prot · GG0989 · 1993-04-02 00:00:00 — Inget annat parti har stött oss ivår strävan för denna grupp.Då vi i Ny demokrati ändå har ett så tungt ochviktigt stöd som det från arbetsmarknadsministern,föreslår jag att vi tillsammans kör över de andrapartierna och hjälper uppfinnare, innovatörer ochentreprenörer i deras kamp.Anf. 29 ():Herr talman! har tre borgerliga talare före migvarit uppe i talarstolen plus en minister, meningenting har sagts till de människor som ärarbetslösa i landet. Arbetsmarknadsministern harmest uppehållit sig runt andra områden än detdebatten egentligen skulle handla om. Det ärfaktiskt de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna viskall diskutera här -- inte vad som hände på1970-talet, eller vad kom med förbud under våra förhandlingar. Förresten har haninte heller redovisat detta sista på ett rättvisandesätt. Jag skall inte uppehålla mig vid dessa frågor.Jag tror att man ute i landet förväntar sig att vi skalldiskutera arbetsmarknadsläget, de arbetslösassituation och vad vi skall göra åt detta. På denpunkten har ingenting kommit från ministern annatän tomma luften.Samtidigt fortsätter arbetslösheten skoningslöst attstiga. presenterade AMS sinaprognoser. De siffror som presenterades verkadepå något sätt overkliga. Hade någon för ett par årsedan sagt att vi i skulle få arbetslöshetstalpå tvåsiffrig nivå, hade han eller hon betraktats sommindre trovärdig.Nu står vi faktiskt där. AMS prognos på visaren skrämmande utveckling. Om AMS får rätt -- ochman har tyvärr haft rätt tidigare alltför ofta --kommer vi att nå tvåsiffrigaarbetslöshetstal. av arbetskraften, varsjätte svensk, kommer att stå utan ett ordinariejobb.För drygt två månader sedan trodde regeringen attarbetslösheten nästa budgetår skulle bli 6,6 %.Redan i februari var vi uppe i . För varjedokument regeringen har presenterat har mantvingats att skriva upp prognosen.Det är bara att konstatera att regeringen totalt hartappat kontrollen över utvecklingen.Jag skulle vilja föra ner debatten till den nivå somdet egentligen handlar om här. Jag skulle vilja frågade borgerliga representanterna iarbetsmarknadsutskottet: Vad är det för ett spel nibedriver? Trots att arbetslösheten ökar vill ni inteanslå mer pengar till arbetsmarknadsutbildning. Nivill inte se till att 10 000 arbetslösabyggnadsarbetare kan få arbete. Ni vill inte se tillatt 10 000 kvinnor inom vården skulle kunna fåutbildning i stället för att sägas upp. 25 000personer skulle kunna studera i komvux och ifolkbildning i stället för att vara arbetslösa.Varför har ni inte ställt upp på dessa förslag?Enskilda regeringsföreträdare, såsomarbetsmarknadsminister ochfinansminister , har sagt attSocialdemokraternas förslag kan komma att blitillgodosedda i kompletteringspropositionen.Då kan det inte vara några större fel på våra förslag.Så varför, , har ni behandlatseriösa förslag på detta sätt? Är det av omtanke omatt regeringen skall ha något att komma med ikompletteringspropositionen? Är det inte bättre attha en omtanke om de arbetslösa?Det är nu åtgärderna behövs. Det går inte att väntapå att regeringen skall ta initiativ. Vi som ärfolkvalda har ett ansvar för att lösa detta problem.Det är därför vi har fått detta förtroende.Ute bland folk har man mer och mer synpunkter påatt politiker bara käbblar. I viss mån är jag benägenatt ge dem rätt. Vad som skett i riksdagensarbetsmarknadsutskott är att vi socialdemokraterfrån framlagt konkreta förslag pååtgärder som skulle ha bromsat upp arbetslösheten.Men vad har den borgerliga majoriteten gjort? Påpunkt efter punkt har den tillsammans med Nydemokrati avslagit nästan alla våra förslag.Detta har skett som arbetslösheten helatiden ökat. Det är inte att undra på atttrovärdigheten för politiken avtar mer och mer.Nu behöver vi framtidstro, men i stället ökarotryggheten och pessimismen.Herr talman! 