prot · GG0998 · 1993-04-23 00:00:00 — Det är centralt och värderingsmässigtbra att kvinnor också har rätt till en egen ekonomi.Där ingår naturligtvis förutsättningen att kunnajobba och skaffa sig en egen ekonomi. Detförutsätter att det finns en väl fungerandebarnomsorg, som kan se ut på olika sätt. Alltbehöver inte vara kommunala dagis, utan det kanvara kyrkans förskola, föräldrakooperativ, privataföretag och liknande. Det börjar finnas en bredflora av olika barnomsorgsformer, och jag ser detsom en stor framgång att vi har fått till stånd detta.Barn är nämligen ganska olika, och det är rimligtatt föräldrarna själva får välja vilken sort sompassar det egna barnet. Det är alltså centralt, frånhela samhällets utgångspunkt, att det finns tillgångtill de olika varianterna av barnomsorg.Det är viktigt att reglerna för den enskildakommunen utformas så att det för kommunenenskilt är positivt att det finns bra barnomsorg. Detfinns en brist i systemet som inte tar fasta pådetta samband. Det är väl känt; det togs också uppi den kommunalekonomiska utredningen, och detdiskuterades i regeringens proposition medanledning av utredningen. Det kan inte varaobekant för interpellanterna att frågan hardiskuterats ganska intensivt i olika sammanhang.Det finns också i propositionsförteckningen enproposition från , somhanterar denna fråga, som kallas för Ändringar isocialtjänstlagen m.m. Den kommer attöverlämnas till senare i år.När det gäller det förslag om frysning som jag ladefram i kompletteringspropositionen i går, vill jagbara göra en korrigering så att det inte blir någramissförstånd. sade att det fryses på1993 års nivå, och det lät som om det var beloppensom skulle frysas. Så är det inte. I propositionenstår det att man fryser regler. I stället fören förändring till en 3-procentig stoppgräns blir deten regel om , som också gäller för 1993.Slutligen vill jag ställa en väsentlig fråga tillinterpellanterna. Man kan inte bara sticka huvudeti busken och säga att man struntar i att göranågonting. Då kommer verkligen den välfärd somtillhandahålls av kommuner och landsting att bliunderminerad. Det skulle vara intressant att höraom man tror att problemen löses bättre, från t.ex.hushållens köpkraftssynpunkt, genom att mansläpper fram en massa kommunala skatteökningar.Anf. 32 ():Herr talman! Finansministern säger att det ärkonstigt att vi tar upp den här frågan just . Jagskulle då vilja rekommendera finansministern attåka ut till våra kommunalpolitiker i länet ochdiskutera med dem. Jag vill nästan påstå att detråder panik i många av våra kommuner.Samtliga riksdagsledamöter i ochlän fick ett brev från en moderatkommunstyrelseordförande på , skulle inte kunna tro att detta bekymrarborgarna speciellt mycket, eftersom inte en endadeltar i debatten, men det är ett litet hopp att IngerLinge har skrivit till oss. Hon skriver:''kommunalpolitiker har gångpå gång framfört hur utomordentligt viktigt det äratt reviderar beslutet omstatsbidragssystem till kommunerna.Fördelningssystemet är helt orimligt och omdet skulle verka fullt ut kommer det att fåkatastrofala följder för staden och länet. ''Jag tror att nästan varenda kommunalpolitiker ilänet ställer sig bakom detta.Anne , som för inte så länge sedan var vanligriksdagsledamot, vet att den som vill påverkanågonting skriver motioner och framställerinterpellationer och frågor. Jag har aldrig gett upphoppet om mänskligheten, utan jag hoppasnaturligtvis att man, när utredningen är klar, skallta hänsyn till alla de storstadsfaktorer som vi hartalat om i den här debatten.Vi är naturligtvis för inkomstutjämning, men detfår inte bli så, herr talman och fru finansminister,att storstäderna slås ut. Vi vill ge uttryck för vår oroför detta i debatten i dag.Jag tycker att finansministern borde fundera på det.Jag tror att det skulle vara bra för alla om enutredning om levnadsvillkoren tillsattes. Somriksdagsledamot har man förmånen att resa en del ilandet, och jag vill påstå att jag då med blotta ögatkan se att många