prot · GG0971 · 1993-03-09 00:00:00 — Därför lederarbetslösheten till en något mindre efterfrågan.Men vi är helt överens om att vi skall planerabarnomsorgen för bättre ekonomiska tider och inteför den situation som vi har . Det kommer attkrävas en viss utbyggnad framöver, men den är inteså stor som tror.Jag tycker att föräldrar har valfrihet. Man kan intesäga att den som väljer att stanna hemma och seefter sitt eget barn...Anf. 128 i (kds):Herr talman! Socialministern får gärna fullfölja vadhan tänkte säga om valfriheten i sitt nästa inlägg.Jag tycker det är väsentligt att få veta inställningendär. Skall vi i första hand arbeta för en ökadvalfrihet eller är det någon form av tvingandebarnomsorgslag som skall cementera det systemsom finns ?Låt mig sedan återvända till min fråga omkostnaden och finansieringen förbarnomsorgslagen. Vi har olika uppfattningar omhur många som kan finnas i den s.k. kön. SCB haren uppfattning om 50 000 barn, Kommunförbundethade en uppfattning om 50 000 ochBengt säger 10 000 och att det kanskekan vara lägre. Här skiljer det sig. Men dessa 10 000platser måste också kosta pengar. Hur harsocialministern tänkt sig att finansiera detta?Anf. 129 Socialminister ():Herr talman! Låt mig ta den sista frågan först. Dekommuner som har haft ett litetbarnomsorgsbidrag tidigare, vilket ofta beror på attde har en dålig behovstäckning, har fått mer pengarredan i skatteutjämningsreformen. De har alltsåfått kompensation från statsmakterna för att bättrekunna uppfylla målet om full behovstäckning ibarnomsorgen. Jag menar att det inte behövs någraytterligare tillskott till den gruppen.Det är inte rimligt att säga att valfrihet skallinnebära att oavsett vilket alternativ man väljerskall det bli samma ekonomiska utfall. Det ärrimligt att det lönar sig att arbeta också försmåbarnsföräldrar. Vi är möjligen överens om attdet är rimligt att ge ett ytterligare tillskott, utöverdet bostadsbidrag som vi redan har och som är enform av vårdnadsbidrag, till de familjer somföredrar att den ena föräldern, vanligen mamman,är hemma. Det målet skall vi arbeta mot. Så fort desamhällsekonomiska förutsättningarna finns skallvi genomföra ett sådant förslag. Men det ärnågonting annat än det vårdlöneförslag som kds hartalat om.Anf. 130 i (kds):Herr talman! Socialministern talar här om enomfördelning mellan kommunerna.Socialministern kan väl ändå inte mena allvar?Skall de kommuner som lagt upp sinkommunalpolitik utifrån att skapa olika alternativalösningar för barnomsorgen och kanske undanröjtkön, men som för den skull inte har institutioner,bestraffas för att de klarar det på ett bra sätt? Jaghoppas att jag uppfattade ministern fel på denpunkten.Som jag sade inledningsvis är jag kommunaltengagerad och sitter mitt uppe i detta. Jag beställerbarnomsorg efter det behov som finns. I den debattsom nu förs använder man detta emot mig. Varjebarnstuga skall i stort sett finnas kvar oavsett behovoch annat för nu kommer det en barnomsorgslagsom skall tvinga politikerna att verkligen bevarajust dessa ställen. Det är den osäkerheten sombörjar sprida sig, inte minst hos kommunpolitiker.Innebär detta att vi skall få en lagstiftning somtvingar oss att cementera den barnomsorg som engång har byggts upp?Anf. 131 Socialminister ():Herr talman! Jag tror att en del av missförstånden iden här debatten beror på de illvilliga tolkningarsom ibland förekommer. Det har naturligtvis aldrigvarit aktuellt att vi skulle stifta en lag som innebäratt kommunerna skulle vara nödgade att behållavarje barnstuga oavsett behovet. Har enda sekund levt i den föreställningen hade detvarit mycket lätt ta reda på fakta genom atttelefonera till mig