prot · GH0916 · 1993-10-27 00:00:00 — Jag får det intrycket attKarin varken har sett, läst eller hörtnågonting av de debatter som har förts i massmediaoch inte minst här i kammaren. Har i ide ? På något annat sätt kan jag intetolka det som säger. Det finns absolutingen täckning för att den här regeringen på någotsätt skulle driva en rättvis fördelningspolitik ellerjobba för jämställdhet mellan män och kvinnor.Anf. 18 (): replikFru talman! Efter att ha lyssnat på jag kontra med att säga att jag är heltövertygad om att vi måste vara sakliga när vikommenterar det eknomiska läget, detta för att viöver huvud taget skall kunna få kvinnor att ställasig bakom vår diskussion.Jag tror att vi måste upprepa vilket utgångsläge somSverige befinner sig i. När jag lyssnar på BeritAndnor får jag det intrycket att hon menar att viskulle kunna göra beställning efter beställning i denoffentliga sektorn för att på så sätt konstrueraarbeten. Men, , det måste vara enekonomisk situation som tillåter det.Det är nödvändigt att vi nu reder upp den svenskaekonomin. Det är utifrån den under 80-taletfelaktigt förda politiken som vi nu måste göra dessaförändringar, inte minst i kommuner och landsting.Jag håller med om att detta drabbar kvinnoroerhört hårt. Min motfråga är: Vad skall man görai stället? Skall vi fortsätta att tillåta en expansionsom det inte finns ekonomi för? Hur hadesocialdemokraterna tänkt lösa problemet med attkommuner och landsting fortsätter att expandera?Berit Andnor kritiserar mitt sätt att kommenteralöneskillnaderna. Jag tycker att det är självklart attdet är arbetsmarknadens parter som måste taansvar för hur löneskillnaderna har uppkommit.Arbetsgivarna har ansvar, men det har ocksåfacken.Det vi skriver ifrån sida är att kommuneroch landsting måste gå före när det gäller att minskalöneskillnaderna. Kommuner och landsting harockså ett arbetsgivaransvar. Därför måste man gåföre på dessa områden.Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag håller naturligtvis med KarinStarrin om att vi skall vara sakliga i debatten, däravmin kritik mot det som har framfört.Den här regeringen har sedan maktskiftet 1991faktiskt icke kommit med ett enda förslag somskulle förbättra jämställdheten mellan kvinnor ochmän. Det är ett faktum, , att de förslagsom har lämnats, inom i stort sett varje område,systematiskt har försämrat och försvagat kvinnorsställning på arbetsmarknaden. Det är odiskutabelt.Jag tycker att vi skall kunna föra en sakligdiskussion om det.Man kan inte säga en massa vackra ord i talarstolenoch skriva en massa motioner, som de borgerligapartierna och kvinnorna gör, och sedan i handlinginte stå för det utan göra någonting helt annat. Detkritiserar jag.Vi socialdemokrater hade i anslutning tillkompletteringspropositionen en motion där viredde ut hur nedskärningarna i den gemensammasektorn skulle stoppas. Det är vansinne att manbetalar kvinnor och män för att gå arbetslösa istället för att se till att de deltar produktivt isamhället. För samhället finns det ingen vinst idetta, . Det borde även ochövriga borgerliga partier inse.Den politik som de borgerliga partierna för när detgäller nedskärningarna i den gemensamma sektorninnebär alltså att det blir en rundgång.Så sent som kunde jag, när jag lyssnade påradion, konstatera att Hans Tson Söderströmåterigen betonar att han och många andraekonomer numera ansluter sig till densocialdemokratiska kritiken och desocialdemokratiska förslagen när det gäller denekonomiska politiken. Det är bara regeringen somfortsätter att driva sin enda väg och sin djuptfelaktiga ekonomiska politik, med de konsekvensersom det får för välfärden och för jämställdhetenmellan könen. I det avseendet står regeringen ochAnne , med stöd av och KarinStarrin, alldeles ensamma.Jag skall återigen kommentera lagen omanställningsskydd, som enligt skall geså många fler jobb och verka för jämställdhetenmellan könen. Det finns ingen erfarenhet frånnågot land som har visat att försämringar iarbetsrätten ger några jobb. I , därarbetsrätten i stort sett är obefintlig, ärarbetslösheten mycket hög. I , där det finnsen väl reglerad arbetsmarknad, är arbetslöshetenlåg. Detta är en illusion, och det visar på endesperation hos de borgerliga partierna i ett läge dåarbetslösheten växer och fortsätter att växa och dåman har tappat greppet om både den ekonomiskapolitiken och arbetsmarknadspolitiken. Detta är ettsymtom på det.Anf. 20 () replik:Fru talman! Det är helt klart att vi skulle önska attdet fanns utrymme för att göra mycket mer för attstimulera till en förändring av just kvinnorssituation, inte minst på arbetsmarknaden. Men jagtycker att är orättvis när honupprepade gånger säger att regeringen inte hargjort ett enda dugg för att stimulera kvinnorssituation.I det här betänkandet kan vi se några småförändringar när det gäller kvinnors möjlighet attstarta eget, att driva småföretag etc. harfått ett antal miljoner. Det vill i alla fall jag tolkasom att det finns en klar ambition att försökastimulera just till en förändrad situation för kvinnorpå arbetsmarknaden.Arbetslöshetstalen är oacceptabelt höga. De liggerhelt klart på för hög nivå. vet lika välsom jag att det dels beror på den djupalågkonjunktur som inte bara befinner sig iutan även hela vår omvärld, dels på den felaktigtförda politiken under större delen av 70-talet ochockså . Detta kräver tuffaförändringar. Den här ekluten måste hela svenskafolket gå igenom. Det är klart att det fårkonsekvenser som innebär att det blir oerhört tufft,inte minst för många kvinnor.Det är vår uppgift att se till att det ändå blir en sårättvis omläggning som möjligt.Det satsas nu på ett stort antal ytterligareutbildningsplatser. Det gör det möjligt, inte minstför kvinnor, att skaffa sig utbildning ochmöjligheter att konkurrera på lika villkor påarbetsmarknaden. Vi har ett gemensamt ansvar attförändra så att även kvinnor kan se ett ljus i den härtunneln. Jag är helt övertygad om att visammantaget kommer att få ordning på Sverigesekonomi. Därmed kan vi garantera en ökadtrygghet.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag vill verkligen understryka attutskottet inte har haft för avsikt att sätta punkt närdet gäller löneskillnader mellan kvinnor och män.Vi understryker att vi inte accepterar de storalöneskillnaderna.Både kvinnor och män inom har skrivitunder jämställdhetsmotioner. Vi står i storutsträckning bakom det som hartagit fram i sin löneskillnadsutredning. Det gällerett batteri av åtgärder för att komma till rätta medlöneskillnaderna. Det handlar om ettarbetsvärderingssystem, kvinnligalöneförhandlare, införande av möjlighet tillgrupptalan, förstärkning av JämO när det gäller attbevaka lönefrågor, att diskrimineringsärenden kanbli prövade i domstol och framför allt enpappamånad.Det finns ingenting i utskottets skrivning som tyderpå att den borgerliga majoriteten på något sättskulle lämna frågan därhän. Man menar attLöneskillnadsutredningen har lämnat sittbetänkande. återstår ett intensivt arbete för attta vara på vad som står i ,remissvaren och de motioner som har lämnats.Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag vill tacka för det härklarläggandet. Jag vill också understryka att det äroerhört viktigt att kunskapen om dessa skillnaderförs vidare. Det står helt klart i utskottetsbetänkande att de osakliga löneskillnaderna mellankvinnor och män inger utskottet allvarligabetänkligheter. Man pekar på attLöneskillnadsutredningen har avlämnats.Jag kan lova och hela utskottet attvi från centerkvinnornas sida kommer att följa dethär arbetet. Vi förväntar oss en propositionenganska snart på det här området. Vi hjälper gärnatill med innehållet i den propositionen.Anf. 23 ():Fru talman! Vi är sex folkpartister av båda könensom har skrivit en motion om att vi skulle viljainrätta ett stipendium som skulle kallas . Detta stipendium skulle gestill man eller kvinna som har gjort betydandeinsatser för jämställdheten. Det finns stora pris ivärlden -- för fred är ett exempel. Varförkan man då inte ha ett