prot · GH0938 · 1993-12-07 00:00:00 — Men jaganser att behövliga hänsyn till kyrko- ellerklosterlokalens helgd bör kunna tas inom ramen förproportionalitetsprincipen i polislagen.Som känner till ankommer det påandra myndigheter än regeringen att granskahuruvida polisen i ett enskilt fall har överträtt sinabefogenheter. Jag skall alltså inte redovisa någrasynpunkter på hur polisen har löst sina uppgifter iAlsike. Jag kan emellertid mot bakgrund av dendebatt som förekommit efter händelsen draslutsatsen att det i praktiken fortfarande uppfattassom svårt att dra gränsen mellan tillåtna ochotillåtna förfaranden. Jag utgår från attPolisrättsutredningen i sitt pågående arbete omtvångsmedel uppmärksammar frågeställningen såatt ytterligare klarhet kan vinnas.Anf. 95 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret. Det somvar positivt i svaret var det sista som blev sagt,nämligen att justitieministern utgår från attPolisrättsutredningen uppmärksammarfrågeställningen i sitt pågående arbete omtvångsmedel så att ytterligare klarhet kan vinnas.Däremot tycker jag inte att den föregåendebeskrivningen var lika positiv. När jag lyssnade tilljustitieministern och när jag snabbt läste igenomsvaret fick jag intrycket att det inte är någonnämnvärd skillnad för polisen att gå in i en bostad,en allmän lokal eller en kyrka. Justitieministernsäger, vilket också framgår av lagstiftningen, att detinte går att medge något slags frizon. Jag håller medså långt att det inte kan vara rimligt att någotterritorium i skall undandras svensk lag.Frågan är på vilket sätt ingripanden skall göras. Jagvill erinra om att ,1988 eller möjligen 1989, begärde att det skullevidtas åtgärder för att möjligheten tilltvångsingripanden skulle begränsas i kyrkolag.Från kyrkornas sida har man således inte begärt etttotalt förbud. Frågan är besvärlig. För mångamänniskor, inte minst för människor från andraländer, är kyrkorummet heligt. Det fordras mycketstor känslighet och försiktighet när man göringripanden på sådana ställen. Det är inte konstigtatt det förs en så pass intensiv debatt. Ämnarjustitieministern, utöver det nu sagda, vidta andraåtgärder för att liknande incidenter skall kunnaundvikas ?Anf. 96 Justitieminister ():Fru talman! I mitt svar pekar jag bl.a. på deallmänna principer som gäller för polisingripanden.En princip är att man skall väga åtgärdens syfte motsjälva verkställandet av åtgärden. Det är i och försig svaret på fråga.Som svar på den direkta frågan sysslarPolisrättsutredningen just nu med frågan omtvångsmedel. Departementet är självfalletinvolverat i detta utredningsarbete. Som jag sadefinns det skäl för oss att analysera situationen föratt se om förtydliganden behöver göras införframtiden.Jag nämnde också i mitt svar att denna fråga inte ärny för kammaren. Den har varit föremål fördiskussion tidigare. Jag vet att harmotionerat i den här frågan. Jag vill också påminnaom att moderata och folkpartistiska företrädare iriksdagen har haft ett särskilt yttrande i sambandmed utskottsbehandlingen. Då markerades just debehov av förtydliganden som jag också för fram imitt svar på frågan.Anf. 97 ():Fru talman! Den regering som satt 1989 uttryckteatt polisen i första hand skall vända sig tillkyrkoherde, församlingsföreståndare eller denperson som har ansvar för kyrkobyggnaden ellerklostret i fråga. Den personen får då förmedlakontakt med flyktingarna och kan kanske bidra tillatt ingripandet sker på ett mindre dramatiskt sätt.Gäller detta fortfarande? Är detta också dennuvarande regeringens uppfattning?Anf. 98 Justitieminister ():Fru talman! kommer vi in på den diskussionsom jag i mitt frågesvar pekade på att jag inte kangå in på. Hur vi än för den här diskussionenkommer den att kopplas till den aktuella händelseni förra veckan.Jag vill på nytt hänvisa till de principer som jagnämnde -- och då i första handproportionalitetsprincipen. Principerna kannaturligtvis ge olika, konkreta resultat i olikasituationer. Det är