prot · GH0925 · 1993-11-17 00:00:00 — Man jag trorinte att det är till fördel för det långsiktigamiljöarbetet om vi skall ha detta som utgångspunktför vad vi vill uppnå.Självfallet måste vi acceptera att regeringensskrivelse innehåller detta förhandlingsutrymme.Det är inte detta jag avser, man jag menar att dethade kunnat finnas ett bättre underlag för endiskussion. Skrivelsen ger inte en tydlig bild av vårförhandlingsposition.Även om vi i en sådan skrivelse inte går in i detaljpå vad vi skall kräva, vad vi anser förhandlingsbart,och vad vi anser odiskutabelt finns det ändåmöjlighet att peka på områden där vi på etttydligare sätt bör ange vår ambitionsnivå. Detgäller t.ex. utsläppen av försurande ämnen. Där gesbilden av att , om man håller sig tillskrivelsen, intar en ganska tillbakadragen position.Det borde ha framgått att vi skall driva hårda kravpå minskning av utsläpp av försurande ämnen.Det skall naturligtvis också finnas en självklar rättför varje land att ha strängare miljökrav än vad somgäller gemensamt. Till detta återkommer jagsenare med anledning av beslut är i många stycken inte konstigare ände beslut som fattats i där vi själva har kravpå miljökonsekvensbeskrivningar. Självfallet bordedet ha markerats i skrivelsen att vi skall driva kravpå miljökonsekvensbeskrivningar. Desanktionsmöjligheter som finns mot ländersom inte följer miljölagstiftning och beslutademiljömål är också ett område där vi borde hamarkerat med större tydlighet.Vi kan klart se risker för att en del blirsopstationer och behandlas som fria resurser när vidiskuterar miljöfrågor. Det är fråga om allt frånupplagsplatser för atomsopor till att man placerarmiljöstörande produktion där. Den enda styrandelokaliseringsfaktorn är luddiga och fria miljöregler.Vi skall naturligtvis kräva att EG här tar sitt ansvarför att kontakter och handel med tredje världenskall baseras på miljöhänsyn.Om vi utgår från att huvuddelen av åtminstone detnärmaste decenniets ekonomiska aktiviteterkommer att ske i , , medJapan som ledande nation, och i EG skall vi utifrånvår ståndpunkt hävda EG:s ledande roll vad gällermiljöhänsyn. Det framgår inte av skrivelsen. Detborde ha varit en självklar svensk position. Kritikenmot regeringen gäller alltså att skrivelsen ärotydlig. Den ger inte en klar bild av Sverigesposition.När det sedan gäller anförandemåste man se det i belysningen av denkonfliktsituation som råder. Vi har alltidproducent- och miljöintressen. producentintressena, och det må hannaturligvis göra. Men jag tror att om vi diskuterarmiljöarbete, måste vi se detta som en kamp -- låtoss kalla det så -- där vi bestämmer oss för vilkaintressen vi vill stödja. Jag tror att miljöintressenahar den svagare positionen. De starkaproducenterna har alltid genom historiens lopphävdat sina intressen. De har aldrig varit densvagare parten.Jag tror också att vi skulle missa en hel del av självadynamiken i utvecklingen om vi accepterar ChristerWindéns åsikt -- jag förutsätter att det också är helaNy demokratis åsikt -- att högre miljökrav endastkan accepteras under förutsättning att degenomförs i hela konkurrensområdet.Man kan undra vad det blir för marknadsdynamik.Arbetstillfällena har också alltid förts fram som ettmotstående intresse när det gäller miljöarbetet. Jaghävdar att det helt enkelt inte är sant. Det gårmycket väl att driva ett miljöarbete där arbetena fåren kanske mer meningsfylld och mer lönsaminriktning än om man följer minsta motståndets lag,dvs. de starka intressenas övergripande karaktär.Där utgår man alltid från att den nuvarandeordningen, sättet att producera , skall störas sålitet som möjligt, i annat fall förlorar vi jobben härhemma.Det finns också ett högre mål med detta. Det gällerallt ifrån svensk vapenexport till deltagande iprojekt runt om i världen där vi inte följer deprinciper som vi hävdar att vi skall göra här hemma.Det kan vara kraftverksbyggen och andramiljöstörande verksamheter.Det finns också exempel där teknisk utveckling hardrivits av