prot · GG0963 · 1993-02-17 00:00:00 — Detta ären av de viktiga nordiska länkarna. Beroende på ivilken tidshorisont man ser på detta finns det olikaaktuella delar i beredningsarbetet i regeringen.Eftersom vi har sagt att det nordiska samarbetetskall prioriteras, är det klart att måstevara en viktig del i ett svensktinfrastrukturprogram. Som alla vet förutsättersamarbetet även åtgärder i andra länder. Jag villinte föregripa propositionen. Det vore fel. Men jagvill starkt betona att detta är ett av de projekt somfinns med i beredningen avinfrastrukturprogrammet. Nordiskt samarbete ärprioriterat i detta sammanhang. Det innebärnaturligtvis ett särskilt förord för att också lyftafram den sortens projekt.Nästa fråga är på vilken sikt man skall se på detta.Det är viktigt att vi har med också de nordligadelarna av det nordiska samarbetet isammanhanget. Det finns en utomordentligt storpotential i det utökade samarbette österut, inteenbart med utan även med det tidigareSovjetunionen.Anf. 33 ():Herr talman! Det finns en glädjande samsyn i denhär debatten och i utrikesutskottets betänkande omvärdet av det nordiska samarbetet. Det är ettsamarbete som ingen ifrågasätter och som kommeratt ha stor betydelse , när de nordiskaländerna, som vi hoppas, gemensamt tar steget in iett vidare europeiskt samarbete.Ändå slås jag något av den ohämmadeexpansionismen i debatten. Vi har påmorgonen diskuterat bankkrisen. Vi har i övrigtunder våren diskuterat de djupa problemen isvensk ekonomi. Vi är överens om att det måste tasallvarliga tag i den svenska statsbudgeten för attsanera de offentliga finanserna. Ändå hör jag idenna debatt enbart önskemål om ytterligareinsatser. Jag har räknat till minst 40 områden därdet bör göras ytterligare insatser.Vi måste självfallet kunna utveckla det nordiskasamarbetet och ta nya initiativ. Annars skullesamarbetet förlora sin dynamik. Men om detta skallvara möjligt måste det finnas ett omvandlingstryck,dvs. en vilja att ompröva tidigare nordiskaengagemang.När jag ser på Nordiska ministerrådets arbete serjag mycket litet av ett sådant omvandlingstryck, ensådan vilja att ompröva och förändra samarbetet såsom det har gestaltat sig. Det finns entendens i det nordiska samarbetet att stapla det enaprogrammet på det andra med en mycket klenförmåga till omprövning av tidigare engagemang.Jag skulle vilja framföra till den ansvarigesamarbetsminstern tanken -- om han vill lyssna påmig , utmärkt, välkommen tillbaka! --att det finns ett behov från svensk sida att ökaomvandlingstrycket i . Dåkan de många proklamationer om översyn,förändringar och omprövningar som vi då och dåhör också realiseras och leda till ett aktivt arbete.Då kan det bli ordentliga utgrävningar av de mångaavlagringar av tidigare års goda beslut som finns isyfte att lokalisera projekt som är såviktiga.Jag tar ett konkret exempel. När Sovjetunionenännu existerade inrättades nordiskainformationskontor, som ocksånämnde, i de baltiska staterna. Det var den endamöjlighet vi då hade att etablera kontakter meddessa stater, givet att vi inte kunde ha ambassader.Nu har de nordiska staterna ambassader i debaltiska staterna. Ändå fortsätter de nordiskainformationskontoren att finnas kvar.För mig framstår detta som en rätt egenartad formav dubbeletablering. Men det är endubbeletablering som vi inte har kunnat hantera idet budgetarbete som just nu pågår i . Ettstort antal konsulat och ambassader dras in, och ettstort antal delegationer slås ihop. Men vi har intekunnat hantera denna fråga, eftersom den har legatinom Nordiska ministerrådets budget, dvs. isoleratfrån vår egen prövning. Det är ett exempel som jagvill trycka på, dvs. att möjligheter attpåverka och att ha insyn i Nordiska ministerrådetsarbete är för svagt.Riksdagen får inte någon årlig rapport om vad somhänder i . Vi får en rapport,och det är den vi behandlar , från . Den är mycket värdefull. Vi får ocksåvärdefulla rapporter från . Vi får intenågon rapport från regeringen om vad som händerinom Nordiska