prot · GG09116 · 1993-05-26 00:00:00 — Detta förbigårmajoriteten helt i sina skrivningar.Herr talman! Jag yrkar bifall till densocialdemokratiska reservationen på den punkten.Anf. 47 ():Herr talman! Överenskommelsen med harsina rötter i det som skedde , när IngvarCarlsson den 12--besökte och gaverbjudande om stöd till och ett samarbete föratt utveckla marknadsekonomi och demokrati. Dåfanns en expertdelegation med, under ledning avStaffan Sohlman, som förde samtal med de polskamyndigheterna.Den 16 november 1989 gjorde ministern ipremiärministerns kansli enskriftlig framställning till ambassadör medbegäran om samarbete i fråga om stål-, skogs- ochvarvsindustrin. Han sade sig ämna ta initiativ till ettantal studier i syfte att omstrukturera den härindustrin. Ambassadör rapporterade hemom den här framställningen.Det var egentligen ingenting nytt som framfördesnär träffade vice utrikesministerJerzy Makarczyk och förde ett samtal omsamarbetet med i . Detsamtalet skedde i samband med att avtalet omEBRD undertecknades.Vi kan alltså på goda grunder anta att polackernaville ha samarbete med för att balanseraandra större makter och företag som visade intresseför industri. Det måste också anses rimligtatt den ville vara med på etthörn och påverka vad den nya banken skulle göra.Allan kontakt med efter möteti var givetvis ett val av en kontakt. Den hadenaturligtvis senare en styrande effekt påpolackernas möjligheter. Men något ministerstyrekan det inte vara fråga om i de här sammanhangen.Björn är ju inte en svensk myndighet,även om man ibland kan få det intrycket när mangår igenom materialet om hans uppfattning omvilket uppdrag han hade.Frågan är om sedan styrde ochambassaden i på något otillbörligt sätt.Det kan i och för sig inte vara något fel att Larssonkontaktar ambassaden och och informerarom att skall komma till , som dehade kommit överens om. Möjligen kan man sägaatt skulle ha kunnat gå vägen viaUtrikesdepartementet och , mendet kan man inte heller säga är något nödvändigtkrav. Det är en naturlig kontakt.Mot bakgrund av det vi vet om är det svårtatt tro att han mot sin vilja tvingades engagera sigför . Det måste för övrigt vara enambassads skyldighet att serva varje svenskföretagare eller industriman som kommer och villha en kontakt med landets regering. Självfallet kanett sådant här samarbete mellan ambassaden ochföretagen utformas på många olika sätt.Om var sval i engagemanget kan han ha getten tjänsteman uppdraget att hjälpa . Vifår det intrycket att han efter överväganden med sigsjälv blev tämligen entusiastisk inför Wahlströmsbesök, även om han våndades över att de vännersom han tidigare engagerat sig för kom i kläm. Denvånda som kände kan vara en förklaring tillde delvis motstridiga budskap som tycks ha utgåttfrån ambassaden i . försökteemellertid det som är naturligt i ett sådantsammanhang, nämligen att få de olika företagen attsamarbeta om ett projekt i Polen.Det är fullt möjligt att den samlade bilden som denpolska regeringen fick av informationoch av gav intrycket att det svenskabiståndet var förknippat med namn.Eftersom det fanns en rad andra anbud för att biståPolen, fanns ju också andra valmöjligheter om maninte hade varit intresserade av hade ju själva från början sökt stöd frånSverige för att balansera andra intressen. Iverkligheten fanns det inte heller något somhindrade polackerna från att använda de svenskapengarna till att engagera andra företag änWahlströms eget företag, NLK-Celpap.Det sägs att man borde ha begärt in anbud för att fåen konkurrensupphandling. Det måste rimligen havarit polackernas uppgift att göra det. Problemetvar att inte ville delta i ett