rejält pris för jämställdhet,gärna internationellt.Utskottet har behandlat frågan med sympati menändock tagit avstånd. Därför har jag begärt ordetför att presentera för utskottet ochför , så att det nästa gång kanske finnsstörre förståelse för ett liknande initiativ.Frida Steenhoff föddes och dog . Honstuderade i , , och i . Honvar bosatt i , och Stockholm.Hon var gift med en läkare. Genom mannenspraktik fick hon insikt i de olika missförhållandensom kvinnor levde under.Redan 1896 började att skriva omdubbelmoral och för fri kärlek. Den gången fickhon skriva under pseudonym. Hon kallade sigHarold Gote. Det här blev mycketuppmärksammat. och henne så att hon i fortsättningenvågade skriva under sitt eget namn.Frida Steenhoff skrev sammanlagt 24 böcker,skönlitterära och socialetiska. De handlade om skulle bekämpa instängda moralbegrepp ochstärka kvinnans ställning. -- observera1912 -- skrev hon en bok där hon menade attkvinnlig homosexualitet borde behandlas medförståelse. Hon förfäktade redan då deutomäktenskapliga barnens arvsrätt.Hon höll många föredrag. Hon skrev om kvinnorsrösträtt. skrev hon om att de ogiftamödrarnas situation skulle förbättras.Uppgifterna har jag hämtat från en biografi skriven1935 av är alltså en föregångskvinna.Paradoxen enligt henne, , är att kvinnorna är ekonomiskt beroende avmännen och ansvariga för det allraviktigaste i ett samhälle, nämligen att föda ochfostra barn. Hennes utgångspunkt är barnets väloch ve. Hon var den första som myntade uttrycketbarnets århundrade, som sedananvände.Frida Steenhoffs mål var att ett andligt höjande,reflexion, insikt och medvetandegörande måste gåhand i hand med materiell välståndshöjning. Honvar också den första som talade om faderskapetsom ett komplement som är lika nödvändigt sommoderskapet. Hon är först med att peka på fadernsroll. Hela sitt liv arbetade hon för barnen, för fredoch för social nydaning. Hennes idéer ärvdes till endel av och denna presentation utgår jag ifrån att nästagång frågan skall behandlas i utskottet kan manacceptera en motion om ett jämställdhetspris för atthedra . Hon är nämligen ett typisktexempel på hur kvinnors insatser genom historiensgång har gjorts osynliga, förlöjligats och glömtsbort. Vi kan göra henne synlig och bearbetaattityder och värderingar och visa att genomhistoriens gång har kvinnor spelat en minst lika storroll för utvecklingen av vårt samhälle som män.Anf. 24 ():Fru talman! Internationellt avundas man oss iSverige. Man avundas oss vår jämställdhetslag, atten tredjedel av ledamöter är kvinnor, attvi har höga siffror för kvinnors representation äveni kommuner och landsting, att kvinnor har en såstor andel på arbetsmarknaden och kvinnorsmöjligheter att studera.Vi har dock en bra bit kvar till målet verkligjämställdhet. Det gäller att män och kvinnor skallfå samma möjligheter att utöva inflytande över sinegen tillvaro och ha full valfrihet.I dag finns det en rad hot mot jämställdheten. I denfamiljepolitiska debatt som har förts under desenaste åren finns undertoner om att det nog vorebäst om kvinnor fanns hemma i större utsträckning.I tider av arbetslöshet har kvinnor alltid setts om enbuffert -- även om det inte sägs rent ut.Hoten finns också i den abortdebatt som har pågåttunder . Kvinnors rätt att bestämmaöver sina egna liv och barns rätt att födas önskadehar satts mot det ofödda barnets liv. Det är en svårdebatt. Jag tycker ändå att den abortlag som träddei kraft har löst dessa motsättningar på ett brasätt. Men de abortförebyggande insatserna kundegivetvis vara bättre.Det finns ett annat hot, nämligen att kvinnor ochen hel del unga män inte tycker att det är mödanvärt att gå in i politiken och vara med och påverkabesluten om framtiden. De tycker att det tar förmycket tid, de har en brist på förtroende förpolitikerna och det är inte alla gånger riktigtrumsrent att ägna sig åt politik. Det här måste visom arbetar inom politiken råda bot på. Vi behövermänniskor från alla olika delar av vårt samhälle iden politiska sfären. Det