prot · GG0955 · 1993-01-21 00:00:00 — 7 ():Herr talman! Jag skall inte upprepa denverklighetsbeskrivning som hargjort på ett väldigt bra sätt. Jag instämmer till fulloi den. Det är den verklighet som barnomsorgen påmånga håll möter.Det finns dock litet att tillägga. Det är självfalletbra, , att man från regeringenssida är villig att vidta åtgärder så fort signaler dykerupp. Skillnaden är kanske att ochjag tycker att signalerna redan är väldigt tydliga, alltså inte behöver invänta så många flerrapporter.Jag tycker också att de olika förbättringar somBengt nämner -- barnomsorgslagen,barnombudsman, förbättringar för föräldrar medfunktionshindrade barn osv. -- självklart är bra. Viställer oss bakom dem. Men jag tror inte att deträcker. Kvar står frågan om statsbidragen ochmöjligheten för kommunerna att höja skatten omman bedömer att det behövs. Det är viktigaåtgärder för att kommunerna skall kunna ge en brabarnomsorg, inte bara ge barnomsorg.Till sist frågan om valfriheten, som jag tycker är enav de absolut viktigaste frågorna i det härsammanhanget. tog somexempel det här med folktandvården. Det är ettexempel på valfrihet. Jag har likaså fått sådanterbjudande till samtliga barn. Där har jag ett val.Jag kan välja folktandvården eller en privattandläkare, om jag nu föredrar det. Sedan kan mani och för sig diskutera om det blir billigare, vilketjag inte tror, men valfriheten finns.Valfriheten vad gäller barnomsorg innebär i så fallatt jag kanske får ta mitt barn till ett annat område,om jag t.ex. enbart erbjuds ett privatdagis som jaginte vill ha eller ett föreningsdrivet dagis. Därkänner vi till ett dåligt exempel från Åkersberga.Man tvingades stänga dagiset därför att det intefungerade. Då kan man inte tala om valfrihet omdet innebär att man som förälder skall resa långt.Dagis- och fritidsverksamhet,barnomsorgsverksamhet över huvud taget, byggerpå att man har den i sin närmiljö.Allra sist vill jag kommentera mitt eget område,som jag har berättat om för . Där har vi en integrerad fritids- ochmellanstadieverksamhet. Den finns i skolan undersamma tak och under samma huvudman. Det är ettutmärkt exempel på hur integreringen kan gå till.Men om man beslutar att lägga nedverksamheten, kan jag inte som förälder åka tillStureby, eller någon annanstans därföratt det där finns en integrerad verksamhet. Dåmenar jag att talet om valfrihet blir en fullständigchimär.Jag vill så här på stående fot inbjuda BengtWesterberg till och . Då kanhan se hur effektiv och bramellanstadieverksamheten där är, en verksamhetsom drivs i regi.Anf. 8 Socialminister ():Herr talman! Jag tackar för inbjudan, och jag skallse om jag kan komma vid tillfälle.Först vill jag svara på den fråga som IngelaMårtensson ställde, vilket jag glömde i mitt förrainlägg. Frågan gällde det här med avgifterna. Jagdelar naturligtvis uppfattningen att man i och för sigkan införa en skyldighet för kommunerna atttillhandahålla barnomsorg, dvs. en rättighet förförädrar att få tillgång till barnomsorg. Sedan kandå kommunerna ta ut en så hög avgift att dennarättighet kan bli en chimär. Det håller jag med om.I dag regleras denna fråga i en paragraf isocialtjänstlagen, som omfattar barnomsorg ochannan social service. Där sägs inte så mycket merän att avgifterna skall ligga på en skälig nivå. Detfinns emellertid en begränsning som innebär attkommunerna inte får ta ut mer än självkostnader.Men även avgifter i den prisklassen skulle göradenna service otillgänglig för många människor.I samband med att ÄDEL-avgiftspropositionenantogs skrevs det också in ett särskiltförbehåll, nämligen att personer som bor påsjukhem och betalar avgifter alltid måsteförbehållas en viss inkomst som är tillräcklig för attde skall kunna klara normala levnadsomkostnader.Högre avgifter än så får inte kommunerna ta ut. Jagär inte främmande inför tanken att en liknandereglering skulle kunna bli aktuell också när detgäller barnomsorg och annan social service, om detvisar sig att kommunerna genom prissättningförsöker