dock fråga om att detvångsåtgärder man vidtar måste vara försvarliga.Anf. 99 ():Fru talman! Tycker inte justitieministern att det gerkonstiga signaler ut i samhället att polisen när detgäller människor som engagerar sig motfrämlingsfientlighet och som blir utsatta för attentatinte lyckas finna gärningsmän och klara uppbrotten? Däremot gör man ganska stora insatser föratt gå in i ett kloster. Som ''vanlig svensk'' undrarman varför det är så. Vore det inte rimligare ompolisen satsade sina resurser på ett annat sätt ochförsökte tillämpa en mera ömsint och mänsklighantering gentemot flyktingar?Anf. 100 Justitieminister ():Herr talman! har vi fått en koppling till denförra frågan. I den efterföljande diskussionen omden föregående frågan sade jag att polisen under desenaste tio åren successivt har klarat upp fler ochfler brott av den typen som vi här talar om. I mångafall är problemet att man har så ytterst litenbevisning. Ofta rör det sig om ett enstaka brev, somi sig utgör ett allvarligt brott. I övrigt har man ingenbevisning som gör det möjligt att klara upp fallet.När det gäller de flesta fall som inte har lösts ärförundersökningen fortfarande aktuell.Anf. 101 ():Fru talman! Jag vill bara göra en avslutandekommentar. Jag tycker inte att jag fick etttillfredsställande svar på min fråga. Det är väl ändåskillnad om polisen går in i en bostad, en allmänlokal eller ett kyrkorum? Rent känslomässigt måsteväl polisen vara oerhört mycket försiktigare när dengår in i ett kyrkorum?Anf. 102 Justitieminister ():Fru talman! Utan att diskutera en enskild händelsevill jag säga att den här typen av bedömningarligger i proportionalitetsprincipen.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1993/94:233 om TullenskontrollområdeAnf. 103 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omfinansministern ämnar vidta några åtgärder för attutöka Tullens kontrollområde i . I fråganberör befogenheter att kontrolleraresande för att stoppa illegal införsel till avbl.a. narkotika och vapen. anser att Tullengör ett gott arbete vid gränsstationerna och att ettännu bättre arbete skulle bli följden av om Tullenskulle få göra tillslag var som helst i landet utan attförst gå till åklagare.Jag delar uppfattning att Tullen gör ett gott arbete med att stoppa illegalinförsel, inte minst avseende narkotika och vapen.Tullen får kontrollera varor som förs in ilandet utan att någon grad av misstanke omsmuggling eller oegentligheter i övrigt behöverföreligga. En tulltjänsteman har rätt att undersökabl.a. handresgods och handväskor som en resandemedför. Under vissa förhållanden kankroppsvisitation verkställas.Dessa befogenheter medger långt gående ingrepp iden personliga integriteten som dock kan tålas justdärför att dessa befogenheter är begränsade tillgränsöverskridandet. Att befogenheter skulle gestill Tullen eller någon annan myndighet att utanmisstanke, eller på mindre misstanke än vad somkrävs för ett polisingripande, utföra kontroller varsom helst i landet vill jag inte medverka till.Vid ett medlemskap i ändras möjligheterna attutföra kontroller vid den s.k. inre gränsen. Enanalys av vilka konsekvenser detta medför hargenomförts av den s.k. gränskontrollgruppen somnyligen lämnade sin slutrapport. I rapporten nämnssärskilt två områden där det finns ett behov avövervakning av varurörelser över den inre gränsen,nämligen narkotika och illegala vapen. Där föreslåsatt viss kontroll skall utföras i anslutning till gränsenav tull och polis i nära samverkan. Regeringen lämnat direktiv till fortsattutredning i enlighet med gränskontrollgruppensförslag.Anf. 104 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret, ävenom jag kanske inte helt delar hans uppfattning.Jag skulle vilja fördjupa mig litet just kring den delsom vi inte riktigt är överens om. Kanske kan vifinna någon gemensam ståndpunkt.Sannolikheten att Tullens personal skulle resalandet runt för att visitera folk utan skäligmisstanke om innehav av vapen eller droger ser jagsom ganska liten. I är det däremotmöjligt för tulltjänstemännen att göra detta. Däranser man också att detta är angeläget.