sådantanbudsförfarande. Om polackerna var intresseradeav , var man tvungen att välja det härförfarandet. Tydligen valde man att kommaöverens med den , skriva underdet här avtalet och låta engagera sig.Jag har här gett en beskrivning av hur polackernahar agerat, vilka valmöjligheter de har haft ochvilka utgångspunkter de har haft.Den svenska intentioner för samarbetetmed gällde miljösamarbete. I riksdagensbetänkande finns det också formuleringar somhandlar om kunskapsöverföring ochkompetensuppbyggnad i , även omtyngdpunkten ligger på miljökraven. I debattenunder den här perioden knöt vi ju ofta an tillproblemen med och samarbetet mellanmiljörörelser i och på andra sidanÖstersjön, bl.a. i Polen.Man kan till nöds säga att projekt kanklämmas in i dessa formuleringar och hamna inomramen för de intentioner som hade, ävenom jag inte har så lätt att betrakta någon framstående miljökämpe. Vi kan intesäga att regeringens handlande i det här avseendetvarit direkt i strid med beslut. Det fallerinom ramen för det beslut som fattat.I praktiken blev det också ett försök att ge svenskindustri en position i . Någon sådan ambitionfinns i och för sig inte uttalad i riksdagsbeslutet. Detblir givetvis en konsekvens när svenska företaguppmanas att engagera sig i samarbetet med Polen.I efterhand kan man säga att det fanns en vissblåögdhet i betänkandet när det gällde att startaframgångsrika miljöprojekt. De konkretaresultaten i av det här miljösamarbetet harinte fått någon stor omfattning. Det har blivitmånga hyllmeter med konsultrapporter. BjörnWahlström och NLK-Celpap har bidragit med endel.Herr talman! Mot den här bakgrunden kan jag integöra annat än att i huvudsak instämma i yrkandet iden socialdemokratiska reservationen.Anf. 48 ():Herr talman! Först vill jag med tillfredsställelsekonstatera att statsrådet befinner sig ikammaren för att lyssna på KU:sgranskningsdebatt, liksom tidigare statsrådetFriggebo. Bägge två har ju i sina tidigare uppgiftersom KU-granskare just kritiserat detta attregeringen inte har ägnat tillräckliguppmärksamhet åt våra granskningsdebatter.I var huvudrubriken:''får kritik av KU.'' I sammadag hette det längst ner i ledarens sista stycke:''Däremot har de borgerliga inte kunnat belägga attAllan handlat i strid mot grundlagen ellerutövat ministerstyre i den så kallade Polenaffären. ''Så olika kan man uppenbarligen tolka KU:sbetänkande beroende på vilka glasögen man har påsig.Låt mig först deklarera att konstitutionsutskottetsgranskning inte går ut på att ''sätta dit'' någon, somnågon slarvigt har uttryckt det.Konstitutionsutskottets granskning går ut på attgranska statsrådens tjänsteutövning dels iförhållande till de lagar och regler som gäller, dels iförhållande till vad som går an i det gränslandmellan juridik och politik som vi hardiskuterat här i dag.Ibland granskas vissa områden, som vi berörde iinledningen, och ibland granskar vi ett vissthandlingssätt på förekommen anledning.Polenaffären är just ett exempel på det senare.Utskottet har delat upp ärendet i två avsnitt. Vi hargranskat dels roll i sammanhanget,dels den dåvarande regeringens.Det hela börjar på en lunch hos AllanLarsson. Då säger till AllanLarsson att svensk industri borde vara med iÖsteuropa och att han själv var beredd att göra eninsats. är i för attvara med om undertecknandet avöverenskommelsen om den nyautvecklingsbanken, EBRD.Vid detta möte är det polackerna som tar kontaktmed för att undersöka om hjälp frånSverige kan påräknas till . Vid hemkomstentar kontakt med BjörnWahlström personligen och med ambassdören iWarszawa för att uppmanadenne att stödja juni far fram och tillbakamellan och . skickar ett antaltelegram