enskilda länder och sedan har blivitmönster. Där har själva tekniken ochmiljöinriktningen blivit ett verksamtkonkurrensmedel. Jag tror att vi skulle missa en heldel av de mekanismerna om vi ansluter oss tillChrister Windéns syn.Herr talman! Jag vill yrka bifall till minmeningsyttring till betänkandet.Anf. 20 (nyd)replik:Herr talman! Jag har mina rötter i denkonkurrensutsatta industrin. Jag har jobbat där ihela mitt liv. Jag har sett den inneboende kraften ien efterfrågeprocess från kunderna och hur denpåverkar utvecklingen av en produkt som tillverkasav företaget. Jag har sett vilken vikt ett företaglägger vid ett uttryckt önskemål från en kund. Ettföretag som nonchalerar kundernas önskemål ochinte formar sin tillverkningsprocess, sittproduktsortiment eller vad det nu är frågan omgenom att vara lyhörda för marknadens efterfrågankommer att självdö.Om man däremot lägger ett krav på en hel industrisom avviker kraftigt -- låt oss hypotetiskt säga attdet gör det -- från omvärldens krav på motsvarandeindustri, är man beroende av om det finns svenskakunder eller kunder i utlandet som är beredda attbetala mer för att kunna köpa just det härföretagets produkter. Om företaget inte fåravsättning för sina produkter eller om det inte finnsandra starka skäl för att behålla verksamheten i vårtland, herr talman, leder det till att företaget flyttartill ett annat land. Det anser jag, tvärtemot vad JanJennehag menar. Då har vi gjort oss själva enbjörntjänst genom att vi exporterarnedsmutsningen och importerar de varor somföretaget i fråga tillverkar. Det är inte till gagn förEuropa, , eller mig.Anf. 21 () replik:Herr talman! Jag är medveten om att det finnsproblem här. Det är självfallet en del avmarknadens sätt att fungera. Frågan är om vierkänner den här konflikten eller inte. Det görbåde jag och , men vi har olikautgångspunkter. Vi tittar på problemet från olikahåll. Jag konstaterar detta.Det är mycket svårt att ömma förproducentintressena som man driver ettframåtsyftande miljöarbete. I det här fallet får manvälja sida, liksom i så många andra fall. Om manvill ha ett exempel kan man titta på exporten avkrigsmateriel. Det blir självfallet problem om viinte får avsättning för den typen av verksamhet i vårexport. Men vi får ta det problemet om vi anser attdet övergripande målet är viktigare.För att driva ett miljöarbete behövs det godaföredömen, om vi skall uttrycka det litet högtidligt.Det behövs framåtsyftande verksamhet. Detbehövs också att sådan verksamhet konkurrerarmed den gamla och kanske också visar sinöverlägsenhet. På den stora marknad som Europautgör, vare sig vi är med där i formell mening ellerinte, finns det ett utrymme för just dennaframåtsyftande och miljöinriktade produktion. Jagtror att ett konsekvent ställningstagande förlångsiktiga miljöintressen också kan komma attvisa sig vara lönsamt på marknaden.Anf. 22 ():Herr talman! Låt mig börja med att konstatera attvi har haft en rad miljöframgångar i . Vid ettsådant här tillfälle kan det finnas anledning att lyftafram en del av de framgångarna. Jag skall ge någraexempel.När det gäller utsläppen av svaveldioxid till lufthade vi 1970 utsläpp som närmade sig en miljon tonper år. Vi är nu nere under och på vägmot 100 000. Det blir alltså en reduktion med 90 %till år 2000 om vi skall följa de mål som riksdagenlagt fast. När det gäller utsläppen av kolvätenkommer de enligt bedömningarna att halveras frånår 1975 till 1995. Framgångarna när det gällerkväveoxider har inte varit lika utpräglade. Vi haren nedgång, men den är relativt måttlig.På några andra utsläppsområden, t.ex. organiskaklorföreningar från massaindustrin, finns detbedömningar som visar på minskningar med 80 %från 1985 till 1995. Sannolikt kommer vi mycketsnabbt att gå ner ytterligare där.På dioxinsidan bedöms utsläppen från 1985 till 1995minska . När det gäller kvicksilver har vien minskning fram till . Detgäller utsläppen till luft. När det gäller utsläppen tillvatten är siffrorna ännu mer slående. Där är den