prot · GG0993 · 1993-04-16 00:00:00 — Vad är det förframtidstro som företagen har med Per Westerbergsom minister?Jag vill ha ett besked från näringsministern i dag.Stämmer de uppgifter som har framkommit av enmoderat riksdagsledamot, dvs. att de medel somVolvo har fått för att skapa jobb i Uddevallakommer på ett eller annat sätt att användas för attutveckla som en industristad även ifortsättningen?I detta anförande instämde ().Anf. 37 Näringsminister ():Herr talman! Jag vill först notera att nedgången iproduktionen talar ettutomordentligt entydigt språk. På närmare bestämt21 år har relativa produktion gentemotövriga fallit . Det är facit avden gamla näringspolitiken, som har eroderatbasen i och därmed bär en betydande del avansvaret för det läge vi befinner oss i.Det råder inget tvivel om att det utspelar sig mångatragedier i samband med företagsnedläggningarsom påverkar enskilda människor, samhället ochfamiljer. Den förändring som måste ske måstegöras från ett bottenläge. Ekonomin har körts nedså långt att det inte finnsså stort utrymme för att kunna vidta många av deåtgärder som skulle behöva göras. Vi försökerskapa en vändning som är snabb och som skaparekonomisk tillväxt, konkurrenskraftiga företag ochdärmed stoppar upp nedläggningsvågen i Sverige.Jag känner inte till uppgiften i Bohuslänningen frånigår. Jag har uttryckt sympati för att pengar skallanvändas för arbetsmarknadspolitiska åtgärder förföretag i . vetsäkert att själv disponerar över pengarnasom skall ges som regionalpolitisk stöd. Beslutfattade av kan överklagas till regeringen.Regionalpolitiken ligger dessutom underArbetsmarknadsdepartementets område.Jag hyser sympati för att regionalpolitiska åtgärdermåste vidtas i samband med nedläggningar. Endialog har förts bl.a. med när det gällerarbetsmetoder och organisation m.m. iUddevallafabriken. Delar av det som görs påUddevallafabriken tillämpas även på andraenheter. Ytterst måste det vara som själv taransvar för att ta till vara de erfarenheter ochkunskap om medtodutveckling som har skett iUddevalla. måste själv bedöma var det finnsstörst förutsättning att kunna producerakonkurrenskraftiga bilar som kan göra att har framtiden för sig och säkrararbetstillfällen. Det kan inte vi göra.Herr talman! Jag för en närmast oavbruten dialogmed näringslivsorganisationer, företag och ävenfack i olika sammanhang. Jag kom från ett sådantmöte direkt till kammaren . Jag har sådanamöten i princip varje för- och eftermiddag medolika typer av grupper.Dialogen är omfattande och jag vågar säga även ide allra flesta fall konstruktiv, men det innebär inteatt man kan göra mirakel. Vad vi kan åstadkommaär en snabb vändning av de ekonomiskaförutsättningarna för svenskt näringsliv i ,så att den industriella basen börjar växa. Det kanske genom lägre skatt på produktionen, så att denblir konkurrenskraftig, genom förändring ochavreglering. Det är även det bästa sättet att säkraarbetstillfällen på västkusten.Anf. 38 () replik:Herr talman! är näringsministern återigen innepå det som hänt . Men ommina matematiska insikter inte pekar alldeles felhar Per och hans parti ett medansvarför det som hänt under i stort sett 8 av dessa 20 år.Vi kan dividera om vem som bär skulden för än detena, än det andra, men det är egentligen ganskaointressant. Vad det handlar om för människornaär, som jag tidigare sade, vad som skall ske iframtiden. Det är inte heller jag och minapartikamrater som har regeringsansvaret, utan detär Per och andra i den knepigaregeringskoalitionen.Man kan naturligtvis bolla över ansvaret och säga:Det här är inte mitt bord. Detta är sådant somArbetsmarknadsdepartementet sysslar med. På detsättet frigör man sig från ansvaret. Men jag utgårfrån att Per sitter i en regering med ettkollektivt ansvar och en gemensam uppfattning.Man kunde därför åtminstone hoppas att PerWesterberg skulle ha något slags uppfattning omvad man vill göra med exempelvis de nu aktuellamedlen.Per säger att det ytterst är somskall avgöra