prot · GG09109 · 1993-05-12 00:00:00 — Det känns iryggmärgen att det är nödvändigt attledningsstrukturen hänger med, om vi skall lägganer en hel del kraft/energi och pengar på att se tillatt det finns stor kompetens hos våra stridandeförband. I annat fall gör vi ett allvarligt misstag --det är jag ganska så övertygad om. Vi fåråterkomma också till den diskussionen.När det sedan gäller jämförelsen mellanstridsvagnar och flygstridskrafter vill jag säga attjag inte gärna vill vara med i en diskussion om dessabåda vapenslag. Jag tror att skillnaderna är alldelesför stora. Det skulle bli en alltför märklig debatt omvi ägnade oss åt den sortens diskussioner. Vid ettannat tillfälle kan vi dock ta upp de här sakerna.Så till frågan om det skall vara fem eller sexflottiljer. Jag tycker nog att man fortsättningsvisskall hålla fast vid en planeringsinriktning sominnebär att det skall vara fem flottiljer. Vi har intepå något sätt varit oense om den saken när frågandiskuterades i samband med försvarsbeslutet. Detär inte alldeles säkert att detta kan genomföras avbl.a. Planeringsinriktningen bör dockvara vad som här anförts.Däremot bör vi se över alla de andra förbanden. Ärdet verkligen så att vi inte kan göra någonting överhuvud taget i avvaktan på att miljöprövningen blirgjord? Om det är så, blir tröskeleffekten väldigtstor 1995 när miljöprövningen är klar.Det skulle, som sagt, vara av värde omregeringspartierna kunde ge uttryck för en åsikt idenna fråga här och nu.Anf. 84 ()replik:Herr talman! Jag vill framhålla att vi inte är så dåligtöverens som reservationen kanske ger vid handen.Enligt min uppfattning är det dock onödigt att fattaett inriktningsbeslut redan nu.Vad gäller arbetet med förberedelserna införgrundorganisationsbeslutet i fråga om flygvapnet --något som kan ske -- pågår faktiskt ettarbete. Vi har ju en Försvarsberedning, Flygstabenoch Försvarsdepartementet som mycket intensivtarbetar med dessa frågor.Att vid den här tidpunkten låsa sig tycker jag äronödigt. Vi har den inriktning vi har. Att trycka pådetta just nu känns inte speciellt angeläget,eftersom en process faktiskt fortgår. Det handlarinte om att vi bara skall vänta på attmiljöprövningen blir klar för att sedan börja samlain allt det underlag som behövs för ett beslut omflottiljerna.Anf. 85 () replik:Herr talman! Jag upprepar att jag inte gärna villförlänga debatten. Men jag vill ge ett exempel påhur tokigt det kan bli om vi gör som HenrikLanderholm här föreskriver, dvs. om vi väntar medallt och avvaktar den magiska dagen 1995 när alltskall ses i ett förklarat ljus.Vad som kommer att ske är stora nybyggnationeroch investeringar i från den plats där F 14 harsina lokaler. Men vi utreder ju om det inte ärlämpligt att flytta från de lokalerna och att i ställetförlägga flygvapnets skolor till andra flottiljer. Detär helt oacceptabelt från skattebetalarnas synpunktom vi inte lyckas att i en så enkel fråga som den omHalmstad t.ex. hålla ihop två vapengrenar ochplaneringen för dessa båda. Vad jag syftar till är attvi inte får göra onödiga investeringar så att sägamed väldigt blå ögon.Anf. 86 ():Herr talman! I fjolårets försvarsdebatt försökteflera riksdagsledamöter från länövertyga om hur viktigt Hälsingeregemente I 14 är från försvarssynpunkt. I dennadebatt säger en talare att försvarsutskottet insåg attI 14 inte borde läggas ner. Ändå fattades beslutet.Jag skall inte gråta över spilld mjölk. I stället skalljag hålla mig till frågan om statens vapen.I en partimotion anför vi socialdemokrater att fråga i det brottsförebyggande arbetet är attbegränsa tillgången på illegala vapen. Vi skriver imotionen att skyndsamma åtgärder måste vidtasför att förhindra stölder ur militära förråd samt attdet behövs ökad kontroll och säkrare förvaringäven när det gäller vapen i hemvärnet.Motionen avstyrks av ett enigt försvarsutskott medhänvisning till att de åtgärder som motionärernaefterlyser är beaktade eller kommer att beaktas idet arbete som drivs av överbefälhavaren.