att få bort klienter, patienter ellerbarnfamiljer från marknaden. Men jag vill avvaktaoch se vad som händer.Det är visserligen sant att avgifterna inombarnomsorgen har höjts på många håll i landet,men man kan ännu inte säga att priserna ligger påen så hög nivå att det är fråga om en direktdiskriminering av den här typen. Vi skallnaturligtvis vara mycket vaksamma, och om vi sernågra tendenser till helt orimlig prissättning, finnsdet anledning att ingripa och göra en reglering.Sylvia talade om nedrustning inombarnomsorgen. Jag delar inte riktigt hennesuppfattning. Det är visserligen sant attbarngrupperna har blivit något större, men mankan inte utan vidare säga att större barngrupperinnebär sämre kvalitet. Det finns en alldeles färskforskning -- utförd av ,pedagogikprofessor i -- om daghem.Gunni Kärrby har sett på just vad som är godkvalitet och vad som konstituerar god kvalitet inombarnomsorgen. I sin forskning konstaterar hon attdet är viktigare med t.ex. personalens utbildning änmed stor personaltäthet på ett och samma daghem.Jag tror att man med fortbildning och med bättrekvalitet hos personalen mycket väl kan ha någotstörre barngrupper. Sedan kan det finnas speciellaproblem i socialt utsatta områden, därpersonaltätheten har större betydelse förkvaliteten. Vissa barn talar kanske inte svenskamedan andra barn kan ha sociala problem hemma,och sådant måste man ta hänsyn till. Men det finnsinget entydigt samband mellan personaltäthet ochkvalitet. Man kan alltså inte utan vidare draslutsatsen att kvaliteten har försämrats i och medatt barngrupperna har blivit något större. Det är enlitet för snabb slutsats.Jag tycker att det är bra med så stor valfrihet sommöjligt, men det går ju inte att erbjuda allaföräldrar ett Montessoridagis med en liten gruppbestående av tolv barn i det kvarter där de bor. Allaalternativ som föräldrar skulle kunna önska sig kaninte tillhandahållas. måste föräldrarna åkalånga sträckor för att få tillgång till alternativen.Om de vill ha in sina barn på ett Montessoridagiseller något annat speciellt inriktiktat dagis, går detinte ens i att erbjuda sådana alternativ ivarje område. Då får man räkna med att åka en bitför att få tillgång till just det alternativ som man ärintresserad av.Valfriheten har naturligtvis alltid sina gränser. Visom bor i den här regionen är dock gynnade,eftersom vi med relativt korta reseavstånd kan fåtillgång till många olika alternativ.När nu fler enskilda alternativ har släppts fram harvi kunnat se att detta leder till en utveckling avkvaliteten. Jag besökte i går dagiset iFarsta, som tillbaka drivs som ettaktiebolag. Det var ett utomordentligt bra dagis.Jag kan då jämföra med de kommunala dagis somjag har personlig erfarenhet av. Det fanns fleraintressanta inslag på Knatteborgen som jag gärnaskulle ha sett på det dagis där min egen son har gått.Den etableringsfrihet som valfrihetsrevolutionenpå det här området har inneburit har lett till att detkommer fram alternativ som medför en utvecklingav kvaliteten. Det tycker jag är mycket positivt.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare inlägg.Anf. 9 ():Herr talman! Jag ställer självfallet upp på att man ivissa fall kan ha större barngrupper, vilket ocksåhar förekommit och förekommer. Båderationaliseringar och effektiviseringar har ägt rum, inte minst inom den offentligasektorn. Men det finns alltid smärtgränser. Detfinns en nivå, där man inte kan pressa personalenmera.Vad hjälper det om man säger att barn med behovav särskilt stöd skall värnas, när systemet medbarnomsorgspeng och skolpeng riskerar attytterligare segregera barnen?Jag tycker att den omtalade rapporten i dess helhetär bra, men jag har studsat inför vissa formuleringari inledningen. Som jag ser det är det väldigt mycketav läpparnas bekännelse när jag jämför med dagensverklighet. Till skillnad från vad som sägs irapporten går utvecklingen bakåt när det gäller attsätta barnens rätt i centrum. Barnen är alltidutsatta, och det som händer i vårt samhälle