prot · GG0983 · 1993-03-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:83Torsdagen den 25 marsKl. 12.00Meddelande om ändring i kammarenssammanträdesplanAnf. 1 TALMANNEN:Jag får meddela att det inte blir någrainterpellationssvar , fredagen den 26 mars.Kammaren sammanträder i stället förbordläggningsplenum kl. 13.00.1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 19 mars.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1992/93:187 till finansutskottet1992/93:249 till EES-utskottetBeträffande proposition 1992/93:249Godkännande av avtal mellan ochEuropeiska ekonomiska gemenskapen omprovisorisk tillämpning av bilateraljordbruksöverenskommelse hade regeringenföreslagit att skulle besluta attmotionstiden förkortades till tre dagar.Kammaren beslöt att förkorta motionstiden fördenna proposition till att utgå måndagen den 29mars.Motionerna1992/93:So33--So43 till socialutskottet1992/93:Bo43--Bo48 till bostadsutskottet1992/93:T32--T84 till trafikutskottet1992/93:Ub155 och Ub156 till utbildningsutskottet1992/93:U16 och U17 till utrikesutskottetMeddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att socialutskottetsbetänkanden SoU14, SoU16 och SoU17 skulleavgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt.3 § Tilläggsbudget I till statsbudgeten /93Föredrogssocialutskottets betänkande1992/93:SoU14 Tilläggsbudget I till statsbudgetenför /93 (prop. 1992/93:105).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut fattades efter 5 §. )4 § Äldreomsorg -- inriktning och anslagFöredrogssocialutskottets betänkande1992/93:SoU16 Äldreomsorg -- inriktning ochanslag (prop. 1992/93:100 delvis).Anf. 2 ():Fru talman! En av 90-talets viktigaste politiskafrågor och en av de frågor som berör människorallra mest är på vilket sätt vården och omsorgen omde äldre fungerar. Att det är så är ganska naturligt.Alla har vi någon släkting eller någon vän ellerbekant som på något sätt är berörd av huräldreomsorgen fungerar.I har vi haft och har fortfarande en i stortsett väl fungerande äldreomsorg. I mångakommuner och landsting är omsorgen och vårdenom de äldre en prioriterad verksamhet. Men detfinns flera oroande tendenser. Jag skall senareåterkomma till dessa.Under 80-talet utreddes äldreomsorgen noggrant.Anledningen var bl. a. att den utveckling som vi haroch har haft mot ett ökat antal äldre äldre harmedfört att inte bara nya resurser måst tillförasäldreomsorgen utan också att organisationen måsteförändras. På grund av det dubblahuvudmannaskapet föll många äldre mellanstolarna och fick inte den vård och omsorg debehövde. En annan anledning till förändringar varviljan att decentralisera ansvaret så att det komnärmare de människor som berörs, dvs. de äldre.Resultatet blev . Kommunerna fick ett samlatansvar för de särskilda boendeformerna och förvården och omsorgen om de äldre, dock inte förhemsjukvården såvida man inte överenskom omdetta med . Dessutom infördes ettbetalningsansvar för kommunerna för patienter isåväl den somatiska långtidsvården som inomakutsjukvården.Socialstyrelsen har till uppgift att utvärderaeffekterna av Ädelreformen. Hur samhälletskostnader utvecklas. Hur kommunens ansvar förmedicinska insatser utformas. Hur integrationenmellan social hemtjänst och hemsjukvård utformas.Och hur hjälpmedelsverksamheten utvecklas.Dessutom tittar en speciell kommitté påbetalningsansvaret.Socialstyrelsen skall lämna enutvärderingsrapport, och så skedde i september1992. Att dra några långtgående slutsatser utifråndenna tidiga rapport är naturligtvis inte möjligt.Socialstyrelsen anser dock att även om det funnitsområden där det finns skäl att närmare följautvecklingen, t. ex. när det gäller rehabiliteringen,kvaliteten på kommunernas hälso- ochsjukvårdsinsatser och utbildningen av personalen,är ändå allmänintrycket att genomförandet hittillsmed tanke på reformens omfattning gått relativtsmärtfritt, och erfarenheterna är förhållandevispositiva.Gun-Britt , socialdemokratiskkommunpolitiker, gav vid socialutskottets