eller fråga någon av kollegerna iregeringen. Det är självfallet inte syftet.Sedan undrar om vi skall cementeraen situation som gäller. Jag vet inte vad DanEricsson menar med att cementera situationen,men vi skall se till att vi har en barnomsorg av högkvalitet och att det finns barnomsorg för deföräldrar som vill ha det i . Det är vårambition. Vi tror att det krävs ett lagstöd för att viskall kunna säkerställa att det finns barnomsorg föralla som efterfrågar detta. Det är därför regeringenkommer att lägga fram detta förslag om någramånader.Anf. 132 medger ytterligare ett inlägg från vardera sidan.Anf. 133 i (kds):Herr talman! säger att det ärillvilliga rykten. Det är möjligt. Jag bara refereradeden debatt som finns ute i verkligheten och som jaghar att hantera som ansvarig kommunalpolitikernär jag skall försöka skapa en bra barnomsorg, ochinte minst se till att vi har en bra kvalitet på deinstitutioner vi har. Då måste vi ha en brapersonaltäthet.Det är just osäkerheten kring det här förslaget somsprider sig. Vi har ännu inte sett några som helstekonomiska beräkningar eller någonkonsekvensanalys över vad detta verkligen innebär.Det hade varit bra om vi hade kunnat få någotbesked på den punkten. Men det får viuppenbarligen inte här i dag.För att sedan kommentera det sista om attcementera nuvarande situation, är det ju detta mangör om man inte skapar valfrihet genom en vårdlöneller ett vårdnadsbidrag, som regeringen planeraratt lägga fram.Får vi inte den valmöjligheten, då har vi bara denkommunala barnomsorgen i nuvarande form. Detär därför det är så angeläget att få fram det härvårdnadsbidraget.Anf. 134 Socialminister ():Herr talman! Det sker nu väldigt mycket inombarnomsorgen. Det är inte sant att vi, som DanEricsson säger, ''bara'' har den kommunalabarnomsorgen. Tvärtom har vi tillväxt av enskilda alternativ i en omfattningsom . En mycket stor andel av detillkommande 27 000 platserna finns just inomenskilda alternativ. Det växer alltså fram enmångfald på detta område, något jag ser mycketpositivt på.Ett annat syfte med den lag vi nu planerar är justatt säkerställa att kommunerna inte drar in bidragtill enskilda alternativ utan att vi faktiskt kan få enmångfald och därmed ökad valfrihet förföräldrarna. skall vi också se till attdet blir ett vårdnadsbidrag.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1992/93:439 om rätten tillsocialbidragAnf. 135 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig vad jagtänker göra åt att man enligt socialtjänstlagen harrätt att söka socialbidrag i en kommun utan att manär svensk medborgare, bosatt eller mantalsskriveni kommunen i fråga.Kommunen har enligt 3 § socialtjänstlagen detyttersta ansvaret för att de som vistas i kommunenfår det stöd och den hjälp de behöver. Enbiståndsprövning enligt 6 § omfattar alltid ettställningstagande till frågan om behovet kantillgodoses på annat sätt. Frågan gäller i vad månden biståndssökande själv, annan person ellernågon annan huvudman kan tillgodose behovet.Kommittén (S1991:07) om översyn avsocialtjänstlagen har fått i uppdrag att övervägamöjligheterna att bättre preciserasocialtjänstlagens regler om rätten till bistånd.Kommittén kommer med ettdelbetänkande, som bl.a. behandlarvistelsebegreppet och kommunens yttersta ansvar.Betänkandet kommer att remissbehandlas påvanligt sätt. Frågeställarens önskemål om initiativär således redan tillgodosett.Anf. 136 (nyd):Herr talman! Att jag harställt den här frågan beror närmast på en artikel iSvenska . Där skriverman om en finsk kvinna, som helt plötsligt dök uppi kommun utanför . Hon hadetydligen också sju barn med sig.Kvinnan har naturligtvis, som alla andra