prot · GG0959 · 1993-02-10 00:00:00 — Den kan ocksåspåras i den industriella utvecklingen i , därvi av tradition har varit mycket beroende avbruksföretag, som gjort allt från ax till limpa inomsamma företag och därmed haft litet avegenregiverksamhet kvar. Det är den storaförändringen vi nu ser, inte minst inomunderleverantörsleden, där de stora företagen,exempelvis bilföretagen, nu går ut på eninternationell marknad, där det är full konkurrensmellan olika underleverantörer. matchasunderleverantörerna i mot all världensunderleverantörer, i stället för att de var närmastunika i sina leveranser till de svenska företagen.Samtidigt får de via svenska bilföretag möjligheteratt konkurrera med underleverantörer till andrabilindustriföretag i andra världsdelar och därmedstörre marknader. Det skapar produktbyten, långaserier och arbetsfördelning, på ett sätt som vikanske inte har sett i Sverige.Vi ser också en förändring inom näringslivet, därman börjar försöka ta till vara de små företagensorganisation även i de stora företagen. ABBanvänder ett system, som har olika namn i olikaföretag, där man försöker göra små verkstäder avstora, där arbetskraften ges bättre drivkraft, bättreförtroende att sköta både inköp, distribution ochproduktionsplanering och därmed blir något avsjälvstyrande grupper, med mycket kraftigaproduktivitetsförbättringar som resultat.Den här stora strukturella förändringen harkommit relativt sent i många delar inom svensktnäringsliv, och den kommer ännu senare i delar avoffentlig sektor, men jag tror att den är nödvändigför att förstärka vår internationellakonkurrenskraft och ett effektivare utnyttjande avvåra samlade resurser.I en sådan situation som befann sig i hösten1991, med sjunkande, närmast negativ tillväxt,ökande arbetslöshet och ett mycket snabbt ökandebudgetunderskott, finns det egentligen bara en saksom en regering kan satsa på, nämligen att snabbtöka tillväxten i ekonomin och produktiviteten inäringslivet. Det är det som denna regering harsatsat på.Strukturomvandlingen i näringslivet måste därmedgå snabbt. Strukturomvandlingen i offentlig sektormåste gå snabbt. Vi måste hantera finanskrisen och80-talets kasinoekonomis resultat. Det är därför viför en politik för en stram budget -- inte för att detstrama i budgeten i sig är det centrala. Genom atthålla tillbaka statens lånebehov skapar viförutsättningar och utrymme för att sänka räntornaoch därmed för ett konkurrenskraftigare näringsliv.Vi har under fattat beslut idenna kammare om totala nedskärningar istatsutgifter som belöper sig till 70 miljarder. Avdessa hamnar 40 miljarder på sänkta belastningarför det svenska näringslivet. Det är enutomordentligt stark konkurrensförbättring.I dag kan vi nog tala om konkurrensförbättringar isvenskt näringsliv på , som ärbland de största vi har fått i modern tid och som vinu måste förvalta genom låg ränta och låg inflation,så att vi inte upprepar 80-talets misstag i den s.k.kasinoekonomin.Vi har därutöver gjort mycket stora satsningar --större än vad som har gjorts i modern tid iVästeuropa -- på mindre och medelstora företag,med en ansvarsfull riskkapitalförsörjning, därsystemen har visat sig fungera väl och börjar jobbaväl, för att steg för steg förbättra försörjningen avriskkapital till de mindre företagen.Vi förändrar incitamenten för småföretagen,förändrar arbetsrätten och avreglerar för att stärkaderas situation. Vi påbörjar arbetet medförändringen av offentlig sektor, för att släppa lossutvecklingskraften och förmågan att ta initiativ.Precis som man gör i verkstäderna i ABB eller iandra företag, behöver man ta till varainitiativkraften hos de anställda i stora delar avoffentlig sektor.Vi har genomfört en ny konkurrenslag, enupphandlingslag, som kommer att få stora effekteri bättre prisnivåer och bättre fungerandekonkurrens i landet. Vi har tredubblatinvesteringarna i s.k. infrastruktur, och vi harsläppt loss nya, mycket stora ramar för ökadesatsningar på utbyggnad av vägar, järnvägar,telekommunikationer