prot · GH0947 · 1993-12-17 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:47Fredagen den 17 decemberKl. 14.151 § Beslut rörande utskottsbetänkande somslutdebatterats den 16 decemberBeträffande debatten i detta ärende, se prot. 45.TU8 Köp av interregional persontrafik på järnvägsamt flygtrafikMom. 2 (järnvägslinjen ----)1. utskottet2. 1 (s)Votering:174 för utskottet139 för res. 11 avstod35 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 26 fp, 30 c, 24 kds, 21 nydFör res. 1:127 s, 10 v, 2 -Avstod:1 sFrånvarande:10 s, 7 m, 7 fp, 1 c, 2 kds, 2 nyd, 4 v, 2 -Mom. 3 (viss nattågstrafik)1. utskottet2. 2 (s)Votering:172 för utskottet145 för res. 232 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställanPartivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 28 fp, 30 c, 23 kds, 18 nydFör res. 2:128 s, 1 kds, 3 nyd, 11 v, 2 -Frånvarande:10 s, 7 m, 5 fp, 1 c, 2 kds, 2 nyd, 3 v, 2 -Mom. 10 (samordnad upphandling av flygtrafik iNorrland)1. utskottet2. 4 (s)Votering:174 för utskottet144 för res. 431 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställanPartivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 29 fp, 30 c, 24 kds, 18 nydFör res. 4:128 s, 3 nyd, 11 v, 2 -Frånvarande:10 s, 7 m, 4 fp, 1 c, 2 kds, 2 nyd, 3 v, 2 -Mom. 12 (kostnader för kommandeflygupphandling)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:303 för utskottet12 för res. 1234 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställanPartivis fördelning av rösterna:För utskottet:127 s, 71 m, 29 fp, 30 c, 24 kds, 21 nyd, 1 -För res. 12:11 v, 1 -Frånvarande:11 s, 9 m, 4 fp, 1 c, 2 kds, 2 nyd, 3 v, 2 -Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om samlad voteringPå förslag av andre vice talmannen medgavkammaren att bostadsutskottets betänkandenBoU6 och BoU7 samt socialutskottets betänkandeSoU11 fick avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt.2 § Åtgärder för att stabiliserabostadskreditmarknadenFöredrogsbostadsutskottets betänkande1993/94:BoU6 Åtgärder för att stabiliserabostadskreditmarknaden (prop. 1993/94:76).Anf. 1 ():Herr talman! Kammaren skall nu diskuterabostadsrättsföreningar och andra som råkat illa utpå bostadsområdet genom regeringensbostadspolitik.Under senare år har ett stort antalbostadsrättsföreningar gått i konkurs. Andra haråterigen gjort fullständigt klart att de befinner sig iett konkursläge. Det beror på att den kraftigaavvecklingen av räntebidragen i kombination medextra höjningar av den garanterade räntan hardrivit in bostadsrättsföreningarna i ett ekonomisktohållbart läge.Jag talar nu om bostadsrättsföreningar som ärvälskötta och normalt fyller alla de ekonomiskaåtaganden som ingår i uppgiften. Genomregeringsbestämda nya åtaganden som inte kundeförutses har dessaföreningar hamnat i stora svårigheter. Ansvaret fördenna utveckling ligger helt och hållet på denborgerliga regeringen.Detta är en bakgrundsbeskrivning som tvingatregeringen att återkomma till med enproposition. Den har fått den prydliga rubrikenÅtgärder för att stabiliserabostadskreditmarknaden.Bostadskreditmarknaden är således intestabiliserad, allt enligt regeringen. Förslagetinnebär att de berörda bostadsrättsföreningarnaerbjuds ett nytt lån. Avvecklingslånen ersätts avomfördelningslån. Med andra ord fårbostadsrättsinnehavarna under ett tjugotal årbetala de kostnader som orsakats av regeringensbostadspolitik. Förbättrade statliga kreditgarantieringår i förslaget. Men varje kostnad som läggs påde boende i dessa bostadsrättsföreningar skallbetalas av dem själva. Det är innebörden i korthet.Det goda med syftet är förstås att undvika konkursi de berörda bostadsrättsföreningarna. Det ärmycket svårt att hitta någon som tror att åtgärdernaär tillräckliga. Det kan räcka med ett exempel pådem som tvivlar.Bostadsutskottets ordförande sägeri att han ärtveksam om åtgärderna räcker för att få i gångbostadsbyggandet igen. Det skall bli intressant atthöra om samma vill berätta varförförslaget till åtgärder inte är bättre utformat.Agne