600 000 människor är helt utan arbeteeller är föremål för någon form avarbetsmarknadsåtgärd. En miljon löntagare uppgeratt de är rädda för att förlora sitt arbete. Det är enrädsla som jag tror att många här inte tar på allvar,därför att bilden av en arbetslös för många här blivitstatistik och prognoser och ingenting annat. Menbakom varje siffra finns en människa som blirberörd djupt inne i sitt liv.Jag har vänner och bekanta som har drabbats avarbetslöshet. Som gammal byggnadsarbetare serjag att en hel yrkeskår håller på att slås ut.Kunskaper försvinner därför att ungdomarna intevågar satsa på ett arbete som har fått benämningenkrisbransch.Regeringen blundar för detta och ansvarig ministerBörje har hävdat att det finnsför många byggnadsarbetare och har inte velat sevad som händer.Då tog över regeringens roll och bröt denhandlingsförlamning som hade drabbat regeringen.Genom en uppgörelse här i parlamentet harriksdagen i varje fall tillfört 31 000 arbetstillfälleninom ROT-sektorn.Men, , vad gör ni iutskottsmajoriteten för ungdomarna och för allaandra grupper i samhället? När regeringen ochansvarigt statsråd åter inte vill ta tag i vad somhänder, då är det vår skyldighet iarbetsmarknadsutskottet att ta tag i frågorna. Visocialdemokrater lade fram konkreta förslag om190 000 arbets- och utbildningsplatser i vår motioni januari. Men vad gör majoriteten? Ni avslårförslaget och väntar på att regeringen skall kommatillbaka i kompletteringspropositionen.Regeringen kommer med en tidigareläggning avinvesteringar som möjligen ger ett tusentalarbetstillfällen inom infrastruktursatsningen.Därtill har regeringen föreslagit ytterligare 11 000platser inom ungdomsskolan. Egentligen är detbara ett tillskott på 6 000. Vi socialdemokrater hadei förhandlingarna med denuppfattningen att vi faktiskt hade ett behov av50 000 platser.Totalt har ni gått oss till mötes med ca 40 000arbetstillfällen, men vad gör vi med de andra150 000 som behövdes då och som behövs ännu merframöver? Regeringen säger själv 120 000 nya jobb,AMS säger 250 000.Herr talman! Arbetsmarknadspolitiken skall varaen trygghetsförsäkring för dem som drabbas avarbetslöshet. Den skall hjälpa människor att varatrygga i sin anställning från det ena jobbet till detandra, ibland genom utbildning, ibland genom attpröva på någonting annat.Vi socialdemokrater har sagt i vårt förslag attriktlinjerna för arbetsmarknadspolitiken bör vara:-- att pressa ned arbetslösheten till -- att kvinnornas andel av landets arbetsinkomsterinte skall minska-- att öka andelen aktiva åtgärder och växla överinsatserna från passivt kontantstöd till långsiktigaproduktivitetshöjande insatser som utbildning ochinfrastruktur-- regionalt rättvis fördelning av sysselsättningen-- ökad jämställdhet i arbetslivetMed en arbetslöshet på går hälften avarbetsmarknadspolitikens resurser till passivaåtgärder. Men med en arbetslöshet på de nivåersom AMS prognos pekar på kommer det passivakontantstödet att helt dominera.Med arbetslöshet kostar kontantstödet32 miljarder kronor, vid 38 miljarder, vid 8 %43 -- och så kan man hålla på hur länge som helst. Ivärsta fall är vi alltså på väg mot ett kontantstödsom kostar , som 28miljarder i budgeten anslås tillkonjunkturberoende arbetsmarknadsinsatser. Vi ärpå väg att vika från den aktivaarbetsmarknadspolitiken.Vi har lagt fram förslag om stöd tillföretagsutbildning. Vi har också föreslagit att10 000 kommunalt anställda kvinnor skall kunna fåutbildning av arbetsgivarna, och att lika mångaandra arbetslösa skulle kunna få arbetstillfällensom vikarier under tiden.Arbetsmarknadsminister har antytt atthan är beredd att stödja våra förslag till ökadföretagsutbildning för dem som löper risk attvarslas. Därför går det alldeles utmärkt att göradetta vid voteringen, om de borgerligarepresentanterna stöttar det förslag som visocialdemokrater har lagt fram.Men frågan är: Har vi råd?Arbetsmarknadsministern redogjorde för hurunderskottet i arbetsmarknadsfonden ökar.Budgetunderskottet är omkring 200 miljarderkronor, enligt andra beräknare 225 miljarder.Det är inte bara ett illusionsnummer när visocialdemokrater hävdar att det bara kostar