prot · GH0917 · 1993-10-28 00:00:00 — Annars kommer man inom EG att sägaatt man inte utbyter några data med länder som intehar en tillräckligt stark skyddslag.I svaret säger statsrådet också att vi kan besluta omvilka regler som passar oss. Det kan viuppenbarligen inte. Annars hade väl regeringenlagt fram en ny datalag. får vi sitta och vänta påvad EG-direktivet säger. Vi kan inte besluta omregler som passar oss.Jag tycker fortfarande att det inte finns någontillräcklig garanti för att vi kommer att ha kvaroffentlighetsprincipen. Den offentlighet vi har i dagi är också en form av integritet. Den är ettsätt för medborgarna att veta vilka uppgiftermyndigheterna har samlade om dem. Öppenhetenär en del i integriteten. Om EG-direktivet gårigenom och någon anmärker på vårt sätt att hanteraoffentlighet, och det hamnar i -- vadgör vi då? Då tvingas vi ju att ändra vår lagstiftning,eller hur?Anf. 86 Statsrådet ():Herr talman! sade attoffentlighetsprincipen är ett grundläggande inslag ivår demokrati. Också på denna punkt är vi helteniga. Med den utgångspunkten borde det varamöjligt och rimligt att vi också gemensamt skullekunna hitta de bästa vägarna att slå fast detta,som vi måste undvika att det blir del avEG-rätten. Detta är centralt i sammanhanget.Ingela och tog uppintegritetsskyddet och det förslag som har lagtsfram. Också där är vi eniga. Förslaget är inte bra.Vi kommer att på allt sätt, som vi har gjort ,verka för att det förändras i de delar vi inte tyckerär bra. Personligen tror jag inte -- här kan jag dockha fel -- att det kommer att genomföras, somförslaget är framlagt. Men det får framtiden utvisa.Om ett sådant förslag skulle utarbetas som skulleinnebära grundläggande förändringar, vill jag sägaatt det aldrig kan gå dithän att det blir en förändringav offentlighetsprincipen. Däremot kan det bli så,som var inne på, att man undersådana omständigheter inte vill ge oss visstmaterial, därför att vi inte respekterar en principsom EG har lagt fast. Då får vi betala det priset.Det är ett pris som man ibland kan få betala iinternationellt samarbete. Man vill inte ingå i ettinternationellt samarbete. Då får man inte hellerdel av det material som i detta fall kan vara aktuellt.Det kan vara ett pris som vi får betala. har jagmycket goda förhoppningar om att utvecklingenskall gå i den riktningen att någon grundläggandekonflikt inte uppstår.Vi skall inte tro att vår sekretesslag i alla dess delaroch genom alla åren har varit och är ettoomkullrunkeligt faktum. Jag tror att vårsekretesslag har 150 paragrafer. Den ses ofta över.Där regleras undantag från offentlighetsprincipen,integritetsskyddet, affärshemligheter, tystnadspliktoch liknande. Sådana ändringar kan inte uteslutasheller . Men jag kan med säkerhet säga:Det kan aldrig bli fråga om att EG, genom någotbeslut som skulle kunna fattas i EG-organen, skullekunna tvinga oss att ändra den grundläggandeoffentlighetsprincipen. Att andra länder har andraregler på detta område förändrar inte ett skvatt påden punkten. Den typen av beslut kräver enighet,och vi säger nej om en sådan fråga skulle kommaatt aktualiseras. Det är för mig en självklarhet.Hans Göran ger sken av att vilja säga att detfinns en skiljaktighet i min och synpå det hela. Det gör det inte. hartalat om olika former för att dokumenteraprincipen. Jag talar om att i en eller annan formdokumetera den. Jag vill inte föregripa hur vi kankomma fram på denna punkt. Det får de fortsattadiskussionerna utvisa. Jag har icke uteslutit menicke heller anvisat någon särskild väg.Hans Göran talade om att EG som sådanthar en princip att handlingar är hemliga och att detfordras beslut i varje fall för att lämna ut dem. Låtmig på den punkten säga att mycket av materialetär tillgängligt. Det finns olika uppgifter om hurmycket det är. Jag har hört siffror . Detåterstår att verifiera. Jag skall säga Hans GöranFranck att jag gärna skulle se en omvändpresumtion i EG, dvs. att man närmade sig vårprincip och fjärmade sig från de