prot · GG0987 · 1993-03-31 00:00:00 — Sverigeskall, enligt regeringens mål, ha en stark ochkonkurrenskraftig jordbruksnäring ochlivsmedelsindustri för EG-inträdet.Därför krävs att de svenska pris- , stöd- ochkostnadsnivåerna anpassas . beslutmåste korrigeras och anpassas på ett sådant sätt attvi får ett jordbruk och en livsmedelsindustri somkan överleva och utvecklas, med de nyaförutsättningar och spelregler som ett medlemskapinnebär. Svenskt jordbruk har, menar regeringen,goda möjligheter, förutsatt att man får arbeta pålika villkor -- det är det regeringen för fullt är i färdmed att göra.Socialdemokraterna är tydligen inte beredda att gedessa möjligheter, och det är mycketanmärkningsvärt. Med deras politik är riskenuppenbart mycket stor för att stora delar av landetslivsmedelsproduktion slås ut fram tillEG-inträdet. Det kan betyda en katastrof förlandsbygden, med ytterligare många förloradeföretag och arbetstillfällen.Inser ni socialdemokrater inte vad det kan betydaför sysselsättningen i när ni driver en såansvarslös politik som ni gör i det här avseendet?Vi menar att infasningen i EG:s jordbrukspolitik ärnödvändig och måste påbörjas redan nu.Regeringen har sagt att vi skall göra en fullständigintegrering, därför att det är det enda sättet attbibehålla en rättvis konkurrensmöjlighet försvenska livsmedelsproducenter.Det är också mycket märkligt att nisocialdemokrater inte inser att den politik ni i dagför inte ligger i konsumenternas intresse. Det äruppenbart så att konsumentintresset äventyrasgenom er politik.Ni har dessutom, från ledande socialdemokratiskthåll, hävdat att jordbruket borde stå utanför EG-infasningen och utanför EG över huvud taget. Hurni kan hävda en sådan synpunkt förstår jag inte. Nikör antagligen ett dubbelspel. Det skulle varaintressant att få ett klart besked av MargaretaWinberg vad ni vill: Vill ni ge svensklivsmedelsproduktion rättvisa villkor? Vill ni att viskall gå in med jordbruket i EG? Eller hur vill ni hadet?Om Socialdemokraternas politik hade haftmajoritet , tror jag att effekterna skulle hablivit förödande också för det långsiktigakonsumentintresset. Man måste ställa sig frågan:Vad händer om stora delar av svenskt jordbruk ochsvensk livsmedelsindustri slås ut framtill EG-inträdet? Ja, vad beträffar jordbruketförsvinner givetvis alla de unga lantbrukare och desom vill bli bönder -- det var de somskulle bli den svenska landsbygdens framtid.När det gäller livsmedelindustrin skullegenomflöde och omsättning i fabrikerna minska,vilket skulle få till följd att kostnaderna perproducerad enhet färdig vara ökade. Då skulle intekonkurrensmässiga priser kunna uppnås. skulle slås ut.Konsumenterna kan då inte längre erhålla desvenskproducerade livsmedel av hög kvalitet somde så gärna vill ha. Beroendet av import skulle öka,vilket skulle kunna visa sig varamycket ödesdigert.Världsproduktionen kan dessutom komma attminska om intentionerna i GATT-överläggningarna vinner framgång. Man har ju ialla länder ambitionen att sänka stöd till och skyddför jordbruken och på det sättet införa en mermarknadsanpassad produktion. Det ledernaturligtvis till att vi får bättre balans mellanproduktion och konsumtion. Var står då det landsom har slagit ut kanske hälften av sin egenlivsmedelsproduktion? Var står det landetskonsumenter när man blir beroende av kraftigtstegrade världsmarknadspriser? Det landet får dyrtbetala detta, och konsumenterna får kännaotrygghet.Man kan bara tänka sig vad som skulle inträffa omdet skulle bli skördebortfall i några av världens allraviktigaste produktionsområden. Då gårvärldsmarknadspriserna våldsamt uppåt. Om vi dåhar slagit ut stora delar av vår egen produktion blirdet konsumenterna som dyrt får betala detta. Detär givetvis ett skräckscenario. Detta får aldriginträffa. Det får inte bli verklighet.Hoten kan elimineras. Det kan ske genom enrealistisk och verklighetsanpassad förändring avjordbrukspolitiken, som i praktiken innebär enkomplettering och förändring av 1990 årslivsmedelspolitiska