Även om vi socialdemokrater i justitieutskottet inteär nöjda med behandlingen av motionen kommerjag inte att yrka bifall på denna punkt. Däremot villjag delge kammaren några synpunkter, kortinformera i de frågor om förvaring och åtgärder närdet gäller civila vapen som ligger på vårt bord samtställa några frågor som inte besvaras i betänkandet.Även jag uppskattar att försvarsministern finns häri kammaren. Jag hoppas att han lyssnar på minafrågor.Till justitieutskottets arbetsområde hör Polisensverksamhet, förebyggande av brott, vapenlagenoch vapenförordningen. Vapenlagen ochvapenförordningen kan inte tillämpas när det gällerstaten.Vad gäller för förvaring av civila vapen? Jo, ettvapen som är odelat måste förvaras i godkäntsäkerhetsskåp. Förvaras vapnet delat, dvs. med envital del borttagen, skall vapnet eller den vitaladelen förvaras i låst utrymme av lägst standard sommotsvarar stöldskyddsskåp 2. Den resterande delenav vapnet samt ammunitionen skall förvaras var försig i andra låsta utrymmen.Vilka krav ställs på förvaring av statens vapen? Därräcker det att vapen och ammunition förvarasåtskilda och att vapnet görs obrukbart genom att envital del avlägsnas och förvaras inlåst eller gömd --alltså inget krav på vapenskåp, och vitala delarbehöver bara gömmas.I detta betänkande upprepar försvarsutskottet attfrågan om säker förvaring är mycket viktig. Mendet verkar gå långsamt när det gäller denanpassning till vapenlagen som utskottet förutsattskyndsamt skall komma till stånd.Den nya vapenlagen antogs här i kammaren den 28maj 1991, och inför den debatten fick jag beskedetatt förslag när det gäller militära vapen redan dåbereddes i Försvarsdepartementet. Enligtbetänkandet har också ÖB i september 1992redovisat förslag till regeringen. Vad innebär ipraktiken en anpassning till vapenlagen? Kommerkraven på statens, dvs. våra gemensamma, vapenatt vara som de krav som ställs på privata vapen närdet gäller tillsyn och förvaring? Det är minviktigaste fråga.Det har förekommit oroväckande uttalanden omatt ekonomin sätts före säkerheten. I envapendebatt i TV framkom att försvaret anser attdet blir alltför dyrt att förse hemvärnsmän medvapenskåp.I samband med inbrott som gjordes i ett parmobiliseringsförråd i sades detatt det skulle blir för dyrt att installera larm.Samma svar fick jag inför denna debatt från entalesman för : ''Det kostar för mycket att byggasäkrare förvaringsutrymmen. Vi kommer att flyttavapnen successivt. ''I betänkandet sägs samma sak: ''ÖB anmäler att dereduceringar som görs i krigsorganisationen germöjlighet att avveckla ett antalbyggnadstekniskt mindre motståndskraftigaförråd.'' Detta med '''' kan innebära mångaår. Är det rätt och riktigt att det när det gällerstatens vapen är ekonomin som går först och att detnär det gäller civila vapen är säkerheten som är nrett?De besparingar som försvaret gör i fråga ombristfällig förvaring och tillsyn ger ökade kostnaderför bl.a. Polisen. De militära vapen som finnsutplacerade i hem och förråd upplevs dessutom avmånga som ett hot och inte, som det var tänkt, somen trygghet och ett försvar.Vi ställer höga krav på Polisens effektivitet. Polisenskall förhindra brott, lösa brott samt ha kunskapom antalet legala vapeninnehav och om vilka ochhur många illegala vapen som är i omlopp. Det ärvår skyldighet att se till att Polisen har möjlighet attklara de krav som samhället ställer. Vad harjustitieutskottet och självagjort för att försöka förhindra stölder och missbrukav de vapen som vi ansvarar för?Sverige har, såvitt jag vet, strängastevapenlag när det gäller kontroll och säkerhet. Högakrav ställs på lämplighet och personlig vandel innanvapenlicens beviljas. Dessutom skall det föreliggaett klart behov. Det är bra att Överbefälhavarenanför att personbedömningen skall få ökadbetydelse vid antagning av hemvärnsmän. Enligtvapenlagen kan en sportskytt eller jägare fråntasvapen vid t.ex. missbruk och olämpligt uppförande.Fråntas