enminskning . Det beror på att vissaprocesser som gav stora kvicksilverutsläpp harövergivits. På kadmiumsidan är siffrorna likartade.Utsläppen har minskat med 85--från 1970fram till nu.Det finns anledning, tycker jag, att registrera de härsiffrorna och konstatera t.ex. attutsläppen av kvicksilver i östra delen av ungefär 200--250 gånger den svenska nivån. Jagtycker att det ställer hela miljöproblematiken iblixtbelysning och visar hur nödvändigt detinternationella samarbetet är.Av det nedfall vi tar emot av vissa ämnen påsvaveloch kvävesidan kommer 80--från andraländer. Så på vissa områden kommer de storamiljöframstegen faktiskt att kunna tas iinternationell samverkan. Samarbetet med EG ärdå den helt dominerande metoden för attåstadkomma förbättringar.I det samarbetet skall på miljöområdet intaen offensiv hållning. Det är fastslaget i riksdagensdokument. Bl.a. har framållit det isitt betänkande EU1. Just den inriktningen, att detär så utomordentligt viktigt att åstadkommaförändringar inom ett större område, genomsyrarockså regeringens skrivelse.Enkel matematik säger ju att kan man åstadkommaen förbättring i för 8 miljoner invånare, såär det i och för sig bra, men kan man på något sättflytta fram positionerna i ett område med 380miljoner invånare, betyder det oerhört mycket mer,och det gör det även för oss.Samarbetet med EG skulle jag vilja se som en av deverkligt offensiva åtgärderna på miljöområdet somSverige har gått in för . Jag tyckeratt hela den inriktningen så väl speglas i skrivelsenfrån regeringen till . Man kan hasynpunkter på smådetaljer i den, men detövergripande målet står ändå i skrivelsen fast på ettmycket mycket tydligt sätt.I skrivelsen konstateras dessutom att det är möjligtför enskilda länder att vara föregångare påmiljöområdet. skall givetvis vara det, ochdet finns ett starkt stöd i EG:s regelsystem för skall kunna ha det på det sättet. Jag tycker attdet är en viktig del i vår svenska miljöpolitik attligga på förkant, för att på det sättet hjälpa till attförändra utvecklingen inom EG.I skrivelsen slås det fast att vi på vissa områden harhårdare miljökrav. Dem skall vi bibehålla. Vi skallkämpa hårt för att bibehålla dem och se till att vi såatt säga får med EG i att skärpa sin miljöpolitik påde områdena.I skrivelsen finns en genomgång av en rad olikadelområden. Det talas bl.a. omförsurningsproblematiken. Självklart är det viktigtatt fortsätta det arbete som inleddes medöverenskommelsen om långvägagränsöverskridande luftföroreningar och att nu fåett nytt protokoll, där fortsätter på vägenmot minskade svaveldioxidutsläpp.Försurningen påverkas även av trafiken, och detvar inne på. Jag tycker att därhar legat på förkant. Vad vi kan göra ärsjälvklart att på olika sätt i driva de härfrågorna och använda dem i offensivt syfte för attfå EG att röra sig i den önskvärda riktningen.Man måste ändå konstatera att det har skett enoerhört snabb utveckling inom EG för att skärparegler i olika avseenden. Jag besökte EG-parlamentet i , och då var bl.a.diskussionen om avgasreglerna uppe. Där skärpteparlamentet kommissionens förslag, vilket ju så attsäga var ett utslag av den europeiskamiljödebatten. Man lyckades alltså fåbestämmelserna skärpta, och de är i stort sett inivå med de svenska. Det tycker jag vittnar ommöjligheterna att via parlamentariska kontakterockså driva på utvecklingen inom var inne på klimatfrågan. Detär en fråga där vi genom att använda ekonomiskastyrmedel har försökt att bromsa utvecklingen avkoldioxidutsläpp. Det finns anledning att försökasjösätta dessa idéer även inom EG.Insatserna i och i är en mycketviktig fråga. Där har jag den uppfattningen att skallvi få tyngd i åtgärderna inom det området så är EG-medlemskap och samarbete med EG den metodsom vi skall använda.Christer Windén berörde frågan omproduktionskostnader och var orolig för att svenskaföretag skulle få för höga kostnader. Det ärsjälvklart ett problem, men jag skulle vilja säga attvi inte har överskridit några gränser i det avseendet,utan vi har en produktionskostnadsnivå som ärbalanserad även från de utgångspunkterna.Det är rätt intressant att konstatera att deförändringar som skett t.ex. när det gällerklorutsläpp från massaindustrin inte i första handberor på politiska beslut. Det som åstadkommitden snabba förändringen är faktisktkonsumenternas krav på att få pappersproduktersom inte är framställda med metoder där kloranvänds i processen.Sammanfattningsvis tycker jag att regeringensskrivelse om inriktningen av det svenskamiljöarbetet inom EES och EG mycket väl speglarden långsiktiga inriktning av miljöpolitiken som ärrimlig. Att den inte går in på olika detaljer tyckerjag är en fördel för dokumentet. Det kommer attske en kontinuerlig avrapportering ibudgetpropositionen, och dessutom sker detständiga avrapporteringar i EG-delegationen omförhandlingsresultat och hur vi påverkar EG påmiljösidan under den processen.Herr talman! Med det vill jag yrka bifall tillhemställan i betänkandet.Anf. 23 (nyd)replik:Herr talman! Jag märker att det är nog mera somförenar än som skiljer och mig. Hananvänder nästan samma ord som jag gör, t.ex. närhan beskriver situationen i fråga omgränsöverskridande nedsmutsningar.Men jag skulle vilja säga, herr talman, att denspringande punkten och den bärande idén i minmotion och i reservationen -- jag understryker dettamycket kraftigt -- inte är att sänka de svenskamiljökraven, utan det är en reservation emot attensidigt höja kraven på ett sådant sätt att densvenska konkurrenskraften äventyras.Observera ordalydelsen! Det jag har sagt betyderinte ett konsekvent avstyrkande av alla former avhöjda miljökrav utan endast av miljökrav som fårsådana effekter att den svenska företagsamhetentappar konkurrenskraft.Därför skulle jag vilja fråga : Anser IvarVirgin att vi ensidigt skall höja svenska krav, trotsatt det får sådana konsekvenser att den svenskaföretagsamheten äventyras och vi därmedexporterar arbetstillfällen till annat land menimporterar nedsmutsningar, eftersom de ärgränsöverskridande, och dessutom använder varorsom kanske är sämre ur miljösynpunkt?Det är intressant att tar upp exempletmed papper. Jag delar hans syn till fullo. Det är ettutmärkt exempel på hur starkkonsumentefterfrågan är och på hur mycket denkan påverka ett företags utbud.Anf. 24 () replik:Herr talman! talar om attkonkurrenskraften skulle kunna äventyras vidmycket höga miljökrav. Självfallet kan det inträffa.Jag vill mycket bestämt hävda att regeringen, närden har föreslagit olika åtgärder, har tagit mycketstor hänsyn till detta. I själva verket styrdesförändringen i energibeskattningen av just detmålet.Man försökte när man gjorde de förändringarnaändå sätta mycket höga miljökrav genom att läggaöver beskattningen på enskilda. Detta gjordes föratt kompensera den negativa verkan avkonkurrenskraftsförändringen.Jag vill mycket bestämt hävda att ett land normaltvinner på att ligga i förkant när det gällermiljöfrågorna. Nya industrier kan skapas ocn nyaverksamheter kan stimuleras genom att samhälletställer höga miljökrav. Det finns många exempel pådet.I en utvärdering som gjorts på detta område iTyskland har det konstaterats att en blomstrandeindustri har kommit till stånd just på grund av hårdatyska miljökrav. Det är intressant och positivt attkunna konstatera att det är så.Grundinriktningen, dvs. att försöka få ett störreområde att omfattas av mycket hårda miljökrav, ären offensiv och klok politisk linje i miljöfrågan. Detär det jag tycker att skrivelsen går ut på ochverkligen stryker under. Självfallet skall den delenockså finnas med.Christer Windéns reservation slår i själva verket inöppna dörrar. Det har tagits och tas fortlöpandehänsyn till konkurrenskraften.Anf. 25 (nyd)replik:Herr talman! Det står så här i betänkandet i den delav texten som jag har reserverat mig emot:''Saknades minimiregler skulle nämligen företag iländer med låga nationella miljökrav kunna drafördelar av det i konkurrenshänseende.'' Det är juprecis det jag säger! Det gäller naturligtvis