beslut och genom en infasning iEG:s jordbrukspolitik, som jag har angivit,med allt vad det innebär. Kostnader som ärberoende av politiska beslut måste sänkas kraftigtoch i många fall helt tas bort. Det är regeringeninne på. Regleringsavgifterna kommer attförsvinna på handelsgödsel och växtskyddsmedel,och miljöavgifterna kommer att minskas. Detta ärett led i att stärka konkurrenskraften.Socialdemokraterna vill gå motsatt väg och göra omregleringsavgifterna till miljöavgifter. De sänkerinte kostnaderna i svensk livsmedelsproduktion.De ökar dem och minskar konkurrenskraften. Nimåste vara medvetna om detta.Inga nya och fördyrande krav på djurhållning ochmiljö skall beslutas med mindre än attkonkurrentländerna gör detsamma. Vi har i dagredan högre krav. Vi för också diskussioner om påvilket sätt man skallkunna kompensera svenska producenter för dessamerkostnader. Vi vill självfallet behålla en hög nivånär det gäller djurskydd och miljökrav.Gränsskyddsförändringar kan givetvis inte ske utanatt de kopplas till effekterna påproduktionsbalansen. Detta är regeringen ocksåmedveten om. Effekterna av andra ländersskattefinansierade dumpning är kanske det allrastörsta problemet för den svenska marknaden. Jagär övertygad om att detta, om det fortsätterograverat, kan bli den dolkstöt som slår ut storadelar av svensk livsmedelsproduktion. Det ärdärför som vi inte ensidigt kan gå in och kraftigtsänka gränsskyddet. Man måste tahänsyn till de reella effekterna av sådanahandlingar.Man har gjort stor affär av exporten. Det är enfråga som kommer upp i nästa betänkande. Menjag måste ändå säga att vi, nu när vi skall gå in i EG,kommer in i en helt ny situation. Vi har tidigare intevarit inriktade på export. I har vi varitinriktade på att producera för hemmamarknaden.Nu måste vi ut på en större marknad på grund avatt vi i ett EG-perspektiv öppnar våra gränser förandra länder. Det är då självklart, logiskt ochriktigt att regeringen försöker skapa förutsättningarför svenska livsmedelsproducenter att etablera sigoch starta på en större marknad. Det är ingentingsom man gör dagen efter EG-inträdet, MargaretaWinberg. Det är fråga om en infasning och enförberedelse för det nya och stora, som vi måstepåbörja redan i dag.När vi nu har tittat på det här betänkandet kan vikonstatera att Socialdemokraterna går emotmajoriteten. De säger nej och reserverar sig motnaturliga och viktiga saker som vi anser att det äransvarsfullt att ta ställning till. Vi vill ha eninfasning i EG. Vi vill ta vara på de möjligheter somsvensk produktion har i det långsiktigaperspektivet. Det gäller att vi visar att vi menarallvar. Vi beklagar djupt att Socialdemokraternainte är beredda att ställa upp på det som ärverklighetens krav.Reglerna bereds just nu iJordbruksdepartementet. Regler om vad somgäller för vegetabilieproduktionen ochdjurproduktionen måste klarläggas , inteminst inför höstsådden, så att dessa kan gälla inför1994 års odling och skörd.Arealersättningen kommer att bli 700kr per hektar och inlösenpriset 1,05 kr.Kostnaderna bedöms täckas inom ramen förregeringens förslag. Möjligheterna att gå in iomställningen finns också kvar , men vivet att ambitionen att göra det i detta nya läge inteär så hög.Efter inlägg måste jag fråga:Har ni socialdemokrater inte insett attfundamentala förändringar har skett efter det att vifattade beslutet om en ny livsmedelspolitik 1990?Det verkar som om ni är på kollisionskurs medverkligheten. Om ni inte vill ge svensklivsmedelsproduktion rättvisa förutsättningaräventyrar ni också konsumentintresset.Vi måste ta oss samman för att verkligen presenteraen jordbruks- och livsmedelspolitik som harframtiden för sig. Vi måste varaverklighetsanpassade och verklighetsanknutna.Verkligheten kan ingen springa ifrån, inte ensSocialdemokraterna.Jag yrkar alltså bifall till hemställan ijordbruksutskottets betänkande och avslag påreservationerna som är fogade till betänkandet.Anf. 9 ()replik:Fru talman! Det är intressant att upp konsumentperspektivet. Det