nuvarande . När jag uttrycker den förhoppningen ärdet inte ett önsketänkande. Jag säger inte att detblir så.Hans Göran säger att jag är för optimistiskoch att utvecklingen inte kommer att gå i denriktningen. Jag säger bara att jag hoppas attutvecklingen kommer att gå i den riktningen. Sedanfår vi se om det blir så. Det är mycket möjligt attHans Göran har rätt, att det inte kommeratt bli någon sådan utveckling. Jag säger inte att detkommer att bli det. Men jag lovar att vi, på alla sätt,som vi har gjort , kommer att verka förförståelse för den principen. Det kanske kan blisom droppen som urholkar berget. Låt framtidenutvisa det.Slutligen vill jag säga något om gemensamma reglerpå detta område, som skulle innebära att vi skulletumma på offentlighetsprincipen. Gemensammaregler för EG har inte aktualiserats. Skulle detaktualiseras, är det min alldeles bestämdauppfattning att och riksdag skullemotsätta sig en sådan diskussion. Och blir detinget. Möjligen blir det en diskussion, men någrabeslut blir det inte, för det kräver enhällighet.Anf. 87 HANS ():Herr talman! Statsrådet är alltföroptimistisk om möjligheterna, inte bara när detgäller vad som kan bli kommande beslut utan ocksåtillämpningen av detta. Det kan fattas ytterligarebeslut innan kan komma att bli medlem.Vidare finns det vissa bestämmelser ochmöjligheter att genom praxis komma fram tillställningstaganden som innebär att man legaliserarden huvudprincip som gäller inom EG, nämligenatt det fordras beslut för att en handling skall blioffentlig. Jag tycker att statsrådet klartunderskattar vilka risker som finns om detta skullekomma till en prövning i , i händelseav en blivande tvist.Att det finns olika regler i är i och försig riktigt, men det är bara ett fåtal som har sammaregler som vi, och det är mest länder som stårutanför. De dominerande länderna inom EG harregler som är rakt motsatta våra. De är mycketnegativa både när det gäller offentlighetsprincipenoch meddelarfriheten.Vi skall inte kompromissa. Man talar om att dettainte är förhandlingsbart. Nej, det är inteförhandlingsbart i den meningen att vi skallkompromissa eller göra eftergifter. Men fråganmåste tas upp i förhandlingar för att vi skall få ettklart besked att man , i förfluten tid och iframtiden respekterar den svenskaoffentlighetsprincipen. Det måste vi få bekräftat.Det skall vara juridiskt bindande. I händelse av entvist skall vi kunna åberopa det. Vi kan inteåberopa att vi gör som vi vill eller att vi har en långtradition på detta område. Det räcker inte.Det är därför som jag fortfarande efterlyser klarasvar på mina tre frågor. De är faktiskt intetillfredsställande besvarade. Vi har inte fått beskedom hur detta skall göras. Vi har inte heller fåttbesked när ståndpunkten skall anges. Vi har intefått klart besked om på vilket sätt man vill fågarantier.Anf. 88 Statsrådet ():Herr talman! Jag hoppas och tror att jag genom detidigare inläggen mycket klart har angivitregeringens viljeinriktning. Däremot kan jag intesäga vad utgången kommer att bli, och det gälleralla frågor som diskuteras i förhandlingarna, varesig de är föremål för formella förhandlingar ellerinte.Även om jag skulle ha en uppfattning om vart detbär på några punkter, kan det vara att spela bortförhandlingskort om jag säger vad jag trorlösningen blir på en viss punkt. Det skulle integagna svenska intressen. När kommer,inom en inte alltför avlägsen framtid, hoppas jaghär i kunna redovisa vad utgången avdiskussionerna har blivit på den här punkten.Hans Göran upprepar att det är en omvändpresumtion, handlingar i många ärhemliga om inte särskilda beslut fattas. Men, , det kan aldrig blifråga om att skulle tvingas att acceptera ensådan regel. Det kan jag försäkra. Jag kan nog medstor sannolikhet säga att det aldrig kommer att blifråga om att eller riksdag, ävenom jag inte kan binda regering och riksdag för allframtid, skulle acceptera en sådan princip. För migär detta helt otänkbart.Jag har sagt att jag hoppas att utvecklingen går i denhär riktningen. säger att jagär alltför optimistisk och att det inte kommer att bliså. Jag har sagt att jag hoppas. Jag har inte sagt attdet kommer att bli så. Låt oss se! Vi lär få tillfälleatt diskutera den här frågan till. Då fårvi se i vilken riktning det har gått i EG-organen,mot ökad slutenhet eller mot ökad öppenhet. Jagser fram mot en sådan diskussion. På den härpunkten har vi gemensamma intressen. Jag lovaratt vi skall göra allt vad vi kan för att verka för dettaunder mellantiden.