hemvärnsmän vapnet av samma skäl ochnär de inte kan uppfylla sitt uppdrag inomhemvärnet?Trots vår stränga vapenlag finns det brister. Jagavser då t.ex. stölder vid vapentransporter och''virrhjärnor'' som legalt innehar vapen och dödaroch skadar medmänniskor. harfått i uppdrag att påtala bristerna och komma medförslag, kartlägga alla legala civila vapen,återkallade vapen, utreda den illegalavapenmarknaden, redovisa den bevakning vi harför att förhindra att vapen smugglas in m.m.Uppdraget skall redovisas i höst.Har försvaret någon överblick eller vetskap i frågaom antalet statliga vapen som delats ut tillhemvärnsmän och officerare?Det finns säkert ärvda vapen utan licens i flera hem.Därför skall vapen och ammunition kunna lämnasin på polisstationerna fr.o.m. i sommaroch framåt, s.k. vapenamnesti. Densom önskar söka licens på det vapen som innehaftsutan tillstånd skall kunna göra det.Straffen för olaga innehav kommer att skärpas. Förringa grad blir straffet oförändrat böter ellerfängelse , för normal grad blir detfängelse i högst och för grovt brott blir detfängelse i lägst och högst . Detfinns unga män som går omkring med pistolhölsteroch pistol. De skall vara klara över att det är ettallvarligt brott. Detsamma gäller dem som öppetskryter om att de har automatvapen hemma.Militära vapen är mycket stöldbegärliga ochanvänds allt oftare vid grova brott. Under åren1972--1990 stals mer än 17 000 skjutvapen, drygt800 skarpladdade stridsvagnsminor och mer än 500granater. Av de stulna skjutvapnen har ca 4 000kommit till rätta. Att 13 000 vapen skulle snurrarunt på den illegala marknaden är troligen en siffrai underkant, med tanke på insmugglade vapen.Sedan beslutet om den nya vapenlagen fattades imaj 1991 har mycket som är alarmerande hänt.Användningen av skjutvapen i samband med brottökar. Antalet vapenstölder ökar. var ettsvart år, storkapet i borträknat. Dålänsades ju en betongkasun innehållande 124kpistar, 92 automatikarbiner och 5 kulsprutor. Motslutet av 1992 minskade antalet vapenstölder något.Men det är tveksamt om de strängarebestämmelserna för vapenförvaringen avseendeprivata vapen, som infördes , dåhunnit ge resulat.Hur inbrottssäkra och bevakade är de militäraförråden i andra länder? Vid inbrott i militärförråd,som oftast upptäcks av en slump och först efter långtid, spekuleras det i om det proffsiga brottet är ettbeställningsverk av internationell kriminalitet ellerav terrororganisationer. De flesta förråden iSverige uppfyller de krav som ställdes för 20 årsedan. Brottslingarna däremot har hängt med iutvecklingen och har sladdlösa borrar ochskärbrännare.Att våra militärförråd skall bli säkrare ingerinte tro och tillit. Det är oroväckande med tanke påbrottsutvecklingen och högerextremistiska rörelseri -- t.ex. Vitt ariskt motstånd, VAM. I ochmed att det blir öppnare gränser kan svenskamilitärförråd bli riktigt intressanta för ochandra terrororganisationer.Herr talman! vill jag säga att jag hoppas attjag skall få svar på de frågor som jag har ställt.Anf. 87 PER STENMARCK (m):Herr talman! I och med dagens försvarspolitiskabeslut når vi slutet på en lång, ochtidvis intensiv, debatt om den bästa lokaliseringenav luftvärnsutbildningen i södra som vi har att ta ställning till är detsparbeting på försvarets område som blev resultatetav höstens krisuppgörelser. Detta skedde bara etthalvår efter det att hade lagt fast ettfemårigt försvarsbeslut, med förhoppningen attramarna skulle ligga fast under hela 1990-talet.Genom krisuppgörelsen fick Överbefälhavaren iuppdrag att ta fram de nödvändigabesparingsalternativen. Med en kort motiveringföreslog ÖB att Lv 4 skulle läggas ner. I huvdsakskulle Lv 4 omfattas av en samlokalisering tillHalmstad. Detta blev också regeringensställningstagande i budgetpropositionen.Det fanns på ett tidigt stadium anledning attkonstatera att det definitivt inte var någonsjälvklarhet att just detta skulle bli riksdagensbeslut.I en gemensam motion, undertecknad