hearingen bild av förändringen som jag tycker speglarverkligheten. Hon sade: ''är som att varahavande med en elefant. Det var ett fruktansvärtlångt havandeskap med många utredningar. Sedanvar det en rätt så snabb och rätt smärtfriförlossning. Så här långt kan man väl säga att ungenär någorlunda välskapt. Men man skall komma ihågatt den faktiskt bara är .'' Detvar vid det tillfället vi hade hearingen -- minkommentar. ''Det finns massor av saker som vimåste göra för att den skall bli en vuxen elefantockså. ''Ädelreformen är en viktig förutsättning för att viskall kunna få en bra äldreomsorg. Frågan är omdet är en tillräcklig förutsättning. Med tanke på vadsom händer runt om i vårt land för närvarandeverkar det inte så. Visserligen förefaller det som omäldreomsorgen skonats längre än barnomsorgennär det gäller nedskärningar i kommuner ochlandsting, men detta budgetår kommer ocksånedskärningarna och avgiftshöjningarna inomäldreomsorgen.Före jul behandlade vi frågan om ett statligtreglerat högkostnadsskydd inom äldreomsorgen.Vi socialdemokrater ville att regeringen skulleåterkomma med ett sådant förslag med tanke påden utveckling som pågår när det gäller avgifterna ikommunerna. Den borgerliga riksdagsmajoritetensade nej till vårt förslag.För fjorton dagar sedan deltog jag i en debatt påhandikappmässan i . Där påstod denpolitiskt sakkunnige inom socialdepartementetInger att departementet jobbarmed ett förslag till högkostnadsskydd. Om så ärfallet, varför biföll ni inte vårt förslag här ikammaren? Frågan ställer jag till de borgerligaföreträdarna i denna debatt. Berodde er avvisandehållning på att förslaget kom från osssocialdemokrater, eller är det så att signalerna fråndepartementet saknar substans och bara är ettförsök att lugna opinionen?Äldreomsorgen bedrivs ute i våra kommuner. Föratt få en bild av läget måste man bege sig ut ochstudera verkligheten i kommunerna. Bilden ärsäkert mångfacetterad, eftersom den enakommunen inte är den andra lik. Jag tror emellertidatt det finns vissa utvecklingstendenser som ärgemensamma.Min egen hemkommun är specielltintressant av flera skäl. Den styrs liksom riket avden s.k. fyrklövern, och man har i Helsingborgbestämt sig för att genomföra ett systemskifte inomoffentlig verksamhet. Precis som regeringen talarman gärna om en valfrihetsrevolution.Frågan är bara: Valfrihet för vem? För närprivatiseringar genomförs i rask takt har man aldrigfrågat dem som berörs, nämligen de äldre, utanvalfriheten är förebehållen dem som producerarverksamheten, dvs. Var det denvalfriheten ni avsåg, kära borgerliga kolleger, i densenaste valrörelsen?Nya begrepp har vuxit fram. är detmarknaden som råder, och de äldre är kunder sompå vilken varumarknad som helst. Folkpartietsgruppledare i jämfördebarnomsorgen -- jämförelsen torde gälla ävenäldreomsorgen -- med att sälja tvättmedel. Är detså, , ni folkpartister ser på de äldresbehov av äldreomsorg, som att ge sig ut på entvättmedelsmarknad med den av er lanseradeservicechecken?Eller är det som chefsideolog uttryckte det på en konferens: ''Denlilla världen är vänkretsen, familjen -- där ställerman upp för varandra. I den stora världen med sinamarknader och sin byråkrati är man mer anonym.Där visar man inte känslor på samma sätt.Marknaden kan ses som en serie handslag ochöverenskommelser. Byråkratin har sina regler sombygger på hierarki och ordning. Vi borde få handlavälfärd på marknaden på samma sätt som man i dagdelar ut checker på färdtjänst. Det är de äldresjälva som skall vara entreprenörer på denmarknaden. ''Är det så verkligheten ter sig, My , att detbara är inom familjen man ställer upp för varandra?