prot · GG0972 · 1993-03-10 00:00:00 — Jagtyckte att röstläget var ganska högt i talarstolen.Den debatt som har ägt rum har i replikskiftetkanske mer handlat om budgeten 1993/94 äntilläggsbudgeten 1992/93.Jag vill mycket enkelt citera vad som står i denreservation som jag har anslutit mig till: ''Detavgörande för frågan i vilken utsträckning kreditenbehöver utnyttjas är insatserna för att bekämpaarbetslösheten. Med kraftfulla insatser minskarbelastningen på Arbetsmarknadsfonden. ''Jag tycker att det är ett mycket enkelt och sakligtkonstaterande. Det hade inte behövt vara såmycket parlamenteriskt prat och politiserandekring dessa texter. Det finns anledning att seallvarligt på stora budgetöverskridanden. Vi harenats om texter. Det finns anledning att slå fastfaran med att låna till kontantstöd. Arbetslöshetensstorlek och kontantstödens nödvändighet avgörs avhur många som är arbetslösa, och därmed hängerdet ihop med insatser för att sysselsätta människor.Visst är det allvarligt när det handlar om underskotti fonden och AMS underskott. Men de är ju inteensamma om att ha drabbats av underskott. Tittapå finansminister bedömning avbudgetunderskottet för nationen, och titta på vadutfallet kommer att bli för det innevarandebudgetåret!Det som oroar mig är vad som sägs om den framtidabudgeten. Man säger att vi kommer åt detta genomatt skära ner arbetslöshetsunderstödet och genomatt låta de arbetslösa bära bördan av den svenskaekonomiska krisen. Det är falskt, och det vet vi.Det har vi diskuterat i arbetsmarknadsutskottet.Därför tycker jag att det inte borde ha blivit någonreservation. Det borde ha kunnat bli en enig text iden här frågan, . 143 () replik:Fru talman! När det gäller lån och underskott ifonderna är det givetvis inte någon av oss somtycker att det är bra, . Orsaken tilldetta är att vi har en ökad arbetslöshet.Innan krisuppgörelsen slöts mellanSocialdemokraterna och regeringen ville man ta uten högre egenavgift, men den fick strykas isamband med krisuppgörelsen.Om vi sedan tittar på bördan för de arbetslösa kanvi konstatera, att även om vi sänker ersättningenfrån till och inför karensdagar i ,har vi internationellt sett en hög ersättning. Deflesta västeuropeiska länder ligger på nivåer kring60--. Jag tycker inte att vi lägger bördan på dearbetslösa. Frågan är var pengarna skall tas, när vihar ett så stort budgetunderskott.Anf. 144 HANS () replik:Fru talman! Jag är fortfarande intresserad av detärende vi behandlar, nämligen tilläggsbudgeten.Regeringen har sagt att man för att få bukt medunderskotten i arbetsmarknadsfonden måste göranedskärningar på ersättningsnivån av denstorleksordning som gjordes, och man kommerbara åt en bråkdel av underskottet.I reservationen konstateras däremot nyktert ochklart sambandet mellan arbetslöshet,ersättningsbehov och människor i sysselsättning.Det bör inte föranleda någon våldsam diskussionmellan de borgerliga och Socialdemokraterna omskulden till den svenska krisen. Jag skulle i och försig gärna diskutera skulden till den svenskaekonomiska krisen, men det har jag möjlighet attgöra andra gånger.Jag beklagar däremot att det har tagits mycket fåinitiativ i utskottet. Det hänger ju också ihop medatt det har tagits så oerhört få initiativ avregeringen. ROT-initiativ, utbildningsinitiativ,infrastrukturinitiativ och ytterligare medel påarbetsmarknadssidan har faktiskt hela tidenkommit till stånd utanför utskottet. Det ärverkligen att beklaga, . 145 () replik:Fru talman! Det viktigaste med dessa saker, HansAndersson, är ju faktiskt att de kommer till stånd.Om de sedan har kommit till stånd viautbildningsutskottet eller andra utskott är inte detviktigaste.Det är inte vi som skriver reservationerna.Reservationerna skrivs i det här fallet avSocialdemokraterna, och skriversärskilda yttranden. Vi skriver inga reservationer.Vad jag förstår tycker man själv att reservationer äronödiga. Det är väl bara att notera det.