handlar också om att läggaupp det politiska arbetet så att det är förenligt medett rimligt privatliv -- familjeliv. Det är inte så lättför småbarnsföräldrar att vara borta hela veckor,arbeta sena nätter och ta helgerna i anspråk. Deväljer då gärna bort politiken. Jag tycker att vimåste debattera och försöka få fram nya idéer omhur det livet kan läggas upp.Andra har talat om orättvisor som t.ex.lönediskriminering. Vi har fått ett bra underlagtill förslag för den jämställdhetsproposition somskall läggas fram . Då kan vi ta itu medproblemet. Men det finns en annan diskrimineringsom tar sig mera subtila uttryck. Den finns påarbetsplatserna, och den syns inom vårfritidsverksamhet. Det handlar om språket och vårtsätt att bemöta varandra. Kvinnor osynliggörs.Med språkets hjälp kan en kvinnas insatsernedvärderas. Det går också att osynliggörakvinnorna med hjälp av kroppsspråket, t.ex. attinte lyssna på vad kvinnor säger. Man kan bestraffagenom att ge dåligt samvete, t.ex. att familjenförsummas när kvinnan arbetar eller att arbetetsköts dåligt på grund av att kvinnan måste ägna sigåt sin familj.Berit Ås i har beskrivit detta väldigt väl i defem s.k. härskarteknikerna. Det är genom attbemästra dessa fem härskartekniker som vi kankomma en bit på väg i jämställdhetsarbetet i vårtland.Det finns en rad motioner som tas upp i dagensbetänkande. Det är bl.a. motioner som har väcktsav ledamöter från liberalerna. Vi är likamånga män som kvinnor som står bakom dessamotioner. Vi tycker att det är viktigt att båda könenengageras i jämställdhetsarbetet. Det finns ocksåmotioner väckta av de fyra borgerligakvinnoförbundsordförandena. Här finns en radkonkreta förslag som, om de förverkligas, kommeratt förbättra situationen på jämställdhetsområdet.Det handlar bl.a. om kunskapsbasen för att få framen bra statistik. Tyvärr får SCB ragga pengar för attfå fram statistik, inklusive tigga pengar frånkvinnoorganisationerna som, i sin tur, i stort settlever på sin idealitet, luft och litet slantar. Jaghoppas att detta tas på allvar i den kommandejämställdhetspropositionen. Det skall bli enbasverksamhet för SCB att fortlöpande ta framjämställdhetsstatistik.Det räcker inte med statistik. Det behövs ocksåfördjupade studier. Därför är den motion somIngela har väckt om utredning avkvinnors levnadsförhållanden viktig. Vi behöverveta mer om kvinnors vardag.Vi tar också upp frågan om konsekvensanalyser avolika politiska beslut och hur de drabbar de bådakönen. Dessa frågor tas, glädjande nog, mer ochmer på allvar. I den arbetsgrupp om pensioner somjag sitter med i har vi gjort långtgående analyser föratt se hur ett nytt pensionssystem slår för män ochkvinnor och hur situationen förändras jämfört medi dag. Jag vill hävda att vi har ett gottbeslutsunderlag för vårt förslag. Dessa frågor harbörjat breda ut sig till andra utredningar.Jag tycker att utskottet har behandlat motionernavälvilligt. Det görs inte något tillkännagivande,men jag känner inte så stor oro för det. Det skallläggas fram en jämställdhetsproposition ,och jag är övertygad om att dessa förslag kommeratt finnas med. Det är inte partiskiljande ämnen.Det finns en enighet som återspeglas i dettabetänkande. Jag noterar dock att Hans Anderssonhar stött en rad motionsyrkanden som har väcktsinte minst från liberalernas sida. Jag harstort förtroende för jämställdhetsministern. Dessaförslag finns ju också i liberalernaspartiprogram. Det är ju regel i att när enutredning eller en stor proposition är i vardandebrukar man hålla sig lugn med tillkännavgivanden.Anf. 25 HANS () replik:Fru talman! Låt mig stryka under några saker somBarbro sade.Det är väl oftast så att man inte lyssnar på kvinnor.Man slår dövörat till. Kroppsspråket kan sägasanningen medan orden kan ljuga.Motion A809 har väckts av enbart folkpartikvinnor.Det finns faktiskt skäl att komplettera för härskarteknik med följande. Om manbara låter kvinnorna tala om dessa frågor blir denöjda, men frågorna förs inte fram. Det är i denandan jag har försökt