säger i samma tidningsnotis att hananser att de beslutade räntebidragen bör skjutasupp. Men han säger också att han ännu inte har fåttnågra reaktioner som bryter regeringens linje.Agne , här kommer en reaktion, en positivreaktion.När och de borgerliga i riksdagenden röstade för en nerdragning avbostadssubventionerna med 3 miljarder kronorunder åren 1994--1996, röstadeSocialdemokraterna och för ettuppskjutande av nerdragningen. Var så god, AgneHansson och . kan vi gemensamtmotionera i om att och 1996skjuta upp den återstående nerdragningen av dessatre miljarder.Herr talman! Låt mig återgå till propositionen ochutskottsbetänkandet. Vi har motionerat omförbättringar av propositionen på fyra väsentligaområden. När vi inte har kunnat påverkamajoriteten i bostadsutskottet har vi reserverat oss.Jag skall nu förklara vad det handlar om.I betänkandet föreslås att kraven på en särskildlånefinansiering som förutsättning för räntebidragslopas enligt regler. Vårt förslag är att detockså skall omfatta system. Systemen gårsom bekant in i varandra. Det är inte rättvist att1992 års system ställs utanför. För att göra det fullttydligt föreslår vi att också system skallingå i det förslag som vi nu diskuterar.I reservation 2 påtalar vi de högaräntemarginalerna. I en skrivelse från ,, och Fastighetsägareförbundetbeskrivs verkningarna av de höga räntemarginalersom bostadskreditinstituten tar ut. Enräntemarginal på ger t.ex. en ökadmånadskostnad på för en normaltrerumslägenhet. Den utökade statligakreditgarantin bör därför förses med ett villkor --vid nästa konvertering av lånet skall räntan intesättas högre än den statliga subventionsräntan. Detär en lämplig uppgift för regeringen att lösa detta.När det gäller den tredje reservationen finns det enutbredd tveksamhet om vadbostadsrättsföreningarna har för nytta avregeringsförslaget. Vi tar därför ånyo upp tankenpå en skuldsaneringslag även förbostadsrättsföreningarna. Det skulle vara en klokåtgärd där regeringen skulle kunna trycka påbanker och kreditinstitut.Efter att från början ha tagit ut i räntepålägghar man sedermera ökat detta till 0,4. Sedanmarknaden blev fri har kreditinstituten lagt på detena tillägget efter det andra. Räntemarginalen harvarit ända . Det betyder i vissa fallupp till en tusenlapp extra i boendekostnad permånad. Det kan vi faktiskt inte acceptera.Det kan i detta sammanhang nämnas att ensparbank i i på eget initiativ hartagit kontakt med de i fastighetsbranschen som harhaft lån i banken som efter de nya pålagorna blivitalltför betungande.Såvitt jag vet är försöken i mycketframgångsrika. En av tjänstemännen på bankenhar berättat för mig att bankpersonalensammanträffar med alla de skuldsatta och gårigenom deras ekonomiska problem. Man gör vissaavskrivningar i varje individuellt ärende, men manär också angelägen om att få fram nyabetalningsterminer som gör att den skuldsatte harmöjligheter att klara skulderna i ett mer långsiktigtperspektiv.Vi socialdemokrater tycker att detta är ett braexempel. Men någon måste använda sitt inflytandeför att trycka på de banker och kreditinstitut somvisar en fruktansvärd passivitet. De har en del avskulden till de konkurser som inträffar på grund avatt de inte tar några som helst initiativ till att hjälpadem som är skuldsatta.Herr talman! I reservation 4 tarSocialdemokraterna upp vikten av att detbostadspolitiska arbetet bedrivs utifrån ettbostadssocialt synsätt. Så sker inte nu -- det ärtvärtom. Om regeringen hade haft ettbostadssocialt synsätt hade man inte behövt läggafram något förslag om extra insatser.Först nu blir det möjligt att lägga tyngdpunkten påen social bostadspolitik från mitten -- medVänsterpartiet. Jag tror att räddningen för svenskbostadsmarknad är att mitten- och vänsterpartiernagår samman och försöker samordna sina krafter föratt återupprätta den sociala bostadspolitiken.Herr talman! Jag yrkar bifall till de reservationersom fogats till betänkandet.Anf. 2 ():Herr talman! Det betänkande vi debatterarbehandlar som mycket riktigt