till om sina egna ochWahlströms aktiviteter. skriver bl.a. attBjörn till polackerna säger sig haregeringens uppdrag, något som intealls reagerar över, trots att det inte existerar någotregeringsbeslut. Det indikerar tydligt att AllanLarsson ser agerande somnaturligt och att detta agerande har hansvälsignelse. Om så inte hade varit fallet borde allavarningsklockor ha ringt hos . Hanborde också ha gjort något åt det.Aktiviteter i det här biståndsärendet pågår helasommaren, men det är först sombiståndsministern blir inkopplad.Utskottet förklarar tydligt att vi inte menar att detskulle vara olämpligt av svenska statsråd att delta iexportfrämjande åtgärder, så länge det sker iallmänna termer och så länge inte ett enskilt företagfavoriseras på bekostnad av andra.Att introducerades i påinitiativ av finansministern måste ha gettpolackerna uppfattningen att en finansiering medbiståndsmedel förutsatte att man valde BjörnWahlström och hans företag. Detta stöds också avuttalanden av den dåvarande vice industriministernKania, som menade att det skulle vara ohyfsat attsäga nej när den biståndsgivande svenskaregeringen sade att saken skulle bli bäst utförd avBjörn och hans bolag.Också i andra sammanhang finns uttalanden frånpolackerna att man ''accepterar tanken på svensktdeltagande genom advisory board'', vilket inte allstyder på några polska krav på att det var BjörnWahlström som skulle utföra uppdraget.Det är alldeles uppenbart att det är och hans sätt att agera somkonstitutionsutskottet kritiserar. Det är ingen somhelst tvekan om det. Om konstitutionsutskottetframhåller att det beskrivna agerandet äranmärkningsvärt, är det en mycket tydlig signal inte skall göra så. Det går inte an. Det är ocksåen tydlig signal att andra ministrar skall akta sig föratt göra likadant, oavsett hur mycket Aftonbladetoch försöker förringakonstitutionsutskottets uttalande.Konstitutionsutskottet kritiserar också kraftigt densocialdemokratiska regeringens hantering av helafrågan.Agerandet är i sanning märkligt. Först i uppdrag att bereda ochansvara för Polenbiståndet. Därefter väljer AllanLarsson ut som enda aktör, trotsatt det fanns andra intressenter i sammanhanget.Matchningen av pågår i fleramånader utan att biståndsministern är inkopplad.Så småningom kommer ärendet till henne, och dåskrivs ett avtal om att och hansföretag skall vara enda motpart till polackerna.Björn får själv bestämma priset förinsatsen -- ingen blygsam summa minsann, nej10 % av hela biståndet till skall han ha.Innan avtal skrivs får BITS i nåder yttra sig. Envecka får BITS på sig att granska detta storakontrakt -- något som normalt tar en månad förBITS. Det hela är så anmärkningsvärt att BITS gårtill för att få vägledning,eftersom något liknande tidigare aldrig inträffat.Trots den korta tiden för granskningen har BITSallvarlig kritik på flera punkter mot det förslag somBjörn presenterat. Och det varinga små påpekanden som gjordes. Nej, man skrevt.ex.--att studiens syfte inte framgick--att det var oklart vem som var polsk motpart--att det inte var rimligt att göra nya åtagandenenligt fas B förrän utfallet av fas A hade beräknats--att uppdraget var för stort för företaget--att kostnaderna var orimligt höga--att det var en ensidig produkt, som inteavspeglade polska önskemål.Dessa allvarliga invändningar struntade regeringeni och fattade beslut ändå. De här mycket gravapåpekandena viftar också ochSocialdemokraterna bort och påstår att det är lögnoch förbannad dikt och förvanskade fakta.Regeringens beslut att ge kontraktet till BjörnWahlström och hans företag sammanföll i tiden somav en händelse med börsintroduktionen av dettaföretag. Ett stort