ministerrådet.När vi slår upp budgeten och ser på detanslag regeringen begär till ,finns det en upplysning om att denbudgeten fastställs vid ett annat tillfälle.Följaktligen kan man inte redovisa vad deninnehåller, utan man begär en siffra som motsvararfjolårets budget, nämligen 250 miljoner kronor.Sedan sägs det att budgeten skall fastställas i höst.Riksdagen får inte möjlighet att taställning till budgeten. Detta är en brist.Och för det tredje: När de nordiskastatsministrarnas personliga representanter isomras presenterade en rapport, en mycketintressant rapport, om det nordiska samarbetetsframtid, förklarade statsministrarna i den s.k.Bornholmsförklaringen att rapporten skulle dryftasmed parlamenten i de nordiska länderna, innan denblev föremål för beslut. Så har inte skett.Visserligen har statsministern, med det nya ansvarsom han numera har, gett en information omrapporten, och det är värdefullt, men endiskussionsstund efter en statsministerinformationkan inte ersätta en noggrann behandling avriksdagen. På den punkten har alltså integetts tillfälle att diskutera och behandla detnordiska samarbetets framtid.Jag menar att det här sammantaget leder tillslutsatsen att möjligheter att granskaden nordiska verksamheten behöver förstärkas. Jagavser nu inte , för där har vi utmärktinblick genom alla de riksdagsmän somrepresenterar , utan möjligheteratt granska Nordiska ministerrådet.Jag skulle gärna vilja fråga , om hanär beredd att medverka till att stärka riksdagensställning i det här avseendet, att ge bättremöjligheter att granska Nordiska ministerrådetsverksamhet. Och är somsamarbetsminister beredd att medverka till att ökaomvandlingstrycket inom ?Anf. 34 Miljöminister ():Herr talman! Efter att ha följtNordiska rådets verksamhet, både somparlamentariker och som statsråd, har jag ocksåibland med förvåning ställt mig ungefär sammafrågor som nu lyft upp.Det finns i och för sig förklaringar som ärnågorlunda rimliga. Vi arbetar med enkonsensusprincip som gör att man måste varautrustad med mandat snarare än fasta positioner,när man går in i samarbetet. Det är viktigt attnämna den helt avgörande förutsättningen.En del gör då detta till någon sorts kritik motnordiskt samarbete som sådant, men det innebär juockså en väldig fördel, nämligen en starkförankring -- ofta en mycket stark folkligförankring -- för de beslut som tas i det nordiskasamarbetet, när de väl tas. Det ligger naturligtvisett effektivitetsproblem i den här hanteringen somockså påverkar dialogen mellan de nationellaparlamenten och det nordiska samarbetet, specielltdå Nordiska ministerrådet.Jag är den förste att erkänna att jag tycker att detär viktigt att man försöker förstärka den härlänken, dvs. att man får en återföring av det somhänder i till de nationellaparlamenten, och jag är beredd att medverka till attförstärka den länken. Den har inte varittillfredsställande så här långt.Det kan ske på olika sätt. Att, såsom föreslås,redovisa till så att säga vad det blir av denordiska besluten, är ett sätt att göra detta.Jag tycker inte att man skall underskattainformationstillfällena här i , för det ärklart att den metoden är användbar också när vidiskuterar nordiska budgetfrågor. Det inträffar intealltid så att det stämmer med riksdagensarbetssessioner. Vi tar alltså beslut här underförhösten om kommande budget för . Det är i det sammanhanget, möjligen ihöstriksdagens upptakt, som man skulle kunna geden önskvärda återföringen, en avrapportering avhur långt budgetarbetet har gått, inför ett slutligtbeslut i december.Det är klart att där finns också möjlighet att stärkalänken. Den möjligheten har inte utnyttjats itillräckligt stor utsträckning , men jag ärberedd att medverka till en sådan förstärkning.Alltihop skall naturligtvis gå ut på attproklamationer skall bytas mot aktivt arbete, sålångt detta är möjligt.När det gäller omvandlingstrycket vill jag bara sägaatt det arbete som har utförts avIloniemigruppen och Störegruppen och som harlett till statsministerrapporterna har ju