människor har det mycket bättrepå mindre orter än i t.ex. . Det är deorättvisorna som jag tycker att vi gemensamt skalljobba för.Anf. 33 ():Herr talman! Vi avstår gärna från att diskuteraklimatet i , om vi slipper göra det isamband med debatten om det kommunalaskatteutjämningssystemet. Vilka effekter harklimatet i det här sammanhanget?Vi behöver ett skatteutjämningssystem som byggerpå solidaritet, som själv säger, därkommunerna ersätts för höga kostnader för svagagrupper, för invandrare, för trafikproblem och förmiljöproblem i storstäderna. Det bör också finnasmed, men det gör det inte. Däremot finns klimatetmed. Jag kan garantera dem som tvivlar på det, attklimatet på en blåsig dag är långt värreän det är uppe i . Därligger bebyggelsen i regel i lä.I samband med detta vill jag ta upp vad som står pås. 2 i finansministerns svar, nämligen att bidragenskall ''utgå oberoende av vilken ambitionsnivåkommunen har att bedriva sin verksamhet''.Kan vi ha ett statligt bidrag till kommunerna i enpåse med lika mycket pengar vare sig de ärambitiösa i fråga om att driva kommunalverksamhet eller fullständigt struntar i det? Kanman säga till kommuninvånarna att de får åka tillgrannkommunen om de vill bada, bedriva kultureller idrotta, om man själv slarvar, struntar i att tahand om sina gamla, missköter barnomsorgen ochinte bygger ut den? Skall den kommunen ha en likastor påse som den kommun som sköter detta? Kanvi verkligen ha ett sådant bidragssystem förkommunerna?Vill vi höja skatten? Nej, vi socialdemokrater vill ioch för sig icke höja skatten. Den förstaförutsättningen för att vi inte skall behöva göra deti är i varje fall att vi får ett rimligtstatsbidragssystem för kommunen. Sedan kan detfinnas tillfällen då det ändå är nödvändigt att höjaskatten, och då backar vi inte för det heller.Anf. 34 ():Herr talman! Jag reagerade, liksom AnitaJohansson, på kommentar om att vibörjar fråga och reagera först . Jag hadeen debatt om statsbidragen här i kammaren den 14januari . Jag har också medBengt diskuterat statsbidrag,barnomsorg och välfärdsfrågor i allmänhet, och dåtogs de här frågorna naturligtvis upp.Det är, som sagt var, oerhört viktigt att vi hela tidentar upp de här frågorna för att belysa de speciellaproblem som finns i storstäderna. Jag sade tidigareatt jag ibland får känslan av att det är längre frånRosenbad till än från vår huvudstad tillHaparanda. Det uttalande som jag gjorde den 14januari gäller nu också.Mycket av vad vi beslutar här i denna kammare ochvad regeringen beslutar om flätas samman med hurdet ser i i samhället i övrigt, med vilka möjligheterkommunerna har att klara servicen, inte minst tillden enskilde medborgaren.Lägger man på kommunerna ett större ansvar utanatt man gör någonting åt deras finansiella situationmåste ju kommunerna göra omvärderingar ochomfördelningar. Det har gjorts och det görs, ochdet tycker jag är riktigt.Det kommer t.ex. snart ett lagförslag om attkommunerna skall förse alla som vill ha det medbarnomsorg, men man ger inga incitament för det.När man gjorde motsvarande på sjukvårdensområde för att förkorta köerna till operationer såatt folk inte skulle behöva vänta så länge föreslogsocialministern -- som då var -- ocksåpengar för att man skulle få ett incitament för attklara den uppgiften. Det är en skillnad. Man måsteockså vara ödmjuk och ge kommunernamöjligheter att klara av alla de åtaganden som manlägger på dem.Bengt har sagt till mig här i kammarenatt han är medveten om att statsbidragen slår snettför storstäderna, och jag tycker att det är viktigt attdet också framgår av finansministerns uttalanden,så att man ser att det verkligen finns en vilja att göranågonting åt det här, bl.a. när det gällerskattestoppet för , vars kommunalautdebitering ligger under genomsnittet. Jagtycker att man måste kunna få höja den utan attdrabbas av något straff i form av förändring avstatsbidragen.Det finns speciella storstadsproblem. Till följd avarbetslösheten ökar socialbidragen i en rasandetakt, inte minst i