Är det den bild du fått när du mött folk som arbetarinom vården och inom , att detegentligen bara rör sig om en marknad därkänslorna och omtanken inte finns? Och tror MyPersson likt sin partiideolog att vad de äldre helstvill är att bli entreprenörer på någon sortsäldreomsorgsmarknad?Jag tror inte det. Jag tror som Gun-BrittMårtensson gör. Hon sade på vår hearing: ''Jag troratt det är så, att man behöver få en större valfriheti äldreomsorgen i den del där de gamla faktisktbehöver få vara med och bestämma, t.ex. om manvill ha städat eller om man hellre vill ha ensockerkaka eller få blommorna omplanterade. Nuhar valfriheten resulterat i att man skall få en checki handen. Kan ni se framför er den 85-åriga, enaning senildementa, damen som med lust ochglädje skall gå ut och välja entreprenör? För mig ärdet inte framtidens äldreomsorg. Jag håller faktisktett par spänn på sockerkakan i det fallet. ''Politiska beslut handlar om prioriteringar. IHelsingborg har Fyrklövern prioriterat låga eltaxorframför utvecklingen av äldreomsorgen ochprimärvården. Man vill spara 57 miljoner ochminska personalstyrkan med ca 300 personer, trotsatt utvecklingen visar att vi får allt fler äldre över 80år. De avvecklingspengar som behövs under dettaår för att genomföra förändringen uppgår till 76miljoner. Tala om Ebberöds bank!Kommuninvånarna får punga ut med 76 miljonerför att spara 57.De ansvariga påstår att anledningen tillförändringen är att övertagandet av primärvårdenbetytt samordningsvinster. Men de frågor jag ställermig är: Varför då inte öka kvaliteten inom vårdenoch omsorgen? Varför inte återinföra denterapiverksamhet som inte längre finns? sitterde äldre på ålderdomshem, totalt sysslolösa, därföratt personalen inte har tid att aktivera dem. Varförinte återinföra de senildemensavdelningar somfanns på ålderdomshemmen och som innebar enhögre personaltäthet för dem som hade speciellabehov av aktivering? Är det inte så att personalenbehövs allteftersom antalet äldre ökar?Jag är medveten om att inte är ,men jag vet att en liknande utveckling pågår ocksåpå andra håll. Dessutom kritiserar jag inte allt somsker i . Utvecklingen mot att föraverksamheten närmare de äldre bejakar jag.Politik handlar om prioriteringar, och de borgerligapolitikerna i systemskiftets prioriterarinte äldreomsorgen. Allmänhetens dom ärsynnerligen hård.Under de senaste månaderna har det i lokalpressenpågått vad som milt uttryckt kan liknas vid enopinionsstorm. Insändarna är så många att jagslutat räkna dem. Jag tror att det rör sig om etthundratal. -- de är ganska många --som jag har följt äldreomsorgsdebatten påhemmaplan har jag aldrig upplevt något liknande.Äldreomsorgen var en uppmärksammad fråga ivalrörelsen. Kds, med affischnamnet JerzyEinhorn, förespråkade förbättringar för de äldre.Nu ter sig verkligheten annorlunda. Det blev intebättre -- det blev sämre. Allt går inte att skylla påden ekonomiska krisen. Det handlar också omprioriteringar.Jag vill ställa några frågor till kds talesman i dennadebatt, : Varför är det så att nikds:are, tvärtemot vad ni sade, faktiskt inteprioriterar vården av och omsorgen om de äldre?Vilket ansvar tar ni rent faktiskt för de försämringarsom sker? För visst har ni väl ett ansvar?Tror ni moderater och folkpartister som talade ochfortfarande talar om en valfrihetsrevolution på vadni själva säger? Anser ni på fullt allvar att de år somgått sedan ni tog över makten har inneburit enstörre valfrihet för de äldre?Vi socialdemokrater prioriterar vården av ochomsorgen om de äldre. Det pågår en utvärdering avÄDEL-reformen, men det räcker inte. Det görsnedskärningar och avgiftshöjningar som ligger heltvid sidan av ÄDEL-reformen. Därför börregeringen göra en analys av den totalautvecklingen inom äldreomsorgen i landet, ochredovisa denna och eventuellt behov av ytterligareinsatser för riksdagen.Jag yrkar bifall till den socialdemokratiskareservationen.Anf. 3 MY ():Fru talman! Jag vill ge en bild ur den s.k.verkligheten.Hon är liten, hon är böjd, och hon står och tittarut genom den saltbelagda fönsterrutan som nästanständigt gör sikten över samhället, kyrkan ochhavet diffus. Hon funderar högt. Hon tänker:''Det är skönt att bli gammal, det är det visst. Såsom jag har levt opp ett...Men det är så mycket jagskulle vilja göra... Men jag får ta dan som denkommer. Jag kommer ju opp och