nordiskamedborgare, rätt att flytta fritt mellan länderna.Men har vi i det här landet någonting somheter utlänningslagen. Svenska myndigheter kannaturligtvis inte förhindra människor att sökabidrag, men däremot kan polisen enligtutlänningslagen avvisa dem som inte verkar hatillräckligt med pengar när de anländer till Sverige.Då frågar jag mig: Måste polisen avvisa dessamänniskor vid färjeläget eller på flygplatsen? Kanman inte genom kommunens försorg ordna medavvisning när de här människorna dyker upp? I dethär fallet uppger kvinnan själv att hon flyttat tillSverige för att vi har bättre bidrag här.Jag själv är en livlig förespråkare för nordisktsamarbete, i försvarssammanhang, näringspolitisktoch i olika andra sammanhang, men jag tycker inteatt som det ser ut på något ensidigtsätt har råd att importera socialfall med eller motmyndigheternas bättre vetande. Vad sägerstatsrådet om den problematiken?Anf. 137 Socialminister ():Herr talman! Bakgrunden till den här situationen ärdet avtal som finns mellan de nordiska ländernasedan 1954 och som innebär att människor kan rörasig fritt över gränserna. Vi har också särskilda avtalpå det sociala området, som garanterar att man fårsamma rättigheter som medborgarna i det land manflyttar till ifall man kommer från ett annat nordisktland.Det jag tycker man kan reagera emot är om detskulle visa sig att den kommun kvinnan kommerifrån hade rekommenderat henne att flytta tillSverige. I så fall handlar det om en aktiv export avsociala problem till ett nordiskt grannland, och detskulle inte vara acceptabelt. har vi ingaindikationer på att det är så.Att medborgare från t.ex. kommer tillSverige och delvis blir mottagare av sociala insatserhär är inget nytt problem. Det här är inte förstagången det inträffar. Vi har t.ex. många s.k.fyllegubbar, personer med alkoholproblem, somvarje år tar båten över och vistas här undersommmaren och dyker upp på de olika härbärgenai . Problemet är alltså väl känt, och vidiskuterar fortlöpande i olika samarbetsorganmellan och hur vi skall möta de härsociala problemen. Dit hör naturligtvis också detsociala problem som den här kvinnan och hennesfamilj kan anses utgöra.Anf. 138 (nyd):Herr talman! I sådana fall finns det alltså ingabelägg för sådana påståenden som oftahar dykt upp i diskussioner kring dessa frågor,nämligen att de här människorna exporteras tillSverige med hjälp av finska myndigheter?Jag kan inte på något vis vidimera sanningshalten itidningsartikeln, men jag utgår från att har undersökt saken rätt ordentligt.Enligt tidningen har den här kvinnan t.o.m. fåttflyttbidrag, trots att hennes sociala situation var välkänd hos myndigheterna i . Hon hartydligen flyttat runt mellan fem--sex--sjukommuner. Man skulle därför nästan kunna tro attdet här var en medveten gärning, som de finskamyndigheterna genomförde för att bli av med ettproblem.Anf. 139 Socialminister ():Herr talman! Om det är på det sättet -- jag har ingabelägg för det, utan jag säger det bara som etthypotetiskt antagande -- då finns det naturligtvisanledning för oss att ta upp saken med de finskamyndigheterna. Jag tror också att de finskamyndigheterna själva är ganska angelägna om attförsöka ta reda på de närmare omständigheterna idetta fall. För den goda grannsämjans skull är detklart att vi inte önskar den här typen avkomplikationer, som ofta skapar bristandeförståelse för det nordiska samarbetet hos en bredallmänhet. Men vi har alltså inga belägg för att detär så att kvinnan blivit rekommenderad att flyttahit.Däremot är det säkert korrekt att kvinnan har sagtatt hon vill flytta till och att hon har fåtthjälp med kostnaderna i samband med flytten, mendet är ju många många