skapat ettomvandlingstryck som inte har funnits pålångt när i det nordiska samarbetet.Anf. 35 () replik:Herr talman! Jag ber att få tacka ett, som jag uppfattade det, positivt svar. Jagtror att det är viktigt att vi stärker dialogen mellanNordiska ministerrådet och inte bara , vilket är viktigt i och för sig, utan också denationella parlamenten.Det är angeläget att vi här i får möjlighetatt ta ställning till internationella arbeteäven i den mån som detta arbete utförs inom olikaorganisationer och att vi också får ökademöjligheter att väga olika satsningar mot varandra.Jag tolkar så att han är beredd attmedverka till en utveckling i den riktningen, ochdet tackar jag för.Anf. 36 ():Herr talman! Utomnordiska betraktare har iblandsagt att det finns inget så disparat som , kulturellt, politiskt och inte minstmilitärt. Å andra sidan finns det ännu fler ute iEuropa som med beundran uttrycker: Hur kandetta stora landområde, glest befolkat, med såskilda intressen mot olika folkgrupper och länder,vara så sammanhållet?Nordiskt samarbete har hundraåriga traditioner.De senaste dryga 40 åren har detta samarbeteintensifierats och stärkts genom tillkomsten . När nu utrikesutskottet behandlarNordiska rådets svenska delegations berättelsejämte några motioner, lyfter utskottet framför alltfram den nya situation som befinner sig i.Det slås fast i betänkandets upptakt att EES-avtaletoch den ekonomiska och politiska integrationen iEuropa får betydelsefulla effekter för ochdet nordiska samarbetet. Det understryks att det ärviktigt att rådet finner former för ett vitaliserat ochstärkt nordiskt samarbete.Från de nordiska statsministrarnas möte inovember 1991 vill jag citera: ''bör strävaefter att aktivt påverka utvecklingen i ochomvärlden utgående från de nordiskamedborgarnas intressen och behov.'' Det blevstartpunkten för statsministrarnas förnyadeintresse för det nordiska samarbetet, där de gick inoch påtog sig det politiska ansvaret för samarbetetsprinciper och riktlinjer. När nu utrikesutskottetkonstaterat att har välkomnat ensådan uppläggning, har man gjort det med tilläggetatt det inom finns en hög ambitionatt förstärka parlamentarikernas inflytande på detnordiska samarbetet.Den s.k. nyvärdering som statsministrarna ville få igång var nödvändig. De nordiska länderna stod allainför det stora europeiska samarbetsavtalet, EES.Det har förhandlats fram mellan EFTA-ländernaoch EG och har av statsministrarna betecknats somdet viktigaste nordiska samarbetsavtalet på mångaår. Detta avtal innebär ett gemensamt europeisktsamarbetsområde som omfattar 19 stater och380 miljoner invånare. De nu väl kända fyrafriheterna -- fri rörlighet för arbete, kapital, varoroch tjänster -- innebär ett stort steg. Det gårdessutom längre än vad vi uppnått på det nordiskaplanet, alla högt ställda ambitioner till trots.Det tål ändå, herr talman, att tänka på att det sominte fick sin lösning inom ramen för det nordiskasamarbetet fick det i en bredare europeisk ram. Dåavser jag , där man lyckades få tillstånd ett frihandelsavtal som inte hade gått att fåfram trots flera försök i Norden.Sådana här tillkortakommanden i den nordiskaramen kanske inte beror på bristande förmåga attkomma överens nordiskt utan fastmer att Nordenkanske är för litet för att bli ett verkligt alternativ iekonomiskt hänseende. är det viktigt attnotera att rösten från blir starkare, om denbärs upp av länderna gemensamt. Den lärdomenhar jag för egen del dragit, när jag som svensk FN-delegat kunde registrera vad ett mångårigtinternationellt nordiskt samarbete betyder i denvärldsvida gemenskapen.Men för att kunna tala med en röst bör vi också hagemensamma mål i vår internationella verksamhet.Här har vi en tradition av mångårigt ochomfattande nordiskt samarbete att falla tillbaka på.De nordiska länderna har kunnat samordnalagstiftning, social trygghet och medborgerligarättigheter. Det är inget tvivel om att Nordenserfarenheter inom vad som brukar kallas densociala dimensionen väcker stort intresse ute