och flygplatser, som stärkersvenskt näringsliv.Inom några veckor kommer vi därutöver tillbakatill denna kammare med en av vår tids störstasatsningar i på expansion inomindustrirelevant forskning, som skall stärkakunskapsöverföringen till det svenska näringslivetoch göra att vi bättre kan ta till vara vad somkommer fram i universitet och högskolor, i nyaprodukter, nya företag och nya arbetstillfällen.Vi fortsätter även arbetet med privatiseringen avstatliga företag, men vi gör det inte av hysterisktideologiska skäl. Vi har sagt att vi skall gå tillmarknaden med , beroendepå att det fattades ett beslut redan under den gamlaregeringens tid om att göra det, plus att det ärnödvändigt för företaget, om man skall kunna deltai strukturarbetet inom försvarsindustrin i såvälSverige som övriga . Kan man inte vara medoch betala struktureringen med egna aktier, harman inte möjligheter att utvecklas och ta till vararesurserna. Vi vill att våra spelare, våra företag,skall vara ute på plan och agera i stället för att sittai omklädningsrummet och tjura.Det är inte genom höjda skatter,arbetsgivaravgifter och energiskatter påproduktionen som vi får nya arbetstillfällen inäringslivet, utan det är genom att vi ser till attförbättra förnyelsen och förnyelsekraften. Det ärdärför vi gör satsningar på nyföretagande, små ochmedelstora företag, även på uppfinnare och påderas möjligheter, vilket vi bl.a. kommer tillbakatill i forskningspropositionen.Vi har alltså fått de störstakonkurrenskraftsförbättringarna i modern tid försvenskt näringsliv under , destörsta satsningarna på småföretagensriskkapitalförsörjning och avregleringarna påmycket länge, en ny konkurrenslag sant en mycketkraftig satsning på infrastruktur, på såväl vägar ochjärnvägar som utbildning. Vi kan redan se delar avförändringarna.Ericsson kom i går med ett mycket bra resultat, somvisar på en ganska snabb förändring ikonkurrenskraften. Ett av de största svenskaindustriföretagen rapporterade hade tillverkande enheter i 25 länder och att demest kostnadseffektiva nu låg i . Det finnsanledning till gryende optimism.Anf. 78 () replik:Herr talman! I näringsministerns anförande fick vihöra mycket om hur problemen medriskkapitalförsörjningen skall lösas. Hur skall mankomma ur detta hav, där finanshajarna jagar billigapengar och skaffar sig riskkapitalförsörjning, och istället få pengarna att gå till företag som harlångsiktiga projekt med osäker framtid? Det är juvad vi behöver.Per talade om underleverantörerna ochderas problem. De svenska underleverantörernahar möjligtvis arbetat i skyddad verksamhet underde stora bilföretagens vingar, men kraven harskärpts, och inte hjälper man underleverantörernagenom att -- som regeringen har gjort -- skrotaunderleverantörsprogram , just när de hållerpå och breddar sitt sortiment och plockar fram braalternativa produkter. Det är alltså helt fel att i detläget lägga ned VT-delegationen, vars verksamhetriktar sig just till underleverantörer.Jag tycker att är ett bra exempel på ettsvenskt företag som har vuxit upp och utvecklatsina produkter i intensiv samverkan med denoffentliga sektorn, med . Den typen avpolitik behöver vi mer av -- samverkan mellansamhället som beställare av nyttiga produkter ochsvenska företag, försörjda med duktiga ingenjörervia den offentliga sektorn.Jag tror att Per är ganska ensam omuppfattningen att nya avgifter och krav inte ger nyajobb. Det är just vad de gör! Det ser man världenöver. I de stora länderna, som och ,ser man att skärpta krav på miljöområdet -- påresurssnål, cyklisk, energisnål produktion --åstadkommer nya produkter för en växandemarknad och för angelägna behov.De statliga företagen, Per , behöver intesäljas ut. Det är kanske t.o.m. så att staten bör varamer aktiv och agera och omstrukturera företag sominte klarar det av egen kraft. Det var inte så illa under förra lågkonjunkturen hjälpte uppstålindustrin och gruvorna med statliga satsningar.Resultatet blev rätt bra. och blevinte så