sadeen del av de åtgärder som genomförs för attstabilisera bostads- och kreditmarknaden.Oskar och vill skyllaallting som har hänt -- t.ex. det faktum attbostadsrättshavare och andra råkar illa ut -- påregeringen. Trots det tror jag att orsakerna tillproblemen bakåt i tiden är så väl kända. Jag harinte tänkt att förlänga debatten i den delen i dennasena timma.Det är också så, , att de boendesjälva får betala varje kostnad för de åtgärder vi härföreslår. Man kan av inlägg såvälsom av den buskpropaganda Socialdemokraternabedriver i bostadspolitiken få intrycket att de inteskulle stå bakom förslagen. Det är intressant. Detråder fullständig enighet i utskottet om dessaåtgärder, vilket innebär att ävenSocialdemokraterna står bakom inriktningen ochtankarna bakom åtgärderna. Därmed skall jag intekommentera förslagen närmare.Det som debatten egentligen gäller är om dessaåtgärder är tillräckliga eller inte och i så fall vilkaytterligare åtgärder som kan eller bör vidtas.Det är riktigt att min tveksamhet finns kvar på denpunkten, . Det går att studeraprotokollet från förra fredagens debatt. Man kandär mycket tydligt notera att jag då sade att deförändringar vi åstadkom när vi fördeladebesparingen på istället för skall ligga fast. Mintveksamhet gällde Danelltrappan ochkontrollstationen 1995. Den uppfattningen är inteny. Den har jag haft länge.Det är fråga om att gå en balansgångmellan stimulanser och det man måste spara å enasidan och å andra sidan att klara en ekonomiskpolitik som gör att de låga räntorna kan hållas nere idet internationella valutaläge som råder. Räntoroch inflation är de viktigaste faktorerna förboendekostnaderna i framtiden.Socialdemokraterna och säger attåtgärderna inte är tillräckliga. Man kan i demotioner och reservationer till betänkandet somSocialdemokraterna står för naturligtvis se viljanatt gå längre. Men antingen föreslår de ingakonkreta åtgärder eller så är de åtgärder somantyds inte praktiskt genomförbara. De skulle inteheller ge den avsedda effekten.Låt mig innan jag närmare kommenterarreservationerna säga att de åtgärder regeringen nuförselår inte skall ses isolerade utan tillsammansmed andra förändringar av bostadspolitiken somjust nu genomförs. Det gäller sänkningen avfastighetsskatten för hyres- och bostadsrättshus,fördelningen av besparingen av de treräntebidragsmiljarderna i stället för på ettår och borttagandet av flyttskatten.Dessa åtgärder bäddar för den lägstaboendekostnadshöjningen . Tillsammansmed de åtgärder som föreslås i betänkandet skall debidra till att skapa en stabilitet på bostads- ochkreditmarknaden så att fastighetsvärdenastabiliseras och kan börja öka. Därmed ökar ocksårörligheten på bostadsmarknaden.Inlåsningseffekter undviks och hushållen kan bättreanpassa bostaden till den egna ekonomin. Närfastighetsvärdena stabiliseras ökar säkerheten ikreditsystemet och kreditgivningen kan börjafungera bättre igen.Så vill jag tala om reservationerna och denargumentering som förde. Ireservation 1 pläderar alltså Socialdemokraternaför att även bostäder skall omfattas av deavregleringsåtgärder som genomförs. Det berörmycket riktigt främst de bostadsrättsföreningarsom lämnas utanför . Dessabostadsrättsföreningar är de enda som inte kan fåräntebidrag som är villkorade med särskildalåneregler.Skälet till det är att vi vill avvakta den utredning omskattereglerna för bostadsrätter som görs. Detfinns nämligen ett klart samband. Hänsyn har tagitstill bostadsrätternas låne- och beskattningsvillkornär den garanterade räntan satts. Det finns alltsåegentligen ingen orättvisa i det fallet. liggerden garanterade räntan ungefär 1 1/underden ränta som gäller för egnahem.Om bostadsrätter skall jämställas med egnahemkrävs det en strimling av lånen för attbostadsrättshavarna skall få sina problem lösta. Jagvet inte om det är det som Socialdemokraternaeftersträvar. Det här går att lösa på ett merapraktiskt sätt först när beskattningsformerna förbostadsrätterna har klarats ut. OmSocialdemokraterna har någon