iEuropa.Förhoppningar om att kommer att påverkautformningen av EG-politiken på t.ex.arbetsmarknadspolitikens och socialpolitikensområden har redan uttryckts från olika håll inomEG.Till förutsättningarna hör också en förstärkning avden gemensamma nordiska identiteten. Vi bör läraoss betydligt mer om nordisk historia och litteratur.Vi bör t.ex. utöka det mellanfolkliga umgänget ochsatsa på Nordplus-program för forskare ochstudentutbyte, på Nordjobb, dvs. feriejobb förgrannlandsungdomar, och på att förbättra tv- ochradiosamarbetet.Ekonomi, miljö, infrastruktur ochmedborgarfrågor kvarstår som centrala nordiskasamarbetsområden. Samarbetsministern räknadehär upp ett antal viktiga politikerområden som justinfrastrukturen, miljön, regionalpolitiken m.m.Utifrån detta bör övervägavilken mix som skall leva med. Enalltför ensidig satsning på ett enda sakområde kanenligt min mening bli ödesdiger.Statsministrarnas förslag om det nordiskasamarbetets framtida organisation omfattade till endel också förändringar i Nordiska rådetsverksamhet. Som ett förslag nämndessamlokalisering av Nordiska rådetspresidiesekretariat i och ministerrådetssekretariat i . I efterhand kan manbeklaga att vi i inte tidigare resonerade ossfram till en för regering och parlamentarikergemensam uppfattning och gav den till känna i etttidigt skede.Vi har gjort en erfarenhet av de senaste årensutredande av nordiskt samarbete både i och i ministerrådet. Om man vill reformeradet nordiska samarbetet så att det är i takt medtiden bör regeringarna och parlamenten göraarbetet tillsammans. Det är mitt förslag när nästautredningsomgång skall sätta i gång.I arbetet med att vitalisera det nordiska samarbeteti ett förändrat måste det parlamentariskainflytandet tillåtas spela en vital roll. Ett villkor äratt parlamentarikernas inflytande måstetillförsäkras stadgeenliga former. Ett effektivtnordiskt parlamentarikersamarbete är väl ägnat attmotverka det omtalade demokratiska underskotteti det europeiska samarbetet och bidra till ettfördjupat regionalt samarbete utöver vad t.ex.EES-avtalet stipulerar.Vi bör alltså fortsätta att fördjupa och utveckla detinledda samarbetet mellan och Baltikummed t.ex. ett utbyggt utbildnings- ochforskningssamarbete, samarbete ommedborgarfrågor och ett starkare samarbete ommiljöfrågor. Med tanke på det särskilda ansvar somde nordiska länderna känner för sina grannländeroch för förhållandena i öst vill jag också ställa storaförhoppningar till framtida samverkan inom ramenför det upprättade Östersjörådet.Den nordiska passfriheten är för den enskildemedborgaren ett av det nordiska samarbetetstydligaste resultat. Det är därför viktigt att ensärlösning med hänsyn till den nordiskapassunionen bör eftersträvas och åstadkommas försvensk del vid Europaintegrationen.Herr talman! Sammanfattningsvis kan man säga attNordiska rådets traditioner, arbete och vunnaframgångar är stora tillgångar. Vi bör också draslutsatser av de bakslag och misslyckanden som harskett . Den verbala gemenskapen ochde fina högtidstalen måste följas upp med attfattade beslut omsätts i praktisk handling. Detgäller de nationella parlamenten, departementenoch myndigheter långt ned på regional och lokalnivå. För den enskilda människan betyder nordisktsamarbete att också vardagstingen fungerar. Detgränslösa skall vara en verklighet för allaNordens medborgare.Herr talman! Jag instämmer i hemställan iutrikesutskottes betänkande och noterar samtidigtden mycket positiva behandling som de bådafolkpartimotionerna fått i sammanhanget.Anf. 37 Miljöminister ():Herr talman! Jag vill kommentera en sak som intevarit uppe i den tidigare diskussionen, något somElver nämner, och det är förslaget frånIloniemi-gruppen om samordning avsekretariatsresurserna för parlamentarikerna ochför ministerrådet.Det har inneburit en ny och annorlunda situationatt statsministrarna tagit över en betydande del avansvaret och arbetat via personliga representanter.Det är inte normalsituationen i det nordiskasamarbetet.Jag tog mig