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1993/94:23 omytterligare reglering av snöskoteråkningAnf. 89 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom regeringen är beredd att ompröva sin negativainställning till snöskoter som fordon ochskoteråkandet och om regeringen avser att läggafram förslag till hastighetsbegränsning försnöskotrar. har också frågat om jagavser verka för att antalet remissinstanser i nupågående remissbehandling av betänkandet (SOU1993:51) Naturupplevelser utan buller - en kvalitetatt värna utökas så att underlaget för ett förslag tillriksdagen blir mer representativt.I miljöpropositionen (prop. 1990/91:90) En godlivsmiljö redovisade den dåvarandesocialdemokratiska regeringen sinaställningstaganden vad gäller åtgärder förbegränsning av bullerstörningarna i samhället. Ipropositionen konstaterades att en alltmeromfattande användning av flygplan, helikoptraroch terrängfordon i fjällområdena samt ett ökatantal motorfarkoster i skärgårdsområdena harmedfört bullerproblem i allt fler områden därtystnaden borde vara en viktig kvalitet. Ipropositionen redovisades avsikten att utredamöjligheterna till och konsekvenserna avrestriktioner mot bullrande aktiviteter ifjällområdena och i skärgårdsområdena samtlämna förslag till åtgärder. ställde sigbakom detta. tillkallade densocialdemokratiska regeringen en särskild utredarei syfte att belysa dessa frågor.I den allmänna debatten och i en rad skrivelser tillregeringen har pekats på de negativa effekter somsnöskoteråkning kan ha på framför allt miljö ochsäkerhet.Utredningens slutbetänkande överlämnades tillregeringen och är nu ute på remiss.Remisstiden går ut . Utredaren harframför allt övervägt åtgärder för att i områden somär särskilt värdefulla för det rörliga friluftslivetminska bullerstörningarna från motorburnafritidsaktiviteter, bl.a. från motorbåtar ochsnöskotrar. Bl.a. har diskuterats områden medbullerrestriktioner, bullernormer ochhastighetsbegränsningar. Som säkertvet har utredningen tidigare lämnat ettdelbetänkande om vattenskotrar som lett tillriksdagsbeslut som reglerarvattenskoteranvändningen.Utredningens slutbetänkande bereds förnärvarande inom med sikte på attförslag skall lämnas till vid årsskiftet.Självfallet kan jag inte föregripa regeringensställningstaganden kring de olikautredningsförslagen. Naturligtvis kommer hänsynatt tas till de remissynpunkter som kommer in.Regeringen har inte gett uttryck för någon negativinställning till varken motorbåts- ellersnöskotertrafik. Målet är bl.a. att hitta en braavvägning mellan det intresse som finns i mångaglesbygder att utnyttja snöskotern som etttransportmedel och intresset av att exempelviskunna vistas ute i naturen utan störande buller.Valet av remissinstanser har framgått av vad jagtidigare har nämnt, nämligen att den aktuellautredningen inte bara har behandlat snöskotrarutan även andra motorburna fritidsaktivitetersåsom t.ex. motorbåtar i kustvatten och vissainlandsvatten. Detta hade lätt kunnatkonstatera om han hade läst betänkandet bättre.Jag är övertygad om att remissen av betänkandettill länsstyrelser, kommuner och organisationersom berörs av snöskotertrafik ger den bredabelysning som eftersträvas vid enremissbehandling.Anf. 90 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Det finnsen oro över det arbete som pågår iMiljödepartementet kring dessa frågor. Det gällerframför allt kring restriktionerna att körasnöskoter. Debatten pågår för fullt iNorrlandslänen i den här