storstäderna. Vidare utförsäkrasallt fler människor från a-kassan, och då måstekommunerna gå in med socialbidrag.Anf. 35 ():Herr talman! Låt mig beröra det nya systemet attalla bidrag läggs i en påse. Många har uttryckt sinsympati för det och ansett det vara ett bättre systemän det som gällde tidigare. Jag tillåter mig att ändåbetvivla att det har alla de fördelar som man harframfört.En av de fördelar som har framhållits är att det nyasystemet ger möjligheter till rationaliseringsvinsteroch effektiviseringar. Jag kan försäkra att derationaliseringarna och effektiviseringarna hargjorts för länge sedan, åtminstone i kommunerna iStockholms län. Situationen är väl närmast den i kommunerna nu håller på och gnager in påsjälva benet för att klara den situation som uppstår isamband med att statsbidragen minskar så kraftigt.Självfallet skall vi har en solidariskinkomstfördelning i ett skattesystem. Men systemethar kanske inte fått den utformning det bör ha. Detär naturligtvis det som utredningen skall se över.Men det krävs nu ganska snabbt åtgärder för attkommunerna i inte skall hamna i enoerhört svår situation, som egentligen bara kaninnebära att tillgodoseendet av de mest angelägnavälfärdsbehoven väsentligt måste minskas; annarsklarar man inte den situation som uppstått.Anf. 36 ():Herr talman! Finansministern frågade om vi är förett solidariskt utjämningssystem. Jag tror att vi äröverens om det. Det finns ingen anledning attförenkla den här debatten -- det är klart att det ärkomplicerat att genomföra ett sådant härstatsbidragssystem så att det blir solidariskt ochrättvist. Det är ett instrument som måste blitrubbigt på ett eller annat sätt. Det märker vi inteminst genom att kommunerna här i länetsinsemellan är så olika. Därför måste man, som jagser det, i vårt län ha en komplettering genom ettinomregionalt skatteutjämningssystem.Vad som är viktigt är att de speciella faktorer somvi har i inte glöms bort ellernegligeras. Ett av syftena med en sådan här debattär just att visa på och synliggöra de särskildaproblem som också vi här i länet står inför.Finansministern undvek skickligt min fråga genomatt ställa motfrågan, om jag tycker att det skullevara bättre för hushållens köpkraft om man släppteskattehöjningar fria för kommunerna. Jag tror inteatt det är någon kommunalpolitiker som egentligenönskar höja skatten. Men till syvende och sisthandlar det om vad man ser som viktigast: Ärvälfärden målet och skatten ett medel att solidarisktfinansiera välfärden? Eller är målet att ha en vissskattesats, och så får välfärden komma i andrahand? På den punkten skiljer sig de olika partiernaåt ideologiskt. Jag skulle gärna se attfinansministern tog ställning i detta ideologiskadilemma.Anf. 37 ():Herr talman! tyckte att det varmärkligt att vi tar upp de här problemen , mendet tycker inte jag. Jag tycker tvärtom att det ärnaturligt att vi bryr oss om den oro som finns utebland människor och även här. Det har vi alltidförsökt göra, och det kommer vi nog också attfortsätta med. Jag har ett alldeles speciellt skäl fördet.Jag var och träffade 60 -- 70mycket oroliga föräldrar i en av Väsbysskolor. De bor i det område där de borgerligapartierna fick allra högst väljarandel. Många sade:Vi har röstat borgerligt, men vi känner oss lurade.Vi visste inte att det var det här som var målet. Vivisste inte att det var hit och de andraville, att det var den vägen de ville gå.Många av dessa föräldrar bad att få betala mer skattför att slippa stora nedskärningar i sina barnsskolor, för att slippa utvecklingen att det blir färrelärare, för att slippa utvecklingen att det blir 30 --35 barn också i låg- och mellanstadieklasserna, föratt slippa utvecklingen att det i praktiken inte finnsnågra elevvårdsresurser kvar och för att slippautvecklingen att speciallärarresurserna försvinner,att de lärarna blir arbetslösa och barnen blir utandet stöd som många av dem behöver.Det finurliga system som regeringen föreslog ikompletteringspropositionen i går innebär att dehär