att föra debatten i dag.När det gäller först och främst kravet påkonsekvensutredningar och på att det skall finnasett allmänt direktiv angående jämställdhet förstatliga utredningar och kommittéer, menar jag attinte minst förslagen från den stora och tungaarbetsrättsutredningen visar på det oerhört starkabehovet av ett sådant direktiv. Jag kan hänvisa tillJämO:s yttrande. I det yttrandet tasfrikretsförslaget och frågorna kring föräldraledigakvinnor som drabbas av osakliga uppsägningarupp.Därför förutsätter jag att harutverkat nödigt tillstånd att få biträda sina egnaförslag när jag nu ger den möjligheten. Jagförutsätter också, inom parentes, attSocialdemokraterna som sjuder av handlingslusta,också kan kämpa sig fram till rätt knapp. På så sättkan vi få några konkreta beslut fattade ochinte bara allmänt prat.Anf. 26 ()replik:Fru talman! Det är långt kvar till att vi kvinnor blirnöjda. Jag ser den debatt som inte minst uppkom isamband med tillbakagången avkvinnorepresentationen efter förra valet somhälsosam. Jämställdhetsdebatten har förts fram ifokus.Men det handlar inte bara om att prata. Om vi skallfå något gjort, måste vi bedrivajämställdhetsarbetet tillsammans -- män ochkvinnor. Det är det samarbetet som har utvecklatsväl i mitt eget parti, och det återspeglas i det storaantal motioner där både män och kvinnor harengagerat sig i frågorna. Vi når aldrig jämställdhetom det inte råder en dialog, ett samförstånd, mellanbåda parter.Här behövs mycket av attitydförändrande arbete.Det finns en mängd omedvetna attityder. Närpersoner av det andra könet uppmärksammas pådetta framkommer det att de aldrig har tänkt påsaken. Därefter går det att rätta till sådana sakersom t.ex. att inte lyssna eller att användadiskriminerande ordval.Anf. 27 HANS () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningen om att dela påansvaret för åtgärderna. Män och kvinnor skallsamarbeta. Det är skälet till att jag så aktivt hartagit upp en mängd jämställdhetsfrågor i dag.Vidare finns det förslag om att fatta några konkretabeslut i motion. De är bra,praktiska och konstruktiva. Låt oss rösta för democh föra dem igenom till reella beslut i kammaren.När det gäller andra politikområden somskattepolitik, kommunernas ekonomi,sysselsättning, arbetsmiljö, arbetsskador osv., ärtyvärr listan på mycket negativa beslut i fråga omkvinnors rättigheter och välfärd lång.Det har ingenting att göra med att rädda Sverigesekonomi. Rädda ekonomi kan vi göra påett solidariskt sätt, på ett sätt som befrämjarjämställdheten. Jag tror snarare att det är just denstrategin som får framgång. Men det är inte denpolitiken som regeringen bedriver, därför förväntarjag mig en hel del av i den härlilla konkreta frågan och än så mycket mer av hennenär det gäller socialpolitik, ekonomisk politik ocharbetsmarknadspolitik; detta för att det inte skallbli ett dubbelspel som i själva verket slår tillbaka påkvinnornas intressen.Anf. 28 ()replik:Fru talman! En väldigt viktig förutsättning för attnå jämställdhet är att vi har jobb och en braekonomi i det här landet. Visserligen är detsäkerligen under krisens första del fler män änkvinnor som kommit till korta och mist jobben,men skiftar det. En grundförutsättning för ettframgångsrikt jämställdhetsarbete är att få Sverigesekonomi på fötter.Vi har dock litet olika uppfattningar om hurSveriges ekonomi skall räddas, men detresonemanget för vidare till en helt annan debatt änden vi nu skall föra.Anf. 29 ():Fru talman! Jag har begärt ordet för att någotkommentera det sista avsnittet i betänkandet,nämligen JämO:s befogenheter.När JämO driver ett ärende kan myndighetenendast åberopa jämställdhetslagen som grund förtalan. Ta upp och driva fall där brott motjämställdhet inom andra lagars ansvarsområdenföreligger, det får emellertid JämO inte göra. Detfaller utanför kompetensområdet.I ett par motioner, A801 och A803, tas dettaförhållande upp. Motionärerna, kristdemokraternaMargareta , ochStefan Attefall, pekar på faktumet attjämställdhetslagen i sin