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 146 (nyd):Fru talman! Jag har en fråga till att vi skall fortsätta att lånavarje månad till Arbetsmarknadsfonden till dess vikommer upp till 120 miljarder? Om vi i stället satsarpengarna på projekt får människor jobb som ger enriktig lön. Då behöver de inte A-kassa eller KASsom kommer från fonden.Om regeringen kunde effektiviseraArbetsmarknadsverket enligt våra motioner kundevi få loss många miljarder i stället för att låna. Dåskulle det inte heller drabba Sverigesskattebetalare. De skulle säkerligen också blimycket glada för det. Vi tycker nämligen attregeringen är handlingsförlamad när det gällerdetta.Vi har inte alls utdömt arbetslivsutvecklingen. Vihar utdömt formen för den. Det är bra attmänniskor får något meningsfullt att göra när de ärarbetslösa. Det har vi också sagt i utskottet. Menarbetslivsutvecklingens utformning är förbyråkratisk, och det finns för många anordnare.Sedan kritiserade vi också att den endast var gjordför människor med A-kassa. Efter det att vi harpåpekat att även andra borde kunna få del av den,kommer senare i vår även de som har KAS attfå del av den genom arbetsmarknadsministernsförsorg, men det räcker inte. Det är den kritik somvi har framfört mot arbetslivsutvecklingen.Anf. 147 ():Fru talman! Jag tycker inte heller att det är bra attvi lånar till fonden. Men vilket äralternativet, ? Vad finns det föralternativ till detta i det läge vi nu befinner oss i?Som jag sade tidigare, gör regeringen mycket för attförsöka komma till rätta med arbetslösheten ochskapa nya arbeten, men det är ingen av oss som troratt vi kommer att kunnaminska arbetslösheten så mycket att pengarna ifonden räcker till.Då är budskap fortfarande attdet inte är nog med att människor är arbetslösa, deskall inte ha några pengar heller. Jag vidhåller attdet är cyniskt och ansvarslöst att föra politik på detviset. Vilka projekt har Ny demokrati som ger nyaarbetstillfällen? Tala om det för oss här ikammaren! För inte bara en allmän diskussion omdetta att det skulle skapas en oerhörd mängd jobbom AMS skötte sig bättre! Det kunde kanske varabra om AMS skötte sig bättre, men inte ger detersättningar på imånaden.Anf. 148 (nyd):Fru talman! Jag måste faktiskt hålla med JohnnyAhlqvist. Det verkar inte som om vi sitter i sammautskott, . Vi har försökt attpåvisa att vi måste göra något aktivt. Vi har mångaförslag, men jag tänker inte förlänga debatten ikammaren med att nämna dem alla. Vi har sagt attvi måste effektivisera och skapa jobb. Det kan vigöra snabbt. Det händer ingenting. Vi har många förslag i våramotioner som skulle spara mycket pengar.Anf. 149 ():Fru talman! Jag måste citera säger: Vi måste göra något, vi skalleffektivisera, vi skall skapa arbete och vi har mångaförslag.Men hon nämner inte ett enda förslag. Jag bad attfå några förslag, men hon använder sig av allmännafraser som ''effektivisera'', ''skapa arbete'' och ''vihar många förslag''. Kan jag få några av deförslagen så skulle jag vara mycket tacksam.Anf. 150 (nyd):Fru talman! , jag skall be att fårepetera att vi har väldigt många förslag i våramotioner. Jag anser faktiskt att man skall diskuteraolika förslag från olika partier när man harutskottssammanträden. Det finns bra förslag frånalla håll. Vi skall ha en konstruktiv debatt iutskottet. Det kan vi inte ha här, eftersom detskulle ta många timmar. vet att vi harmånga förslag. Låt oss försöka tillsammans iutskottet. Det är mitt råd.Anf. 151 ():Fru talman! Jag tycker också att vi skall varakonstruktiva. Jag ser fram emot när vi skall kunnaha gemensamma konstruktiva förslag i kammaren.För tillfället upplever jag att det inte finns såmycket som är konstruktivt.Jag noterade också att inte allstog upp speciellt mycket av vad Ny demokrati skallsäga till de arbetslösa när pengarna har tagit slut.Men det kanske var ett tecken som var nog såtydligt på att man inte har något att säga.Anf. 152 (nyd):Fru talman! Jag kan bara beklaga att har läst våra motioner. Jag hoppas att han gördet. Då kanske vi kan få i gång en konstruktivdebatt. Jag skulle uppskatta det kolossalt.