frågan. Jag antar attGörel Thurdin, som själv är norrlänning, harkunnat ta del av den i massmedierna.I den här debatten är alla parter överens om att detär viktigt att värna vår gemensamma natur. Men etteventuellt förslag måste utformas så att det på ettrimligt sätt balanserar respektive intressen.Förslagen i bullerutredningen speglar i alltför hörgrad centrala Stockholmsintressen. Det äregentligen så fjärran från närdemokrati som mankan komma.Man vill t.ex. begränsa rätten att flyga och landamed helikopter samt köra snöskoter i norraNorrland. Det borde naturligtvis vara kommunernasom, utifrån kunskapen om det egna områdetsbetydelse för friluftslivet, skulle få avgöraomfattningen av körning med snöskoter ochlandning med flygplan. Eller som ensnöskoterförare uttryckte sig i massmediernahäromdagen: Tänk om vi norrlänningarna skullekräva total tystnad i Roslagen för att vi ensemestervecka skall paddla kanot där.Det är självfallet bra att diskutera bullerfrågan, ochdet måste också ske med tillverkarna. Det har sketttidigare när vi har diskuterat frågor som har berörtmotorcyklar och motorcykeltrafik. Egentligen ärdetta inte bara en miljöfråga utan i hög grad ävenen demokratifråga. Det är en fråga om vemregeringen vill lyssna på när man formulerar sinaförslag.Varför ville inte regeringen i remissomgångenlyssna på några av de hundratals snöskoterklubbarsom finns i Norrlandslänen? I stället gesremissinstanser som t.ex. i enbetydelsefull roll i det här sammanhanget. Det ärremissinstanser som representerar regioner somknappast haft någon snö på åtskilliga år. Därmedmåste de anses ha en begränsad kunskap om hurviktig snöskotern är för befolkningen i dess glesbygder.Om förslagen genomförs i den form som de nuföreligger i utredningen, får det utan tvivelförödande konsekvenser för turistnäringen.Norrlandsförbundet har beskrivit en sådanutveckling genom att peka på att över 15-taletvälbesökta friluftsområden skulle stängas förskotertrafik.Det betyder att många hotell, stugbyar,uthyrningsföretag, vildmarkscamper ochflygföretag skulle tappa en stor del av sin utkomstsamt att tusentals arbetstillfällen i hela Norrlandskulle vara i fara. Jag håller medNorrlandsförbundet om att det är bättre att iblandlyssna till ett flygplan i fjällvärlden än att mistahundratals arbetstillfällen i utsatta fjällbyar.Begränsningarna av skotertrafiken, om degenomförs enligt utredningens förslag, skullesannolikt innebära att tystnad och stillhet kommeratt råda i stora delar av fjällvärlden men också attbara fysiskt fulländade skidåkare och vandrare fåruppleva stillheten. Äldre, handikappade ochfamiljer med barn skulle motas bort, om förslagetförverkligades.Förslaget om hastighetsbegränsning är ettbyråkratförslag som inte har någon förankring iverkligheten, eftersom det är omöjligt i praktikenatt kolla hastigheterna hos terrängfordon.Jag har förståelse för att inte nu kanredovisa detaljer i ett regeringsförslag, men motbakgrund av den breda och intensiva debatt somförekommer när det gäller skotertrafiken ochutredningens förslag tycker jag nog att statsrådetborde ha kunnat ta avstånd från de mest grova ochokunniga delarna av förslaget. Det skulle hyfsadebatten, och det tror jag att vi politiker skulletjäna på, när regeringen äntligen tar ställning i denhär frågan. Jag tänker naturligtvis då på de delarsom handlar om hastighetsgränser och de stora nyaområden där man enligt utredningen skulleförbjuda skotertrafik.Anf. 91 ():Herr talman! Snöskotertrafik har ett berättigande,men behovet av att skapa goda förutsättningar föratt styra trafiken och utvecklingen är mycketangeläget. På vissa håll går mötet mellansnöskoterfolket och friluftsfolket och markägarnatämligen friktionsfritt, men utan tvivel är det så attdet i många områden råder en ohållbar situationnär det gäller de ökande problemen medskoteråkning.Den utredning som har varit ute på remiss hargett länsstyrelser, kommuner och andra möjlighetatt ge synpunkter på utredningens förslag och --vilket