ocksåomvänt.Om vi lägger krav på svenska företag som avsevärtöverstiger de minimikrav eller gemensamtöverenskomna krav som man har inom EG får viprecis samma situation som om ett land inte leverupp till sina åtaganden. Då uppstår sammadifferens. Det är detta faktum jag vill belysa.Om betänkandetexten hade varit skriven med såklara ordalag som nu använder hade jagförmodligen inte behövt reservera mig. Men det ärheller inte sant att jag slår in öppna dörrar. Om detvore så hade utskottet kunnat lyfta inreservationstexten i utskottsbetänkandet, så att jaghade sluppit att reservera mig.Anf. 26 () replik:Herr talman! Det är väl så att vissa länder, framförallt i , har haft låga krav när det gällerutsläpp och miljö. Det finns knappast någonundersökning som visar att det har varit till fördelför dem och att de på det sättet har kunnatåstadkomma en konkurrenskraft som har slagit utproduktion i norra . Det är väl snarare så,att de högre miljökraven inom EG och i harvarit bra. De har varit bra för miljön, och de harfaktiskt inte skadat konkurrensförhållandena.Det finns naturligtvis gränser, men jag skullebestämt vilja hävda att den bild som ChristerWindén målar upp inte är realistisk.Anf. 27 ()replik:Herr talman! Jag kan hålla med om detmesta han sade i början av sitt anförande. Jag hållermed om det han sade om framgångarna, detinternationella samarbetet, den offensivahållningen och även om att vi i har varitöverens om de övergripande målen inför EG-förhandlingarna. Vi ville i varje fall bibehålla deregler vi fick igenom när det gällde EES-avtalet.Men sedan då?Ute i har medborgarna i många EG-länderoch miljörörelserna haft stora förväntningar påSverige. De menar att , genom att fortsättaatt vara ett föredöme, kan hjälpa till att flytta frammiljöpolitiken nere i Europa.Om nu intar en mer återhållen position drarEG slutsatsen att det saknas stöd för framsteg. Mantror, för att hänvisa till en avslutaddiskussion, att vi i är rädda för att förlorakonkurrenskraft om vi fortsätter att ligga först imiljöfrågorna.EG kommer att kunna agera tufft även iförhandlingarna. Det ser vi faktiskt nu på desvårigheter som har att komma fram påmiljöområdet i EG-förhandlingarna.Det här är oerhört viktigt. Vi socialdemokrateranser därför att denna skrivelse inte uppfyller dekrav som kan ställa. Den säger inte ettord om hur vi vill vara med om att utvecklamiljöpolitiken i -- inte ens något om hur villgöra det i . Betänkandet skulle handla ominriktningen av det svenska miljöarbetet inom EESoch EG -- inte om inriktningen på miljöarbetetinför förhandlingarna.Anf. 28 () replik:Herr talman! Jag blir litet besviken, för jag tyckeratt det verkar som om inte harläst skrivelsen riktigt ordentligt. Jag kan ta någraexempel.Det står t.ex. vad gäller bilavgaser att börverka för att bilavgasreglerna inom EG skärps ochkompletteras med regler om tillverkaransvar. Detär ju en mycket bestämd uppfattning på ett mycketspecifikt område. Det är kanske för detaljrikt föratt förekomma i en sådan här skrivelse, men det äri alla fall en position i syfte att skärpa reglerna inomEuropa. Vi skall alltså jobba för att EG skallskynda på sina processer i detta avseende och liggapå förkant på ett mycket viktigt miljöområde.På kemikaliesidan skall verka för att EGgår vidare och skärper reglerna där det behövs avhälsooch miljöskäl. Vi skall försöka få EG attinföra försiktighetsprincipen,substitutionsprincipen osv. Det finns på en radolika punkter i skrivelsen direkt preciserat hur ochpå vilka områden skall jobba för att t.ex.förstärka reglerna.Jag har en helt annan och mycket mer optimistiskuppfattning om möjligheterna för oss att få EG attröra sig framåt och skärpa sina regler -- faktisktt.o.m. Det skullevara en väldigt stor framgång.Det finns ett exempel från ett närliggande område:djurskyddet. EG tar på ett helt annat sätt äntidigare upp salmonellafrågan och börjar skärpasina egna regler. Varför gör man det? En anledningär att i förhandlingarna så hårt har drivitdessa frågor. Jag