före att kommentera vadrepresentanterna i Iloniemi-gruppen föreslog i dethär avseendet. Det gjorde jag förestatsministermötet på . Jag tror inte attdet behövs så mycket samråd.Jag sade där att det naturligtvis inte är rimligt atten nordisk huvudstad, t.ex. , skulle varahelt utan större nordiska institutioner. Om manskall samordna den här sortens sekretariat måstedet bli någon synergieffekt. Då blir det omedelbarten konstitutionell fråga. En samordning av dettaslag påverkar också samarbetet mellan ministraroch parlamentariker.Om förutsättningarna inte finns eller om det inteanses lämpligt kan man inte heller vinna så storaekonomiska fördelar med enbart ensamlokalisering, dvs. att man placerarsekretariaten tillsammans och möjligen hargemensam växel och informationsavdelning. Dettafaktum har förts vidare i diskussionen, och denordiska länderna har till slut ställt upp på dettasynsätt. Fördelarna är inte särskilt stora, och depolitiska förutsättningarna för en samordningsaknas därmed. Jag vill gärna nämna detta medanledning av det sade i en bisats.Anf. 38 () replik:Herr talman! Jag tackar för kommentaren till detsom samarbetsministern kallar för bisats. Inläggetvisar att frågan långt ifrån är oviktig.Jag tror att förutsättningarna för samarbeteegentligen är mycket goda. Det handlar om attorganisera det rätt. De båda organen --ministerrådet och parlamentarikerna -- kan hamycket gemensamt, som de behåller sinintegritet fullt ut. Jag tror, herr talman, att detta ärfullt möjligt.Jag var i mitt anförande inne på det faktum att vi äri den lyckliga situationen att ha en grund i denstarka, flerhundraåriga traditionen av ocksåinformellt samarbete. Detta är tillgångar som andraländer ute i världen saknar. Vi har här en oerhörtvärdefull utgångspunkt.Vi får inte glömma att vi lever i en ny tid.Omvälvningarna är oerhört stora, och de skerframför allt mycket snabbt. Detta gäller världen,och faktiskt också . Min tes är attett starkt nordiskt samarbete är mycket angelägetom skulle hamna utanför EG. Detta sadejag också när statsministern anmälde sitt arbete häri kammaren för sedan.Om vi hamnar inom EG:s ram, vilket jag för egendel hoppas, är fortfarande ett starkt nordisktsamarbete mycket angeläget. Det handlar nu omatt höja tempot.Olof sade tidigare att vi säkert har förmånga institutioner och att vi behöver se över denfrågan. Jag delar den uppfattningen. Jag har fleragånger sagt att de många handlingsplanerna kanskehar förlett oss litet grand. Vi har fått många planer,men mindre handling.Herr talman! Jag ser gärna att det kommer färreplaner och mer kraftfullt positivt ochgränsöverskridande nordiskt samarbete.Anf. 39 ():Herr talman! När vi behandlar svenska delegations berättelse om detnordiska samarbetet känns den inte helt aktuell,eftersom väldigt mycket skett sedan detta skrevs.Europasamarbetet har genomgått dramatiskaförändringar. Detta påverkar ocksåförutsättningarna för det nordiska samarbetet. Tvånordiska länder förhandlar redan om EG-medlemskap, och ett tredje är på väg in iförhandlingar.Utvecklingen i och har ocksåmedfört stora nordiska satsningar, t.ex. miljö- ochindustrisamarbete. Budgeten för olikasamarbetsprojekt uppgick till 32miljoner danska kronor. Till detta kommersatsningarna inom sektorernas egna budgetar.Statsministrarna har låtit utvärdera desom en följd av den europeiska integrationenförändrade förutsättningarna för det nordiskasamarbetet. Utvärderingen har resulterat i ett antalrapporter och deklarationer. Slutresultatet av denpågående nyorienteringen av det nordiskasamarbetet har ännu inte redovisats, men myckettyder på att flera av de föreslagna åtgärderna aldrigkommer att realiseras.I dokumenten fanns förslag om stora satsningar pådet nordiska kultursamarbetet, bl.a. i form av enkulturfond. Vidare uttalades att av dennordiska budgeten skulle gå till kultur,forskning och utbildning. Att det inte blir någon nykulturfond vet vi . Enighet råder mellanstatsministrarna och parlamentarikerna i rådet omatt det nordiska