annan, färdiglösning tar jag gärna emot den. Om OskarLindkvist inte har det, utan är tomhänt, fallerreservationerna till golvet som helt verkningslösa.Inte en enda bostadsrättsförening i trångmål blirhjälpt av det.Jag går därmed över till räntegapet. Det är ettförfärande problem, ett otyg. har naturligtvis ett stort ansvar. Menatt lagstifta om att bankerna skall låna ut till en visssubventionsränta löser på intet sätt problemen. Detskulle ju stoppa all kreditgivning, eftersombankerna då skulle tvingas låna ut till en lägre räntaän vad de kan köpa bostadsobligationer för. Allaförstår att ingen kan ägna sig åt sådanbankverksamhet. Eller också måste vi återgå tillden detaljreglering för bostadskrediter som gälldeföre 1987. Men den tog Socialdemokraterna bort,och jag har inte uppfattat att det är denränteregleringen Socialdemokraterna nu vill hatillbaka. Eller är det så?För närvarande finns det ingen bättre ocheffektivare metod än att med hjälp av de statligakreditgarantierna medverka till en omfördelning avräntekostnaderna för att hjälpa de boende över enbesvärlig kostnadströskel tills det vänder och blirlåntagarnas marknad igen. Då löses det härautomatiskt och ger ett tryck nedåt på räntorna,genom ökad konkurrens i kreditsystemet.Herr talman! De sociala målen förbostadspolitiken, som berörde,har vi diskuterat vid åtskilliga tillfällen i den härkammaren. Det fanns inte tidigare och finns inte nunågon skillnad i vår syn på målen, däremot påmedlen för att upprätthålla dessa mål. tycksvi vara ense om de medel som föreslås frånregeringens sida. Därvid tycker jag att debattenkan stanna. Jag finner ingen anledning att svävautanför dagens sakfrågor i en mer allmänbostadspolitisk debatt.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan i dess helhet och avslag på samtligareservationer.Anf. 3 () replik:Herr talman! säger att orsakerna tillde nuvarande svårigheterna är väl kända. Detstämmer exakt; de är verkligen väl kända. Orsakenär regeringsskiftet , som medförde nybostadsfinansiering, avveckling avräntegarantierna, den extra upptrappningen av dengaranterade räntan -- för att ta några exempel. Detär dessa nya pålagor på bostadskostnaderna somhar skapat svårigheter i många hem i det här landet,som har skapat bekymmer i flerabostadsrättsföreningar och som har förorsakat attett antal bostadsrättsföreningar gått i konkurs.Nu är besviken över att vi inte harlagt fram ett förslag som alternativ tillregeringsförslaget. Men det är faktiskt regeringensegen sak att rätta till sina egna misslyckanden. Detkan inte vara vår uppgift att gå fram med vårtförslag till bostadsfinansiering, som röstas nedvarje gång det är föremål för debatt ibostadsutskottet.Vi har sagt att det förslag som regeringen har lagtfram är bättre än ingenting, men det är inte någotbra förslag. Det kommer att visa sig så småningomatt de föreslagna åtgärderna är otillräckliga.Vidare tycker att vi är tomhänta.Jag har i debatten här hört attSocialdemokraterna har den egenskapen att de intehar någonting att komma med, men attregeringspartierna har så fantastiskt mycket.Därför ser det nu ut som det gör i , med detmyckna som den borgerliga regeringen har attkomma med.Vi har alltså föreslagit att regler skalljämföras med regler. Det är enrättvisefråga, ingenting annat.Vi har föreslagit att regeringen skall hjälpa till ochtala med kreditinstituten, så att de inte har såohemult stora räntemarginaler som de har förnärvarande, som innebär så fantastiska påslag fördem som har räntor i kreditinstituten och ibankerna. Vi har föreslagit att man skall rätta tilldet här vid nästa konvertering. Det måste vara enintressant uppgift för en regering som villnågonting, som vill hålla tillbaka kostnaderna.Det är inte så, , att de låga hyrornaär ett resultat av regeringens bostadspolitik. Delåga hyrorna är ett resultat av någonting annat. Detär nämligen så illa ställt att praktiskt taget varjebostadsföretag i det här landet tvingas annonseraefter folk som vill flytta in. Ni har med er politikredan