ärinte positivt, sett ur barnens perspektiv. Detförekommer t.ex. arbetslöshet, neddragningar avidrottsverksamhet, av föreningsliv och i skolan.Jag tror inte heller att det är så som det står irapportens inledning: ''En brist i har dockvarit att de familjer som av olika skäl vill ha någonannan barnomsorg än den traditionella har haftsvårt att kunna få det. Bara mycket resursstarkaföräldrar har haft möjlighet att välja enskildaalternativ.'' Detta ställde sig litetgrand här bakom när han kommenterade det somEva sade. sade attom man vill ha en annan skolform eller ett specielltdagis, får man finna sig i att åka långa sträckor.Jag tycker att man skall ha en bra grundbarnomsorgför alla, som också kan göras bättre. Men mängderav enkätundersökningar tyder på att de allra flestaär nöjda med den kommunala barnomsorgen ochvill ha den kvar. Stöd då den kommunalabarnomsorgen, ! Ge inteantydningar och signaler om att andra, privataalternativ alltid är bättre! Kvalitet och kostnadermåste vägas in. Det finns all anledning att stödjaäven den offentliganställda personalen i vårt land.Anf. 10 Socialminister ():Herr talman! För det första är det klart att densamhällsekonomiska utvecklingen inte är bra förbarnen, och inte heller för någon annan. Därför ärdet väldigt aneläget att vi för en politik som kanvända utvecklingen. Regeringens hela politik ärutformad utifrån den utgångspunkten.För det andra har jag verkligen aldrig sagt attprivata alternativ alltid är bättre än offentligbarnomsorg. Tvärtom, den offentligabarnomsorgen i är utomordentligt bra.Men jag har reagerat emot att maninte från socialdemokratisk sida har velat tillåtaenskilda alternativ vid sidan av den offentligabarnomsorgen. De förskollärare och andra somtycker sig kunna ge mer av sitt engagemang, sinfantasi och skaparlust inom ramen för privataalternativ har inte tillåtits driva alternativ i denformen. Det är det som jag har reagerat emot.Privata alternativ kan vara bra också förföräldrarna. Knatteborgen är ett bra exempel pådetta. Där fick inte personalen starta ett aktiebolagoch driva daghemmet i den formen förrän för ett årsedan, då vi avskaffade lex Pysslingen. SylviaLindgren och andra socialdemokrater har undermånga motarbetat eller åtminstone röstat emotdenna idé, när den har tagits upp i . I den möjligheten, vilket gör att mångfalden ärstörre. Men detta innebär verkligen ingen kritikmot den offentliga barnomsorgen. Jag, som harbesökt massor av dagis runt om i , vet attden offentliga barnomsorgen ofta fungerarjättebra, men kvaliteten skiftar också där. Det finnsbra och det finns dåliga kommunala dagis.Den mångfald som kommer sig av att man släpperfram enskilda alternativ är någonting som ärpositivt. Jag ser med en viss oro att det finnskommuner som, när de har fått överta allabidrag, säger nej till enskilda alternativ. Det bliralltså små lokala, kommunala lex Pysslingar i ställetför den statliga lex Pysslingen som vi avskaffade förett år sedan. Det hoppas jag att man skall kunnasätta stopp för genom den förändring isocialtjänstlagen som jag har aviserat.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1992/93:62 om svenskalkoholpolitik avseende EG och EESAnf. 11 Socialminister ():Herr talman! har ställt följandefrågor till statsrådet . Vilka åtgärder har regeringen hitintills vidtagitför att informera verkschefer och andra ledandeförtroendemän resp. tjänstemän för att förankra avriksdag och regering fattade beslut?2. Vilka åtgärder ämnar regeringen vidta för attstatligt anställda skall få kunskap om vilka politiskadirektiv som gäller för svensk alkoholpolitik?Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationen.Frågorna är enligt föranledda avatt ledande tjänstemän i ,samt på konferenser och imassmedier uttryckt åsikter som står i motsättningtill alkoholpolitiska beslut som fattats av regeringoch riksdag.Inledningsvis vill jag konstatera att regeringen vidupprepade tillfällen har uttalat sig för en fortsattaktiv alkoholpolitik, vilket också ställtsig bakom. Alkoholmonopolen utgör viktiga inslagi vår restriktiva alkoholpolitik, och då särskiltdetaljistmonopolet. Även om rättsläget i EG ärnågot oklart är vi på svensk sida av denuppfattningen att alkoholmonopolen inte ärdiskriminerande i mening.Monopolen har ett klart socialt och hälsopolitisktsyfte. Det är ett viktigt mål för att i deförestående medlemskapsförhandlingarna få densvenska linjen erkänd av EG.Jag anser i likhet med vad vid olikatillfällen framhållit att det är självklart att destatliga monopolföretagen på alkoholområdetföljer den av staten fastställda alkoholpolitiken. Ilagen om handel med drycker åläggs de bådaalkoholmonopolen en alkoholpolitisk roll.Låt mig något kommentera de tre verksamhetersom hänvisar till i sininterpellation. är ett helstatligtaktiebolag som har att verka inom de ramar somriksdagen angett. Regeringens inflytandetillgodoses genom att ägaren, dvs. företrädare förstaten, vid bolagsstämma beslutar ombolagsordning och utser bolagets ordförande ochstyrelse. Därtill sluts även separata avtal mellanregeringen och bolaget. Bolagsstyrelsen består avpersoner med bred samhällsförankring.Konkurrensverket är ett centralt ämbetsverk somverkar inom ramen för verksförordningen och ensärskild instruktion för myndigheten. De statligaämbetsverken har i förhållande till regeringen enrelativt stor självständighet, med vilket också följerett stort mått av eget ansvar. harKonkurrensverket vid olika tillfällen utrett ochyttrat sig i konkurrensfrågor inför ett svensktnärmande till EG.EFTA:s övervakningsmyndighet () har somuppgift att övervaka EFTA-ländernas tillämpningav bestämmelser och skall därvid intaen självständigt granskande roll till enskilda EFTA-länder, inkl. . Den svenska representanten imyndigheten utses visserligen av regeringen menhar att verka självständigt inomövervakningsmyndighetens arbetsfält och skallsåledes inte ta några som helst instruktioner frånden . uppstår formellt förstnär träder i kraft. Tidigast om någraveckor får vi klarhet i när detta kan ske.Jag ser det som självklart att ledningarna för olikamyndigheter skall vara mycket väl insatta i depolitikområden de är tillsatta att ansvara för. Jag ärövertygad om att ledningen för de statliga bolagenliksom de statliga verken har full vetskap om vilkenposition som intagit i de här frågorna.Regeringen har därför inte funnit anledning att isärskild ordning informera verkschefer och andraledande förtroendemän specifikt om riksdagensoch regeringens hållning i alkoholpolitiska frågorinför EG-arbetet.Anf. 12 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret på mininterpellation. Den ställdes till statsrådetDinkelspiel, som tyvärr inte gavs möjlighet attbesvara den. Det känns inte riktigt rätt attdebattera denna fråga med den minister somverkligen helhjärtat ställer upp bakom den svenskaalkoholpolitiken och som på alla nivåer även driverdessa frågor.Bakgrunden till min interpellation är de olikauttalanden som kommit rörande densvenska alkoholpolitiken. Krav på att vin skallkunna säljas fritt i livsmedelsbutikerna har kommitmed jämna mellanrum. Krav på ett upphörande avmonopolen har också väckts i vissa fall. Allt dettahar då florerat medan har beslutat att densvenska linjen i svensk alkoholpolitik skall liggafast.För dem som i EG är intresserade av att följa densvenska debatten inför avtalsförhandlingarna ommedlemskap måste det verka förvirrande attpolitiskt ansvariga på hög nivå liksom chefer förverk i vårt land har en annan inställning i dessafrågor. Jag ser det som en stark försämring avavtalsläget i de fall vissa parter redan innanförhandlingarna inleds ger upp den svenskaalkoholpolitiken.Till yttermera visso har 42 länder i Europatillsammans i ett WHO-dokument gått tillmötes på åtskilliga punkter när det gäller ävenderas framtida alkoholpolitik. Det måste i ettsådant skede vara än mera viktigt att samstämmigakrav kommer från vårt land.Nu vet jag att vi inte har ministerstyre i vårt land.Det är nog en bra regel. Men man