är särskiltintressant i kombination med att majoriteten villavskaffa prisregleringar på handelsgödsel ochväxtgifter.Ni motsätter er att ytterligare restriktioner införs,om de inte finns i andra . Är detta att gåkonsumenternas ärenden? Jag tror nämligen attkonsumenterna inte vill ha handelsgödsel ochväxtgifter i så stor utsträckning som fallet är i dag.Det är därför som vi säger nej till detta. Det ärdärför som vi vill återinföra dessa avgifter. Vi villinföra en kadmiumavgift.Ingvar säger att det inte får ställas någranya krav. Om jag förstår honom rätt betyder det attdet som jordbruksministern upprepade gångerskriver i olika propositioner om att förslag om enkadmiumavgift bereds inomregeringskansliet aldrig blir något förslag. Det skallbli intressant att se vem som egentligen bestämmeri den frågan.Ingvar säger att förutsättningarna harförändrats. Vad är det då som har hänt? Jo, vi harlämnat in en ansökan om medlemskap i har inte gått som vi hadetrott. Skörden blev dålig. Det sista hör inte allshemma i det här sammanhanget, därför attskördenivåerna regleras genomSkördeskadefonden. Detta skall då inte föras in iett långsiktigt jordbrukspolitiskt tänkande.Jag vill upprepa det som jag sade förut. EG-ansökan i sig innebär inte att vi måste lägga omkurs. Det är när vi vet om och när vi blirmedlemmar som vi skall anpassa oss till ett sådantsystem. Visst är det fel, , att nu talaom för vår motpart i att vi redan anpassaross. Vad har vi då för krav att ställa iförhandlingssituationen?Ingvar sätt att uttrycka sig visar också påden bristande respekt för demokratin somModeraterna har. De säger: när vi blir medlemmari EG. Tänk om folkomröstningen resulterar i ett nejoch vi i förväg har anpassat jordbrukspolitiken.Vad gör vi i det skedet? Det har jag aldrig lyckatsfå svar på, men kanske kan ge migsvaret.Till sist: Hur kan -- som i andrasammanhang är så måna om statens pengar, som ialla sammanhang talar om att budgetunderskottetmåste pressas ned, som anger förslag som drabbararbetslösa och sjuka för att sänka kostnaderna förstaten -- medverka till att budgetunderskottetökar?Anf. 10 () replik:Fru talman! säger att vi villförändra fullständigt. Det vi vill göra är att anpassaoss och ta hänsyn till verkligheten. Så enkelt är det.Det är uppenbart att vi har ansökt om medlemskapi EG. Vi har också inlämnat förhandlingskraven.De drivs, förhoppningsvis framgångsrikt. Vad jagvet har Socialdemokraterna ställt sig bakom det talsom har hållit. Men MargaretaWinberg talar precis som om hon helt är emotdetta. Hon menar att vi skulle lägga oss platt om visäger vad vi tycker. Det är väl nödvändigt när viupplever situationen i dagens jordbruk ochlivsmedelsindustri.Jag har i mitt anförande framhållit hur mycket detjobbas för att det också skall skapasförutsättningar för den här näringen, den härlivsmedelsindustrin och för en inhemsklivsmedelsproduktion i konsumenternas intresse.Det är detta som det gäller. Med den inriktning somMargareta har äventyras dessa intressen.Margareta säger: Tänk om demokratinvisar att vi inte skall gå med i EG. Var står vi då?Jag kan gärna svara på det. Då står vi i en svårsituation, men det förändrar egentligen inte kravenpå oss att vi skall anpassa oss till omvärldensjordbrukspolitik. Jag är fullständigt övertygad omatt vi också kommer att få en väldigpress mot vår gränsskyddstanke. Var står vi den dagnär vi har en hög tullmur att gå över in i EG och EGinte har någon tullmur kvar?Det är då jobben slås ut. Det är då vi får högrekostnader för vår mat. Vi hamnar i enberoendeställning, i synnerhet i det långsiktigaperspektivet, om vi t.ex. har avvecklat en stor delav vår egen livsmedelsproduktion. Det här striderinte mot vad som krävs. Jag är övertygad om att vi,om vi inte kommer med i Europamarknaden, ändåpå alla sätt måste anpassa oss så gott det går. Mendet blir ännu värre än . Det är därför som jagbeklagar att ni socialdemokrater inte riktigthelhjärtat vill ställa upp.Det drabbar jobben, . Nibrukar ju tala