alltiduträttar jag något...Så jag är nöjd med det som detär...Så länge en kan klara sig själv...Och min högstaönskan är att få dö hemma. Fast det har en ju ingagarantier för...Man blir ju äldre och får sämrekrafter och så...men jag är glad att jag är hemmaännu...Och sen bli det väl alltid någon råd...''Så plockar hennes tunna händer litet grand medbordduken, och hon tittar genom fönsterrutanlångt ut över havet.Det är bl.a. den här kvinnan jag skall tala om här idag.Fru talman! skall ta ställning tillsocialutskottets betänkande 1992/93:SoU16 somrör äldreomsorg och som därmed också rör dengamla bohusländska kvinna jag just citerade.Låt mig först påpeka att utskottet har valt att vidbehandlingen av budgetpropositionens bilaga 6,som rör de sociala frågorna, i ett separatbetänkande ta upp äldrefrågorna. Detta tycker jagskall ses som ett tecken på den stora vikt somutskottet lägger vid just äldreomsorgen i dess olikaformer. Detta välkomnar jag.I själva betänkandet tas förutom äldreomsorgensövergripande målsättning också upp frågor som rörvård- och rehabiliteringsinsatser för äldre,boendealternativ inom äldrevården, de äldreinvandrarnas situation liksom vikten av företrädareför de äldres intressen. Dessa ämnen behandlasutifrån inkomna motioner.Dessutom innehåller betänkandet, vilket sades härtidigare, ett referat av den offentliga utfrågning omframtidens äldrevård som utskottet anordnade den20 oktober i fjol.Ett av denna utfrågnings syften var att utskottetskulle få del av de erfarenheter av ÄDEL-reformensom gjorts. Ett annat syfte var att få kunskapom var forskningen inom olika verksamheter inomäldrevården står.Utvärderingen av ÄDEL-reformensgenomförande var i stort sett positiv, även om manbara hade tio månaders erfarenhet att dra slutsatserav. kommer på regeringens uppdragatt fortsatt granskaverksamheten.I de erfarenheter och forskningsrön sompresenterades av dem som är verksamma iäldrevården kunde man notera många positivatendenser. Detta är kunskap som inte baraansvariga tjänstemän bör använda och väga in ilångsiktig planering, utan som i lika hög grad äranvändbar för de politiker som ytterst skall fattabeslut.Dagens betänkande handlar om dagensäldreomsorg. Det har i utskottet rått en storsamstämmighet om propositionens övergripandemålsättning, dvs. att alla människor på äldre dagarskall kunna känna trygghet och veta att de får denomsorg de behöver, och att de skall hasjälvbestämmande och få behålla sin integritet ochvalfrihet även när behoven blir större.Som nämnts har man i Socialdemokraterna i enreservation uttalat farhågor för att de signaler somges om besparingar på olika områden inomkommuner och landsting skulle kunna drabbaäldreomsorgen oförtjänt hårt. Man anser därför attregeringen skall göra en analys av den totalautvecklingen inom äldreomsorgen i landet, ochredovisa den för riksdagen.Jag har stor sympati för de farhågor som man hyseri Socialdemokraterna i så måtto att de visar på ettstort engagemang och en stor oro för de äldressituation . Denna oro delar de för övrigt medmajoriteten i utskottet.I utskottet anser man dock att den noggrannauppföljning av äldreomsorgens utveckling underden närmaste femårsperioden som Socialstyrelsenär satt att göra kommer att fylla samma funktionsom det Socialdemokraternas förslag syftar till.Det finns ändå anledning att vara oroad för att densolidaritet människor emellan som alltid sätts påprov i ekonomiskt svåra tider nu verkligen kommeratt sättas på prov. Erfarenheten säger oss att depersoner och de grupper som har många ochstridbara företrädare tyvärr också ofta är de sompremieras. De mycket gamla och mycket sjuka --ofta demenssjuka -- utgör en stor grupp som harsvårt att få uppmärksamhet.Många av dem kan bokstavligt talat inte göra sinstämma hörd. Dessa våra gamla har inte hellernågon stor stridbar armé som för deras talan. I ljusetav detta anser jag fortfarande att behovet av enstatlig och med vidsträckta befogenheter utrustadäldreombudsman är vida viktigare än alla