Även resurserna sätter stopp för atttulltjänstemännen skulle kunna resa runt på dettasätt. Därför tror jag att den risken är tämligen liten.Jag tror också deras yrkesstolthet gör att de inteåker runt och visiterar folk utan att det finns någonkonkret misstanke.Jag vill fråga statsrådet om han ämnar vidta andraåtgärder för att förenkla för polis och tull att göratillslag då det finns klara indikationer på olagligtinnehav av vapen och droger.Anf. 105 Statsrådet ():Fru talman! Det är viktigt att slå fast att det här ärfråga om åtgärder som såväl tull som polis kaninvolveras i. Det är inte enbart en tullfråga eller enpolisfråga. Det rör sig om samverkan.Det är självklart att endera av dessa myndighetermåste ingripa om det finns en befogad misstankeom att ett brott har begåtts. Detta kan också ske isamverkan. Det har vi diskuterat i olikasammanhang.Jag tror inte att våra uppfattningar ligger så långtifrån varandra. Med utgångspunkt från frågan villjag notera att detta också är ett integritetsproblem.Jag tror att vi är överens om att vi i en kommandesituation, när gränskontrollmöjligheten inte exaktser ut som , måste fundera kring hur detta pådjupet skall hanteras, med utgångspunkt från såvälTullens möjligheter, kunskap och kompetens somPolisens.Detta håller på att utredas. Vi har fått en förstaskiss och har gett direktiv till en fördjupadutredning från sida vadgäller dels den yttre gränsen, dels den inre gränsen.Jag förutsätter att vi kommer att få fram lösningarsom t.o.m. kommer att förbättra möjligheterna tillingripande, jämfört med hur situationen förnärvarande är.Anf. 106 ():Fru talman! Jag delar statsrådets åsikter om detta.Jag skulle dock vilja ställa ytterligare en frågaangående åklagaren, som naturligtvis kan hjälpatulltjänstemannen att komma vidare vid eneventuell visitering.Finns det möjlighet att förenkla relationen mellantull och åklagarmyndigheterna, så att det blirenklare för tulltjänstemännen i de fall då det finnsklara indikationer?Anf. 107 Statsrådet ():Fru talman! Detta är en fråga som snarare berörjustitieministerns beredningsområde än mitt.Visserligen har jag ansvar för Tullen som sådan.Men hur relationen mellan tull, polis ochåklagarmyndigheterna skall hanteras tror jag är enfråga som närmare berör justitieministern, även omdet handlar om samverkan mellan oss båda.Jag vill inte gärna diskutera frågan omåklagarmyndigheternas hållningssätt. Jag vill baraytterligare en gång konstatera att vår ambition äratt med de tillgängliga resurserna få så braeffektivitet som möjligt. Därvid skall vi naturligtvisockså utnyttja och ta till vara Tullenskompetens och kunskap på det sätt som är möjligt.Anf. 108 ():Fru talman! Avslutningsvis vill jag aktualiserasamarbetet mellan tull och polis. Jag tror att det ihög grad är på gång. I svaret står det också nämntatt regeringen har lämnat direktiv till fortsattutredning. Jag önskar att dessa frågor verkligenbelyses.Nere i , inte minst i , finns detuppenbara problem. Misstänkta personer harlyckats passera närområdet vid gränskontrollen,och Tullen har så att säga förlorat bytet. Det harsedan varit för komplicerat att gå vidare viaåklagaren. Det är dessa indikationer som ärunderlag till mina frågor.Anf. 109 Statsrådet ():Fru talman! Jag känner ganska väl till problemenäven på västra sidan om , östskåning som jagär.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1993/94:247 om GotaBankAnf. 