utformning endastbehandlar arbetslivet.Det område som JämO skall bevaka och verkaöver, det är en helt annan sak. I dessa motionerpåpekas att allmänheten tror att JämO bevakarhela samhällslivet, medan i själva verket stora bitarfaller utanför JämO:s bevakningsområde, såsomutbildningsväsendet och de frivilliga rörelserna,exempelvis idrottssrörelsen.Förordningen med JämO:s instruktion är utformadså att JämO endast tillåts agera ijämställdshetsfrågor som gäller arbetslivet.Fru talman! Jag har inget yrkande. Med dessa ordvill jag enbart understryka vikten av och riktigheteni att JämO:s kompetensområde bör vidgas att gällajämställdheten i dess helhet. Jag tar upp frågan medspeciell adress till regeringen -- liksom utskottet --att i den kommande jämställdhetspropositionenbelysa den här frågan och helst lägga fram förslagom vidgning av kompetensområdet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )8 § betänkandel993/94:AU2 ArbetsmiljöAnf. 30 ():Fru talman! Det här lilla betänkandet omarbetsmiljö är ett resultat av den uppdelning som vinumera gör i utskottsarbetet, mellan motioner medklar budgetanknytning och övriga motioner. Setttill storleken, skulle vi väl ha klarat av att hanteradessa sex motioner i vårens betänkande AU12 omarbetslivspolitiken. En hel del av de här frågornahör också hemma där.I betänkandet ger, på basis av en socialdemokratiskmotion, utskottet ett enhälligt tillkännagivande tillregeringen vad det gäller medicinska kontroller iarbetslivet.I den allmänna debatten poppar detta ämne alltoftare upp, och de undersökningsmetoder som stårtill buds blir alltmer raffinerade. Tester som mednågot enkelt prov kan kartlägga egenskaper,svagheter och sjukdomar hos enskilda individerväxer fram. I vissa andra länder finns detlagstiftning på det här området, och en sådan kanbehöva övervägas även i Sverige.I en annan socialdemokratisk motion tas frågornaom kvinnors rätt till en god arbetsmiljö upp. Dethar bäring på de förslag som vi lade fram i motionerunder våren och som utskottet behandlade i detinledningsvis nämndaarbetsmarknadsutskottsbetänkandet, AU12, omarbetslivspolitiken. Vi voterade då i dennakammare om frågor som arbetslivspolitikensinriktning och om företagshälsovården.Regeringen visar ju vad gäller företagshälsovårdenen påfallande passivitet. Det pågår en allmänavrustning av detta för arbetsmiljöarbetet -- ocksåför kvinnors arbetsmiljö -- så viktiga område. Denaktivitet som regeringen har visat har bestått i attdra in bidragen till företagshälsovården.Passiviteten har bestått i att inte läggafram förslag om lagstiftning, som ju ändåförberetts, något som sammantaget är förödande.Vid ett besök i går på fickutskottet exempelvis information om att den avinstitutet bedrivna utbildningen förföretagshälsovården i stort sett hade halverats. Detär en klar indikation på vart det är på väg inomföretagshälsoområdet. Det berör i hög gradarbetsmiljöarbetet.Vi står självfallet fast vid de redovisadeställningstagandena för bl.a. lagstiftning omföretagshälsovård, men vi finner det inte numeningsfyllt att ta voteringsomgången i repris. Viavser självfallet att återkomma till medförslag i dessa frågor, då med ett bredare underlagän vad som finns i denna motion. Av detta följer detsärskilda yttrandet från de socialdemokratiskaledamöterna i utskottet under mom. 2 i dettabetänkande.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Anf. 31 HANS ():Fru talman! Frågan om arbetsmiljö är en väldigtstor fråga, även om betänkandet inte är så tjockt.Det är inte så många frågor uppe. Och precis somSten sade, har vi behandlat mångaangränsande frågor i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande AU12. Jag hänvisar till det i mångaövergripande frågor vid en del ställningstaganden.Låt mig slå fast att för oss i hararbetsmiljöfrågor alltid haft en väldigt viktig plats.Det beror på att lönearbetare har drabbats till livoch lem, fått skador och dött, därför att de deltagiti produktionen av rikedom.De har ofta gjort det under dåliga villkor.