personer som har flyttatmellan våra länder och som har fått den typen avstöd från myndigheterna, i och iblandkanske också i Sverige.Anf. 140 (nyd):Herr talman! Jag tycker att det är intressant attstatsrådet säger att det förs diskussioner mellansvenska och finska myndigheter. Det finns ettregeringsråd på Social- och hälsovårdsministeriet iHelsingfors som säger att hon i princip anser att detär fel att betala dem som vill flytta utomlands. Detär förmodligen kritik mot den egnasocialförvaltningen, eller vad de kallar den därborta. Hon säger däremot att det kan vara rätt ivissa särskilda fall, men hon preciserar inte vad honmenar med det. säger hon att varjekommun i själv har rätt att bestämma sinaregler för utbetalning av socialbidrag, och honhävdar att det kommunala självstyret gör att Social-och hälsovårdsministeriet naturligtvis har svårt attgå in och säga vad som är rätt och vad som är fel.Det kan ju inte vara något direkt schvung i deförhandlingar som det svenska socialdepartementetför med det finska, när finnarna själva medger attde på grund av sin lagstiftning inte bemästrar dethär problemet.Anf. 141 Socialminister ():Herr talman! Det förs naturligtvis ingaförhandlingar i detta enskilda fall, lika litet som vihar förhandlat om andra enskilda fall. Däremot harvi fortlöpande kontakter med finnarna för attdiskutera gemensamma problem, som finns bl.a. pådet sociala området. De kontakterna kommer attfortsätta. Det är möjligt att det här fallet, även närman undersöker det närmare, reser vissaprincipiella frågor som det finns anledning attdiskutera i de samarbetskontakter somförekommer med , men detta kan jag interedovisa här i kammaren . Jag har inte tillräckliginformation för att kunna dra några sådanabestämda slutsatser.Anf. 142 (nyd):Herr talman! Jag får väl nöja mig med det svaret.Jag märker ju att varken statsrådet eller jagkommer längre i den här diskussionen, och kvällenbörjar lida mot sitt slut.Jag skulle ändå gärna vilja att statsrådet undersökerden här frågan väldigt noga. Jag har 20--25 årserfarenhet från näringslivet, den privata sektorn,från både industri och byggnation. Jag tycker precissom statsrådet att finska fyllegubbar och finskasocialfall är klart överrepresenterade i iförhållande till mängden finländare som bor här.Någonstans är det alltså något som är snett. Detkan helt enkelt vara att vi har för generösa reglerför utbetalning av socialbidrag till sådanamänniskor.Anf. 143 Socialminister ():Herr talman! Låt mig bara konstatera att det intefinns något som tyder på att generösaresocialbidrag i ett land skulle leda till storaflyttningsströmmar. Vi känner till det härproblemet, men problemet är av mycket ringaomfattning. Man kan inte börja ifrågasätta hela detavtal som finns inom om den friaarbetsmarknaden och att människor kan röra sigfritt i på grundval av en tidningsartikel ochett fall. Jag tycker därför inte att man kan dra någrasärskilt långtgående slutsatser av detta.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1992/93:395 om antaletledamöter i landstingsfullmäktigeAnf. 144 Civilminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att vidta åtgärder för att öka denkommunala självbestämmanderätten när det gällermöjligheten att besluta om antalet ledamöter i enkommuns högsta beslutande organ.Jag vill först erinra om att frågan har prövats i olikasammanhang. har ansett att det fråndemokratisk synpunkt är särskilt viktigt att debeslutande församlingarna i kommunerna har enbred medborgerlig förankring. höll fastvid denna ståndpunkt även när den nyakommunallagen antogs . I detsammanhanget pekade påatt det i propositionen erinras om att en fastminimigräns för antalet