hur företaget skall klara framtiden.Okej, men jag utgår ändå från att bådenäringsministern och jag vill åstadkomma enutveckling i detta sammanhang. För mig är detegentligen ganska ointressant om de 115miljonerna går tillbaka till statskassan eller inte.Det viktigaste för mig är att åtminstone en del av de800 personerna får möjlighet till en framtid. I ställetför att gå och stämpla kunde de sysselsättas på ettutvecklingscentrum för att med olika metoderbygga framtidens bilar.Ministern har utifrån sin regeringsställning ettoerhört stort ansvar för att föra en dialog om vadsom kan göras med dessa medel, inte för att de skallutbetalas i form av a-kasseersättning utan för attutveckla något unikt, som forskarna säger är viktigtför framtiden. Jag hade önskat att ministern hadehaft en uppfattning om detta. Är Per Westerbergberedd att samarbeta med kommunen, som ju haridéer på detta område? Vi har besökt kommunen,vars näringslivskontor har en hel del sådana idéer.Visst kan man säga att det är Volvos bord, men vårtproblem i är att vi inte får någrabesked från . Det förs ingen dialog. Manköper sig fri på olika sätt. är så viktigt och harett sådant ansvar att ministern, även om han kanskeinte tycker om , borde vara med idiskussionen om att ta till vara dessa medel ochutveckla något med hjälp av dem. Det händeringenting bara genom att man betalar tillbaka 115miljoner. Sätt press på att använda dessapengar för att skapa någonting som vi kan ha nyttaav ! Det är det som vi är ute efter, ochvi vill få besked om huruvida näringsministern villmedverka till detta.Anf. 39 Näringsminister ():Herr talman! är så gammal ikammaren att han mycket väl vet att jag inte kan gåin i ett ämbetsverk och bestämma vart pengar skallgå. Jag kan inte heller gå in på andra departementsområde och avgöra vart pengar där skall gå.Däremot kan jag uttrycka en personlig uppfattningatt det finns skäl att göra insatser i på detarbetsmarknadspolitiska området och även för attunderstödja företagande på området, eftersom detingår i min ämbetsutövning.När det sedan gäller ansvaret tycker jag inte som bara skall försöka smitaundan. Vi måste konstatera att det har gått illaunder , såsomLindbeckkommissionen räknat fram. Det var enmycket stark relativ nedgång för iindustriell produktion gentemot omvärlden.Vi gör nu mycket stora förändringar. Det som meden populär benämning kallas unit labour cost,arbetskraftskostnaden per producerad enhet, harsjunkit i jämfört med våraviktigaste konkurrentländer. Vi förändrarsmåföretagarvillkoren så att de håller på att blijämbördiga med de mest konkurrenskraftigaländernas. Vi försöker också moderniseraarbetsrätten och göra avregleringar för att skapaarbetstillfällen och nya företag som kan skapavälfärd.Självfallet skall vi föra en dialog. Som LennartNilsson säkerligen är väl medveten om kommer jagsjälv att besöka för att föra endialog med företagarna där och se på vilket sätt vikan hjälpa och bistå och skapa förutsättningar föratt underlätta den omställning som pågår ochminska de mänskliga svårigheter, problem ochtragedier som utspelas.Men vi skall inte pressa på ett sätt som kanskada eller hota Volvos framtid. är viktigt förSverige som arbetsplats, som stort företag, ochVolvo måste få fatta besluten om vad som är bästför företagets förmåga att konkurrera, expanderaoch ge arbetstillfällen i i framtiden.Jag vet också att man inom hyser ett ganskabetydande socialt och fackligt intresse för att skapagoda förhållanden i samband med omställning vidsina resp. anläggningar.Anf. 40 () replik:Herr talman! Näringsministern har rätt i att jag harvarit med i kammaren . harjag lärt mig att även om det finns något som heterministerstyre, är det inte förbjudet för en ministeratt prata med företrädare både för ämbetsverk ochför andra parter och uttrycka sin uppfattning om deriktlinjer som bör vara gällande i olikasammanhang, naturligtvis utifrån de beslut somfattas av riksdagen.Näringsministern säger att vi inte skall göranågonting