någratusenlappar per invånare att kraftigt minskaarbetslösheten.Regeringen kallade i finansdebatten våra kalkylerför lurendrejeri. Är det så? Nej, faktiskt inte, avflera skäl.Arbete som skapas genom tidigareläggning avstatens investeringar kostar i budgeten baratidigareläggningskostnaden. Detta har t.o.m.kommunikationsministern insett och användersamma metod i sina beräkningar.Genom att avlasta arbetsmarknadspolitiken ochöka de reguljära utbildningsinsatserna kan fleramiljarder kronor sparas. Det är därför obegripligthur den borgerliga majoriteten kan säga nej till2000 komvuxplatser som är billigare än . Lika oförståeligt är att man bara vill anslåpengar till 11 000 gymnasieplatser, men låterungdomspraktik och kontantstöd utanordnas enligtprincipen löpande räkning. Kostnaden för engymnasieplats är för staten ca , medan enungdomspraktikplats kostar . Vilken ärden ekonomiska kalkylen bakom denna avvägningsom majoriteten i utskottet gjort?Det är också de budgeterade reguljära insatserna iform av utbildning som ger bästa förutsättningar föratt betala tillbaka lånen.Men den viktigaste orsaken till att det är billigt attsysselsätta arbetslösa är att arbetslösheten inteskapar något ekonomiskt värde och därmed integer staten några inkomster, utan bara utgifter.Vi kan konstatera att har över 10 %av arbetskraften gått från att vara försörjare till attbli försörjda. Enligt socialdemokraternas försiktigaberäkningar är arbetslöshetens kostnader omkring7 miljarder kronor för varje procent som blirarbetslös. Därför vore det bättre att stämma ibäcken och stoppa det tillflöde som förväntas.Sammantaget kan arbetslöshetens kostnader nästabudgetår uppskattas till mellan 45 och 65 miljarderkronor. Därtill kommer de budgeteradekostnaderna för åtgärderna på uppemot 30miljarder kronor.Detta är det ekonomiska priset som BörjeHörnlund uppehöll sig vid , men det mänskligaär mycket värre. Att helt plötsligt ställas utanförden genenskap som arbetet utgör, eller att tvingasändra sitt sociala liv, är ett fruktansvärt pris. Dettakan inte mätas ekonomiskt, men det kan fåförödande konsekvenser för demänniskor som drabbas av detta.Det är detta, och andra iutskottet, som vi som folkvalda har ett förtroendeoch en skyldighet att beakta när vi nu skall fattabeslut.Vi har inte någon skyldighet att ha omsorg omregeringen. Det är inte därför vi är valda.Mot denna bakgrund, herr talman, kan jag barakonstatera att den bästa vägen till sundastatsfinanser och till att nå välbefinnande försvenska medborgare, liksom att ge kvinnor ochmän en rättvis möjlighet att försörja sig själva ochatt sörja för de sina är att satsa på aktiva insatser istället för passivt stöd.Därför, herr talman, yrkar jag bifall till samtligasocialdemokratiska reservationer och de delar ibetänkandet där vi har en majoritetsskrivning.I detta anförande instämde , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ,, , ,, , ,, , , , ,, och (alla s).Anf. 30 ():Herr talman! När arbetslöshetstalen når den nivå viser är det lätt att tappa proportionerna, att sesiffrorna som en tabell som är skrämmande, menatt ändå glömma vad som döljer sig bakomsiffrorna. Varje siffra är en människa med sinadrömmar och förväntningar, med sina besvikelseroch svikna förhoppningar, med sin oro införframtiden för sig själv och sin familj. Dettaglömmer vi aldrig. Alla känner vi någon som ärarbetslös. Alla har vi dem nära inpå oss. Jag kanförsäkra att det känns ända in i hjärterötterna.Sedan frågade varförregeringspartierna inte har gått med på allaSocialdemokraternas goda förslag. Även andra harhär talat om alla goda förslag som har lagts fram.