föräldrarna vägras rätten att påverkakommunens inkomster för att påverka sina barnsskola, även om det skulle gå att få en majoritetbland kommunens invånare för det. resten av regeringen vill i så fall straffa oss medatt minska statsbidragen.Finansministern måste svara på en fråga, nämligenom det skall vara möjligt för föräldrarna i UpplandsVäsby att påverka standarden i de skolor som vi därtillsammans äger och där deras barn går. Skall deha den rätten eller skall den rätten finnas bara förföräldrar som väljer en privat skola med avgifter försina barn? Vart är på väg?Jag träffar de här familjerna igen -- deville fortsätta och prata. Det vore bra om jag visstevad jag kan hälsa från , som ju ändåfaktiskt har ett avgörande inflytande på vad somhänder med deras barns skolor.Anf. 38 Finansminister ():Herr talman! Det står självfallet var och en fritt attta upp vilka frågor som helst vid vilket tillfälle somhelst. Min förvåning gällde någonting annat: Omregeringen hade ställt sig kallsinnig till att diskuterautifrån mera konstruktiva synsätt i fråga omstorstadsfaktorer och liknande skulle jag ha haftförståelse för att man hade tagit upp det gång eftergång för att propagera för det. Men det förhåller sigpå precis motsatt sätt, nämligen att regeringenredan för ett år sedan tillsatte en grupp som skallgöra den genomlysning som ni efterlyser. Den skalllägga fram sitt förslag om mellan en och tvåmånader. Därför tycker jag att ni slår in öppnadörrar, för att uttrycka mig rakt på sak.Ni vet ju att det pågår ett arbete för att en del av desvagheter som finns i det nuvarande systemet skallkorrigeras. Det vore då naturligare att man isamband med möte med föräldrar och andra ocksåtalar om att det förhåller sig så, i stället för att räknaut att det 1995 eller 1996 om ingenting görs kommeratt se ut på ett jättekonstigt sätt. Alla är ju överensom att man måste se över detta så att det inte blirnågra orimliga effekter. Att tala om detta voremera konstruktivt, med utgångspunkt ikommuninvånarnas intresse, som vi ju alla i en ellerannan mening representerar.Det förekom litet konstiga uttryckssätt, som interiktigt speglar de förslag som vi i går lade påriksdagens bord.Sylvia påstod ursprungligen att dekommuner som höjer skatten skulle straffas. sade alldeles att mina förslag ikompletteringspropositionen innebär attkommuner förnekas rätt att ta ut mera skatt ellermöjligen att föräldrarna förnekas rätt att betalamera skatt.Jag tycker att det är ganska bra med kommunalsjälvstyrelse. har vi tagit bort skattestoppet.Kommunerna får göra precis vad de vill. Derasbeslut bygger på vilken majoritet, vilkauppfattningar, vilka förutsättningar och en lång radför självstyrelse viktiga faktorer sområder i den enskilda kommunen. Vi straffar faktisktinte någon, utan vi uppmuntrar de kommuner sominte höjer skatten. Det är alltså inte fråga om någotstraff. Om man höjer skatten med får manbehålla vartenda öre av dessa skatteinkomster.Däremot blir man av med den belöning som manskulle ha fått om man inte höjde.Det är faktiskt skillnad mellan positiva och negativaincitament. Det är litet illustrativt attSocialdemokraterna nästan enbart resonerar itermer av straff och negativa incitament, medanregeringen mer utgår från möjligheten att belönaoch ge positiva incitament.Det finns ett grundläggande problem, som interiktigt har kommit fram i den här diskussionen. Detär oerhört viktigt att man tar hänsyn till dettaproblem så att man inte bara får en bra utan i vidbemärkelse bättre välfärd att fungera.Jag tror att det var som ställdefrågan om det skall vara behovet av service ochvälfärd i olika avseenden som skall styra eller omnågra andra aspekter skall vara i förgrunden.För min och regeringens del är det alldelessjälvklart att det är välfärdsönskemålen i vidbemärkelse som skall styra. I dessa ingår t.ex. attdet är ganska viktigt att det finns jobb. I den härdiskussionen har vi i och för sig behandlat viktigaproblem, men vi har missat huvudproblemet ,nämligen arbetslösheten. Det