överskridit gränsen för de hyreskostnadersom de boende har möjlighet att betala.Anf. 4 () replik:Herr talman! Jag tycker i och för sig att det ärintressantare att debattera framtiden än att ältaorsaker. Men låt mig bara peka på en sak i denuppräkning som gjorde. Hannämnde den nya bostadsfinansieringen som enorsak till svårigheterna. Jag förstår det, därför attSocialdemokraterna har lyckats svartmåla vårtförslag och händelserna inom bostadspolitiken iövrigt, så att det knappast har gått upp för någonatt bostadsfinansiering är betydligtförmånligare för dem som bygger och bor än vaddet gamla förslaget, från den socialdemokratiskaregeringen, hade inneburit om det bevarats. Detkan räcka i skulddebatten.Det är ett ganska måttligt krav från min sida attfråga vad Socialdemokraterna har att komma med,när de påstår att de förslag som regeringen har lagtfram inte är tillräckliga. Såvitt jag förstår, skulle1991 års regler gälla även 1992 årsbostadsrättsföreningar. Jag kan inte förstå hur detskulle gå till rent tekniskt, vid en jämförelse medegnahemmen, om man inte strimlar de lån sombostadsrättshavarna har. Är detSocialdemokraternas avsikt?Jag skall gärna tala ytterligare med kreditinstitutenoch försöka förmå dem att minskaräntemarginalerna. Men det är inte det somSocialdemokraterna föreslår i sin motion och sinreservation. Socialdemokraterna föreslår ju skall lagstifta om att kreditinstituten inte fårlåna ut pengar till en högre ränta än densubventionsränta som gäller . ,som är väl bevandrad i bostadspolitiken, vet hurden sätts. Om man lagstiftar om den räntan,kommer de att tvingas låna ut till en större kostnadän vad de får betala när de lånar in pengarna.Oskar och jag har ju talat medkreditinstituten, men det har tydligen inte hjälpt --det går inte att få ned räntorna den vägen. Men jagställer gärna upp på det igen.Anf. 5 () replik:Herr talman! Jag var beredd på att berätta för kammaren att 1993 årsbostadsfinansiering är bättre än . Det äralldeles riktigt -- bostadsfinansiering harett försteg framför . Men pratar vi om1994, sedan pratar vi om 1995, 1996 och 1997 -- vadinträffar då, ? Jo, det blir sämre ochsämre som går, därför att detta är ettavvecklingssystem. Målet är icke en socialbostadspolitik -- målet är att det inte skallutgå några subventioner på bostadsområdet. Det ärdet mera långsiktiga resultatet av den borgerligapolitiken.När det gäller regler vill jag säga att92:orna är diskriminerade när det gällerrättviseinnehållet. Årgångarna går in i varandra.En del är planerat 1990, en del 1991 och en del1992. Därför uppstår det en orättvisa i det härsystemet. Om man verkligen vill rätta till enorättvisa skulle det inte vara så svårt att accepteravårt förslag i reservationen. Det är en renrättvisefråga. Ingenting av det som framfört i diskussionen motsäger någonting avdet som sägs i våra fyra reservationer.Agne sade att Socialdemokraterna nu villlagstifta om att obligationsräntan skall gälla vidkonvertering av lånen hos bostadskreditinstituten.Själv har han varit med och pratat med dem, ochjag tror att även skatteministern har pratat meddem -- men ingen har lyckats övertygakreditinstituten om att de skall ligga lågt med sinaräntor, utan de fortsätter att ha högaräntemarginaler.Vad är det för mening med att man satsar påbostadspolitiken på andra områden när bankernatar hem vinsten? Det förstår jag inte. Det skullevara av mycket stort intresse för bostadsutskottetsordförande att kunna gå ut till väljarna och berättaatt vi nu har skapat förutsättningar för en bättrefinansiering och mer normala räntemarginaler hosbostadskreditinstituten.Anf. 6 () replik:Herr talman! Jag noterar att självär osäker på denna lagstiftningsmetod. I sin förstareplik sade han: Vi vill förmå regeringen att talamed kreditinstituten. erkänner han -- och det ärriktigt -- att både presidiet i utskottet och detansvariga statsrådet, , har talat medkreditinstituten. Men det syfte som angavs i detförsta inlägget har alltså fortfarande inte inträffat.Då är det lagstiftningen