kontrakt med ökadenaturligtvis förväntningarna på och tilltron tillföretaget i börsintroduktionen.Härmed kommer vi till ytterligare ett märkligtinslag i hanteringen. skulle tjänsterna inteupphandlas genom anbud -- dvs. genom att flerakunde konkurrera . Vi vet ju averfarenhet att ett sådant förfarande ger kundenfördelar genom valfrihet och möjligheten att pressapriset. Nej, de företag som bearbetatden polska marknaden fick inte ens vara med ochlägga anbud. Det förfarande som kraftfullt tog avstånd från i inledningsdebattenoch som ett enigt utskott bedömt som olämpligtframställer den socialdemokratiska regeringen härsom lämpligt och upphöjer det till norm.Detta avsteg från normalt agerande motiverar densocialdemokratiska regeringen med att det varpolackerna som krävde det. Det finns emellertidinga som helst bevis för att så var fallet. Ingadokument stöder ett sådant påstående. Tvärtomuttalar de ansvariga polska ministrarna i enradiointervju att de kände sig tvungna att accepteraBjörn och hans företag närkreditgivarna så tydligt signalerade vad de ville ha.Kurt försöker säga att Spin-Off ochScandiaconsult inte lyckades särskilt bra isammanhanget och att det berodde på att de intevar särskilt bra. Anledningen till att de intelyckades var att de faktiskt aldrig fick chansen attkonkurrera på lika villkor. haderedan kontaktat , och polackernahade givits signaler om vilket företag sombiståndsgivaren hade utvalt för uppdraget.Ministern skriver, som jag sadeförut, brev där han ''accepterar'' tanken på svensktdeltagande. Detta tyder definitivt inte på någrapolska krav. Detta uttalande glömde däremot att citera.Lena försökte visserligen vidutfrågningen slå blå dunster i ögonen påkonstitutionsutskottet genom att påstå att utsågs, som hon citerade det,''in respons to the Polish request'', varvid honhänvisar till protokollet av den 7 september.Det är emellertid ett alldeles felaktigt påstående. I2 § står det bl.a. följande: ''In respons to Polishrequests, the Swedish delegation declared itswillingness to cooperate with the Polish authoritiesin supporting a study of the Polish forestry basedindustry. ''Inte ett ljud om att polackerna krävde BjörnWahlström och hans bolag. Nej, denna ''request''kom uppenbarligen från annat håll.Det finns alltså en lång rad missgrepp från sida i hanteringen av denna mycketstora del av biståndet till , och därför harkonstitutionsutskottet klart sagt ifrån att detabsolut inte får gå till så här.Sveriges anseende som biståndsgivare tillöstländerna får inte undergrävas genom detagerande som förekommit i Polenaffären. KurtOve påstår att konstitutionsutskottetsuttalande skulle orsaka problem . Jagförstår inte riktigt vad han menar med detpåståendet. Att KU säger ifrån när en regeringhanterar våra skattemedel på ett så lättvindigt sättsom i Polenaffären kan bara stödja och stärkaförtroendet för konstitutionsutskottetsgranskningar.Anf. 49 ()replik:Herr talman! började sittanförande med att nämna tidningarna och påpekade med hur olikaglasögon man tydligen kunde se en och sammafråga. använder inte glasögon,men när man har lyssnat till hennes fantastiskainlägg här, skulle man möjligen önska att hon hadehaft något hjälpmedel för att tränga in i dendokumentation som utskottet ändå har presterat.Ylva säger att det inte skulle finnas ettenda dokument som visar att polackernas val avNLK-Celpap skulle vara ett självständigt val. Jagvet inte vad bygger det på, menjag vet att bl.a. sitter i BITSstyrelse, och jag lovar att jaginnan de replikomgångar som vi skall ha är till ändaskall från min styrelse ta fram flera dokument somsäger att polackerna självständigt gjorde sitt val.Jag skall inte