dåliga. Varvssatsningen var kanskemisslyckad; den byggde på en felaktig analys. Jagtror att det behövs en mer aktiv samhällelig ochstatlig politik för att komma ur krisen.Anf. 79 Näringsminister ():Herr talman! fattade beslut om att dedelar av löntagarfonderna som skulle användas tillriskkapital till småföretagen skulle återbetalas tillde företag som hade betalat in pengar tilllöntagarfonderna. Vi har försökt skapa ett systemmed konkurrens mellan flera olika bolag. Detgaranterar bäst att man verkligen anstränger sig attåstadkomma bra resultat.Det som hände var det mycketnaturliga att man såg till att det fanns ett antalföretag som ville köpa aktier när många företag villsälja sina aktier. När man i riskkapitalbolagen får16 000 ägare av vilka kanske 15 000 inte vill varaägare får man ett stort säljtryck, och då är detnaturligt att de s.k. portföljbolagen in och agerar market maker, dvs. köper uppaktier och sedan placerar ut dem hos andra ägaresom vill ha ett mer långsiktigt innehav. Detta görman för att hålla priserna på rimlig nivå och för attfå en fungerande marknad , som det med nödvändighetmåste bli.Jag tror att vi, om vi ser tillbaka på detta om ettantal veckor, kommer att finna att konstruktionenväl fyller sin funktion och att den verkligen kommeratt se till att riskkapital kommer dit det skall,nämligen till dem som har akut brist på det --mindre och medelstora företag.Låt mig sedan om VT-delegationen ochunderleverantörer säga att jag kan ha respekt föratt man intresserar sig för småföretagen genom attsätta in pengar i dem, men jag tror ändå mer på detsom nu sker i exempelvis det företag som jagtidigare jobbade i, , där man nu matcharsvenska underleverantörer mot utländska när detgäller svenska Saabar, men man matchar ocksåsvenska underleverantörer för exempelvisOpelbilar eller Pontiacbilar runt om i världen. Dåmarknadsför man svenska underleverantörerskompetens och lyfter ut deras konkurrenskraft ivärlden. Jag tror att den typen av lösningar ärmycket viktigare än olika statliga bidrag. Jag troratt vi i stället skall se till att vi får ett starkt ochkonkurrenskraftigt näringsklimat med lägrekostnadsnivå än vad som är vanligt i de flestakonkurrentländer.Så till statliga företag. Jag är fullständigt övertygadom att man inom Svenskt stål är mycketlycklig över att företaget inte är statsägt, om man såfår uttrycka det, eftersom de flesta stålföretag i dagdrabbas av strafftullar i . Risken hade varitstor att Svenskt stål, som ett antal andra stålföretagute i , hade råkat ut för mycket störrestrafftullar om företaget hade varit statsägt,eftersom man alltid misstänker att ett statsföretaghar fått större statssubventioner än motsvarandeprivata företag.När vi går till marknaden med ett företag gör vi detdärför att det stärker det enskilda företaget. Detgör vi därför med i dag.Anf. 80 () replik:Herr talman! Jag vidhåller att delar av de statligaföretagen kan säljas ut när så är lämpligt. Jag trorinte att en djup lågkonjunktur, när det är ont omriskvilligt kapital, är rätt tillfälle. Man kan vänta inlämpliga tillfällen för att göra byten i statensportfölj och göra statliga satsningar på områden därdet långsiktigt kan vara mer angeläget med sådanaän att behålla just de företag som staten nu har ochsom staten inte har skaffat sig på något planmässigtsätt; de har snarare hamnat där genomräddningsåtgärder när det gällt att strukturera omen bransch.Men jag tror inte, som Per , att detstatliga ägandet är avgörande när läggerstrafftullar på utländskt stål. Det handlar mer omen allmän inställning till handelspolitiken -- omUSA utvecklas i protektionistisk riktning ellerfrämjar frihandel. Jag menar att den svenskaregeringen bör vara aktiv -- det vet jag att PerWesterberg också tycker -- för att driva på ifrihandelsvänlig riktning i alla sammanhang där detär möjligt, framför allt i men också vid allainternationella kontakter.Det är viktigt att uppmuntra och stimulera svenskaföretag att ändra sin arbetsorganisation. Jag ser inteden