avrepresentanter för samtliga fyra borgerliga partier iMalmöhus län, ställde vi ett antal frågor.Den första frågan gällde vilka de olikakostnadsalternativen var, när det gällde både denkortsiktiga och den långsiktiga besparingen, för ensamlokalisering av krigsförbandsutbildningen förLv 4 och Lv 6 till , resp. Göteborg.Den andra frågan gällde vilka investeringar somskulle bli nödvändiga på de olika ställena.Den tredje frågan gällde tillgången till lämpliga ochlätt åtkomliga övningsfält i områdena kring de treorterna och vilka investeringar som skulle blinödvändiga på det området.I en fjärde fråga tog vi upp det som ÖB själv hadehänvisat till i sin rapport, nämligen risken förkompetenssvackor i delar av luftvärnssystemet omLv 4 skulle avvecklas.Med dessa frågeställningar som bakgrund, tyckerjag att det finns anledning att konstatera attde utredningar som därefter gjordes visade att vivar på väg att begå ett misstag om vi genomfördenedläggningen av 4 och flyttade utbildningen.Dagens riksdagsbeslut är en bekräftelse på detta.När nu Lv 4 kommer att finnas kvar i är detdärför en seger för sakligheten i debatten och förde insatser som gjordes -- framför allt på det lokalaplanet -- för att ta fram ett sakligt beslutsunderlag.Detta var viktigt, därför att ju sakligarebeslutsunderlaget blev, desto mer kom också atttala för en fortsatt lokalisering avluftvärnsutbildning till Ystad.Detta framgår också av försvarsutskottets egetbetänkande, där det bl.a. står så här:''Utskottet har också granskatutbildningsbetingelserna i de skildalokaliseringsalternativen. Utan tvekan föreliggerdärvid de bästa möjligheterna i -- -- --. ''Man gör också tillägget att ''de bedöms kunna blibra i och godtagbara i ''.Underförstått: Då krävs det investeringar, somsannolikt är större än de som är nödvändiga i Ystad.Det som sker, i och med majoritetsskrivningen iförsvarsutskottets betänkande, är att vi i frågan omluftvärnets placering i går tillbaka tillden situation som gällde efter det försvarspolitiskabeslutet . Detta är, som jag ser det, enstyrka.Vi var den gången överens om att detförsvarspolitiska beslut som då fattats skulle geförsvaret arbetsro för hela försvarsperioden ochförhoppningsvis för resten av 1990-talet. Dagensbeslut, i denna del, ger möjlighet att fortsätta meddetta.Anf. 88 ():Herr talman! Försvarssektorn svarar för betydandedelar av sysselsättningen inom Karlstads- ochKristinehamnsregionen. Regionens arbetsmarknadhar därför drabbats särskilt hårt genom deförändringar som genomförts inomförsvarssektorn i vår region. Bergslagensmilitärområde har avvecklats, försvaretsförvaltningsbyggnad Karolinen i harsuccessivt minskat sin verksamhet ochnedskärningar inom försvarsindustrin har inneburitatt ca 1 800 arbetstillfällen har försvunnit.Riksdagens beslut om fusionen av A 9 iKristinehamn och I 2 i , som i decemberföljdes upp av regeringsbeslut om samlokaliseringtill , var därför av stor betydelse föratt trygga verksamhet och sysselsättning förkommande år.Fusionen innebär dels besparingar, delscentralisering av Värmlandsbrigaden. Fusionenskall enligt riksdagsbeslutet träda i kraft den 1 juli1994. För att förbereda fusionen ochsamlokaliseringen krävs investeringar iKristinehamn av bygg- och anläggningsarbeten förca 100 miljoner kronor.Dessa investeringar kommer dåarbetslösheten i regionen inom byggsektorn uppgårtill . Det är därför synnerligen angeläget attfusionen av A 9 och I 2 fullföljs.När Värmlandsbrigaden etableras i Kristinehamninnebär det ett tillskott på 200 anställda och 475värnpliktiga. I en kommun som drabbas myckethårt av arbetslöshet är därför den beslutadelokaliseringen av Värmlandsbrigaden tillKristinehamn mycket betydelsefull för kommunensservicenäringar. Underlag för serviceförstärks också i ett längre perspektiv.Herr talman! har, som jagtidigare nämnt, drabbats hårt avrationaliseringarna inom försvarssektorn. Därförär det positivt att Försvarets sjukvårdscentrumlokaliseras till Karlstadsregionen.Vidare