110 Statsrådet ():Fru talman! Mot bakgrund av att den utländskeanbudsgivaren på har fallit bort har RolfNilson frågat mig om jag tills vidare kommer attstoppa försäljningen av banken. Enligt hansmening är det sannolikt att konkurrensen kommeratt minska på den svenska bankmarknaden omnågon av de kvarvarande anbudsgivarna får köpabanken.Jag vill erinra om att det i första hand ärBankstödsnämnden som har att hantera frågan omen försäljning av . Att nu avbrytaförsäljningsprocessen för att eventuelltkunna sälja till någon annan köpare än dem som förnärvarande är aktuella skulle emellertid varkengynna eller vara av någon avgörandebetydelse för konkurrensen på den svenskabankmarknaden. Det skulle skapa en störreovisshet om bankens framtid och troligen medföraytterligare stora kostnader för staten. Det börockså påpekas att om staten inte ställt upp ochräddat , så skulle den i sin helhet redanha varit borta från marknaden.För övrigt är inte vara eller inte varaden enda faktor som avgör konkurrensen på densvenska finansiella marknaden. Som känner till har ett antal företag under densenaste tiden presenterat planer på att startabankverksamhet. När träder i kraftkommer dessutom utländska banker och andrakreditinstitut att kunna bedriva verksamhet här iSverige på ett enkelt sätt. Båda dessaomständigheter kommer att främja konkurrensenpå den svenska marknaden.Anf. 111 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka BoLundgren för svaret.Jag vet att på många olika sätt haruppmärksammat och kommenterat bristen påkonkurrens inom den svenska finansvärlden ochdet svenska banksystemet.Staten fick på sig som en konsekvens avbankkrisen. Det var inget planerat köp som gjordeatt staten blev ägare till . Därför är detrimligt att staten vid ett lämpligt tillfälle försökergöra sig av med banken. Detta bör då ske på ettsådant sätt att det stimulerar det svenska banklivetoch kommer bankkunderna till godo. I den nuuppkomna situationen är risken mycket stor att enförsäljning till , S-E-Banken ellerNordbanken får precis motsatt verkan.Denna fråga har uppmärksammats avkonkurrensövervakande myndigheter. De ser medintresse på vad som håller på att hända. Det harfrån många håll påpekats att det finns risk för enminskad konkurrens. Visserligen blir det lättare attstarta nya banker, men framöverfår man väl räkna med att detta kommer att ske iganska liten skala. Dessutom är stora regionalt utspridda kontorsnät mycketattraktivt.En ägare som inte är smittad av den svenskabankmiljön och som självständigt driver enkonkurrenslinje, i förhållande till de stora bankervi har , gör nytta i banksystemet och gynnarbankkunderna.Anf. 112 Statsrådet ():Fru talman! Låt oss först göra klart något somtydligen börjar glömmas av vissa. När man läser endel referat från en konferens i går förefaller det somom finanskrisen bara var någonting som råkadehända. Det är allvarligt om man redan så här snartbörjar bagatellisera det som inträffade: de misstagsom gjordes såväl av den politiska ledningen som avde dåvarande bankledningarna. Jag tror att det ärfarligt att göra det.Vi måste se det som händer i skenet av vad somfaktiskt har inträffat. Det är klart att detta ocksåskapar problem för konkurrensförhållandena. Detfinns en rädsla hos olika över huvudtaget konkurrera. Det är en naturlig, men oönskad,effekt som vi försöker bryta genom de åtgärder somen ganska enig riksdag har beslutat om. Jag tror attdessa åtgärder har betytt ganska mycket för att detnu skall bli en bra konkurrens.Vi skall inte heller bagatellisera vad de smånischbankerna ändå skulle kunna åstadkomma.Det går inte att bedriva en räntesättningspolitiksom utgår från att varje segment konkurrerar. Detspiller ju över på resten av segmenten. Det är svårtför vissa typer av företag och vissa typer avprivatpersoner att man regionalt eller på annat vishar en speciell konkurrens med mycket lägreutlåningsränta och högre inlåningsränta. Vi måsteha konkurrens även med avseende på helheten hosde nischbanker som kommer fram. Det skall vi integlömma.Det är uppenbart att skulle lida avfortsatt ovisshet. Man skall inte överskatta den rollsom skulle kunna spela, men man skallinte heller förakta -- jag tror inte heller det -- de mycket stora problem som det innebäratt leva i ovisshet ytterligare ommöjligheterna att t.ex. behålla kompetensen ibanken. Jag är ganska övertygad om attkonkurrensen kommer att öka. Vi skall göra allt vikan för att skapa goda förutsättningar för ökadkonkurrens inom den finansiella sektorn. Inteminst har en privatisering av Nordbanken betydelsei det sammanhanget enligt min uppfattning. Vi skallinte hålla i ovisshet. Det är inte bra förkonkurrensenAnf. 