prot · GG0953 · 1993-01-19 00:00:00 — På många håll har arbetslösainte rätt till barnomsorg och bristen på barnomsorggör att man inte kan ta ett arbete somarbetsförmedlingen anvisat. På detta sätt fastnarmånga kvinnor i arbetslöshet.Barn mår bra av att vistas i grupp och utvecklas isamspel med andra barn. De mår också väl av attha vuxna nära sig i barngruppen, vilket harframkommit i en rad olika undersökningar sedan1930-talet. Det är det som socialstyrelsenspedagogiska program till stor del handlar om, mendetta blir nu allt svårare att förena med allt störrebarngrupper och allt lägre personaltäthet.Socialministern har i pressen gått ut och föreslagitenskilda medborgare att upprätta ett s.k.välfärdskontrakt med sin kommun. Någoninformation hur det ska organiseras ellerfinansieras har dock inte kommit.Socialstyrelsen har fått i uppdrag att till mars 1994undersöka hur nedskärningar drabbar barn ibarnomsorg, i skolan och . De problemsom nu rapporteras från alla håll i landet behöverinte utredas ytterligare för att vi alla skall förstå attdet kommer att drabba barnen.Jag vill därför fråga socialministern:1. Tänker regeringen vidta några åtgärder motbesparingar som drabbar barn och ungdom före1994?2. På vilket sätt bevakar regeringen att barn medsärskilda behov och invandrarbarn inte åsidosätts?3. När tänker regeringen vidta åtgärder för fullbehovstäckning av barnomsorg?4. När kommer lagen om rätt till barnomsorg?5. Kommer barn till arbetslösa att omfattas avlagen?6. Gäller pedagogiska programoavsett hur stor en barngrupp är?7. När kommer förslag om lika och lågabarnomsorgsavgifter?8. Hur skall det s.k. välfärdskontraktet mellanberörd kommun och kommuninvånare finansieras?den 15 januari1992/93:72 av () till justitieministernom förbättrat patentskydd för läkemedel:Läkemedelsindustrin är en av Sverigesviktigaste och mest framgångsrika industrier ochden ger ett stort exportöverskott. Industrin ärforskningsintensiv och därigenom av strategiskbetydelse för kunnande och kompetens i Sverige.Att forska fram ett läkemedel och utveckla dettill en försäljningsprodukt kostar mer än en miljardkronor. Dessa pengar måste tjänas igen om fortsattforskning skall kunna ske. Produkterna har därförett patentskydd. Nominellt är detta menden effektiva patenttiden har sjunkit och är nu ca 8år.Problemen med den allt kortare patenttidenaccentueras vid införandet av referensprissystemet.Ett förbättrat patentskydd förutsattes då riksdagenbeslutade om referenspriser. Det brådskar nu meden förbättring av patentskyddet. EG införde den 2januari 1993 ett förbättrat skydd. Den svenskaläkemedelsindustrins hemmamarknad, där manhar sin forskning och utveckling, erbjuder nu sämreimmatrialrättsligt skydd än t.ex. EG, ochJapan.Problemet kan lösas multinationellt men med tankepå omförhandling av kan frågan om engemensam modell knappast diskuteras förränavtalet är i hamn. En alltför medundermåligt patentskydd kan då uppkomma vilketallvarligt kan skada den svenskaläkemedelsindustrin och dess framtidaförutsättningar.Sverige kan också välja en nationell lösning somkan utformas som en översättning av motsvarandeEG-förordning. Det skulle då kunna träda i kraftden 1 juli 1993.En tillfällig nationell lösning skulle kunna vara enframkomlig väg för att påskynda ett förbättratpatentskydd till dess EG-förordningen kan gällainom hela EES-området. Avser justitieministernpåskynda arbetet efter dessa linjer?1992/93:73 av () tillkommunikationsministern om Arlandabanan:Att bygga upp och underhålla infrasystem är ingetsom man sköter om på en kafferast. Det är dyrt ochmåste planeras långsiktigt. I med avtagandetillväxt och allt större miljöslöseri är det därförviktigare än någonsin att vi använder våra resurserbåde vad gäller pengar och naturtillgångar på rättsätt.Arlandabanan var tänkt som en del i ett långsiktigtinfrasystem för hela den tätbefolkadeMälardalsegionen, i vilket skulle inte inte baraArlandabanan och somflygplatsnav och med tredje rullbana, utan ocksåMälardals- och Svelandsbana. I denna helhet harsamtliga delar betydelse för att ökaframkomligheten, minska restiderna och förbättramiljön i hela . Ett exempel somvisar att delarna hör ihop är att vid NRL-prövningen av den tredje rullbanan villkoradesdenna med ett krav på att det planeradejärnvägsprojektet skulle genomföras.Den socialdemokratiska regeringen var i principklar med det förberedande arbetet för bananhösten 1991. Då startade den nyekommunikationsministern återigenutredningsmaskineriet för att försöka leta framprivata finansiärer. som gått harman varit tvungen att gång på gång skjuta påprojektet för att man inte kunnat få fram någraprivata investerare.Den 14 januari fattar så regeringen det drastiskabeslutet att fimpa ena delen av banan och göraArlandabanan till ett pendelprojekt --Flygplatds för att därigenomförhoppningsvis med större framgång fångaintresset hos ett antal privata penningplacerare.Konsvekvenserna av detta beslut riskerar att bliomfattande och allvarliga och svåra att reparera.Med det aktuella beslutet reduceras Arlandabananfrån ett järnvägsprojekt av riksintresse till ett lokaltpendeltågsprojekt.Om bara blir ett visserligen ovanligtsnabbt men i övrigt vanligt pendeltåg frånCentralen till flygplatsen, hur ska man då kunnakonkurrera med en flexibel landsvägstrafik frånolika delar av ?Om blir ett stickspåår frånRosersberg, vad kommer koncessionsnämnden attsäga om miljökonsekvenserna vid byggandet av entredje rullbana?Om bara blir ett stickspår som göratt människor av bekävmlighetsskäl i alla fal väljerbilen till flygplatse, vad händer med miljön i denärliggande kommunerna?Med hänvisning till ovanstående farhågor vill jagfråga kommunikationsministern:Vilka långsiktiga överväganden ligger bakomregeringens beslut om splittring av Arlandabananvad gäller trafikförsörjning ur ettmiljömässigt acceptabelt perspektiv?23 § Kammaren åtskildes kl. 16.22.Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen.