prot · GG09119 · 1993-06-01 00:00:00 — Jag vill hänvisa till mitt svar påInga-Britt fråga och till mitt svar den 4maj på en liknande fråga från . 156 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret. Jag har fleragånger tidigare ställt liknande frågor tillskolministern, om riskerna för att handikappadebarn råkar illa ut i ett system där skolorna har rättatt välja sina elever. Jag har varje gång fåttlugnande besked. Skolministern har försäkrat migatt de handikappade inte skall särbehandlas i dethär avseendet utan kunna välja skola i sammautsträckning som andra elever.Nu tror inte jag på de där beskeden längre. Den lillaflickan i som det var tal om var inteensam om att inte vara välkommen till sin skola.Hon är bara ett av många exempel på barn som harnekats plats i den skola som de har valt, och de harnekats plats på grund av sitt handikapp.Det är inte bara systemet för resursfördelning tillprivatskolor som hindrar barn och föräldrar attgöra sina val. Det är också brist på resurser i vanligakommunala skolor som gör att barn med olikahandikapp inte kan välja.Det finns också exempel på hur missriktadprofilering tas som ursäkt för att rörelsehindradebarn nekas plats i en skola.Det rör sig om mer än en principfråga,skolministern. Det är en djupt mänsklig, etiskfråga. Varje gång ett barn nekas plats i en skola pågrund av någonting hos barnet, är det ett nederlag.Det är naturligtvis ett nederlag för skolan, menframför allt för det enskilda barnet. Det nederlagetkanske aldrig någonsin går att ställa till rätta. Ävenom beslutet ändras är skadan redan skedd. Känslanav att inte vara välkommen sitter där som en taggoch kanske förstör hela skolgången. Därför får ingasådana besked lämnas. Det är ovärdigt ett land somvill ha en skola för alla, och därtill bästa.Jag vill fråga skolministern om hon tycker att det ärrätt att skolor som betalas med våra gemensammaskattepengar, skall ha rätt att säga nej tack till enelev på grund av dennes handikapp? Frågan gälleralldeles oberoende av om det är en privat eller enkommunal skola.Anf. 157 (m):Herr talman! Jag har redan svarat på den fråga somEva hade skrivit ner att hon skulle ställai den här repliken. Jag anser att en skola skall varaskyldig att ta emot elever, oavsett om de ärhandikappade eller ej. Det framgår också av deregler som gäller.Jag utgår ifrån att anmäler dekonkreta fall där handikappade elever harförvägrats tillträde till en skola till , så attdessa fall kan prövas enligt de regler som finns. Jagutgår ifrån att så redan har skett. Den tillsyn somskall göras skall självfallet också fungera.Anf. 158 ():Herr talman! Jo, vi skall nog se till att dessa fall fårsin prövning. Men, skolministern, skadan ärfaktiskt redan skedd för de barn som inte känner sigvälkomna.Det kan t.ex. röra sig om en rörelsehindrad flickasom skall börja i första klass. Den skola som liggernärmast och som flickan och hennes kamrater pålekis hade tänkt börja i, har beslutat sig för enmiljö- och naturprofil. Flickan har fått besked omatt hon stör den profilen. Hon kan inte vara medute i naturen, där denna skola har tänkt förlägga endel av sin undervisning -- förmodligen på ett mycketbra sätt -- på grund av sitt handikapp. Flickan hotardärmed de andra barnens möjligheter att få röra sigi skogen. Det här är ett exempel.Är skolministern beredd att agera så att skolan inteuppfattar signalerna från regeringen såsom att enprofilering väger tyngre än ansvaret att ge alla barnrätten att välja skola? Skolministern sade härtidigare att vi skulle ha något slags instinktivtmotstånd mot att man skall få välja skola. är detskolministern som står för det motståndet.Anf. 159 (m):Herr talman! Jag delar uppfattningen att skadanredan är skedd i de enskilda fallen. Jag tycker attdet är djupt olyckligt när någon elev i någotsammanhang möts av kränkande besked eller av enovälkommen attityd. Det här är svårigheter som viäven möter när det gäller handikappade elever somintegrerats generellt. Det finns inte tillräckligt godakunskaper om handikapp. Det finns en hel delfördomar. Det finns svårigheter. Detta är ingentingsom bara gäller fristående skolor.I läroplanssammanhang och när det gäller olikaregelverk från statens sida är vi mycket noggrannamed att markera vad som gäller. Jag tvekar inte attfölja upp den punkten. Det skall vara fråga omoerhörda praktiska bekymmer för att en elev inteskall kunna få välja en skola. Det gäller oavsett omen skola är eller fristående. Det dykerdå och då upp fall där bekymmer uppstår, men deär generella.Anf. 160 ():Herr talman! Jag hoppas att skolministern inte harlagt till ekonomiska och organisatoriska bekymmerpå listan över de praktiska bekymmer som kanmedföra att eleven förvägras sitt val av skola.Det är riktigt att det ibland uppstår problem medintegrerade elever. Men kan detockså fungera bra. Jag har ett exempel på att dethar fungerat mycket bra. Exemplet gäller en grabbi en Norrlandskommun. Han har gått i envanlig klass, och det har fungerat utmärkt medspeciallärarresurser och extra stöd. drar manned på speciallärarresurser, och pojkentvångsplaceras i en särskoleklass. Ingen villegentligen ha det på det här sättet. Det härpåverkar också pojkens och hans föräldrarsmöjlighet att inte bara välja skola utan ävenskolform, vilket vi skall ta upp om en liten stund.Är skolministern beredd att erkänna att densamlade politiken från regeringens sida har medförtingrepp i föräldrars och barns rätt att välja skola?Anf. 161 (m):Herr talman! Jag skulle kunna vända på frågan. Ärsocialdemokraterna beredda att erkänna att denekonomiska politik de har fört har försatt landet ien situation som gör att många av de angelägna målsom vi har, bl.a. för skolan, är svåra att uppfylla?Elever med särskilda behov behöver ha myckettydligt stöd i regelverket, bl.a. när det gällerskolverksamhet. Jag har tidigare i den härtalarstolen markerat att jag är beredd att bl.a. iläroplanssammanhang se till att vi får ett sådantskärpt regelverk.Det är uppenbarligen inte tillräckligt, oavsett vilkabesked jag än ger till . Av någonoutgrundlig anledning vill försökainsinuera att det skulle saknas vilja eller intresseifrån regeringens sida att värna handikappadeelevers rätt till en god skolgång precis som för andrabarn. Någon sådan inställning finns faktiskt inte. Viär besjälade av tanken att skapa en skola somverkligen fungerar för alla barn.Anf. 162 ():Herr talman! var detskolministern som i en debatt med Inga-BrittJohansson insinuerade att vi inte skulle stå upp förrätten att välja skola. I det här fallet är detskolministerns politik som medverkar till att barninte har den rätten. Det finns många fler sådana härexempel, skolministern. Det är inte fråga omenstaka fall.Det finns många kommuner med mycket knappekonomi som sitter och väntar på signaler, som göratt de kan spara på skolan genom att t.ex. samla allabarn med ett speciellt handikapp på ett ställe. Detbehövs ett tydligt stöd i regelverket. Det är bra attskolministern är beredd att se till att vi får ettsådant.Den proposition som avlämnades senast i dennafråga ledde dock till en vidgning av kommunernasmöjligheter att gå ifrån elevers och föräldrars val avskola. Jag får väl utgå ifrån att det var ett slags missi arbetet att lägga fram den propositionen.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på fråga 1992/93:769 omutvecklingsstörda barns rätt att välja skolaAnf. 163 (m):Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att skynda på arbetet i arbetsgruppen försärskoleundervisning, så att de utvecklingsstördabarnen och deras föräldrar fårsin självklara rätt att avgöra i vilken skolformbarnen skall gå.Nej, jag har inte för avsikt att påskyndaarbetsgruppens arbete. Jag finner det rimligt attarbetsgruppen, som tillsattes ,får tid på sig att följa och dokumentera föräldrarsoch skolans samverkan inför beslut att ett barn skalltas emot i särskolan under sin skolpliktstid.Anf. 164 ():Herr talman! Jag tackar för det här svaret. Men jagtycker att det är synd att det ser ut som det gör.Arbetsgruppen kunde ha fått mera tid på sig omden hade tillsatts litet tidigare. Många och storaprincipfrågor på utbildningsområdet har jäktatsfram som har gått sedanregeringen tillträdde. Regeringen har inte dragit sigför att strunta i att invänta utredningsförslag somden har vetat skulle gå emot den egna viljan. Manhar inte heller dragit sig för att neka tillremissbehandling av mycket stora och viktigaprincipfrågor, innan de tas upp till beslut här iriksdagen. I den här frågan är regeringen dockmycket senfärdig.Den självklara rätten för föräldrar tillutvecklingsstörda barn att själva välja skolform försina barn dras i någon långbänk som jag tror attThorbjörn glömde i någon vrå. Det är braatt en arbetsgrupp har tillsatts. Det är emellertidockså nödvändigt att den får sådana direktiv attarbetet snart leder till resultat.Det har gått behandladefrågan första gången. Den gången behövdes tvåbehandlingar innan alla motsträvigaregeringspartier hade inordnat sig i ledet.Lockbetet var förmodligen just den härarbetsgruppen och att regeringen skulle följafrågan. Det var nog fler än jag som trodde attregeringen skulle ta frågan på större allvar. Framförallt många föräldrar till utvecklingsstörda barnhoppades på att det skulle gå fort att få fram enlagändring som skulle ge dem samma rätt som allaandra föräldrar.Vilka svåra principfrågor, skolministern, döljer sigi den här frågan som motiverar ? Varför ville ni inte ha fram ettbeslut under den här mandatperioden -- ett beslutsom skulle utvidga valfriheten och låta den gällaalla barn?Anf. 165 (m):Herr talman! Frågan om särskoleelevernasskolgång behandlades bl.a. i propositionen omändrat huvudmannaskap för särskolan och särvux,m.m. Regeringen underströk i propositionen attföräldrarnas önskemål och synpunkter är viktiga.Regeringen valde ändå efter mycket övervägandeatt låta bevara styrelsen för särskolan i barnetshemkommun, vilken slutligen skall avgöra om ettbarn skall tas emot i särskolan eller inte. Därutöverslog vi fast betydelsen av att också elever inomsärskolan får möjlighet att välja inriktning inomutbildningen, osv.Arbetsgruppen tillsattes för att den skall följa hurarbetet bedrivs och hur samverkan fungerar mellanhuvudmännen för särskolan och föräldrarna. Jaghar träffat några av ledamöterna i arbetsgruppen.Vi har även talat om att de skall göra en avstämningmed mig om vad de har kommit fram till.Jag vet emellertid att det är vid ytterst få tillfällensom beslut fattas om särskola utan att föräldrar ochhuvudmän är överens. Däremot finns det ett annatbekymmer. Här har regeringen varit tydlig ipropositionen. Det bekymret består i att en elev isärskolan inte alltid får den klassplacering eller denskolplacering som man önskar.Jag tar visst dessa frågor på allvar. Men det fordrarviss omsorg när man ändrar så mycket som vifaktiskt har gjort när det gäller elever med mycketspeciella behov. Det krävs lång erfarenhet och storkompetens för att göra dessa bedömningar. Detkrävs ofta speciella insatser och en speciellpedagogik. Vi har därför valt att behålla dentidigare beslutsformen.Anf. 166 ():Herr talman! Jag vill upprepa frågan: Vilka är desvåra principfrågor som döljer sig, vilket gör att detmåste ta ? Man kan t.ex. jämföra medutredningen om tioårig skolplikt. Såvitt jag vettillsattes den och skall vara klar . Denfrågan är minst lika stor, men utredningen har fåttbetydligt på sig. Har den utredningen attbehandla principfrågor av mindre vikt?När det gäller särskolebarnens rätt att väljaskolgång anser en tämligen enig föräldraopinion attföräldrarna har kompetensen och möjligheten attfatta dessa beslut med det stöd och den hjälp de kanfå från kommunerna och andra. Förmodligenkommer även framgent föräldrarna ochhuvudmännen överens i de allra flesta fall. Menföräldrarna borde slippa att ha en förmyndare översig.Anf. 167 (m):Herr talman! Vad det handlar om är i vilkenskolform eleven skall placeras. Att avgöra om ettbarn har sådana inlärningssvårigheter att det inteens med särskilda insatser i är möjligtatt klara en kvalitativ skolgång är ett svårtställningstagande. Det måste bygga på storerfarenhet och kunskap.Det finns inte några etablerade sanningar. Men jagtycker ändå att man skall ha en viss respekt för denkunskap och erfarenhet som lärare och personalinom särskolan skaffat sig genom många års arbete.Jag är alldeles övertygad om att alla föräldrar hargoda kunskaper om sina barn och förmåga att fattaviktiga beslut. Jag tror också att det inte finns någrasom är mer besjälade av att besluten skall bli riktigaän föräldrarna. Men i detta fall är det ändå viktigtmed den kompetens som personalen inomsärskolan har för just detta avgörande.Vi har på ett mycket tydligt sätt markeratbetydelsen av föräldrarnas vilja och kunskap i dettasammanhang. Jag utgår från att det fungerar.Anf. 168 ():Herr talman! Också jag vet att det handlar om valetav skolform. Det är vad jag tar upp i min fråga.Men vilka är de stora principiella svårigheter somdöljer sig i denna fråga, och som gör att manbehöver ta så på sig? Varför kan man intetro på föräldrarnas förmåga? Man vill nog gott påalla håll och kanter. Men varför tror man inte påföräldrarnas förmåga att göra riktiga bedömningar?Jag är övertygad om att man med vilket system manän väljer med facit i hand kan säga: Det blev intebra. Men det gäller båda formerna. Varför skallman ha ett system som föräldrarna inte känner sigmyndiga i när man har gett denna myndighet tillnästan alla andra föräldrar? Skillnaden blir så bjärt.Anf. 169 (m):Herr talman! Om samverkan mellan föräldrar ochprofessionella inte fungerar får man naturligtvisfundera över vad som är viktigast och om det krävsförändringar.Jag tror att det i det här fallet krävs stor kunskapom skolan och om pedagogik samt kunskap omutvecklingsstörning för att göra en bedömning avom en elev skall tillhöra särskolan eller om dethandlar om inlärningssvårigheter och att elevenskulle fungera bra i den vanliga skolan.Vi har dessutom skaffat oss allt större erfarenhet avatt integrera särskoleelever i vanlig grundskola.Det är ett intressant arbete som bedrivs. Man kanmöjligen tycka, som , att regeringeni detta fall skyndar långsamt. Det görs av omsorgom att besluten skall bli riktiga. Jag vill inte gärnatolka in inställningen att vi inte skulle bry oss, ellerinte värdesätta, valfriheten för föräldrarna också idetta fall. Men jag erkänner gärna att det finns enviss försiktighet.Anf. 170 ():Herr talman! Om det är fråga om detta kan den tidsom det tar för regeringen att fatta beslut måhändavälkomnas. Men i så fall borde regeringen hafunderat mer noga innan den lagt fram andraförslag i denna kammare som tagit betydligt mycketkortare tid att få fram. Jag tycker att det har märktspå resultatet.Frågan handlar om att den som gör valet skall hakunskaper. Jag tror faktiskt inte att deutvecklingsstörda barnens föräldrar har ett duggmindre kunskap om skolan och om sina barn än allaandra föräldrar, snarare tvärtom. Det är det intryckjag har fått från alla mina kontakter medutvecklingsstörda barns föräldrar. Det är en gruppsom har tvingats att sätta sig in i dessa frågormycket noga.Anf. 171 (m):Herr talman! Jag delar uppfattningen attkunskaperna om utvecklingsstörning ochhandikapp över huvud taget är mycket stor hosföräldrar som har barn med dessa bekymmer.Samtidigt klarar vi föräldrar, oavsett om vi har barnmed särskilda behov eller inte, inte alltid av att göraen riktigt korrekt bedömning av hur våra barnförhåller sig i förhållande till andra barn. Det ärinte något som är speciellt för föräldrar tillhandikappade barn.I detta fall handlar det om den vanliga grundskolankan eller inte kan ge eleven detta maximala stöd fören positiv utveckling och god inlärning, vilket trotsallt är syftet med skolgången.Överläggningen var härmed avslutad.28 § Svar på fråga 1992/93:772 om det nyabetygssystemetAnf. 172 (m):Herr talman! har frågat omregeringen avser vidta åtgärder så att regeringensnya betygssystem utvärderas av oberoendepedagogiska experter.Regeringen avser att lämna förslag om nyaläroplaner och nytt betygssystem till . Låt oss avvakta med diskussioner om ettnytt betygssystem tills vi har fått lämna vårt förslagoch tills ni har hunnit läsa det.Anf. 173 ():Herr talman! Jag önskar att jag i likhet med övrigatalare kunde tacka statsrådet försvaret. Jag avser dock, oartig som jag är, att integöra det, eftersom jag inte anser mig ha fått någotsvar. Det tycker jag är synd, då betygsfrågan är enviktig fråga.Nu avser regeringen att lägga fram ett förslag. Manhar i regeringen uppenbarligen varit oense om hurförslaget skall se ut. har manlyckats enas. Regeringen lägger fram propositionenveckan innan behagar ta sommarlov, såatt förslaget omöjligen kan debatteras här iriksdagen när det är aktuellt. Det är tycker jag ärsynd.Betyg är viktigt. Betyg i olika former kommer pågott och ont att styra undervisningen. Det betyderatt vi får mer av konkurrens och mindre avsamverkan i skolan samt att vi premierar demätbara kunskaperna.Jag hade kunnat förstå detta om regeringen, vilketden nu säger sig vilja, velat presentera förslaget förriksdagen i morgon.Jag har här en artikel från Dagens där en av statsrådet med glädje diskuterar och debatterar detnya betygsförslaget i . Men vi gördet inte i . Det tycker jag faktiskt är ettutslag av en upprörande nonchalans gentemotSveriges riksdag. Det är anmärkningsvärt attstatsrådet inte är beredd att diskutera sina egnasakområden. Det är synd.Anf. 174 (m):Herr talman! Först vill jag säga: Tro inte allt somstår i medierna! Tro inte allt ni hör på radion heller!Härommorgonen väcktes jag av Ekot som lätmeddela att jag var en stor motståndare till betyg.Efter att varit beskylld för attvara betygshetsare var detta en nyhet, i synnerhetsom regeringen fortfarande inte hade lagt fram sittförslag.När det gäller tidpunkten för dessa propositionersöverlämnande till , var det inte alls för attomöjliggöra en ordentlig behandling här iriksdagen som de överlämnas , tvärtom.Jag tyckte det var angeläget att lägga fram dessaförslag eftersom vi har arbetat med dem undervåren. Då har ledamöterna goda möjligheter attläsa dem för att sedan underhösten få ordentligt med tid för den behandling somskall göras här i huset.Vi har frågestunder och en del andra tillfällen närde propositioner vi lägger fram kandiskuteras. Avsikten var inte att på något sättförsämra möjligheter att diskutera deförslag vi lägger fram. Men jag avser inte attdiskutera dem . Jag tycker att det är viktigt attförst få presentera förslagen i sin helhet.Anf. 175 ():Herr talman! Det är möjligt att det inte är enmedveten linje och policy av regeringen att läggafram förslaget så att det inte skallkunna debatteras här i . Detta blir i vilketfall som helst konsekvensen när det sker på det härsättet. Vi kommer inte att hinna att diskutera det inågon form här i . Detär möjligt att det delvis är fel på riksdagensarbetsformer.Jag får väl vara tacksam för den muntligafrågestunden då jag förhoppningsvis under ungefären halv minut kommer att ha möjlighet ett utbytatankar och ord med statsrådet, om jag får ordet.Till syvende och sist är det faktisktanmärkningsvärt, oavsett om man skall tro allt somstår i medierna eller inte.Jag har inte sett någon dementi från statsrådetDavidson om att det hon säger i ärfel. Jag vet att statsrådet inte kan stå till svarsför hennes yttrande. Det är ändå anmärkningsvärtatt regeringen är beredd att diskutera medmedierna, men inte med riksdagen.Anf. 176 (m):Herr talman! Jag har icke diskuterat förslagen imedierna, och jag tänker inte göra det förrän jaghar lagt fram dem för riksdagen.På Läroplanskommitténs och Betygsutredningensförslag hade vi en remisstid som gick ut i januari.Därefter gjordes en remissammanställning. Vi hararbetat med att bereda de olika synpunkter ochförslag som vi har haft att tillgå. Det är klart att vikunde ha valt att inte redovisa förslagen förriksdagen förrän . Jag tycker att det hadevarit en mycket sämre lösning.Vi har varit överens över partigränserna om att vivill behandla det här förslaget i . Dåär det väl bra att förslagen kommer , så att detges möjlighet att diskutera dem. Jag är övertygadom att vi kan föra en intensiv debatt även undersommarmånaderna. Därefter kan den ordinariebehandlingen här vidta.Anf. 177 ():Herr talman! Om inte statsrådet har varit uteoch diskuterat detta i medierna har i alla fallstatsrådet varit ute och uttalat sig. Honfår väl ändå sägas utgöra en representant för denregering vi har här i landet. Jag förutsätter attstatsrådet kommer att diskutera detta medstatsrådet som helst tycker jag att regeringen kunde hatänkt på att presentera propositionen på ett sådantsätt att debatt i kammaren skulle kunnamöjliggöras innan sommaruppehållet. Det är syndatt man inte har gjort det.Överläggningen var härmed avslutad.29 § Svar på fråga 1992/93:581 omarbetsmarknadsbidragens konkurrenseffekterAnf. 178 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag ämnar vidta för att inte riktigaarbeten skall slås ut med bidrag.Bakgrunden till fråga äratt en handlare i klagat över attkonkurrensvillkoren satts ur spel för honom. Enarbetslös person har fått starta-eget-bidrag för startav firma i samma bransch, vilket enligt CharlotteCederschiöld gör att den redan etableradehandlaren riskerar att slås ut. Konkurrensverkethar granskat fallet, och anser att starta-eget-bidraget medfört konkurrensmässigt snedvridandeeffekter.Jag är förhindrad att kommentera ett enskilt fall.Normalt är risken för undanträngning ochsnedvridande konkurrens i samband medarbetsmarknadspolitiska åtgärder relativtbegränsad. Den hastigt stigande arbetslösheten harmedfört att arbetet med de sysselsättningsskapandeåtgärderna sätts på hårda prov. Ännu så länge ärdock uppgifterna om konkurrensproblem få. Jagoch mina medarbetare följer dock dessa frågormycket noga. Som jag även påpekade ikompletteringspropositionen är det viktigt att AMStar hänsyn till konkurrenseffekter vid bedömningav bidragen.Som känner till, ärArbetsmarknadsverket uppbyggt på ett sådant sättatt beslut om åtgärder för de arbetslösa oftast fattasdär de arbetslösa bor, och där åtgärderna skallsättas in. Detta system bör normalt innebära attlokalkännedomen medför en kontroll av att denordinarie arbetsmarknaden inte störs.Arbetsmarknadsstyrelsen har det övergripandeansvaret för att åtgärderna fungerar som avsett.Anf. 179 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Detvittnar om att statsrådet inser vikten av att bevakaatt bidrag inte tillåts konkurrera ut riktiga jobb.Kruxet är att finna den rätta vägen.Ballingslövsfallet, där starta-eget-bidraget bidrartill att konkurrera ut den befintligalivsmedelshandlaren, är faktiskt ganskaupprörande. är jag helt övertygad om attstatsrådet är lika angelägen som jag om att sådanahär oklarheter inte skall uppstå. Jag betvivlar intepå något sätt statsrådets goda vilja. Jag inser ocksåatt den här avvägningen kan vara svår i de tider somvi lever i.Det är naturligtvis allvarligt om det ilänsarbetsnämndens stadgar inte finns något kravpå att hänsyn skall tas till konkurrenseffekterna vidprövning av etableringsbidrag.Konkurrenshänsynen finns ju på andra håll ilagstiftningen. Det är kanske dags att se till attlänsarbetsnämndens stadgar överensstämmer medlänsstyrelsens konkurrensregler, de nya som gällerfrån den 1 juli 1992.Konkurrensverket, och i sista handMarknadsdomstolen, kan vad avser näringsidkarevidta åtgärder enligt konkurrenslagen för attförhindra konkurrensbegränsning som har skadligverkan inom landet. Men länsarbetsnämnden ärinte näringsidkare, och konkurrenslagen är därmedinte tillämplig, även om det aktuella fallet medförkonkurrensbegränsning enligt Konkurrensverket.Eftersom det i det aktuella fallet redan finns enhandlare och orten sannolikt inte kan bära tvåbutiker kan man ju ifrågasätta om förutsättningenför en långsiktig tillfredsställande lönsamhet -- ellervaraktig som det står i handlingarna -- faktiskt äruppfylld. Det gäller i så fall bara somstarta-eget-bidraget finns. Då kommer den enahandlaren att avlösa den andra.