motsättning som Per ser mellanoffentliga verksamheter och privatindustri. Det ärinte så att den offentliga sektorn ligger efter när detgäller att utveckla arbetsorganisationen jämförtmed den privata svenska industrin eller de privatasvenska företagen. Det är snarare så att man -- omman inte vårdar den defactodevalvering som vi harhaft riskerar att svenska företag inte bryr sig såmycket om att satsa på ökad kompetens, att maninte har de rätta incitamenten att organisera omarbetet, öka kompetensen hos de anställda ochmöta framtiden med nya produkter med ett högrekunskapsinnehåll.Anf. 81 Näringsminister ():Herr talman! Jag är glad över att härklart deklarerar att han är beredd att accepteraförändringar i det statliga ägandet -- både köp ochförsäljning. Det tycker jag är något mycket positivt.Vi försöker göra sådana värderingar. Vi harinställningen att vi skall göra det som är bäst förSSAB. Jag vågar här säga att jag är helt ense medledningen i , som är mycket glad att manicke bedriver sin verksamhet inom statligt hägn --man får därmed en bättre situation i diskussionernamed när det gäller tullar.Jag vill dock bestrida att det råder en kapitalbrist påden här typen av riskkapitalmarknad.Riskkapitalmarknaden -- som de små företageninte har tillgång till -- blir internationell. Det finnsbåde hög- och lågkonjunktur i olika delar avvärlden.Därmed är det inte så entydigt när det är bra ellerdåliga tider att sälja. Man måste gå efter vad som ären bra tidpunkt för resp. företag. Man får föra endialog med företaget resp. departementet om vadsom är bäst för företaget. Det är det som vi försökerta till vara i varje enskilt fall.Jag tror faktiskt att delar av den offentliga sektornligger litet efter. Om lyssnade på migi mitt inledningsanförande skulle han ha hört att jaginte sade att det bara gäller den offentliga sektorn.Jag tror att en av orsakerna till att vi har haftproblem är att ävenindustrin har varit långsam i förändringarna. Att fåin småföretagstraditioner i de storaverkstadsföretagen är viktigt. Det är viktigt att fåsnabbare produktcykler. Men det är också, som härpåpekas, mycket viktigt att vi nu vårdar denkonkurrenskraftsförbättring som har kommit, såatt vi inte upprepar 80-talets misslyckanden. Dåfick vi ett nedåtgående plan. Konkurrenskraftenblev sämre och sämre . Det blev ingasatsningar på kompetensutveckling och nyaprodukter, utan man stannade vid en ganskaarbetskraftsintensiv och råvarubaseradproduktion.Signalerna om att vi tänker bibehålla den härkonkurrenskraften är ochåren oerhört viktiga. Vi måste skapa utrymme förlåg inflation och låg ränta. Annars kommer vi att fåett mycket besvärligt läge i ekonomin framöver.Anf. 82 () replik:Herr talman! När jag hör näringsministern får jagett intryck av att det mesta i svenskt näringsliv är påväg åt rätt håll.Jag har hört det där talet . Jag bliralltid lika förvånad över den brist påverklighetsanknytning som Per geruttryck för.Om man lyssnar på honom låter det som om det ärstrålande tider. Allt som skall göras, har gjorts.Man drar ju då den slutsatsen att det mesta avproduktionen i det här landet kommer att läggasned om han får fortsätta så här ett tag till.Verkligheten är ju den rakt motsatta. Vi är inne iden djupaste kris som vi har sett i detta land sedan30-talet.Jag tror att de som jobbar i den här krisen,företagare och anställda, skulle ha mer glädje av ettresonemang med beslutsfattare som inte utstrålaren ifrån deras vardag totalt skild verklighetssyn,som Per gör. Det är enbunkermentalitet som kommer till uttryck i hansanförande.Jag ställde två konkreta frågor i mitt tal. Den förstarörde det som han nu säger om . I höstasträffade vi en uppgörelse mellan regeringen ochSocialdemokraterna. Då var vi på sakliga grunder,inte ideologiska, överens om ett moratorium förutförsäljning av statliga företag.Vi skulle kunna göra undantag från detta när detgällde strukturaffärer. Dem skulle vi diskuteragemensamt.Vi har inte haft någon överläggning omprivatisering av . Vi