mot som inte är bra för företaget.Men egentligen är det inte bra för att statenåterkräver . Det kan vi varaöverens om. Men det hade kanske varit bra intebara för utan också för metallarbetarna påVolvofabriken i och för den övrigabefolkningen i samhället, om man hade kunnat föraen dialog med . Där kunde framhållas attföretaget enligt gällande regler är skyldigt att betalatillbaka , men att det är viktigtför regeringen att främja sysselsättning och attskapa en framtida industristruktur. Låt oss dådiskutera hur vi i stället kan använda de 115miljonerna för att bygga en bättre framtid ochindustristruktur i exempelvis !Jag tycker att man borde ha den infallsvinkeln istället för att bara uttrycka en sympati över hureländigt allting blir. Sympati brukar man känna isamband med begravningar, men handlar detom att aktivt medverka till att skapa en nynäringslivsstruktur i , och i detsammanhanget har näringsministern ett stortansvar.Anf 41 Näringsminister ():Herr talman! Det är konstitutionellt ganskatveksamt om jag har rätt att uttrycka minuppfattning om hur ämbetsverk skall göra. Jag villinte heller göra detta, utan uttrycker sympati för dearbetsmarknadspolitiska åtgärder som detsjälvfallet finns behov av i i sambandmed den smärtsamma omställning som man nugenomgår. Det behövs även åtgärder påföretagandets område för att skapa bästa möjligaförutsättningar för nya arbetstillfällen och nyaföretag, som kan ge utveckling och kan dämpa deproblem som uppstår vid nedläggningen.Frågan om en dialog direkt med om de 115miljonerna är i mycket hög grad en intern fråga förVolvo, de fackliga organisationerna på ochUddevalla kommun om hur man bäst kan kommafram till åtgärder. Grunden för att pengarna harutbetalats var att man skapade ett antalarbetstillfällen. Kan man skapa andraarbetstillfällen har man uppfyllt sitt åtagande.Dialogen bör alltså föras i rätt sammanhang. Jaghar fört en viss, begränsad dialog med även idenna fråga. Jag tycker att det är bra att i deallra flesta fall försöker ta ett mycket betydandeansvar och att man för en mycket betydandediskussion med sina fackliga organisationer för attförsöka få så bra lösningar som möjligt. Men tillsyvende och sist är det viktigt att klarar sigbra som företag. Det gäller för de anställda, förVolvo som företag och för Sverige.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 42 ():Herr talman! Av de många inläggen både frånregeringens sida och från oppositionens sida och avinnehållet i betänkandet framgår vilken ofantligtviktig fråga som vi just nu behandlar. Läget ärsådant att inte någonting kan lämnas oprövat närdet gäller det svenska näringslivet. Det är nu somdet behövs åtgärder. Klyschan ''medan gräset gror,dör kon'' är gammal och sliten, men i detta läge ärden inte desto mindre sann. Vi måste vidta mångaolika åtgärder på en gång.Som jag sade får vi inte lämna någonting oprövat,och anledningen till att jag begärt ordet är motionN242 om formerna för stöd till små och medelstoraföretag. Yttrandet över motionen är mycketkortfattat, men jag får ändå intrycket att utskottetinte riktigt har förstått vad frågan gäller.I utskottets skrivning återkommer man hela tidentill begreppet rådgivning, men det rör sig här istället om s.k. fadderskap inom företagsamheten.Det är alltså inte bara fråga om rådgivning utan omatt gå in som medarbetare i företag, ofta ismåföretag, där de största bristerna finns, ochstanna där till dess att företaget självt har skaffat sigde behövliga kunskaperna. Det vore synd om maninte prövade också denna form av verksamhet föratt få pengarna att hamna på rätt ställe och attanvändas på rätt sätt inom företagsamheten.Man brukar när det gäller småföretag ochnystartade företag ofta tala om den s.k. två-k-sjukan; dvs. där saknas både kapital och kunskaperom hur man driver företag. Det finns en möjligheti dag, vilket bevisas bl.a. av den försöksverksamhetsom bedrivs inom det s.k. 55-projektet iGöteborgsområdet, att utnyttja den ledigakapacitet