andratilltänkta nya ombudsmän.Fru talman! Förutom vad som sägs i betänkandetom mål och inriktning för dagens äldreomsorg trorjag att det är viktigt att vi i denna kammare ocksåförsöker att blicka längre fram i tiden och dra uppriktlinjer -- kalla det gärna visioner -- för hur en godomsorg om de äldre då skall se ut.I vårt land är av befolkningen 65år och däröver, och liksom i de flesta länder ökarantalet äldre raskt. Generellt sett är dessa våra i dagäldre vitalare än gårdagens -- och sannoliktkommer morgondagens äldre att vara än vitalare,men också att ha nya, delvis annorlundaförväntningar och behov. Inte minst kommer de attha krav på ett helt annat sätt än tidigaregenerationer gamla. Dessutom kommermorgondagens äldre inte att ha samma lojalaanhöriga att lita till som tidigare generationer.Därmed följer också att kraven på samhälletsinsatser blir större.För dessa kommande -- med tanke på sin ålder''lagom friska'', vitala och medvetna -- gamla måstevi börja forma den äldreomsorg som de harrätt till och också kraftfullt kommer att kräva. Hurgör vi det?För all god planering fordras kunskap. har vistor kunskap om vad såväl det friska som det sjukaåldrandet innebär. En bred tvärvetenskapligundersökning som påbörjades vid Vasasjukhus i och som fortfarande pågår geross ständigt nya rön om såväl de medicinska som desociala faktorer som påverkar en människasåldrande. Den breda kunskap som den s.k. H70-undersökningen erbjuder borde vara en självklarbas för planeringen av såväl dagens sommorgondagens äldrevård. Hade sådan kunskaptagits bättre till vara tidigare, hade vi exempelvisinte behövt förfalla till den planering utifråntrender som präglat äldreomsorgen.Alla minns vi 80-talets trend, då samtligaålderdomshem skulle avvecklas. Så skedde, ochsamtidigt -- jag har sagt det förr i den härkammaren -- tog vi bokstavligt talat livet av ettantal gamla människor. heter trendengruppboende, och den tillåts breda ut sig på andralika nödvändiga boendeformers bekostnad --exempelvis sjukhemmens. Vi måste ta lärdom avvåra misstag och av de samlade forskningsresultatsom faktiskt står till buds.Ett annat område där vi har en stor samladkunskap är demensområdet. av dagens65-åringar och äldre lider av någon avdemenssjukdomarna, av vilka den vanligastförekommande som bekant är Alzheimerssjukdom. med allt fler i höga åldrarkommer sjukdomen att bli än mer vanlig. Forskareförutsåg tidigt detta och pekade också på dennautveckling, men då var det inte många ansvarigasom tog med denna framtidsvy i sin planering. Nubörjar -- äntligen skulle jag vilja säga -- intresset föroch kunskapen om att dessa än så länge obotligasjukdomar är en realitet växa sig stark, och därförhar man nu börjat att intensivt planera för att ge deutsatta en god omvårdnad. Ett exempel på detta ärsatsningen på gruppbostäder -- om dessa är rättutformade för just demenssjuka.Men detta räcker inte. Det man måste läggastora resurser på är att ge varje misstänktdemensfall möjlighet till utredning och diagnos.Detta för att i bästa fall kanske kunna utesluta endemenssjukdom -- om inte för att kunna ge densjuke så lämplig och därmed god omvårdnad sommöjligt, men inte minst för att de anhöriga inte skallbehöva leva med ett ständigt dåligt samvete för attde inte visste. Alltför ofta har jag fått höra: Hadejag bara vetat, så hade jag gjort annorlunda, menjag kunde ju inte ana... Ingen anhörig skall behövasäga så Sverige.Jag vågar påstå att vi i vårt land har en i mångastycken världsledande forskning pådemensområdet. Den måste på alla sättuppmuntras. Vidare måste dessa sjukdomar lyftasfram, för det som förs fram i ljuset blir trots sinohygglighet mindre skrämmande, och en svårverklighet blir lättare att bära för den sjuke och denanhörige, om man vet att man delar den mednågon. Det är glädjande att här kunna talaom, och jag gör det med en viss stolthet, attApoteksbolaget har utnämnt till sittdemensår.Om kunskap är en av de hörnstenar som vi måstebygga dagens och morgondagens goda