har diskuterat enstrukturaffär som har gällt Ceslius förvärv av ettannat företag. Det förvärvet har vi inte haftnågonting emot. Däremot har vi hållit fast vid vårgrundläggande inställning att det är fel att nu gå utoch suga upp det riskkapital som finns, att suga uppdet för statens företag. Det är fel av staten atttränga sig före i kön. Den grundläggande kritikenligger fast, och detta har vi också meddelatregeringen, åtminstone Näringsdepartementet.Nu blir jag litet förvånad. Jag har ju vant mig vidatt ständigt höra Per trumpeta om dessaprivatiseringar, trots att moratoriet har gällt.Jag vill klart och tydligt av Per veta omdet är regeringens politik som han står och talar för.Har regeringen fattat ett beslut om att gå tillbörsen, ut på marknaden, med ? I så fall ärdet ett anmärkningsvärt besked, men det börlämnas i klartext och inte av moderata utspel.Detta var den första frågan jag ställde.Det andra var: Är Per beredd att geklarhet i de påstådda insideraffärerna i ? Hansegen statssekreterare sitter ju i detta bolagsstyrelse. Ni är insyltade upp över öronen i dessaaffärer. Är ni beredda att lägga korten på bordet,framför allt köpnotorna, så att vi ser vad som harhänt?Anf. 83 Näringsminister ():Herr talman! Som utomordentligtsäkert vet är det uppgift attutreda om någon insideraffär har förekommit. Jaghar stort förtroende för att den kommer att fullföljadet på ett klanderfritt sätt.Inför det läge som uppstått i den svenska ekonomintycker jag faktiskt att det vore klädsamt om ävenGöran kunde framträda i en litetödmjukare roll. Det går inte att vända enekonomisk utveckling närnäringsklimatet steg för steg eroderats under 25 årstid. Vi har gjort utomordentligt stora förändringar,kanske agerat väldigt snabbt och ibland kritiseratsför detta, men jag tror att vi gjort det med all rätt idet läge som vi befunnit oss i.Vi säger inte att läget nu är bra, men vi har fåttmycket stora konkurrenskraftsförbättringar, somär helt ovedersägliga. Vi har genomfört storaskattesänkningar för företagen för att därmedstärka deras expansionskraft. Vi har reformeratkonkurrenslagen, förbättrat satsningarna påinfrastrukturen och gjort mycket omfattandeförbättringar för småföretagarna, något som ettantal socialdemokrater noterat att de självaförsummat under många år.Till sist något om privatiseringar. Vi fullföljer ettbeslut taget av mednärvaro av en f.d. socialdemokratiskstatssekreterare där man ville gå till marknaden. Vihar samrått då både och jag varitnärvarande om strukturaffärer med krav påmarknadsnotering för att de skulle vara möjliga attgenomföra. och hans parti har sagtja till strukturaffärer men nej till marknadsnoteringvilket i sig gör det hela omöjligt. Vi har frånregeringens sida sagt oss i det läget att vi är bereddaatt fullfölja eventuella strukturaffärer som kommeratt leda till marknadsnotering, därför att det är detenda sättet att ge utvecklingskraft åt ochicke ha vår spelare i omklädningsrummet i ställetför att vara ute och agera på plan.Anf. 84 () replik:Herr talman! Jag har också förtroende förFinansinspektionen. Det är ganska betecknande attdet just är som blir den förstasom intresserar sig för Per Westerbergsriskkapitalbolag. Däri ligger egentligen enbeskrivning av fiaskot i verksamheten.Annars var inte frågan alldeles felriktad därför attPer egen statssekreterare sitter istyrelsen. Per har gjort ett stortnummer av att man skall skilja ut politikerna frånden direkta verksamheten. I sitter Karlander.Som ansvarig företrädare för ägaren-staten agerarnu Per när han har avskaffat Fortia.Tala om att blanda den politiska makten iföretagen! Ni sitter upp över öronen insyltade. Detmåste naturligtvis också vara angeläget för PerWesterberg att få till stånd offensiv klarläggandeverksamhet, eftersom ni nu beskylls, med PerWesterbergs egen statssekreterare i spetsen, för attsyssla med insideraffärer, som på folkligt språkuttryckt faktiskt är en form av kriminalitet. Varförinte själva ta initiativ så att man kan undanröja