Är det av omtanke om regeringen? frågade hanockså, och tillade: Besluten måste fattas . Mendet är ju faktiskt nästa budgetår som vi pratar om.Det beslut som vi fattar träder ju i kraft den 1juli. Det är väl rimligt att man väger samman allagoda förslag, som kommer från olika håll, när mantar ställning till kompletteringspropositionen.Oron för arbetslösheten gör att jag mycket djuptbeklagar att förhandlingarna mellan regeringen ochSocialdemokraterna inte ledde till resultat. Det harinte så stor betydelse för åtgärderna, även om manförsöker göra ett stort nummer av det. Där var detganska lätt att komma överens, och i regeringenskompletteringsproposition kommer förslag omsådana åtgärder som vi har pratat om. Det svåra varfinansieringen, och där gick det snett.Att fatta obehagliga beslut kräver mod. Det modethade Socialdemokraterna tyvärr inte, vilket genastledde till höjda räntor och fallande kronkurs ochdärmed i förlängningen en ytterligare ökadarbetslöshet. Socialdemokraterna hade andralösningar av detta finansiella problem: Man töjdeut det till det yttersta. Jag tror inte att man kan töjaut det till det yttersta -- det kommer andra ochkanske ännu större finansieringsproblem som vimåste lösa. redogjorde för det, sådet skall jag inte gå in på ytterligare.Av 6 miljarder i besparingar klaradeSocialdemokraterna ungefär 1 miljard. Detta ochdet som har hänt har lett till attden svenska kronan placerats i klassen ''mycketsvaga valutor i '', tillsammans med finskamarken och italienska liran. Sedan Ny demokratiden stjälpte beslutet om delpensionen haralla räntor gått upp och kronan fallit.Vi i röner ingen stor uppskattningfrån människor utifrån. Vad människor vill ha ärsamförstånd och stabilitet, inte käbbel ochkonfrontation -- om t.ex. för demsom har jobb -- medan förblöder. Vårambition var, som så väl harredovisat, att komma överens. Jag skall inte ordamer om det -- det gagnar ingenting; det som är gjortär gjort.Jag nöjer mig med att säga: Låt det här bli en läxaför framtiden! Det är nödvändigt att finnagemensamma lösningar och att ge och ta, inte baranär det gäller populära stimulansåtgärder utanockså när det gäller impopulära men nödvändigabesparingar. Sådana måste vi helt enkelt göra föratt kapa en del av det galopperandebudgetunderskottet och för att komma till rättamed underskottet i Arbetsmarknadsfonden.Lyckas vi inte med det kommer ännu flermänniskor att kastas ut i arbetslöshet.När det gäller det som har diskuterats -- sänkningenav a-kasseersättningen -- skulle jag vilja ställa denfråga till Socialdemokraterna och ställde men inte fick svar på:Kommer ni att gå till val på att återställa nivån i a-kasseersättningen om fonden har ett underskott påmer än 120 miljarder? Hur skall ni i så fall klara avdet?Det är självklart att vi inte gör det här med glatthjärta. Det är en del av de besparingar som vi måstegöra . sägeribland -- och det talade också omhär -- att vi bara bryr oss om den lilla del avbudgetunderskottet som vi just nu diskuterar menstruntar i den stora delen. Det är inte sant! Menman måste ju börja någonstans. Fler besparingarmåste faktiskt komma. Ingen av dem kommer attvara populär. Det inser säkert Socialdemokraternaockså.När man gör anspråk på regeringsmakten bordeman för det första erkänna detta och för det andrakunna presentera sina egna sparförslag. Det ärriktiga jobb som behöver, jobb i företagmed framtidstro. Det är först om förtroendet förSverige återställs som riktiga jobb kan skapas. Detär då företagen blir villiga att investera i ochinte i utlandet. Det är först då som utländskainvesterare blir beredda att satsa i . Vi hördebevis på det från några företag i gårdagensRapport.Det allra viktigaste för att bota arbetslösheten är ettbra företagsklimat. Skall vi kunna få nedarbetslösheten till de närmaste tio årenkrävs att ett nytt företag med över 250 anställdastartar -- söndag och vardag -- . Var och en inser att detta är en omöjlighet.Det måste då i stället till ännu fler små företag. Dågår det inte att försämra förutsättningarna förföretagande genom höjda avgifter. Uppfinnare ochinnovatörer måste ges möjlighet att omsätta sinaprodukter i tillverkning i Sverige.Laila efterlyste lättnader förinnovatörer och uppfinnare. Jag kan upplysa om attnäringsutskottet har fattat en delbeslut som underlättar för just dem. Det är faktisktfler än Ny demokrati som bryr sig om det; bl.a. vardet beslutet grundat på en Centermotion -- det vetjag.Det är klart att alla politikområden måste samverkaför att ge tillväxt och sysselsättning. Det ärekonomisk politik, utbildningspolitik,regionalpolitik, bostadspolitik och skattepolitik.