kultursamarbetet skall stärkas, ochden enigheten är stor.Lika stor är dock inte enigheten om varifrånpengarna skall tas. Statsministrarnas målsättningatt av budgeten 1996 skall tillfalla kultur,utbildning och forskning har väckt stor debatt irådet. Tveksamhet råder om att lösa den framtidabudgetdiskussionen genom fasta procentsatser förolika områden. De konkreta åtgärderna måste varautslagsgivande för hur budgeten fördelas påsektorerna.I statsministergruppens rapport pekades också påolika åtgärder för att minska den nordiskabyråkratin och stärka den politiska styrningen avsamarbetet. Inte heller här tycks det bli någonstörre förändring. I stället för den tidigareställföreträdarkommittén får vi en nordisksamarbetskommitté. Minskningen av antaletämbetsmannakommittér får inte heller denomfattning som var tänkt. Antalet ministerråd harblivit fler och inte färre. Någon samlokalisering avde nordiska sekretariaten kommer inte att äga rum.Det återstår alltså att se vilket resultatreformarbetet avseende det framtida nordiskasamarbetets innehåll, form och finansieringkommer att få.Som tidigare ordförande i rådets budgetutskott kanjag dock glädja mig åt att rådet, enligt deministerrådsförslag som föreligger om ändringari , kommer att få ett ökatinflytande på budgeten. måste vi också visa attvi klarar av denna nya uppgift. Vi rådspolitiker harofta tenderat att prioritera ett stort antal områdenutan att ta ansvar för hur detta skall finansieras. Idagens ekonomiska läge, där alla länder är överensom en nollbudget i det nordiska samarbetet, måstevi också kunna visa på besparingar.Beträffande budgetens storlek bör vi varauppmärksamma på att det nordiska samarbetet intehar någon överstatlighet. Det innebär att det land som vill minst blirvägledande. Detta problem måste bearbetasnationellt och inte enbart med kritik avministerrådet. Man bör också komma ihåg attNordiska rådets budget totalt omfattar endast 700miljoner danska kronor, varför byråkratin fördenna inte bör vara alltför stor.Nordiska rådets samarbete och kontakter mednärområdena har utvidgats under 1992.Huvudkontakterna sker fortsättningsvis med de trebaltiska länderna men också med de nordvästradelarna av . En viktig förutsättning för enfredlig och demokratisk utveckling i de baltiskaländerna är en positiv ekonomisk utveckling. Rådethar därför också i många sammanhang uppmanatministerrådet att ge ekonomiskt stöd som kan bidratill denna utveckling.Detta är givetvis bra. Men jag kan inte undgå attnämna att det också finns andra närområden somär viktiga att stödja. Jag tänker närmast påvästnorden. Det bör också uppmärksammas attmånga insatser görs i såvälinternationellt som nationellt, varför det är mycketviktigt att koordinera dessa insatser.För att stödja den demokratiska utvecklingen inärområdena har presidiet ett utbytesprogram förparlamentariker från , , ,och . 21 parlamentariker kommerunder att besöka de nordiska länderna.Jag har inte kunnat undgå att notera de påfallandemånga önskemålen att besöka , medanintresset för är betydligt mindre, för attinte säga obefintligt. Det får mig osökt att tänka attdessa samarbetsformer inte får bli en form avsemesterresor. De är ägnade för studier av andraländer.Herr talman! Jag är övertygad om att haren viktig roll att fylla i det framtida . Menför detta krävs att det nordiska samarbetetutformas på ett sådant sätt, att de nordiskalandvinningarna tryggas och nordiska intressentillvaratas i det europeiska har definitivt inte spelat ut sin roll.Men framöver måste säkerligen rådet lära sig attspela en annorlunda roll.Anf. 40 ():Herr talman! Jag begärde ordet iinterpellationsdebatten eftersominterpellationssvaret fångade mitt intresse. Jag ärglad att höra de signaler om som OlofJohansson redovisade, nämligen att byggstartenkommer att hamna på den här sidan av . Jagtänkte dock närmast på de frågor om Storkalottensom berörs i interpellationssvaret.Vi räknar med att Storkalotten omfattar denordliga länen i , , samtMurmansk- och Arkhangelskområdet.