anser jag att ett riskcentrum skalllokaliseras till . Riskcentrets bärande idé äratt skapa en mötesplats för forskare och praktikerinom området. Centret skall genom sin verksamhetstimulera till ett vetenskapligt och praktisktnyttjande för att öka säkerheten och minskasårbarheten i samhället.Detta skall ske genom forskning och utveckling avprodukter och tjänster, provning samt utbildning.Centrumidén syftar till en helhetssyn på säkerhet,sårbarhet och risk utifrån såväl vetenskapligaperspektiv som samhälleliga och humanitäraaspekter.Centrets huvuduppgift är att, i lämpligreferensmiljö, utveckla och sprida kvalificeradekunskaper och erfarenheter. Centret skall arbetatvärvetenskapligt och tillämpningsnära.Herr talman! Jag vill med mitt inlägg understrykavikten av att fusionen mellan I 2 och A 9 fullföljs.Vi socialdemokrater på Värmlandsbänken kommeratt avstå från att delta i voteringen när det gällerreservation nr 8 för att markera vår ståndpunkt idenna fråga.Anf. 89 () replik:Herr talman! Jag vill gärna medge att replikenkanske är onödig, men det var oerhört lockande attgå upp. berättade om destora militära förändringar och neddragningar somhar gjorts i , och hon förordade att man förden skull skall bygga som sjutton i Kristinehamn.Det uttalandet hade inte någon stark prägel avlogik.Sakligt sett är det så att utskottet har avstyrktmotionen i fråga, av det enkla skälet att ärendet omatt fusionen skall fullföljas i Kristinehamnprogramenligt går vidare, om än litet sakta. Det harutskottet också gett uttryck för. Uppdraget tillChefen för armén lämnades , och detfullföljs nu alltså, om än inte i den takt som vi hadeönskat.Jag gjorde detta inlägg på grund av avsaknaden avlogik i infallsvinkel.Anf. 90 ()replik:Herr talman! Om hade lyssnatordentligt på mitt inlägg skulle han ha hört att jagsade att försvarssektorn svarar för betydande delarav sysselsättningen inom Karlstads- ochKristinehamnsregionen. Så uttryckte jag mig. Jaganser att det är mycket viktigt att vi i fårbehålla Värmlandsbrigaden. Vi har gått med påfusionen därför att vi anser att vi rentbesparingsmässigt därmed tillgodoser vissa delar.Jag anser att det inte saknades logik i mitt inlägg.Anf. 91 () replik:Herr talman! Efter denna lysande avslutning tyckerjag inte att skall fortsättaatt driva frågan om Värmlandsbrigaden. Den blirnog lokaliserad till ett eller annat ställe i ,med eller utan logik.Anf. 92 ()replik:Herr talman! Jag tolkar det så att fusionen kommeratt fullföljas. Om anser att detsaknas logik i mitt anförande får det står förhonom. Jag anser att Karlstads- ochKristinehamnsregionen hänger samman, som jagsade i mitt inlägg.Anf. 93 ():Herr talman! I försvarsutskottets betänkande finnsdet också ett mycket viktigt avsnitt omförsvarsmakten och miljön. I det sammanhangetbehandlas den socialdemokratiska motionen frånKristianstads län om etablering av en miljövärnskåri Kristianstad.Låt mig först säga att det ökade intresse som maninom försvaret nu visar miljöfrågorna och detarbete som pågår där på detta område, vilketredovisats i programplanen ÖB 93, ärutomordentligt glädjande. Det är ytterst angelägetatt försvaret tar ansvar för att återställamiljöskadade markområden efter militära övningaroch också tar hand om destruktion av ammunitionoch annat. Även en del andra värdefulla initiativredovisas, nämligen upprättande av enövergripande miljöpolicy samt inrättande av enförsvarets miljöberedning. Allt detta är naturligtvismycket värdefulla initiativ.Vi kan alltså konstatera att en omfattandeverksamhet har påbörjats inom försvarsmaktenmed syfte att vårda och återställa miljön. Allt dettamåste hälsas med stor tillfredsställelse.Det arbete som pågår inom försvaret i dettaavseende tangerar vår motion. Men i motionen frånKristianstads län om etablering av en miljövärnskårtas ett betydligt vidare grepp på miljöarbetet än vadutskottet gör i sitt betänkande genom att vi somskrivit motionen syftar till att bygga upp en rentcivil