kan med foghävda, som jag ser det, att beslut börföljas av verk och myndigheter. Om en persondärutöver har en annan personlig uppfattning, kanman inte förhindra att han ger uttryck för den. Mendå måste det klart framgå att den uppfattningenockså är personlig.Att informera ledande tjänstemän inom Vin & Sprit eller borde mannaturligtvis inte behöva göra. Jag är inte ens säkerpå att en kurs eller en konferens skulle ändra deraspersonliga uppfattning. Jag kan bara hoppas attdenna debatt bidrar till att de mera eftertänksamtuttalar sig i dessa frågor på sina myndighetersvägnar.Socialministern framhåller att de bådaalkoholmonopolen har en alkoholpolitisk roll.Systembolaget har nog uppfattat sin roll på detsättet. När det gäller Vin & Sprit kan mannaturligtvis diskutera om så är fallet, särskilt omman ser på Vin & Sprits strävan att vara ett stortexportföretag.Dessutom pågår en utredning,, som har att behandla denframtida svenska alkoholpolitiken. De direktiv somfinns till denna utredning är klart grundade påkravet på minskad tillgänglighet av alkohol menmed beaktande av de regler som EG kan ställa i deförhandlingar som skall föregå avtalet. finnsdet inte något som talar för att vi skall tvingasöverge vårt försäljningsmonopol, vare sig iRomtraktaten eller på annat sätt. Det finns förövrigt inget försäljningsställe i världen som kan visapå ett så välsorterat utbud som just Systembolagetkan erbjuda. Om livsmedelshandeln skulle övertaexempelvis vinförsäljningen, vilket vore mycketolyckligt ur många andra synpunkter, skulleutbudet bli mycket torftigare.Vi har i under olika perioder prövat friareförsäljning av alkohol i livsmedelsbutikerna. Dethar alltid slutat med en katastrofal ökning av socialaoch medicinska problem.Sjukvårdskostnaderna, liksom kostnaderna försocialtjänst och polismyndigheter, ökar med enökad alkoholkonsumtion. Vi har inte utrymme fördet i den svaga svenska ekonomin. Utslagningenskulle bli katastrofal.Det är med glädje jag har kunnat konstatera attregeringen nu äntligen kan tänka sig enskattehöjning på starksprit. Men varför skall manbegränsa den till enbart den produkten? blirvåra unga, och särskilt våra yngre kvinnor,beroende av alkohol genom starköl och vin. Det ärdessa som utgör inkörsporten. Skapa flera drogfriaalternativ, och ge resurser till ökad information. Vifår inte avveckla de förebyggande insatserna. Detär billigare att stämma i bäcken än i ån.Jag hoppas bara att socialministern inte ger upp isina strävanden att dessa frågor rörande densvenska alkoholpolitiken får en framträdande roll iavtalsarbetet.Anf. 13 i (m):Herr talman! Först vill jag gratulera dem i Sverigesom vill ha ett öppnare och tolerantare samhälle,där människor får bestämma mer över sin egensituation än vad de tillåts göra . Den främstarepresentanten för dessa människor är, trots att detinte är medvetet, . När hon agerarhär i och i massmedier handlar detnämligen om pekpinnar, förbud ochinkompetensförklaring av de enskildamänniskorna. Fortsätt därför med detta, KarinIsraelsson. Det är många som gratulerar henne.Det är, som framgår av svaret, korrekt attriksdagen med röstsiffrorna 301 mot 23 fattadebeslut om att man skulle försöka bibehållamonopolen även vid ett EG-inträde. Men, herrtalman, jag tror inte att jag har helt fel om jagpåstår att siffrorna hade blivit de omvända om manhade gått ut och frågat svenska folket.Denna interpellation är väl inte ställd i första handför att man skall diskutera alkoholpolitik,men denna alkoholpolitik är faktiskt obegriplig förmånga. Det är väl ingen hemlighet att människorbåde skrattar åt och struntar i de mer eller mindretokiga inslag som ingår i vår nuvarandealkoholpolitik.Jag kan inte bli beskylld för att fara med osanningom jag påstår att de människor som bryter mot våralkohollagstiftning inte betraktas som någrakriminella personer av den stora allmänheten. Jaganser, herr talman, att om man har en lagstiftningsom så till den milda grad strider mot majoritetensuppfattning, borde det vara dags