skulle tro att det är en anledningtill att EG har tagit upp frågorna.Jag är övertygad om att det är på samma sätt vadgäller miljöfrågorna. driver vissamiljöfrågor, och länder som är intresserade, t.ex.Tyskland, och , kommer att hakapå och försöka få EG att röra sig i positiv riktning.Det ser jag som utomordentligt positivt. Jag tyckerfortfarande att i allra högsta grad gäller somett föredöme. Vi har naturligtvis anledning attbevaka miljöfrågorna i så att vi kanfortsätta att vara ett föredöme, och det tycker jagatt vi gör. Det gör regeringen i allra högsta grad.Anf. 29 ()replik:Herr talman! Diskussionerna handlar om attvi skulle ligga kvar på samma nivå till dess EG harhunnit i fatt. Det talas också om hur detskulle ta innan denna ömsesidiga anpassning ärklar. Men miljöproblemen får ju ingen lösninggenom att vi stannar upp. Miljöproblematikenmåste diskuteras vidare, man måste komma mednya förslag till lösningar och om hur man skall gåvidare.Jag har läst skrivelsen mycket noga flera gånger.Det finns några exempel på områden där man talarom vilka mål man skall driva vidare i EG. Men detfinns också 10--15 olika områden som inte nämnsalls. Ett par av dem nämnde jag i mitthuvudanförande tidigare. Jag förstår inte att IvarVirgin kan vara tillfredsställd med den ytliga,fragmentariska beskrivning vi har fått i en så viktigfråga , som den kommandemiljöpolitiken ändå är.Anf. 30 () replik:Herr talman! Argumentet att vi under resans gånginte skulle kunna påverka EG eller ändra våra egnaregler är inte riktigt. Det står bl.a. följande iskrivelsen: Genom EES kommer att fåmöjlighet att påverka gemenskapens miljöpolitik.För att kunna påverka arbetet måste deltai EG:s expertgrupper. Det svenska arbetet i dessagrupper skall ges hög prioritet. Det ärväl ett utomordentligt kraftfullt uttryck för att manförsöker åstadkomma förändringar här, men ocksåför att de förändringarna skall överföras till EG. Iskrivelsen står också talat i detalj om huröverläggningarna skall gå till, vilka som ärplanerade osv. Det talas om hur vi skall påverkamyndigheter i andra länder och förstärka våraresurser gentemot alla EG-stater på detta område.Andra frågor som tas upp är t.ex. användandet avekonomiska styrmedel. Vi fastlägger vår positionmycket klart, att vi skall driva dessa frågor ochförsöka få EG att på ett helt annat sätt än tidigareacceptera att använda ekonomiska styrmedel påmiljöpolitikens område. Det är en mycket viktigdel. Miljöövervakning anges som ett viktigtområde. Klimatfrågan var vi inne på förut. Ett sättär att försöka få EG att acceptera någon typ avkoldioxidskatt, så att EG får samma regler som vi.Sedan kan vi successivt höja denna skatt, för attkunna bromsa utvecklingen av koldioxidutsläppen.Jag tycker att man i detalj efter detalj kan se hurregeringen jobbar. Skrivelsen går kanske inte in idetalj på alla områden. Det tycker jag inte helleratt man kan begära av en skrivelse av denna typ,som handlar om riktlinjer och strategier.Miljöområdet är ju oerhört omfattande.Anf. 31 ():Herr talman! gav en brasammanfattning av flera av de framgångar som vihar haft på miljöområdet i . Liksom IvarVirgin tror jag att det är nyttigt med sådanaredovisningar då och då, så att vi inte glömmer bortatt vi faktiskt tar kraftfulla steg framåt. Liksom IvarVirgin vill jag naturligtvis yrka bifall till utskottetshemställan. Utskottets betänkande sammanfattarpå ett bra sätt den redovisning regeringen har gjorti sin skrivelse.Jag blir, liksom , litet förvånad överInga-Britt krav på fler detaljer ochytterligare redovisning i en skrivelse till riksdagen.Det kan inte ha undgått attSveriges agerande i EG-förhandlingarna och EES-arbetet redovisas och stundligen i denallmänna debatten. Det redovisas här i ,vid muntliga frågestunder, det redovisas ochkommer att redovisas i budgetproposition ochliknande sammanhang. Dessutom har regeringentillsatt flera utredningar på detta område, s.k.konsekvensutredningar, för att genomlysa vissacentrala frågor, bl.a. miljöfrågorna.