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Anslag till jämställdhetFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1992/93:AU9 Anslag till jämställdhet (prop.1992/93:100 delvis).Anf. 153 (nyd):Fru talman! Att kvinnor och män skall ha lika lönför lika arbete är fastställt i lag, och det är ensjälvklarhet. Men vi vet att i praktiken fungerar intedetta. För mig är det en gåta varför Sverigeskvinnor inte har krävt av sina fackföreningar attdetta skall vara en av fackets viktigaste frågor. Detvore mycket bättre om facken ägnade sig åt dessafrågor i stället för att jaga livet ur småföretagare.Eftersom detta är så självklart för mig, finns detingen anledning för mig att ytterligare orda omdetta.Regeringen har i sin budgetproposition föreslagitatt skall ges som bidrag tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet /94. Det skulle innebära ensänkning med 432 000 kr.På grund av det statsfinansiella läget måste allavidkännas besparingar, och det gäller även dettastatliga stöd.Vi i Ny demokrati anser att de många gångergenerösa bidragen till ideella organisationer skallses över. Till vår glädje kan vi notera att det pågåren utredning om bidrag till ideella organisationer.Vi anser att man skall avvakta utvärderingen avdenna utredning innan man på bättre grunder kanfastställa bidragets storlek. Fram till dess skall ävendetta statliga stöd vidkännas besparingar.Vi yrkar bifall till Ny demokratis reservation tillarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 9, dvs.bifall till propositionens anvisadereservationsanslag på till bidrag tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet /94 och avslag på utskottetshemställan på 3 432 000 kr.Anf. 154 ():Fru talman! På imåndags framfördes över hela vårt land berättigadekrav från kvinnor på Halva makten och Hela lönen.Löneskillnadsutredningen konstaterade attdet finns 1--löneskillnad som inte kan förklarasmed något annat än att den är orsakad av kön. Viden pejling om löneskillnaderna uttalade en manligrepresentant från att han intetrodde att svenska folket är moget för att frun harmera lön än mannen.Det här är ett häpnadsväckande uttalande sompåvisar behovet av kvinnliga löneförhandlare ochen rejäl attitydförändring i vårt samhälle. Vi lever iett rättssamhälle med lagar som reglerar hur vi skallförhålla oss inom snart sagt alla områden. Vi harockså en lag för lika lön inte bara för lika arbeteutan även för likvärdigt arbete. Vi kan dockkonstatera att den lagen varken följs eller beivras.Det är tydligen skillnad på lagar och lagar.JämO har i sin fördjupade anslagsframställningredovisat verksamheten. En positiv indikator på attatt uppställda mål har uppnåtts är, enligt JämO,bl.a. att antalet diskrimineringsanmälningarminskar. Jag skulle vilja påstå att detta faktumsnarare måste tydas till JämO:s nackdel. Sedan1987 har JämO inte fört ett enda ärende till avslut iarbetsdomstolen -- detta i närlönediskriminering påvisas inom område efterområde. Det kan ju omöjligt vara någon positivindikator på JämO:s verksamhet att kvinnortydligen inte anser det lönt att vända sig till JämO.Vad vi behöver är prejudicerande domar. Genomatt verkligen driva diskrimineringsfall kan dessabilda utgångspunkt för opinionsbildningen och gediskrimineringen ett ansikte. Att så inte sker ärenligt min mening uppseendeväckande nonchalantmot diskriminerade kvinnor i vårt land.I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 9behandlas anslag till ,och till särskildajämställdhetsåtgärder samt bidrag tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet /94. När det gäller anslaget tillkvinnoorganisationerna har regeringen föreslagiten besparing i förhållande till innevarandebudgetår på 432 000 kronor.I motion A814, väckt av fyrakvinnoförbundsordföranden, motsätter sigmotionärerna sänkningen av bidraget tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet. Istället föreslås en höjning till 5 miljoner kronor.Denna ökning på i förhållandetill regeringens