äldreomsorgpå, så är attityderna till våra gamla ytterligare enviktig komponent. Att skapa status kring åldrandetär en stor och fin uppgift, och det är enförutsättning för att samhället skall kunnatillförsäkra varje gammal människa en värdigtillvaro.Någon har sagt att man kan avläsa ett samhälleskvalitet på det sätt som det behandlar sina gamla.Enligt den är, vill jag påstå, vårt landexempel på ett mindre gott samhälle. Vi måste läraoss att se den äldre människan som den unikavarelse och den resurs hon faktiskt är. För hennesskull har vi inte råd att låta bli att göra det, och inteheller ur krass samhällsekonomisk synpunkt. Dettaär inget som vi kan lagstifta om. Men jag tror att visom politiker, i vårt sätt att tala om äldre och detsom berör deras tillvaro, att planera för äldreutifrån deras önskemål och att plädera för de äldresom inte orkar föra sin egen talan, kan bidra till detgoda innehållet i såväl den medicinska som densociala omsorg som är alla äldres rättighet i ettciviliserat samhälle.Slutligen, fru talman, vill jag yrka bifall tillutskottsmajoritetens hemställan i socialutskottetsbetänkande SoU16 och därmed avslag på densocialdemokratiska reservationen.Låt mig så få påminna, ärade ledamöter, om densanning som vi alla bör betänka när vi talar med,talar om och planerar för de äldre i vårt samhälle och , nämligen att ''gamla är unga,som bara har blivit litet äldre''.Anf. 4 () replik:Fru talman! Tydligen känner My som visocialdemokrater oro inför den utveckling som ägerrum inom vissa kommuner och landsting och införde nedskärningar och avgiftshöjningar som görs.Ändå väljer man att inte följa vår linje. Manhänvisar i stället till att det pågår en utvärdering.Men visst är det så, My , att dennautvärdering är avgränsad specifikt till ÄDEL-reformen. Det som händer nu ute i kommuner ochlandsting har, såvitt jag kan förstå, inte ett duggmed ÄDEL-reformen att göra utan har mer mednedskärningarna i statens bidrag till kommuner ochlandsting att göra.Min första fråga är: Varför då inte låta göra enanalys på detta område?Ni talade i valrörelsen om valfrihet, och min andrafråga är: Är det My uppfattning attvalfriheten efter det borgerliga makttillträdetgenerellt sett har ökat för de äldre? Det borde varaen väsentlig fråga, eftersom ert parti talade såmycket om detta.Jag citerade tidigare den som brukar betecknas sommoderaternas chefsideolog, , närdenne talade om den stora och den lilla världen justmed tanke på äldreomsorgen. Min tredje fråga är:Är det My uppfattning, likaväl som HansZetterbergs, att det saknas omtanke och känslor idet som ni kallar den stora världen, dvs. inomäldreomsorgen och inom vården? Är det MyPerssons uppfattning, eller har My någonannan uppfattning?Anf. 5 MY () replik:Fru talman! Ja, , jag känner oro, ochjag tror att vi alla känner oro inför den situationsom de gamla har . Jag känner den oron litetutifrån det som jag sade tidigare, nämligen att detnu handlar om att prioritera. Detta har kanske intealltid så mycket av politiska förtecken utan har välatt göra med hur alla människor i samhället villhjälpa till för att påverka och att prioritera -- heltenkelt vem som man vill slåss för. Därför känner jagen viss oro för de äldres situation.Samtidigt hyser jag en tilltro -- kanske i motsats tillJan , men det vet jag inte -- till dekolleger vi har i kommunerna som skall försökatillgodose de äldres behov likväl som alla andragruppers behov.Har valfriheten ökat eller ej? Vi kan båda enas omatt man kan inte säga att valfriheten ökade den 31januari. Men jag tror att det finns en mentalberedskap för valfrihet. Jag tror att det finns enkänsla av att det finns litet större valfrihet nu justdärför att var och en själv får ta större ansvar. Jagmenar inte något illa med ansvar. Jag menar attansvar är att ha goda förväntningar på människor.Därav kommer en viss valfrihet.Vidare har vi frågan om stora och lilla världen ochpartistrateger. Jag kan inte svara förpartistrategernas ord och vad de anser omomtanke.