mycket om arbetslöshet. Vet ni hurmånga som är sysselsatta i den här branschen? Tänkinnan ni handlar!Anf. 11 ()replik:Fru talman! Jag fick inget svar på en av de sistafrågorna, nämligen hur i dettastatsfinansiella läge kan bidra till attbudgetunderskottet ökas. Så blir det ju förkommande budgetår, som vi nu diskuterar.Det som händer om jordbrukspolitiken förändraspå det sätt som ni vill, är ju att ett ökat överskottstimuleras. Det ökade överskottet pressar nerpriserna. De låga priserna leder tillkompensationskrav från lantbrukarna, i form avarealersättning och annat. Detta är kompensationsom skattebetalarna skall betala. Detta ökar ju i sintur på budgetunderskottet eller gör att man måstegöra någonting åt andra delar i statsbudgeten.Jag är ganska övertygad om att skattebetalarna ochkonsumenterna -- om de fick en liten inblick i dennaframtidsvision, om de fick klart för sig hur mycketskattepengar som skulle stoppas i lantbruket för attdet skall gå ut på en dumpad världsmarknad -- inteställer upp.Ingvar säger att vi har ställt oss bakom UlfDinkelspiels tal. Ja visst, men det som jag i dagfrågar är: Vilka är de konkreta kraven? Var ärSveriges position när det gäller förhandlingsläget?Vi har ju förhandlat ända . Än vet vi inte vilkakrav som den ställer påjordbrukets område. Kanske har Moderaternanågon åsikt i frågan.Anf. 12 () replik:Fru talman! tar här uppbudgetfrågan. Vi har gjort bedömningen att dettaskall täckas inom ramen. Jordbruksutskottetsbedömning är att det kan slå på 20 miljoner kronorupp eller ned. Men det beror helt och hållet på vadsom händer.Ni räknar med att många fler bönder går in iomställningsprocessen 1993. Vi räknar med att detär väldigt få som gör det. Där kan det bli enskillnad. Det är i så fall någonting som beror påtidigare fattade beslut. Vi menar att det där finnsett visst utrymme för korrigering, genom attomställningspolitiken har gått i stå. Det är de factoverkligheten.Det förs ett resonemang om att vi skulle ösa utskattebetalarnas pengar till jordbruksnäringen,men det är inte sanning.När det gäller exportstödet, som vi precis harbehandlat i jordbruksutskottet, är det fråga om attta vara på de långsiktiga svenska intressena. Vi harnämligen inte tidigare varit inriktade på attexportera livsmedel, utan bara på att producera förvår egen hemmamarknad. När vi nu i EG-perspektivet öppnar gränserna kommer det inprodukter utifrån, och vi måste etablera oss somjämbördiga konkurrenter på en stor marknad. Detkan ge stora möjligheter, men det får vi inte gratis.Det gäller för oss att se till att vi på något sätt börjarstimulera detta, för vi har på politisk väg tidigarehindrat från att exportera på ett med andraländer jämbördigt sätt.Vi vet alla att man inom EG har mycket storaexportsubventioner, vilket jag sade. Men det är intesådana vi föreslår , utan det är helt andra saker.Det är för att stimulera handel med högt förädladeoch högvärdiga produkter och för att kontakterskall etableras som vi lägger fram detta förslag.Jag förstår inte varför inte inseratt vi måste se framåt. Vi kan inte vänta och vänta.Detta är i grunden fråga om en biologisk näring,som måste ha långsiktiga och klara linjer. Det sadeMargareta inledningsvis, men hon är inteberedd att korrigera när det är nödvändigt. Det ärdäremot regeringen. Det är vi faktiskt eniga om,. Det är en enig regering somstår bakom detta. Därför tror jag också att vi skallfå igenom förslaget i riksdag.Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 13 Jordbruksminister ():Fru talman! 