ledamöter i fullmäktigeskulle kunna fungera som en spärr mot småpartier.Förra året tillkallades . Ikommitténs uppdrag ingår bl.a. att studeraförändringar i antalet förtroendevalda i dekommunala organen och fullmäktiges roll i denlokala demokratin.Enligt vad jag har erfarit kommer kommittén att taupp frågan om antalet förtroendevalda ifullmäktige mot bakgrund av deförändringsönskemål som har förts fram.Mitt svar är därför att jag inte är beredd att nu vidtanågra åtgärder av det slag som . I stället bör resultatet avLokaldemokratikommitténs arbete avvaktas.Anf. 145 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. Eftersom statsrådet begett sig till riksdagendenna sena kväll blott för denna fråga kan vidiskutera frågan litet grand. Svaret var kanskeförutsägbart. Åtgärder är statsrådet inte beredd attvidta, men åsikter har hon säkert i den här frågan.Några följdfrågor: När skall kommittén vara klarmed sitt arbete? Ett svar på den frågan harbetydelse, för om man vill ändra på antaletledamöter i fullmäktige skall det vara gjort senast ioktober. Bakgrunden till den fråga som jagframställt är just att antalet röstberättigadeinvånare i ökat med 10 000. Därmedkommer antalet mandat när det gäller landstingetatt öka med 14. Den proportionen kan tyckas litetmärklig.Vad tycker statsrådet? Skall det vara ett tvång ikommunallagen på den här punkten, eller skallman liksom i många andra sammanhang låtakommunerna själva få bestämma i de här frågorna?Anf. 146 Civilminister ():Herr talman! Kommittén skall lägga fram sinaförslag senast den 1 oktober.Jag vill naturligtvis inte föregripa vad kommitténkommer fram till. Men jag kan säga att jag kanförstå att de fasta tal som gäller enligtkommunallagen kan ställa till vissa bekymmer.Ibland måste ju antalet ledamöter öka med t.ex.40 %, därför att befolkningen ökar ganskaminimalt när gränsen passeras. Det är just sådantsom kommer att se överi syfte att undersöka om justeringar o.d. kan göras.Samtidigt vill jag betona att det är viktigt att detinte bakvägen införs en småpartispärr. I praktikenkan det bli så, om bara en minimigräns fastställs.Det tror jag skulle vara mycket olyckligt fråndemokratisk synpunkt.Anf. 147 ():Herr talman! Jag skulle vilja ställa ytterligare enföljdfråga, även om det jag undrar över måhändaligger litet utanför här: Finns det någon relationmellan antalet väljare och antalet ledamöter i debeslutande församlingarna? Och varför är i så fallantalet mandat i , trots attfolkmängden i ökar ganska ordentligt?Anf. 148 Civilminister ():Herr talman! Om man fastlägger en minimigränsskall ett antal partier dela på det fastställda antaletmandat. Man kan kanske utgå från att många hållersig till minimigränsen. Det har visat sig att mangärna gör det inom de intervall som finns i dag.På det lokala planet växer det ju ofta upp partiersom har ganska många företrädare bakom sig mensom skulle ha väldigt svårt att föra fram sina åsikteri kommunalpolitiken om den här indirekta spärreninfördes. Det är jag alltså tveksam till, menkommittén skall titta vidare på detta.Anf. 149 ():Herr talman! Bara en sista reflexion. För Hallandsdel innebär detta i varje fall i och med nästa val attantalet mandat i kommer att öka med14. Det är en slutsats som kan dras, eftersom ingaåtgärder skall vidtas innanLokaldemokratikommitténs betänkande lagts fram.En annan slutsats som kan dras är enligt mintolkning av statsrådets svar att det finns enöppenhet när det gäller att se över dessa frågor ochatt kommuner och landstingskommuner i framtidenfår möjlighet att själva i större utsträckning än somnu är fallet bestämma i de här frågorna -- om änmed beaktande av de minsta partiernasförutsättningar.Anf. 150 Civilminister ():Herr talman! Ja, jag tror att det är viktigt att denhär diskussionen förs. Vi har ju också den motsattadiskussionen, där man är bekymrad över att antaletförtroendevalda minskar ute ikommunerna. Jag tycker att det är bra att allt dethär tas upp i ett sammanhang och att det diskuterasi den parlamentariska kommittén. Sedan får viåterkomma till frågan.