är ju centralt förmänniskornas välfärd att det finns jobb. Då kaninte heller kommuner och landsting, hurbehjärtansvärda kortsiktiga syften det än må gälla,bete sig på ett sätt som förstör möjligheterna att fåfram flera jobb. Det finns ett samband mellan hurkommunerna beter sig i fråga om skatt och serviceoch möjligheten att faktiskt göra någonting åt denalltför höga arbetslösheten, som ju är det heltdominerande problemet . Man får till exempelinte bedriva skattepolitik så att företagen flyrlandet. Då blir det inte några investeringar ellerjobb. Det vore alldeles galet.Jag tror att någon av er tog upp en fråga somförtjänar att preciseras något. Det nämndes att manfår stora socialbidragsutgifter med en ökandearbetslöshet. Det är klart att det finns ett sådantsamband. Men för att undvika att detta skall bli enalltför stor belastning utökar vi ju nu inte baramånga utbildningsinsatser och nya insatser inomarbetsmarknadspolitiken, utan särskilt det somkallas arbetslivsutveckling. Detta innebär ettavbrott i en arbetslöshetsperiod och motverkardärmed långtidsarbetslöshet och utförsäkring. meningen är detta mycket konstruktivt.Slutligen, herr talman, är väl ändå nisocialdemokrater också i någon meningintresserade av att inte bara sticka huvudet i buskenoch skjuta problemen . Jag tycker migha förstått, av olika motioner och uttalanden, att nivill se till att vi får bukt med en del skuldproblemoch långsiktiga underskottsproblem. Om man integör någonting med den offentliga konsumtionenmåste man ta ifrån människor pengar som deannars skulle ha haft för privat konsumtion. Så kanman naturligtvis göra. Jag tror att det var SylviaLindgren som nämnde att man kunde ha enfördelning som innebär att kommunerna skulle fåmera pengar. För att aktstycket skall gå ihop ochman skall få ordning på underskotten måste man iså fall ta kolossala summor från människors privatakonsumtionsutrymme. Annars klarar man inte detsaneringsprogram på dryga 81 miljarder kronorsom nu ligger på bord.Anf. 39 ():Herr talman! Jag tog upp ett exempel från Nacka.Om ett av tio förskolebarn togs hem ochföräldrarna slutade arbeta skulle kommunen kunnasänka skatten med . För varje hundralappsom faller bort i skatt ges tillbaka istatsbidrag. Kan jag tolka finansministern som attdetta är ett sjukt system?Jag tycker för min del att förväntningarna stiger, sådet kanske var bra att vi fick i gång den härdebatten . Kan jag nu tolka finansministernsom att detta är ett litet löfte om att det när den härutredningen blir färdig kommer attbli förändringar? I sådana fall hälsar jag det medstor tillfredsställelse.Vi har varit inne på kommunalskattestoppet. Jagtycker också att det är bra att det försvinner, mendet är ju inte bra att de kommuner som vill behållasin goda välfärd och kanske behöver höja sin skattskall straffas för det. Det är väldigt konstigt. Visstär vi socialdemokrater fullt medvetna om att vi såsmåningom måste sanera den dåliga statsbudgeten,men det finns ju också andra sätt, har skrivit flera motioner och kommer säkert attgöra det nu igen med anledning avkompletteringspropositionen. Det talas omvärnskatt, men jag säger solidaritetsskatt. Man kanju faktiskt också tänka sig att man skall ge sig pådem som har det litet bättre i det här samhället. Jagmöter väldigt ofta människor som har förståelse föratt det behöver sparas och gnetas i det här landet,men de vill att det skall göras rättvist. Det är ett litetråd till . 