förslag föreslår motionärerna skalltas ur anslaget till idrottsorganisationerna.Arbetsmarknadsutskottet beslöt att inhämtakulturutskottets yttrande över motionen.Kulturutskottet redovisade att olika frågor omjämställdhetsarbetet inom idrottsrörelsen kommeratt behandlas i utskottet, bl.a. med anledning av attRiksidrottsförbundet lämnat en redovisning avmedel som avsatts för särskilda insatser och projektavseende jämställd idrott. var dåinte berett att medverka till att finansiera enuppräkning av bidraget tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhetgenom att i motsvarande mån begränsamedelsanvisningen under idrottsanslaget.Kulturutskottet ansåg dock att anslaget /94 till kvinnoorganisationernascentrala verksamhet bör bestämmas till minstsamma belopp som för innevarande budgetår.Arbetsmarknadsutskottet delar kulturutskottetsuppfattning om föreningslivets roll i arbetet för attfrämja jämställdhet mellan kvinnor och män. Denutvärdering som gjorts av stödet tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet visaratt stödet har haft en väsentlig betydelse förverksamheten och t.o.m. varit en avgörandeförutsättning för verksamheten på riksnivå för vissaav organisationerna. Av det skälet ärarbetsmarknadsutskottet inte berett att minskabidraget i förhållande till innevarande budgetår.Utskottet föreslår därför oförändrat belopp, dvs.3 432 000 kr.Ny demokrati har reserverat sig mot detta beslutoch hänvisar till slutsatserna i den utvärdering somgjorts av stödets betydelse. Det är en märklig ochdirekt felaktig hänvisning, eftersom utvärderingenmynnar ut i en bestämd förslagspunkt, nämligen atti avvaktan på resultatet av utredningen tillideella organisationer bör det statliga stödet tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhetbehållas på samma nivå och fördelas i enlighet mednuvarande principer.I utvärderingen föreslås också att stödet skall utgåtill sådana kvinnoorganisationer som har ett särskiltbehov av ekonomiskt stöd för att hålla samman ettrikskansli, vilket är en förutsättning för att bedrivaopinionsbildning, rekrytera nya kvinnor tillorganisationen, att öka kvinnorepresentationensamt stödja lokala verksamheter, t.ex genomutbildningsinsatser som efterfrågas avmedlemmarna.I poängteras attkvinnliga anställda måste tränas i att intenedvärdera sitt eget arbete. De måste få veta vadsom kan vara orsaken till deras egen nedvärdering.Kvinnor måste också tränas i att tala och begäraordet i kommittéerna så att de är aktiva undervärderingsarbetet.Min erfarenhet är att kvinnoorganisationernaarbetar målmedvetet just för att stärka kvinnorssjälvkänsla och delaktighet i samhällsdebatten. Alltdetta är för att kvinnorna skall få Halva makten ochHela lönen.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 155 ():Fru talman! är det , efterden , , ochvi behandlar ett litet delbetänkande om anslag tilljämställdhet. Det är efter de högtidligatalen och bekräftelserna frånjämställdhetsministern och regeringsföreträdareom att jämställdhetsarbetet är viktigt ochavgörande för jämställdhet mellan könen. Här harvi ett exempel på hur regeringen tänker sig attdriva och stötta jämställdhetsarbetet i praktiken.Förslaget från regeringen till i dennafråga innebar ju att bidraget tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhetskulle skäras ner, trots att en utvärdering av stödetvisat att bidraget har en väsentlig betydelse för decentrala kvinnoorganisationernas arbete och t.o.m.har varit en avgörande förutsättning förverksamheten på riksnivå för vissa avorganisationerna. Bidraget är också ett erkännandeav kvinnoorganisationernas betydelse för ettfortsatt framgångsrikt jämställdhetsarbete.Glädjande nog kunde vi i arbetsmarknadsutskottet,efter förslag från oss socialdemokrater, få en bredenighet om att anslaget skulle vara oförändratunder . Det är bara Nydemokrati som inte har anslutit sig till utskottetsuppfattning att anslaget skall vara oförändrat.Förslaget från regeringen i denna fråga innebar,som vi socialdemokrater ser det, inte något annatän ett ytterligare bevis på att den borgerligaregeringens tal om vikten av jämställdhet mellankönen och kvinnors betydelse för Sverigesutveckling och välfärd är ett fagert tal, som saknarförankring i både beslut och handling. Det är i ochför sig inte en nyhet för oss, men kanske för mångaav dem som har lyssnat och trott påjämställdhetsministerns vackra tal omjämställdhet.Alltsedan den borgerliga regeringens tillträde harhoten mot den svenska kvinnans internationellt settstarka ställning i samhället ökat. Det systemskiftesom nu är i full gång har sin yttersta udd riktad motkvinnorna. Det är kvinnorna som har mest attförlora på den mycket höga och fortfarande ökandearbetslösheten, som har mest att förlora pånedrustningen av den gemensamma sektorn, somhar mest att förlora på sänkningen aversättningsnivåer i socialförsäkringssystemen. Detär kvinnorna som har mest att förlora på den politiksom den borgerliga regeringen för.Den fråga vi nu behandlar är enbart ett litet, om änviktigt, exempel på den borgerliga regeringens bristpå intresse för jämställdhetsfrågorna och desskvinnofientliga politik. Men den nästan totalaenighet som har uppnåtts i utskottet om att rätta tillregeringens dåliga förslag i just detta ärende bådarkanske gott . Efter uttalandena påinternationella för två dagar sedanfinns det kanske förutsättningar för de borgerligaledamöterna att tänka sig att stödja flersocialdemokratiska förslag som syftar till att stärkakvinnornas ställning i samhället och som därmedockså förbättrar jämställdheten mellan kvinnor ochmän.Det som i så fall ligger närmast till hands iarbetsmarknadsutskottet, som hanterar de härfrågorna, är naturligtvis att de borgerligaledamöterna ansluter sig till det socialdemokratiskaförslaget för arbete och utbildning. Ettgenomförande av det programmet är det som skullebetyda allra mest för jämställdheten mellankvinnor och män. Även vid behandlingen av denfrågan har de borgerliga ledamöterna all möjlighetatt stödja socialdemokratiska förslag för förbättradjämställdhet. Eller är det så att uttalandena ombehovet av en ökad jämställdhet mellan kvinnoroch män är något som plockas fram och dammas aven gång inför den internationellakvinnodagen?Vackra ord och uttalanden om vikten av ökadjämställdhet mellan könen har bara sittberättigande om de också följs av beslut ochhandling. Dagens ärende är ett bra exempel på engemensam vilja att stötta jämställdhetsarbetet. Jaghoppas att det kommer att följas av fler exempel.Fru talman! Med det yrkar jag bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan.Anf. 156 () replik:Fru talman! påstod gång på gång attdet här var fråga om en neddragning av bidrag, attdet var vackert tal från jämställdhetsministern ochatt man gjorde något annat i praktiken. Jag vill barapåpeka att det här förslaget om bidrag tillkvinnoorganisationerna kommer frånCivildepartementet, och det är civilministern somhar lagt fram det.Många kvinnor och många journalister tror att deti är fler kvinnor som är arbetslösa --det låter så i debatten, säger de. När man dåpåpekar att så inte är fallet, att det långtifrån är flerkvinnor som är arbetslösa, blir de mycketförvånade. Jag tycker inte att man skall skrika såmycket innan eländet är här.Dessutom pratar Socialdemokraterna mycket omneddragningar av anslagen till kommuner ochlandsting, som ju är en nödvändighet för att någotså när sanera statens utgifter. Faktum är ju attSocialdemokraterna själva inte har några egnapengar till detta, utan de bara protesterar.Jag märkte också att inte med ett ordnämnde den stora orättvisan i att kvinnor och mänhar olika löner. Jag minns en tidigare debatt, dåBerit Andnor sade att det här skulle lösas genomden solidariska lönepolitiken. Efter att jag har varitpå pejlingen om undrarjag verkligen om det är möjligt. Där gavs detvittnesbörd om att man på en LO-kurs kallatjämställdhetslagen för ''jämmer- ocheländeslagen''. Så sent som hade enordförande i ett fackförbund sagt: Det finns