verksamhet i enlighet med somredovisades vid den stora konferensen i deJaneiro . I studien rekommenderades skapar en internationell miljöräddningstruppsom står till förfogande när ett land begär hjälp vidmiljökatastrofer och nödlägen.Det finns alltså en väsentlig skillnad i detta. Jag villalltså betona att det är oerhört viktigt att dethandlar om en civil verksamhet och att den måsteha denna karaktär. Det hade varit önskvärt attmotionen hade behandlats av det utskott som hartotalansvaret för miljöfrågorna, nämligenjordbruksutskottet. Alternativt hade man kunnattänka sig att försvarsutskottet helt hade överlämnatmotionen till jordbruksutskottet eller införskaffatett yttrande. Jag tror att motionen därmed hade fåtten mer korrekt och allsidig behandling. Som vi serdet är det beklagligt att denna motion så att sägahar blivit lottad på försvarsutskottet.Man kan i och för sig tänka sig vissa kopplingarmellan försvarsmakten och miljösträvandena däroch etablering av en civil organisation som skallagera operativt på miljöområdet. Det är t.o.m.önskvärt med en sådan koppling. Det pekar vi på imotionen. Man kan ju vinna mycket stora fördelarmed att samordna dessa olika insatser. På det sättetfår man en effektiv organisation med mycket högmiljökompetens.Jag tror att det är viktigt att sådana frågar hamnarrätt och att huvudansvaret för miljöfrågorna i stort,speciellt för vår motion, läggs hos Miljö- ochnaturresursdepartementet som har bredarekunskaper och ett motsvarande utskott.När det gäller en miljövärnskår i skerdet redan kontakter mellan kommunen och Miljö-och naturresursdepartementet som verkarlovande.Vi kommer också mycket väl ihåg att drabbades mycket hårt i samband medförsvarsbeslutet då. Det innebar att både P 6 ochA 3 kommer att försvinna. har alltsåblivit en mycket hårt utsatt ort i dessa sammanhang.Det finns alltså lediga resurser där i fråga ompersonal, kunskap och lokaler. Vi menar att det ärviktigt att man tar vara på detta. Genom enförläggning dit kan det också ske ett mycket närasamarbete med högskolan när det gäller utbildningoch forskning. Högskolan skall nämligen ta ianspråk en del av byggnaderna på P 6 som blirlediga.Jag kan också nämna att vi från svensk sida harställt oss mycket positiva till tanken i FN-studienom att militära resurser används i civila strävanden.Hela det svenska förberedelsearbetet införUNCED syftade ju till att rikta uppmärksamhet påmöjligheterna att använda militär teknik ochkunskap för miljöändamål. Den svenskemiljöministern betonade i sitt anförande vidkonferensen att både tekniskt kunnande ochpengar måste föras över från den militära sektorntill miljösektorn. Det är alltså viktigt att noteradetta i denna fråga.Som vi ser det finns det en mycket bred uppslutningbakom tanken om ett civilt miljövärn. Vi anser attdetta är mycket förpliktande för . Det ärdärför viktigt att man här hemma backar upp dessaidéer och avsätter resurser för en civilmiljövärnskår.Slutligen kan jag notera att det är positivt med detökande intresset från försvarsmaktens sida när detgäller miljöfrågorna -- att ta ansvar, vårda ochåterställa miljön. Det som jag vill påpeka är att densocialdemokratiska motionen Fö304 har ett vidaresyfte än vad som har framskymtat i betänkandet.Den fråga som vi tar upp är ytterst angelägen. Viser en miljövärnskår som en stor tillgång nationelltoch internationellt. Vi får nu naturligtvis drivadenna fråga på andra vägar. Jag tycker attjordbruksutskottet ligger närmast till att ta handom frågor av denna karaktär, eftersom dettautskott har ett totalansvar för miljöfrågorna.Anf. 94 ():Herr talman! Ett enhälligt utskott föreslår att denstatliga verksamheten skall granskas av enparlamentarisk utredning.I den verksamheten ingårKustbevakningen. Den har varit utsatt för ett näranog ständigt utredande . Baraunder 80-talet utreddes den två gånger. Därefterbildades den nuvarande myndighetsorganisationenunder stor politisk enighet under socialdemokratiskregeringstid .