att vi politiker sertill att ändra lagstiftningen i den riktning sommajoriteten av våra uppdragsgivare, som väljarnatrots allt är, vill.Under senare tid har man här i sagt attmonopol är skadliga. Men det finns ett undantagsom bekräftar regeln, och man vill tydligen behållamonopolen när det gäller Vin & Sprit ochSystembolaget. Jag kan hålla med om att om manskulle behålla nuvarande skattesatser och ha ettfritt försäljningssystem, skulle priserna på alkoholute i handeln bli högre. Det är bara att erkänna attden distributionsform som man har i Sverigenär det gäller alkohol är billigare än vad den skullebli med ett fritt försäljningssystem. Om varjevaruhus och varje butik skulle få lov att säljaalkohol, skulle transportkostnaderna bli högre, ochdessa skall betalas av någon. Men jag tror attmånga med mig gärna skulle betala någon ellernågra kronor mer för en flaska vin för att slippa ståi köer , vilket svenskafolket, till skillnad från av folk,förnedras att stå i.Herr talman! Jag skall något kommentera de frågorsom ställde. Det som hon sade ominformation till och från ledande tjänstemän inomVin & Sprit och inom kan jag såatt säga köpa. Men om den andra frågan, somgällde information till statligt anställda, är generellinnebär det då att brevbäraren på ,kontoristen på eller städerskanpå få någon särskild duvning isvensk alkoholpolitik? Den frågan måste man ställasig när man läser fråga. Jagnoterade också att statsrådet inte svarade påhennes fråga. Han avser ju inte att vidta någonytterligare informationsåtgärd i dettasammanhang.Jag skulle till slut vilja ställa en fråga till statsrådetWesterberg. Det beslut som fattade inovember är fortfarande litet diskutabelt.Gällde det Vin & Sprit, gällde det Systembolageteller gällde det båda två? Men vi kan anta att detgällde Vin & Sprit och ponerar att går medi EG, vilket jag hoppas. Jag skall då exemplifieradetta.En fransk vinproducent vill sälja sin produkt tillSverige. Han går då till den enda instansen somfinns, nämligen Vin & Sprit. Där säger man nej tillatt köpa och sälja hans produkt. Anledningenhärtill kan vara att den har dålig kvalitet eller attden har ett för högt pris.Producenten kan då gå till och säga:Jag får inte lov att sälja min produkt, kanske intedärför att ingen vill köpa den. Jag får inte ensförsöka sälja min produkt i . När jagdäremot kommer till andra länder -- till ,, eller -- kan jag gå inoch visa min vara för ett varuhus, och om man därvill sälja den, kan man också göra det. Men iSverige kan man inte, på grund av det monopol somVin & Sprit i har, göra på detta sätt.Jag undrar, , om det finns någonrimlig chans att tro att skulleacceptera ett sådant agerande från svensk sida?Anf. 14 ():Herr talman! I många , t.o.m. kanskeframför allt i , växer insikten om attden höga alkoholkonsumtionen där är ettfolkhälsoproblem. Däremot har inte EG somsådant egentligen någon alkoholpolitik. Där kanman i stället återfinna rester av alkoholpolitikeninom konkurrenspolitik, jordbrukspolitik ochskattepolitik.Jag vill fråga om är beredd attslåss för att just folkhälsoperspektivet skall föras ini EG:s -- möjligen obefintliga -- alkoholpolitik. Detär ju det som vi bygger vår alkoholpolitik på ochsom skulle kunna utgöra grunden för att i förhandlingarna skall förstå vårinriktning.Jag skulle möjligen också vilja fråga om regeringenär alldeles ense när det gällerförhandlingspositionen i alkoholfrågan. Det råderhos mig inte någon tvekan om att för detta perspektiv, men ibland kan mankanske ändå bli litet orolig.Medlemskapsförhandlingarna kommer vidare attföras parallellt av och , möjligenvartefter också av . Förekommer det någraförberedelser för en gemensam linje iförhandlingarna just när det gälleralkoholpolitiken? Vi har ju en lång likartadtradition i de nordiska länderna, och jag skulleföreställa mig att vi också skulle vilja leva vidaremed vår restriktiva alkoholpolitiska tradition.Anf. 15 Socialminister ():Herr talman! Till kommentarerhar jag i min tur inte så mycket att säga.