Överenskommelsen om ROT-åtgärder och andrabyggstimulanser är ju ett led i detta. Den var bra.Infrastruktursatsningarna likaså.Till syvende och sist är det ändå människorna ute ilandet som genom sin kreativitet ochuppfinningsrikedom skall klara att vända skutanSverige på rätt kurs; vi måste erkänna det. Riksdagoch regering kan inte göra det genom lagstiftningeller på annat sätt. Vårt ansvar är att skapaförutsättningarna för att detta skall kunna ske.Ingen kan smita från det ansvaret.Arbetsmarknadspolitiken löser intearbetslöshetsproblemen. Det är ett sätt att lappaoch laga. Men den är oerhört viktig för attmänniskor skall kunna få utbildning och ökadkompetens . Den är oerhört viktigför att minska social utslagning och för attmänniskor skall kunna ha kontakt medarbetsmarknaden, känna att de gör någontingnyttigt och inte hemfalla åt passivitet somkonserverar arbetslösheten vid enkonjunkturuppgång.Arbetslinjen måste hävdas så långt det står i vårmakt -- på den punkten är vi helt överens. Det varinte länge sedan AMS sade att gränsen för åtgärderlåg på . Den nivån är kraftigt överskriden. Förnästa år räknar man med att den ligger på igenomsnitt. Enligt vad sade -- hantorde veta vilka planer regeringen har -- kommerden att ligga ännu högre.Låt mig alltså konstatera: Aldrig någonsin har såmycket satsats på arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som . Det är faktiskt sant, även om detinte alltid låter så i debatten. Till de mer än 28miljarder som anslås skall läggas regeringensfinansfullmakt, som belöper sig på 4 miljarder påett helår.Med tanke på den snabba utvecklingen är det klartatt det kommer att behövas ytterligare åtgärder --det har vi inte alls några delade meningar om. Detgäller då att åtgärderna blir kostnadseffektiva. Detgäller i första hand utbildningen, där AMS självtsäger sig kunna pressa kostnaderna med 10 %genom effektivare upphandling och genom bättrebedömningar av vilka utbildningar som behövs i deenskilda fallen. Detta skulle ge ytterligare 3 000utbildningsplatser inom ramen för anvisade medelför är också nödvändiga inom det vanligautbildningsväsendet. Där har vi inte deladeuppfattningar. Det gäller att höja den generellakunskapsnivån för väldigt många människor för skall kunna möta utmaningarna på framtidensarbetsmarknad. Dessutom gäller det naturligtvis attbedöma vilka åtgärder som är praktisktgenomförbara. Det är inte meningsfullt att föreslååtgärder som inte genomförs.En noggrann genomgång och uppföljning av lägetär alltså nödvändig. Det är just det som vi iregeringspartierna har sagt: Det är viktigt att maninför kompletteringspropositionen samlar ihop alltdet som händer och har hänt och de åtgärder somhar vidtagits för att följa upp det. Det händeroerhört mycket oerhört snabbt -- tyvärr, vill jagsäga. Vi har alltså egentligen inte olika åsikter närdet gäller åtgärderna. Men det är viktigt att det skeren avvägning mellan åtgärder ochbudgetbelastning. Det är också absolut nödvändigt.Ofinansierade åtgärder minskar tilltron till Sverigesförmåga att klara av den djupa krisen. Det omnågot drabbar de arbetslösa. Att i det läget avståfrån de besparingar vi diskuterar här i dagförsämrar förutsättningarna för aktiva åtgärder.Det tycker jag är ansvarslöst.Jag skall inte kommentera reservationerna såmycket, men litet om Socialdemokraternas andrareservation. Man föreslår en fundamentalomläggning av sysselsättningspolitiken. Vari denbestår framgår inte. Den innehåller egentligen inganya förslag utan endast förslag om ökade volymer,som vi har talat om här tidigare.Som jag har sagt är samstämmigheten omåtgärderna stor. Man säger t.ex. att merföretagsutbildning bör komma till stånd -- enuppfattning som jag delar. Där pågår ett arbete iregeringskansliet. Dessutom säger man