113 ():Fru talman! Det har kommit väldigt klaramarkeringar, bl.a. från de anställda på ,att man har önskat sig den utländska ägaren såsomframtida ägare. Man ville starta något nytt, ochman trodde att man på så vis på bästa sätt skullekunna slå vakt om arbetstillfällena och driva enframgångsrik bankverksamhet.Jag delar de anställdas uppfattning. Jag tycker attdet är olyckligt att denna möjlighet har fallit bort.Jag tycker också att det är olyckligt -- fastän jag intekänner till omständigheterna -- att även ,som lade in ett bud som jag tolkar såsom enregionalbanksidé, föll bort. Det är mycket troligt attBankstödsnämnden hade goda skäl för att sorterabort dessa tänkbara ägare, men frånkonkurrenssynpunkt och med tanke på en regionaltförankrad bank är det dåligt att just den utländskebudgivaren och den regionala idén har fallit bort.Anf. 114 Statsrådet ():Fru talman! Jag har all respekt för problemen ochkänslorna hos de anställda på . Vidsamtal med dem har jagkonstaterat att jobben utan statens insatser hadevarit förlorade för länge sedan. Det viktiga är att fåen bra struktur på marknaden genom demöjligheter som finns. Även i det sammanhanget ärdet angeläget att de anställda känner trygghet ochfår någon form av besked.Jag hade gärna sett en utländsk ägare till GotaBank. Det har i pressen förekommit en del idéer omintressanta köpare, idéer som fullkomligt saknadesubstans. Det har funnits en anbudsgivare, somdock har dragit sig tillbaka. I detta fall harBankstödsnämnden haft skäl för att göra sinavärderingar av spekulanterna också i andraavseenden. Det gäller ju trots allt att i vissutsträckning ta hänsyn till skattebetalarnas legitimaintresse av att få en bra slant tillbaka, i alla fall såmycket som möjligt. Även dessa aspekter harspelat in. Det visar litet grand på de problem somfinns för , om man inte rätt snartkommer till ett avslut beträffande vad som skallgälla.Anf. 115 ():Fru talman! hänvisade till ettseminarium som anordnade förnågra dagar sedan. Därifrån finns ett referat iDagens Industri, där iHandelsbanken, i S-E-Banken ochHans Dahlberg tydligen säger att det är för lätt attöppna bank i . Jag tolkar detta påsamma sätt som gjorde. Det ärsnarast ett uttryck för en rädsla för konkurrens. Detskrämmer mig då litet att en av de tre banker somdessa personer företräder kommer att ta över GotaBank. Det bådar inte gott för konkurrensenframöver mellan storbankerna. Jag beklagar att BoLundgren inte drar samma slutsats som jag gör, attdet vore bättre att skjuta upp försäljningen en tidoch göra ett nytt anbudsförfarande och försöka fåen försäljning som stimulerar konkurrensen bättreän i dag.Anf. 116 Statsrådet ():Fru talman! Med största sannolikhet skulle GotaBank inte må bra av ytterligare en period i ovisshet.Då skulle förutsättningarna bli ändå sämre att få enaktör, som gick in och tog den del som varoberoende av de tre som kvarstår ianbudsgivningen.Man skall inte överskatta vad skullekunna klara i den konkurrenssituation som råderför närvarande. På samma sätt skall man inteunderskatta bankens möjligheter att konkurrera påsina segment och därmed dra till sig stora delar avden marknad som de nu aktuella bankerna faktiskthar. Det vore mycket bra med en ökad konkurrens.Självfallet skall krav ställas på bankerna påseriositet, finansiell styrka och mycket annat. Dettaundersöks av innan regeringenger tillstånd. Jag kan lova att jag sålänge jag har detta ansvar skall verka för och se tillatt konkurrensbetingelserna är så goda som möjligtpå denna marknad liksom på så många andra.Anf. 117 ():Fru talman! Jag vill avsluta med att säga att vårauppfattningar när det gäller försäljningen går isär.Jag hoppas att även såsom menigriksdagsledamot kommer att vaka överkonkurrensfrågorna.Anf. 118 Statsrådet ():Fru talman! Jag hade ju tänkt mig att i ytterligarerätt vara i denna funktion. På det visetkan vi ha fortsatta meningsutbyten, där jagfortfarande slår vakt om konkurrensen.