte rektorerna är dåliga eller inkompetenta, mendet finns ingen vägledning i styrdokumenten, dvs. iläroplanen.Ett annat exempel som skrämmer mig, eftersom jagvärnar vår demokrati, är när skolbibliotekarierstoppar undan och gömmer böcker som är skrivnaav därför att de är rädda. Dettycker inte jag är att visa civilkurage eller att värnavår kristna etik och västerländska humanism. Detär att krypa undan för kulturella inslag som jag intetycker att samhället skall tolerera.Vi tycker att det är viktigt att de här sakernamarkeras i detta viktiga styrdokument. Men då fårdet inte bara bli allmänt välmenande verbalaluftmaränger, utan det måste framgå tydligt ochklart vad det är som vi inte tolererar, just för att viskall kunna skydda det som vi alla vill värna.Anf. 114 ()replik:Herr talman! Det som gjorde mig orolig i StefanKihlbergs reservation är det som står om att Sverigebör slå vakt om den kulturella homogeniteten somhar kännetecknat vårt land, och som delvis är enförklaring till att vi har levt i ett relativt harmoniskttillstånd.Vi måste se sanningen som den är: Vi lever i ettmångkulturellt samhälle. Många människorkommer till oss med en helt annan bakgrund och enhelt annan föreställning både om religion ochkultur. Därför är det mycket viktigt att skolan, varsuppgift vi diskuterar, ger eleverna en identitet ochen trygghet, så att de inte behöver känna rädsla ochfiendskap gentemot det nya och främmande somkommer till oss.Man bör förankra det kulturarv som vuxit fram ivårt land i undervisningen, så att eleverna verkligenkan spegla sig i vårt förflutna och se vad vi har att sefram emot. Först då kan motsättningen, som StefanKihlberg beskrev, göras mindre ochförhoppningsvis också fås att försvinna från vårasvenska skolor.Anf. 115 (nyd)replik:Herr talman! sade att Sverigeredan är mångkulturellt. Jag vet inte om det är så.En del av vår kritik går ju ut på att man inte ens hardefinierat vad ett mångkulturellt samhälle är.Christer talade om ett multikulturelltsamhälle. Är det samma sak?