är inte minst viktigt -- redovisa sinaerfarenheter och ge exempel på hur man lokaltangripit problemen. hålleren intensiv kontakt med skoterklubbarna för att isitt remissvar få med också deras synpunkter. Detgäller ju först och främst att åstadkomma åtgärdersom begränsar de störande effekterna av fritids-och nöjestrafiken.I mitt län, , finns problemen bl.a. iHotagsfjällen och i Tännäsområdet i Härjedalen.Det har visat sig att det finns ett stort behov avskoterleder för att uppnå för alla parter acceptablaförhållanden. Just detta har Rikspolisstyrelsenpåpekat i sin utredning rörande skotertrafiken.Utvecklingen på skoterområdet har gått mycketfort, och det bedrivs i vissa delar av länverksamheter som syftar till att bygga upp enturismverksamhet med skoteråkning som bärandeaktivitet, som LRF -- -- föreslår införande av ett generelltförbud att framföra skoter på privat mark utanmarkägarens tillstånd.De flesta skoterklubbar som finns gör ettseriöst och bra ideellt arbete. De är självklartintresserade av att olika intressen skall kunnasamsas och gör så gott de kan. Skoterklubbarna kanknappast lastas för att det finns slarviga skoteråkaresom åker för nöjes skull, struntar i normaltiakttagande av hänsyn till känsliga naturområden,nyplanterad skog, privata tomter osv. och inteförstår att man inte kör skoter eller andramotorfordon i berusat tillstånd.Ett fungerande nät av skoterleder är viktigt. Detkostar dock pengar, och i har viutarbetat förslag som går ut på att införa enbestämmelse om en avgift på skotrar. Avgifternaskulle förvaltas i en särskild fond som skulleanvändas till utbyggnad och underhåll avskoterleder med terminaler, information, tillsyn avskotertrafik m.m. Denna lösning kan jämföras medreglerna i jaktförordningen, där avgifter tas ut föratt finansiera den ideella verksamheten och dessorganisation.Naturligtvis måste det praktiska arbetet medplanering och utbyggnad av skoterleder ske isamarbete mellan kommuner, lokala skoterklubbaroch skoterorganisationer. Det måste också ske isamförstånd med berörda markägare ochnärboende.Snöskoteråkningen är en markanvändningsfrågasom på ett helt annat sätt än måsteuppmärksammas i den kommunalamarkanvändningsplaneringen. Såvältrafiksäkerhetsfrågorna som störningarna i miljönär av den digniteten att de kräver långsiktigahållbara lösningar. Det kan enbart uppnås medmålmedvetna insatser i syfte att på lämpligt sättkanalisera trafiken.Statsrådet säger i interpellationssvaret att måletbl.a. är att hitta en bra avvägning mellan detintresse som finns i många glesbygder att utnyttjasnöskotern som ett transportmedel och intresset avatt exempelvis kunna vistas ute i naturen utanstörande buller.Vi är många som ser fram emot ett regeringsförslagi denna fråga. Jag tar för givet att de synpunktersom kommit fram i remissvaren och de mångakonkreta förslagen där kommer att beaktas ipropositionen. Hur ser statsrådet på t.ex. förslagetom en särskild avgift för skotrar, att användas förskoterleder, som jag beskrivit i mitt anförande?Ytterligare en fråga. Utredningen föreslårhastighetsbegränsning till högst . förskotrar inom delar av fjällområden där trafikenmed snöskotrar regleras enligtterrängkörningsförordningen ellernaturvårdslagen. Enligt min och mångas meningbör hastighetsbegränsningen vara generell och ommöjligt ske genom en förändring av skoternsbeskaffenhet, så att den fastställda hastigheten intekan överskridas. Motsvarandehastighetsbegränsning bör gälla också för andramotorfordon som framförs i terrängen.Målet har statsrådet presenterat i sitt svar. Sedangäller det förstås medlen att nå detta mål. Jag harpresenterat ett tänkbart medel -- generellhastighetsbegränsning och ordning påskoterlederna. Hur ser statsrådet på denmöjligheten?Anf. 92 (nyd):Herr talman! Anledningen till att jag ger mig in iden här debatten är att väldigt många frågeteckenhar rests kring utredningsförslagen. Statsrådetkommer att få besvara en hel del frågor, och detskall bli intressant att få höra