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1993/94:245 omkonkurrenslagen och samarbetet i ekonomiskaföreningarAnf. 119 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att undantasamarbete inom ekonomiska föreningar frånförbudet enligt 6 § konkurrenslagen.Konkurrenslagen värnar om konkurrens på likavillkor och gäller oavsett om det är fråga omaktiebolag, ekonomiska föreningar, stiftelser,offentliga företag etc. Att en näringsgrenorganiserar sin verksamhet på ett visst sätt kan intefå innebära att den inte omfattas avkonkurrenslagen. Å andra sidan måste reglernautformas med hänsyn till speciella förhållandeninom vissa ekonomiska föreningar. Vi måste utgåfrån det vi vill uppnå med lagen, nämligensamhällsnyttan.Konkurrenslagen tar sikte påkonkurrensbegränsande samarbete och missbrukav dominerande ställning som skadarsamhällsekonomin och ytterst konsumenterna.Detta är ett viktigt inslag i regeringens politik.Regeringen har som en av sina främsta uppgifter attstärka svensk ekonomi genom att skapaförutsättningar för tillväxt och konkurrens. Dettagäller självklart även svenskt jord- och skogsbruk,och jag vill framhålla att avsikten aldrig har varit attkonkurrenslagen skall tvinga s.k. primärföreningaratt upphöra med sin verksamhet.Att statsmakterna har en principiellt positiv syn påatt enskilda jordbrukare samverkar iprimärföreningar framgår redan av förarbetena tillden nya konkurrenslagen. Den bedömning somgjordes vid lagens tillkomst var att lagens regler omundantag skulle kunna tillämpas på jordbruketsprimärföreningar. har ien skrivelse till regeringen redovisat att det enligtverkets uppfattning inte är möjligt när det gällersådan samverkan inom jordbruks- ochträdgårdsnäringen.Regeringen prövar nu skyndsamt och positivt vilkaförtydliganden i lagstiftningen som kan behövas föratt primärföreningarna inom jordbruket skallkunna verka på det sätt som redan haruttalat sig för.Anf. 120 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga. Orsaken till att jag ställde den är dentolkning som har gjort av dennya konkurrenslagen. Enligt verket skulle det varapraktiskt taget omöjligt att bevilja jordbruketsprimärföreningar undantag från konkurrenslagen,vare sig det gäller gruppundantag som regeringenkan bevilja eller individuella undantag somKonkurrensverket självt har befogenhet att beslutaom. Denna tolkning gör det omöjligt förprimärföreningarna att bedriva någon verksamhetefter nästa år.När vi behandlade denna fråga i , var detinte meningen att jordbrukets ekonomiskaföreningar skulle misskrediteras, vilket nu blirfallet. Inom t.ex. EG tillåter man ekonomiskaföreningar att samverka inomjordbrukskooperationen. I näringsutskottetsbetänkande /93:NU17, som gäller dettaärende, skrev vi också in att ''frågan om t.ex.jordbrukets möjligheter till en EG-anpassning börbehandlas inom ramen för jordbrukspolitiskaöverväganden''. Meningen var inte att de svenskaföreningarna skulle misskrediteras gentemot sinakonkurrentländer.På samma sida i utskottsbetänkandet, s. 16, står detäven: ''Utskottet instämmer dock i regeringensuppfattning att hänsyn bör tas tilljordbruksnäringens speciella natur vidtillämpningen av bestämmelserna om undantag. ''Jag tycker att detta klart visar inställningi frågan. Jag tolkar näringsministerns svar påsamma sätt.För att det inte skall råda någon missuppfattningvill jag fråga: Den uppkomna situationen medtolkningen att det skulle råda förbud motprimärföreningar kan väl näppeligenöverensstämma med regeringens syn när det gällerfri företagsamhet, näringsfrihet och rättssäkerhet?Anf. 121 Näringsminister ():Fru talman! Precis som säger var minoch även utskottsledamöternas uppfattning attförarbetena var mycket tydliga.