som skall gälla -- det stårtydligt i motionen -- och det skulle få den effekt somjag här har beskrivit. Men självklart ärdetta ett otyg, och jag tycker att bankerna ochkreditinstituten tar ett stort ansvar i sinkreditgivning och i behandlingen av kunderna.Jag noterar också med stor tillfredsställelse attOskar nu erkänner att regler ärklart fördelaktigare än de som vi redan har raderatut på marknaden. Det innebär också att mankommer att trappa ned 1994, 1995 och 1996, menman stannar vid subventioner -- det är mer änvad man gjorde tidigare, då man tog bort dem heltoch hållet för bostadsrättshus och hyreshus.Den här avvägningen av nedtrappningen skallvägas mot ränteutvecklingen framöver, och det ärför att se hur det här går ihop som vi harkontrollstationen 1995. Till dess skall vi ha satt ettbosparsystem i sjön. Annars blir detta inte möjligt.Det är det som politiken har gått ut påoch ingenting annat.Anf. 7 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Det beslut som vi fattade omde tre miljarderna har på sitt sätt fått ett förödanderesultat -- det vet vi alla -- framför allt då för debostadsföreningar som blir illa drabbade. Det ärockså grunden till det betänkande som vi diskuterari dag och som är ett resultat av den , som tillkom på initiativ av oss.Jag tycker att det var en bragd av att ta framdet hela på så . Även på departementet harman varit snabb, så att vi kan fatta det beslutsom är nödvändigt inför ikraftträdandet av denförsta delen av de extra besparingarna fr.o.m. den1 januari.När vi talar om subventioner -- räntebidrag ochandra former för det som finns och har funnits -- fårvi inte heller glömma bort att de också har ensnedvridande effekt så till vida att de har gettmedborgarna möjlighet att efterfråga både störreoch dyrare bostäder än de egentligen har haft rådmed. Resultatet av det har även givit staten så storakostnader att staten inte heller orkar med det -- detär i alla fall bakgrunden till detta.Man skulle kunna kalla det här ett plåster. Vi harförorsakat ett sår, och har vi tagit fram ett plåsteratt sätta på såret. Det är helt nödvändigt, och detär vi väl överens om i utskottet. Jag tänker dåframför allt på omfördelningslånet, som i alla fallgör det möjligt för dem som är allra värst drabbadeatt akut lösa sina problem.Utökningen av kreditgarantierna från till40 % har förankrats hos bostadskreditinstituten.De har visserligen inte sagt att de är nöjda men attdet hamnar på en sådan nivå att det inte hindrarkreditgivningen.Allt viktigare är naturligtvis räntan, ochräntan har ju sjunkit kraftigt och kommerförhoppningsvis att sjunka litet till. Det är det heltutslagsgivande. Tyvärr kommer det intebostadsrättshavarna till godo utan staten. Jagundrar om det finns någon här i landet som är såfattig som svenska staten, så pengarna hamnarkanske i alla fall på rätt ställe.Subventionsräntan och dess konstruktion skulle ivarje fall jag däremot vilja titta litet närmare på.Med de stora marginaler som bankerna nutillgodogör sig blir hela systemet skevt. Jag hördenyligen en siffra -- jag vet inte om den är riktig. Detsades nämligen att de som tas ut iöverränta tillför bankerna 20 miljarder kronorunder en femårsperiod. Visserligen är bankerna illaute och behöver förbättra sin situation, men manfrågar sig om det skall gå till på det viset.Det som sade om initiativen frånbankerna i var intressant. I den mån vi harmöjlighet tycker jag att vi skall försöka medverkatill att andra banker tar liknande initiativ. Om dehar varit med om att ställa till eländet är det intemer än rätt att de åtminstone försöker hjälpa till attjustera det.Det finns också andra åtgärder. om hur man skulle kunna göra någonting åtnyproduktionen. Vi lade faktiskt fram ett förslagom en halvering av byggmomsen, inte minst för attåstadkomma en sysselsättningseffekt. Vi ladefaktiskt fram ett förslag om att byggmomsen skulleuppgå till . Eftersom socialdemokraterna ärför att stimulera marknaden är det konstigt att deinte kunde gå på vår motion i det fallet.