1990 lade vi i jordbruksutskottet nedett betydande arbete på att skapa enighet ochlångsiktighet i den svenska jordbrukspolitiken. Vihar genom det beslutet skapat en förbättradkonkurrenskraft för det svenska jordbruket. Vi harockså underlättat ett inträde i EG:sjordbrukspolitik. Jag har i och för sig ingen störreönskan än att vi skulle kunna fortsätta i densamtalsanda som rådde 1990 för att ocksåfortsättningsvis uppnå enighet i de här frågorna.Den politiska situationen är naturligtvis förändrad.Debattklimatet i jordbruksfrågorna är möjligenockså litet förändrat. tar uppen del frågor som jag gärna vill nämna här.Margareta säger att reformtanken ärglömd. Jag kan lova henne att den inte är glömd.Men genom vår ansökan om medlemskap i harförutsättningarna delvis förändrats. Vi vet att CAP,den gemensamma jordbrukspolitiken i EG, är enobligatorisk del som vi måste vara med i om vitänker bli medlemmar i . Då måste vi arbet medde förutsättningarna.Ett annat påstående som görfrån talarstolen är att vi nu skall dumpa vårtöverskott. Det är naturligtvis alldeles fel. tog också upp den här frågan. Förra åretlade jag fram ett förslag som ledde till att vi fickfram 60 miljoner för vissa exportstimulerandeåtgärder. Det är litet trögt att få den svenskalivsmedelsindustrin att aktivera sig för export. Jagkan förstå det, eftersom man inte har medomvärlden likvärdiga konkurrensförhållanden.Vi avser inte att sträva efter att återgå till det gamlasystemet. Men inför ett förestående öppnande avgränserna gentemot EG måste vi stimuleralivsmedelsindustrin att vara med på den kommandemarknaden. Det är därför som vi, i en propositionsom inte behandlas , har lagt fram förslag omdetta.Jag tycker också att det är viktigt med nyanser närdet gäller förändringarna beslut. Det ärinte fråga om att springa ifrån grundtankarna, utandet är fråga om, som det också står i direktiven , att stämma av ochanpassa mot den kommande politiken i EG. Jag villgärna peka på att vi ofta, i varje fall idepartementet, talar om den kommande EG-politiken. Vi är medvetna om att EG-politikenförändras. 1992 beslutades en förändring som varart.o.m. 1995 och att man därefter skall fortsättaförändringsarbetet.Jag var så sent som i går i och talade bl.a.med vice ordföranden om hur denhär frågan egentligen ser ut. Hur stort är detekonomiska problemet med jordbruket i EG:sbudget? Dess bättre uppfattade jag två signaler . Den ena var att man klarar EG:sjordbruksbudget genom att man håller ganska hårtpå att den inte får öka mer än tre fjärdedelar av vadden totala budgeten ökar, dvs. volymen tilljordbruksstödet skall ner. Man kommer attförändra, men man kommer att förändra i en någotlångsammare takt än vi har gjort.Jag tror i och för sig att vi i är ett gottexempel. Vi vågar ta till litet mer drastiska åtgärderän omvärlden. Men vi måste nu tänka mer på att gåi takt än vi har gjort tidigare.Margareta säger att regeringen saknarambition och att vi inte har några bestämdapositioner.För det första skulle jag vilja säga att detta inte ärså alldeles enkelt. Det är inte som att köpa en bil.Det finns ett högt pris som säljaren vill ha och ettlägre pris som köparen vill ge. Detta ärutomordentligt komplicerat. Det vet alla somjobbar med det.Det officiella grunddokumentet -- möjligen finnsett annat dokument i , men det ärinte alldeles officiellt -- är tal vidinledningen av förhandlingarna. Utifrån dessagrundsatser har vi gått vidare och har i stortsett utarbetade positioner på de flestadetaljområden.Det är inte sant att förhandlingarna i egentligmening har börjat. Förhandlingsarbetet har börjat.Acquis-genomgången går mycket bra. Vi räknarmed att vara färdiga med den genomgången ibörjan av juni. Därefter tar de direktaförhandlingarna vid. Jag hoppas precis som tidigarekunna informera såväl partier som EG-delegationen om vad vi kommer fram till och förasamtal om detta.Huvudpunkterna i den svenska positionen är attbehovet av övergångsåtgärder för jordbruket skallvara ett minimum när vi går med i EG.För det andra är regionalpolitiken en av deviktigaste frågorna. Vi skall få ett regionalt systemsom säkrar den produktion som vi har i norraSverige. Det kan också behövas ett stöd för skogs-och mellanbygderna i södra och mellersta Sverigeoch för öarna.Det är omöjligt att före förhandlingarna i detaljsäga hur detta skall se ut. EG har en stor flora avstödsystem som man måste bringa att samverka idet här sammanhanget.För det tredje är vår linje att bevara och behållavåra