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1992/93:160 till socialutskottet1992/93:164 till utrikesutskottet1992/93:167 och 174 till bostadsutskottet1992/93:176 till trafikutskottet1992/93:194 till utbildningsutskottet1992/93:211 till lagutskottetSkrivelse1992/93:204 till utrikesutskottetRedogörelserna1992/93:RR5 till finansutskottet1992/93:RR6 till utbildningsutskottet23 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1992/93:KU20Finansutskottets betänkande 1992/93:FiU10Utrikesutskottets betänkande 1992/93:UU3Försvarsutskottets betänkanden /93:FöU6--betänkande1992/93:SfU12Trafikutskottets betänkanden /93:TU14--betänkande 1992/93:JoU7Arbetsmarknadsutskottets betänkande1992/93:AU7, AU9 och AU1524 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1992/93:226 En ny skogspolitikMotionmed anledning av redog. 1992/93:RB1Fullmäktiges i förvaltningsberättelseför år 19921992/93:Fi91 av och Bo GJenevall (nyd)25 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 8 mars1992/93:447 av (nyd) tillsocialministern om socialbidrag till nordiskamedborgare:En finsk kvinna och hennes sju barn har flyttat tillSverige på bekostnad av i . Det finsk harbetalat för att kvinnan och hennesbarn skulle flytta till . Det här är export avett socialt problem anser socialdistriktet i Tyresödär kvinnan nu söker socialbidrag.Kvinnan lär inte ha någon anknytning till Sverige.Hon lär ha motiverat sitt beslut att flytta till Sverigemed att vi har bättre bidrag här.Sverige skall självklart leva upp till deöverenskommelser som finns om nordiskamedborgares möjligheter att fritt bosätta sig i denordiska länderna men ärendet med den finskasjubarnsmannan, som saknar möjlighet till egenförsörjning i , visar på ett problem somkommunerna kan få svårt att hantera. Den finskakommunen har i princip försökt att köpa sig fri frånett ekonomiskt och socialt problem.Avser socialministern att vidtaga några åtgärdermed anledning av det inträffade och i så fall vilkaåtgärder?1992/93:448 av () tillkommunikationsministern om lotsstationen iMarstrand:En utredning inom föreslår enindragning av lotsutkiken i . Varje årsker mer än 5 000 fartygsrörelser förbi lotsstationeni . En indragning av denna skulleinnebära en sämre säkerhet till sjöss och kan fåstora miljökonsekvenser. Även försvaret bör haintresse av att lotsstationen är bemannad.Vilka åtgärder är kommunikationsministernberedd att vidta för att bibehålla den bemanning ilotsväsendet som även är av betydelse för försvaretoch sjösäkerheten?1992/93:449 av () till statsrådetReidunn om bolagsrevision:Enligt uppgift från patent- och registreringsverkethar mer än 50 av landets auktoriserade revisoreruppdrag i över 300 aktiebolag. Några revisorer hart.o.m. mellan 500 och 600 uppdrag.Vi kan glädja oss åt den enorma kapacitet somrevisorerna tycks besitta men även oroa oss över attkanske inte alla företag granskas tillräckligtnoggrant. Bokföringslagens efterlevnad ärnödvändig för en hälsosam ekonomi.Jag vill med bakgrund av ovanstående frågajustititeministern:Avser ministern att vidta några åtgärder medanledning av de framkomna uppgifterna?26 § Kammaren åtskildes kl. 19.07.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m.ajourneringen ochav andre vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.