mångalågavlönade kvinnor, men bland de lågavlönadefinns även familjeförsörjare.Anf. 157 () replik:Fru talman! Jag trodde att regeringen gemensamtvar ansvarig för sina förslag, . Vadjag vet sitter jämställdhetsminister med i regeringen och är ansvarig för deförslag som läggs fram. Oavsett inom vilket områdedet rör, är man gemensamt ansvarig.I mitt inlägg beskrev jag några delar av den djuptkvinnofientliga politik som den borgerligaregeringen för, den politik som medför en ökadojämlikhet mellan kvinnor och män, de förslag somhela tiden har sin udd riktad just mot kvinnor. Detfinns en rad exempel på detta, utöver dem som jagredan tidigare har nämnt. Detta är ett faktum, somman inte kan prata bort med vackert tal eller vackraord.När det gäller kvinnors arbetslöshet är det riktigt,som säger, att den är lägre änmäns. Därmed är det inte sagt att det kommer attvara på det sättet . Vi vet genomde olika beräkningar som har gjorts attnedskärningarna inom kommuner, landsting ochstaten kommer att medföra att ungefär 55 000kvinnor kommer att mista sina arbeten. Det ärockså välkänt. Det är naturligtvis ett resultat av denborgerliga regeringens politik inom det området.De förslag som vi har lagt fram i övrigt om att skapaarbete och utbildning är väl underbyggda, bereddaoch klara att sättas i sjön , om vi vore i denställningen att vi hade makten att genomföra dem.Våra förslag innebär att 190 000 människor skullekomma i arbete och utbildning, och förslagen ärbåde genomtänkta och finansierade.Om löneskillnaderna hade vi en debatt i höstas.Min uppfattning kvarstår: Den solidariskalönepolitiken kommer att ha och har haft oerhörtstor betydelse för kvinnors löner. Vi vet nämligengenom kunskaper som vi har och genomerfarenheter som vi gjort att löneskillnaderna harminskat. De som har vunnit på det är kvinnorna --det är kvinnorna som är lågavlönade. Densolidariska lönepolitiken kommer enligt minuppfattning att ha oerhört stor betydelse för attförbättra kvinnors löner.Anf. 158 () replik:Fru talman! Det är, tror jag, bara kvinnligaförhandlare som kan förändra inställningen tillkvinnor och kvinnors löner.Vad den borgerliga regeringen nu har framför sig äratt -- det gäller egentligen allt som har debatterats -- ordna upp det som man har fått ta över. Detsom gömts i snö, kommer upp i tö, som det brukarheta.Berit Andnor hänvisade till att det bara skulle kosta8 per styck att åstadkomma 190 000arbetstillfällen. Då kan man verkligen förundra sigöver att ni inte tar till ännu mer, så attarbetslösheten helt försvinner.Vi vill åstadkomma en tillväxt i ekonomin somgynnar även kvinnorna. Jag kan inte hålla med omatt regeringens politik skulle ha udden riktad motkvinnorna. Den syftar tvärtom till att frigöra deresurser som finns hos kvinnorna.Anf. 159 () replik:Fru talman! Vi socialdemokrater har alltsedanhösten 1991 i våra motioner till denna riksdag lagtfram förslag efter förslag för att motverka ochmotarbeta den arbetslöshetsökning som vi sågskulle komma. var 140 000 människorarbetslösa. är 330 000 människor öppetarbetslösa. Till detta kommer de som befinner sig iarbetsmarknadspolitiska åtgärder och de som viinte ser, de som är latent arbetssökande. Dessutomfinns det en stor andel kvinnor som ärdeltidsarbetslösa. Detta har den borgerligaregeringen ''lyckats uppnå'' under sina ett och etthalvt år.Det är ofrånkomligt att denna borgerliga regeringnågon gång börjar ta ansvar för vad man gör, för depolitiska beslut man fattar. Den politik man har förthar medfört att man har förstärkt lågkonjunkturen.Den har medfört att vi här i landet har fått enarbetslöshet på en nivå som vi harhaft. Detta är djupt allvarligt, och de som drabbasmest av detta är kvinnorna. Grunden för alljämställdhet mellan könen är rätten till ett egetarbete, ett eget arbete som ger frihet ochoberoende. Det är det absolut viktigaste.I den ekonomiska politiken och i all annan politik borde vi samla oss och tillsammans ansträngaoss för att göra någonting åt den mycket högaarbetslösheten.