attplatsförmedling skall prioriteras och att tillsättandeav varje ledig plats är viktigt. Det är dagensunderstatement! Det bör vara en självklarhet att såsker. Jag tycker att detta andas en mycket kraftigkritik från Socialdemokraterna över AMS sätt attsköta sina uppgifter.Man efterlyser också nya metoder för att fåungdomar upp till i arbete eller utbildning.Men den lilla upplysningen, den lilla knorren, omhur detta skall gå till finns inte.Ny demokrati efterlyser i en reservation en totalöversyn av hela arbetsmarknadsverksamheten medbl.a. nedläggning av länsarbetsnämnderna, AMSoch för att i stället föra över detta tillArbetsmarknadsdepartementet. Jag vill påpeka attRiksdagens revisorer har fått i uppdrag att granskaarbetsmarknadspolitiken och dess sätt att fungera.Det finns en hel del att göra. En rapport väntas iseptember . Dessutom hållerRiksrevisionsverket på med en granskning avAMS. Inom AMS pågår också ettutvecklingsarbete i syfte att förbättra organisationoch datasystem. I rådande svåra läge vore detabsolut ett slöseri med resurser att bryta upp detsom ändå fungerar förhållandevis väl och byggaupp något nytt.Vi delar naturligtvis uppfattningen att ungdomar iförsta hand skall delta i reguljär utbildning.Beslutet om tredje gymnasieåret ger demöjligheterna. Jag tycker att fler platser börkomma till -- jag har heller ingen annanuppfattning. Över huvud taget är det viktigt att delssatsa på utbildningar som innebär låga kostnaderoch ger plats för fler, dels bedöma behovet i varjeenskilt fall. AMS måste öka sina ansträngningar atthöja kompetensen när det gäller bedömning,upphandlingskompetens och affärsmässighet.Jag skall något kommentera de nya åtgärderna:ungdomspraktik och arbetslivsutveckling.När det gäller ungdomspraktiken kan vi konstateraatt den blivit en stor succé. Både arbetsgivare ochungdomar är i stort sett nöjda. Med tanke på desvårigheter och de volymer som det rör sig ommåste man säga att det fungerar över förväntan bra.Oron var ganska stor för undanträngningseffekteroch annat. De finns, det vet vi. Jag tror inte detfinns någon åtgärd som man kan vidta i den härsvåra situationen som inte skulle få någon negativeffekt. Men i stort sett har det fungerat väldigt bra.Dessutom har många av ungdomarna berettsfortsatt anställning. Det är verkligen en ljuspunkt iallt mörker. Trots det mycket svåra läget har alltsåett av de viktigaste målen med ungdomspraktikenuppnåtts. Det är angeläget att ännu fler ungdomarkommer att omfattas av dessa åtgärder.Sedan till arbetslivsutvecklingen. Den germöjlighet för människor som riskerar attutförsäkras att få en meningsfull sysselsättning.Den åtgärden kan bli den som löser många av deproblem som man diskuterar på olika håll. Den kananvändas på ett flexibelt och kreativt sätt. Jag vetatt det pågår oerhört mycket arbete. Kreativitetenär enorm ute i landet. Jag skall nämna bara några:lokalt utvecklingsarbete, by- ellerstadsdelsutveckling, hjälp till , hjälp tillatt starta eget och olika typer avorganisationsarbete. Listan kan göras väldigt lång.Jag skall säga något om kvinnors situation. ärandelen kvinnor som är arbetslösa betydligt mindreän andelen män. Det är positivt ur kvinnoegoistisksynpunkt. Därmed skall man inte slå sig till ro ochtro att det alltid kommer att vara bra. Många av detraditionella kvinnojobben är hotade faktiskt.Därför är det väldigt viktigt att även kvinnorna fårdel i den kompetensutbildning som ges. Enligt deuppgifter som jag har fått från utskottet är faktisktkvinnorna något överrepresenterade när det gällerolika åtgärder. Detta är också viktigt att tala om.Särskilt i fråga om kompetensutveckling i företagenbrukar kvinnor hamna på eftekälken, t.ex. när detgäller stöd och hjälp till kvinnor som vill starta egetoch andra liknande situationer. Det är angeläget inte glömmer det.Herr talman! Alla är vi överens om att arbetslinjenskall gälla så långt det någonsin går och attförutsättningen är en sund ekonomi. Alla här ikammaren har inte talat om företagsamhetensvillkor.