som finns i form av många duktigaföretagsledare som friställts på grund av detnuvarande konjunkturläget. De skulle kunna gå inoch lyfta de företag som har de nya idéerna och somär utvecklingsbara.Det hänvisas i betänkandet till att utredningen omutvecklingsfonderna skall ta upp bl.a.fadderfrågorna. Jag vill uttala den förhoppningenatt den verkligen sätter sig in i vad det här är frågaom. Det har, som jag sade, redan påbörjats försöktill vidareutveckling av dessa idéer. Ingenting fårlämnas oprövat för att få full fart på det svenskanäringslivet.Anf. 43 BO ():Herr talman! Jag har tillsammans med någrakolleger i en motion tagit upp frågorna om ettfortsatt stöd till den lilla varvsindustri som vi harkvar i landet. Vi har tagit upp hur andra länder, inteminst flera , stöder sin varvsindustri.Den regering som vi nu har använder i mångasammanhang två honnörsord: konkurrens -- kanskepå lika villkor -- och EG-anpassning, men i dennafråga gäller tydligen varken det ena eller det andra.Danmark subventionerar sin varvsindustri med9 % plus garantier, sin ochTyskland sin . har å sinsida beslutat att på grund av det akuta lägetsubsidienivån skall frysas vid 9 %.Här är alltså den borgerliga regeringen inte bereddatt vare sig upprätthålla konkurrens på lika villkoreller anpassa våra regler till EG:s. Det är tydligeninte heller utskottsmajoriteten beredd att göra.Medan detta ärende behandlats i näringsutskottethar flera företag i branschen uppvaktat utskottetför att understryka vikten och behovet av stödet pådetta område. har åtminstone ett avdessa företag gått i konkurs, och man kunde i gårläsa i tidningarna att i Landskronapermitterar 70 personer. Jag känner inte närmaretill orsakerna till detta, men jag menar ändå att detunderstryker allvaret i motionens krav.I näringsutskottets betänkande nr 25 skriverutskottet att det är mycket viktigt att olikaindustrigrenar erhåller konkurrensneutralitet iförhållande till motsvarande industrigrenar ikonkurrentländerna. Sedan kommer någothäpnadsväckande. Eftersom regeringen är inne påsamma linje bör man inte nu ta något initiativ av detslag som föreslås i motionen. harockså sagt samma sak i debatten , medanGudrun säger att vi har skäl och underlagatt göra allt för att nu rädda och värnasysselsättningen. Men det är som föregående talaresade, medan gräset växer dör kon.För tydlighetens skull vill jag säga att det bästatroligen hade varit att alla de berörda ländernaslutat att lämna subsidier till varvsbranschen. Mennär både EG och enskilda länder snarare görtvärtom anser jag att vi måste följa med.Situationen för de svenska företagen i branschenblir, och är kanske redan, ytterst svår. i som jag har nämnt. I ensituation med låga fartygspriser och ytterstpressade marginaler är ett fortsatt varvsstöd av storbetydelse. Om man av något skäl inte vill införaregler som liknar EG:s, finns i min motion enannan, om än sämre, lösning. Fram till den 14januari 1993 gällde att svensk fartygsproduktionsubventionerades . Dessa regler bordekunna förlängas som vårakonkurrentländer lämnar subsidier till sinvarvsindustri.Herr talman! Med dessa korta ord vill jag yrkabifall till den socialdemokratiska reservationen nr16. Det innebär också bifall till min motion omfortsatt stöd till varvsindustrin.Anf. 44 Näringsminister ():Herr talman! Jag vill bara mycket kort kommenteradetta med varvsstöd. Det är korrekt att det utgickett varvsstöd motsvarande fram till den 31december föregående år. Det har skett en mångårignedtrappning av varvsstödet i från demycket stora belopp som utbetalades längretillbaka i tiden.De sista tolv månaderna har för inneburitatt unit labour cost, dvs. arbetskraftskostnaden perenhet, har sjunkit med drygt 30 procentenheter.Det har gjort att man har fått en mycket kraftigförbättring av konkurrenskraften gentemot sinaviktigaste utländska konkurrenter.Det är korrekt att ett antal länder inom deneuropeiska gemenskapen ger betydandesubventioner. Det är allt ifrån avfaktureringen , enligt de uppgifter jaghar fått. Vissa andra länder i världen ligger ocksåuppe på de nivåerna. Jag anser det dock inteförsvarbart att statskassan i nuvarande läge går inmed den typen av subventioner.Vi måste försöka skapa det konkurrenskraftigaklimat som är bra för samtliga företag. Det går inteatt i längden upprätthålla vissa företag genomstatsstöd i den här formen.Vi har inte heller statsstöd inom stålområdet. Detär också vanligt i en rad andra länder. Trots det harvi en mycket stark och konkurrenskraftigstålindustri. Vi har sagt tidigare här i kammaren attvi skall följa utvecklingen inom den europeiskagemenskapen för att se om de kommer att avvecklasitt varvsstöd eller ej. Vi skall också titta påutvecklingen hos motsvarande svenska företag föratt se vad som eventuellt kan behöva göras. Men vivill inte sträcka oss längre än till attfölja utvecklingen.Anf. 45 BO () replik:Herr talman! Per nämner detta medkonkurrentländerna och de förändringar som harskett där. Valutan är osäker även i några av deländerna. När man skall göra dessa storabeställningar tror jag inte att detta är tillräckligt.Vi har inte råd att vara så ädla och gå före de EG-regler som jag tycker att vi skall följa. Som jag sadei mitt inledningsanförande tror jag att det hade varitbra om alla länder hade avvecklat varvsstödet. Dethade varit den bästa lösningen. Men är det inteså. Det är snarare tvärtom, de här länderna ökarsina subventioner. Vi har inte råd att vara ädla.I det här läget, när så många människor gårarbetslösa, måste vi övervintra och se till att dessaföretag får chans att leva vidare. Sedan är jagberedd att medverka till att vi skall anpassa oss tillde regler som gäller inom EG och till att vi skallavveckla varvssubventionerna. Men vi skall integöra det nu dels för att inte gå före, dels för attarbetslöshetssituationen är så kärv.Anf. 46 Näringsminister ():Herr talman! Det är inte frågan om att gå före. Detär ett gammalt program för nedtrappning avsubventionerna som löpte ut . Det ärdet som gör att vi har tagit bort de sista femprocenten av subventioner.Det är inte heller så att har någon enhetligsubventionsnivå till sin varvsindustri. Den varierarvåldsamt mellan olika länder. Det är frågan ommycket stora subventioner per arbetstillfälle. Detgäller inte heller bara för , utan även förandra länder.Vi tog bort varvssubventionerna och detta råkadesammanfalla med den mångåriga nedtrappningensom löpte ut . Detta samverkademycket väl med den utomordentligt starkaförbättringen av konkurrenskraften som har skettför svensk exportindustri. Där kommer varven iallra högsta grad in. Det är därför vi inte vill göramer än noga följa den fortsatta hanteringen inomEG. Det är inte sunt att i en bransch hasubventioner med varierande belopp och metoder iolika länder.Anf. 47 BO () replik:Herr talman! Jag sade i mitt inledningsanförandeatt det finns olika subventionsgrader. Det skallgudarna veta. Men det näst bästa förslaget från minsida är att vi hade kunnat bibehålla de vi hadefram till januari till dess att de andra ländernaockså var beredda att slopa sina varvsstöd. Jagtycker att det är rimligt. Jag tror inte att vi, med denarbetsmarknadssituation som vi har, har råd attvara så ädla att vi går före med detta.I utskottsbetänkande står det så här i samband medatt ställde en fråga tillindustriministern: ''Han uttalade vidare attregeringen mycket noga följer utvecklingen inomEG och att den, i det fall att det fattas beslut omförlängt varvsstöd inom EG, ånyo kommer attpröva frågan. ''har ju EG fattat det här beslutet. Då finns detalla skäl för oss att följa efter, dock inte längre änatt de andra länderna också kan avveckla sitt stöd.Jag vill alltså att man skall kunna ha enlikvärdig konkurrens utan statssubventioner. Menså länge det är på det här sättet måste vi också följamed.Jag berättade i mitt inledningsanförande att ett avde företag som uppvaktade utskottet redan har gåtti konkurs. Jag läste i tidningen i går att ett annatpermitterar