svaren på dem.Många upplever det som ett väsentligt ingrepp iglesbygdsbefolkningens möjligheter till rekreationoch att röra sig fritt inom vidsträckta områden.Många av de områden vi pratar om är storasom landskapen här nere, vilket statsrådet mycketväl känner till.Utredningen för fram förslag omhastighetsbegränsningar, och taladeom generella förbud och sådana saker. Statsrådethar sagt att hon inte vill föregriparemissbehandlingen, men det skulle ändå varaintressant att höra hur man har tänkt sig att ensådan sak som hastighetsbegränsning skall kunnaefterlevas? Det behövs inget körkort försnöskoter. Man skall bara vara för att fåframföra ett sådant fordon. Skall det finnasbegränsningar, är det naturligtvis viktigt att se tillatt de kan efterlevas också.Om det införs generella inskränkningar, ankommerdet på polisen att se till att dessa efterlevs. Jag vetju hur det var när jag själv var ute som polisman hursvårt det var att komma åt trimmade mopeder. Attge sig ut i terrängen, i områden som är lika storasom landskapen söderut, och försöka få tag påsådana som inte efterlever bestämmelser om visshastighet anser jag vara praktiskt omöjligt.Införs det bestämmelser om begränsning avhastighet eller motorstyrka, kommer det säkert attfinnas personer som trimmar sina skotrar. Och vadskall det bli för påföljd, när det inte finns körkortatt dra in? Det kommer att få byggas upp en hel delbyråkrati kring vad det är man skall sätta insanktioner mot.Det här är en stor problematik, och jag tror att manskall akta sig för att gå in i detaljreglering på dettaområde. Däremot tycker jag att man skall stödjaskoterföreningar, alla klubbar och alla entusiaster,liksom de berättigade krav som organisationer kanha när det gäller hur och var man skall framförasnöskotrar. Generella saker ochhastighetsbegränsningar, som utredningen talarom, har jag svårt att se som någonting realistiskt.Jag ser fram emot de svar som statsrådet skalllämna på frågorna som ochStina har ställt och att kanske också fåhöra litet grand om statsrådets egen uppfattning omförslaget att komma åt problemen genom generellahastighetsbegränsningar.Anf. 93 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill först beröra detta medremissinstanserna, eftersom det har en vissbetydelse i samband med den frågeställning somSten-Ove tagit upp.Vi har 109 remissinstanser. Jag tror att vårtdepartement är ett av dem som verkligen inte ärrädda för att ha många remissinstanser. Här finnsalla Norrlandskommuner med och alla länsstyrelseri . Att det finns myndigheter med äralldeles självklart, för de är ju våra redskap när visedan skall komma fram till konkreta förslag.Det finns också instanser som skall belysaproblemen med buller i skärgården. Då är det jubl.a. båtar det handlar om.Jag tycker därför inte att det finns någon anledningatt utöka antalet remissinstanser. Jag tyckerfaktiskt att det är en väldigt omfattande remiss.Organisationerna är ju med också. Avsikten är attkommunerna skall vara med och ha åsikter om hurde ser på problemen och vilka lösningar som ärlämpliga.Ett remissvar som väl berör mycket har kommit in -- det landadeåtminstone på departementet -- nämligenyttrandet från i . Detsvaret ger mig anledning att undra om det inte hadevarit bättre att prata med först, innanjag fick frågan här i riksdagen.Länsstyrelsen i tillstyrker förslaget omhastighetsbegränsning . för snöskotrarinom särskilt värdefulla områden och kan t.o.m.tänka sig lägre hastigheter inom ännu mervärdefulla områden.Länsstyrelsen anser vidare att en generellhastighetsbegränsning bör införas för snöskotrar ihela landet. Man nämner också att man har avgivityttrande till . haräven åsikter om vad som är värdefulla områden,osv.Det här visar att det finns olika uppfattningar ifrågan om hur man skall lösa problemen. Det är detsom remissomgångar är till för -- att klara ut allaolika ståndpunkter och skaffa fram kunskaper,innan regeringen lägger fram en proposition. Jagskiljer på utredningar och propositioner.