krav när det gäller miljö, djurskydd,veterinära frågor och fritidssanitära frågor. Det ären styrka för oss att vi ligger i täten i den europeiskautvecklingen. Det är mycket intressant för mig attmöta mina kolleger ute i , naturligtvisfrämst i den nordvästra delen. De säger: ''Det ärbra att ni svenskar är med och för den här debatten,för vi behöver skärpa oss. Många är på väg, och flerkommer efter.'' Det kan vara litet jobbigt för detsvenska jordbruket ett tag, men jag är övertygadom att det vi har gjort och gör innebär enkonkurrensfördel i något längre perspektiv.För det fjärde handlar det om de olika delarna avproduktionen. Där har vi slagit fast från början attmjölkproduktionen är ryggraden i det svenskajordbruket. Den är också väldigt viktig för de merglesbefolkade och litet ''sämre'' delarna av Sverige.Där skall vi se till att vi får en rimlig andel av EG:skvot. Vi kan inte undvika det förhållandet att vi fåren andel, en landskvot, som sedan på något sättskall fördelas. Vad gäller detaljerna i övrigt hoppasjag kunna återkomma vid ett senare tillfälle.Vidare säger , alldeles korrekt,att vi inte skall utesluta ett nej i folkomröstningen.Jag döljer för min del inte att jag har ambitionen atti förhandlingarna på detta område visa upp sådanaresultat, att vi efter förhandlingarna med gottsamvete kan gå ut och rekommendera allamänniskor att rösta ja. Men vi skall ha respekt fördemokratin. Vi måste naturligtvis följa resultatetav en folkomröstning. Detta har vi sagt länge.Däremot vill jag göra klart att det som hände påsenhösten 1990, när den dåvarandesocialdemokratiska regeringen tog ställning till attså småningom lämna in ansökan om EG-medlemskap, och det som hände när vi lämnade inansökan har förändrat den svenska debatten om vårrelation till omvärlden. Jag vill gärna slå fast att vialdrig i kommer tillbaka till den situationsom rådde före inlämnandet avmedlemskapsansökan.Debatten om att se som en mera integreraddel av har startat och pågått nu ett bra tag.Den kommer att fortsätta. Ur den synpunkten ärdet naturligtvis också viktigt för jordbruket att viser jordbruket som en integrerad del av jordbruketi vår världsdel. Det vore orimligt att sträva efter attanpassa jordbruk till världsmarknaden,medan resten av jordbruket i anpassadestill . Vi skall vara på det klara med denskillnad som detta innebär.Sedan kan man alltid fundera över det hela ochtycka att det känns att man blir överkörd av utskottoch riksdagsbeslut. Jag tycker att de är rimligt attriksdagens ledamöter gör det. Jag gjorde det ocksåpå den tid jag satt i . Det är naturligtvislitet blandade känslor, och det är inte så konstigtmed det.I november förra året fram en analys.Kommissionen föreslog ungefär följande. Manmåste sänka priserna till bönderna och tillkonsumenterna. Man måste sänka den totalastödnivån i , och kostnaderna iproduktionen måste också sänkas. Sedan händenågonting -- och det var egentligen med depremisserna som budgetförslaget skrevs --nämligen att vi inte längre kunde hålla kronansfasta kurs. Därefterär inte analysen lika enkel.En sak som är viktig att notera när det gäller enreglerad näring som jordbruket är att importen tilljordbruket inte är reglerad, dvs. att en sjunkandesvensk kronkurs ökar kostnaderna för allaimporterade insatsvaror i jordbruket. Däremot kaninte priserna på produkterna ökas, eftersom de ärreglerade genom det system som vi har och genomriksdagsbeslut. Ur den synpunkten kan jag alltså haförståelse för att man har funderatigenom dessa frågor i jordbruksutskottet ochkommit fram till ett annat resultat än vi iregeringskansliet under hösten.Att sänka prisnivån och stödnivån är någonting somegentligen fortfarande gäller. Vi har lagt fram enproposition om detta, som jag nämnde. Denbehandlas just nu i jordbruksutskottet. Viförbereder och bereder i regeringen -- jag skämsinte att upprepa det, , för jagtycker att det är bra att regeringen bereder sakeroch också skall göra det enligt konstitutionen --frågan om 1994 års växtodling.