en stor del av sin arbetsstyrka. Det ärvisserligen tillfälligt, men det pekar på allvaret isituationen. Stödet är begränsat och det kundedessutom vara tidsbegränsat. Jag tycker att vi måstekosta på oss detta för att rädda jobb och för atträdda den lilla spillra som vi har kvar avvarvsindustrin. Jag tror att industriministern skullekunna gå med på detta utan att på något sättförstöra likheterna med EG eller någrakonkurrensvillkor.Anf. 48 Näringsminister ():Herr talman! Först vill jag ånyo betona att det ärmycket heterogena regler som gäller i olika länderi och även i världen i övrigt. Där ärsubventionsnivåerna ofta inte , utan eller40 %. Det är alltså väldiga subventioner som går tillvarvsindustrin i dag.Det går inte att uppnå likvärdiga regler, hur man änbär sig åt, utan att det åstadkommer mycket storahål i statskassan. Det blir väldigt mycket pengar perarbetstillfälle.Vi har valt att avvakta situationen tills vidare. Vihar även noterat vad säger och vad somsker inom EG-området. Men vi avvaktar framförallt därför att vi har fått en utomordentligt starkrelativ konkurrensförbättring gentemot nästan allaandra länder med varvsindustrier i . Det ärett mycket bra läge att försöka fasa ut skillnaderna.Men jag håller gärna med om att det finnsanledning att följa utvecklingen mycket noggrant.Det gör vi också för att se om det kan behöva görasnågot långsiktigt förmånligt för branschen.Förste vice talmannen anmälde att Bo Nilssonanhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 49 ():Herr talman! Det är ett stort antal motioner i dethär betänkandet som behandlar den kooperativaföretagsformen. De flesta är socialdemokratiska,men det finns även motioner från ,och Kristdemokraterna.I alla dessa partier finns det ett engagemang för dekooperativa frågorna. Det är något som jag tyckerkänns löftesrikt, inte minst inför det närmande tillEuropa som vi, oavsett vad som händer med EG-medlemskapet, blir tvungna till. Tyvärr har inteCentern och kds ansett sig kunna ställa upp på detuttalande som Socialdemokraterna medinstämmande av gjort i reservation15 till betänkandet. Det beror troligen på derasregeringsdeltagande -- allting har ju sitt pris.Allt fler börjar inse att marknadskrafterna intekommer att lösa samhällets alla problem. Men inteheller traditionella ekonomiskt politiska lösningarär möjliga. På flera håll i ser man densociala ekonomin som ett viktigt alternativ. Inteminst , som är på besök i här veckan, har engagerat sig mycket för detsom man inom EG kallar den sociala ekonomin.Inom den är de kooperativa företagen ryggraden.Kooperation är ett sätt av flera att organiseraekonomisk verksamhet. Det är en modell församverkan människor emellan. Den kooperativaorganisationsformen ger bättre möjligheter attrealisera vissa väsentliga mål än andraorganisationsformer. Själva organiserandet avekonomisk verksamhet i samhället är ett växandeproblem, vilket vi inte minst känner av efter detmarknadsliberala 80-talet.Här finns utrymme för ett nytänkande som vi intealls kan spåra i rapport.Den kooperativa organisationsformen kan i höggrad lösa många av det efterindustriella samhälletsproblem om den kooperativa särarten tas till varaoch utvecklas. Därför måste de kooperativaföretagen lyftas fram som en väsentlig och omistligdel av ett mångsidigt och differentierat näringsliv.Kooperationen har ändå på många viktiga områdensom dagligvaror, kläder, skor, försäkringar, olja,bensin, bostäder och livsmedelsproduktionmarknadsandelar på 20--och på vissaområden ännu mer. Därmed är den en vital del avnäringslivet. Att den ändå spelat en så undanskymdroll i debatten kan kanske bero på att det är deinneboende motsättningarna mellan arbete ochkapital som har fått dominera debatten i allt för höggrad. Det gäller t.ex. löntagarfondsdiskussionerna.De kooperativa grundtankarna innefattar ingen påförhand given motsatsställning mellan dessa bådaproduktionsfaktorer, utan bygger på en positivsamverkan mellan arbets- och kapitalinsatser.