dentypen av beskyllningar?Sedan till beskrivningen av . Det PerWesterberg säger är utomordentligt allvarligt. Vihar en överenskommelse om ett moratorium. Iöverenskommelsen ingår en större politiskuppgörelse av stort slag. Den uppgörelsen byggerpå att den fullföljs i alla delar. Det finns ingen rättför någon av parterna att ensidigt göra avsteg. DetPer nu säger är politiskt utomordentligtallvarligt, att regeringen trots att vi har haftinvändningar och sagt nej ändock fullföljer affären.Det klingar oerhört falsk gentemot de inviter omsamarbete som gjordes på förmiddagen.Det skall också sägas att det Per nuöppnar för är naturligtvis ett helt nytt politiskt läge.Förstår Per egentligen vad det hansäger betyder och vad det är han har försattfolkpartister, centerpartister och kristdemokrater iför en situation i och med att han ensidigt anser sigha rätt att bryta mot en gemensamöverenskommelse som träffats mellan regeringenoch den socialdemokratiska oppositionen?Anf. 85 Näringsminister ():Herr talman! Jag förstår att gärnavill göra politiska utredningar i stället för deutredningar som gör. Sådanttycker jag vi skall överlåta åt ,som har den största kompetensen på området.Jag förstår att och hans partivännerkan vara litet besvikna över att vi lyft ut ett mycketstort antal socialdemokratiska politiker urstyrelserna och i stället försöker styra dessabolag steg för steg fram till någon form av mermarknadsmässigt beteende. Vi har gjort det påolika sätt, men vi har framför allt tagit bort depolitiska maktinstrument som Fortia tenderade attbli, att närmast öka den statliga inblandningen iföretagen, som knappast har någon historiskt brabakgrund att falla tillbaka på.Vi skall självfallet fullfölja det som beslutats enligtprotokollet och det som är väl medveten om, att man skulle föregåbeslut med samråd. Men det finns olika typer avsamråd. Beslut i samråd var det i vissa fall,exempelvis när det gäller finanskrisen. Det varförtroendefulla samråd, exempelvis iarbetsrättsfrågan, och enbart samråd, exempelvis ifråga om privatiseringar.Vi lyssnar väldigt gärna på kloka synpunkter, menvi är inte beredda att offra industrier ochdess framtid för ett mycket dogmatiskt nej om detallvarligt hotar strukturaffärer som kan varanödvändiga för struktureringen av denna industri,nämligen försvarsindustrin.Vi kommer att fullfölja överenskommelsen tillpunkt och pricka. Vi följeringångna avtal till sista stavelsen i alla enskilda fall.Sedan noterar jag bara att det socialdemokratiskaalternativet kvarstår: nej-yrkande till insatser påsmåföretagsamhet, ja-yrkande till skattehöjningar,avgiftshöjningar och nya regleringar förföretagande, något som knappast har mottagitsmed några större ovationer av dem som manförväntar sig skall skapa de nya jobben.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 86 (nyd) replik:Herr talman! Jag tycker att det är ett bra initiativatt satsa på riskkapitalbolagen. Självfallet tyckerjag det eftersom vi är delaktiga i beslutet om detta.Detsamma gäller den industriellt inriktadeforskningen och de satsningar som är utlovade i denkommande propositionen. Jag tror att GöranPersson är alldeles för tidigt ute när han talar omriskkapitalbolagen som ett fiasko. Jag tror att detfinns anledning att se tiden an, innan man framförsådana synpunkter.Statsrådets resonemang i dessa frågor är justorskaliga. Jag kommer in litet grand pågräsrotsnivå och vill fråga näringsministern om hanär beredd att medverka till att säkra exempelvisSvenska uppfinnarföreningens mycket värdefullaorganisation och insatser genom att kanske med sittinflytande på få det att ompröva beslutetom en halvering av det blygsamma anslaget på 6miljoner kronor, en halvering som skulle resultera iatt den mycket effektiva organisationen inte skullekunna fungera som ett enda känselspröt gentemotmarknaden då det gäller de enskilda uppfinnarna.Vi behöver verkligen den organisationen för attfrämja innovationsklimatet på gräsrotsnivå.Anf. 87 Näringsminister ():Herr talman!