40 ():Herr talman! Jag blev nästan provocerad att gå uppen tredje gång för att bemöta finansministern närhon började tala om positiva incitament gentemotkommunerna.I och i övriga storstäder skulle vi varaglada om vi kunde finna riktigt positiva incitament.För del har väl, som jag påvisade i mittinledningsanförande, det positiva varit detnegativa. får ungefär 1,9 miljarderkronor mindre att hantera i den kommunalaekonomin. Det är den bördan vi har.Den borgerliga majoriteten i kommunen har ettsparprogram på och diskuterar nu att höja dettill , på grund av den ekonomiskasituationen -- ändå hotar miljardunderskott. Det äralltså den situation som vi befinner oss i. Det är litetmagstarkt att man i det läget talar om att statensoch den nuvarande regeringens politik gentemotkommunerna innebär någon sorts positivaincitament.Vi vill behålla litet mer själva i och deövriga storstäderna. Vi upplever inte att det ärspeciellt rättvist att betala in per invånareoch få tillbaka 2 400. Det kan man väl ändå intekalla för några positiva incitament.Tack för debatten!Anf. 41 ():Herr talman! Det är möjligt att jag uttryckte migoklart när jag sade att man måste ge mera pengartill kommunerna. Vad jag menade är att man intekan ålägga kommunerna en mängd uppgifter frånregering och riksdag utan att i slutändan ge någonform av kompensation. Det är inget tvivel om attproduktiviteten har ökat i både stadoch utan att man har gettmera pengar, om man jämför med kostnaderna.Denna utveckling har gått fortare i stadoch än i övriga delar av landet.Detta antar jag att finansministern också haranvänt sig av när hon sade i interpellationssvaret attminskade ekonomiska resurser inte behöver varaliktydigt med en försämrad verksamhet. Det harman jobbat med både i Stockholmsstad och län.Det finns dock gränser för hur långt man kan gå. varslar vi och säger upp offentligt anställda,inte minst inom barn- och sjukvårdsområdet, i enrasande takt. Man ser inte alltid till konsekvensernaoch kvaliteten när det gäller vården i sin helhet. Detfinns tydliga tecken på att antalet överbeläggningarpå våra sjukhus ökar och att patienter får ligga it.ex. sköljrum, beroende på att det finns så starkakrav på att man skall skära ner utgifterna. Jag harförståelse för att man måste göra vad man kan föratt komma till rätta med det ekonomiska dilemmat.Men det finns gränser.Jag hoppas att vi med denna debatt -- vi har haftliknande debatter tidigare och kommer säkert attha det -- har fäst uppmärksamheten påatt storstadsförhållandena leder till speciellaproblem. En familj i har mindre kvar attleva på efter det att basutgifterna har betalats änfamiljer i övriga delar av landet. Det finns fleratrångbodda hushåll och personer utan bostad iStockholm. Det finns flera låginkomsttagare iStockholm. Det finns också flera kvinnor somarbetar heltid utanför hemmet. Det för med sigstörre barnomsorgskostnader. har ocksålägre standard på äldreomsorg och ett stortutbyggnadsbehov. I har man ocksåminst högre socialbidragskostnader änövriga delar av landet. Det är sådana synpunkteroch uppgifter som jag tycker att det är nödvändigtatt ta hänsyn till när man ser överstatsbidragsbestämmelserna.Anf. 42 Finansminister ():Herr talman! Låt mig bara göra några avslutandekommentarer. har ett par gångertidigare haft motsvarande debatter omkommunerna och barnomsorgen med BengtWesterberg, vilket hon också nämnde här. Jag ärganska säker på att hon då har fått veta att detutjämningssystem som är sjösatt och som skallfungera och delvis , innebären viss kompensation till de kommuner som hadedåligt utbyggd barnomsorg. Extra tillämpning avfinansieringsprincipen för att kommunerna skallkunna upprätthålla en god volym påbarnomsorgsverksamheten har faktiskt redangjorts. Det behövs inga extra tillskott på det viset.Det ingick i själva övergången till det nyaskatteutjämningssystemet.Anita tog upp en av de två centralafrågorna här, nämligen att det är viktigt att ha reglersom också ger kommunerna motiv att tillgodosesamhällets legitima krav på att det även för den delav befolkningen som råkar vara kvinnor finnsmöjlighet att förvärvsarbeta. Det har frånregeringens sida uttryckts ett stort antal gånger attvi delar den uppfattningen.Slutligen tyckte jag mig notera en viss förvirringinom de socialdemokratiska leden beträffande vemsom skall betala vad. som mycket orättvist att några göteborgarefick betala medan de fick tillbakaungefär . inlägg skulledäremot kunna tolkas som om hon förespråkade skulle kunna lösa hela detsamhällsekonomiska underskottsproblemet genomatt införa värnskatt på .