trötta kammaren med att läsa påfrämmande språk. Men jag skall läsa upp ettdokument som visar hur snedvriden YlvaAnnerstedts argumentering är på olika punkter.Det är ett brev från Trzeciakowski till hansstatssekreterare : ''Det är med stortnöje jag mottagit uppgiften om att samtalen medden svenska sidan om utarbetande av ett programför omstrukturering och utveckling av trä- ochmassaindustrin i har framskridit långt. Jag fårhärmed be Er, , att i republikenPolens namn underteckna det dokument sombekräftar Huvudplanen för det polsk-svenskasamarbetet på detta område. Initiativet attinkludera svenska experter att hjälpa till iförhandlingarna för att utarbeta en strategi förstålindustrin har också mitt fulla stöd. ''Var någonstans kan finna att dettaskulle från polackernas sida kunna uppfattas somett tvång? Det här är ett uttalande som finns i densamling av dokument som konstitutionsutskottethar sammanställt. säger att detinte finns ett enda dokument som kan styrka vadjag har sagt. Jag har visat upp ett dokument. Jaglovar, , att jag skall visa på fleradokument under denna replikomgång.Men säg inte att det inte finns ett enda dokument.Det är lögn!Anf. 50 () replik:Herr talman! Det framgår inte ett dugg av det brevKurt har läst upp att det är Polensom kräver att och hans företagskall anlitas. Man är positiv till utarbetande av ochmedhjälp till en omstrukturering av den polskaskogsindustrin. Man är också positiv till initiativetmed en s.k. advisory board. Men vem kominitiativet från? Inte var det från polackerna.Kurt skiljer mellan att dokumentenvisar att polackerna är nöjda medöverenskommelsen och vad jag påstår, nämligen attdet inte finns några som helst krav från den polskasidan om att det är det företaget och den personensom skall utföra uppdraget. Det finnsdokument som visar att polackerna accepterarnågot som tydligen har förutskickats. Det är klartatt den person som har stöd från den svenskafinansministern och upp så tydligt av densvenska ambassadören, och på olika sätt själv talarom att han har regeringens uppdrag, inte avvisas avpolackerna.Allan gör ju ingenting för att skingramissförståndet om att skulleagera på regeringens uppdrag. fårbrev från där talar om att detta ärBjörn budskap till polackerna. MenAllan gör ingenting åt det. Han låter dettapassera -- alldeles uppenbart med sitt gillande.Om det från svensk sida hade funnits en önskan attdet skulle ske en upphandling i konkurrens, att detskulle ges tillfälle för polackerna att välja mellanflera olika konkurrenter, hade man uppenbarligeninte alls agerat på det sättet.Anf. 51 ()replik:Herr talman! Jag konstaterar återigen att YlvaAnnerstedt far med osanning ifråga omdokumentationen. Hon säger att det inte finnsdokument som talar för att det är fråga om ettfrivilligt val från polackernas sida. Jag tycker att detär skamligt att i kammaren, med tanke på desamlade dokumenten, föra en diskussion på det sättsom gör.Jag skall läsa några rader i en skrivelse från enstyrelse där själv är ledamot. Vifår se om det finns några fakta som över huvudtaget biter på . Det gällerbeslutsnummer 78-90 . BITS hävdarföljande: ''har genom ministern vidpremiärministerns kansli, ,begärt svenskt stöd för en djupgåendehelhetsstudie av landets skogsindustri. ''Av ett annat dokument med beslutsnummer 98-90från -- kan kontrolleradetta hos styrelsen -- framgår följande: ''hargenom ministern vid ministerrådets kansli, WitoldTrzeciakowski, begärt svenskt stöd för endjupgående helhetsstudie av landetsskogsindustri. ''Finns det, , fortfarande inte någotdokument som tyder på att det här är ettsjälvständigt val från sida? Jag tycker att detär fruktansvärt oförskämt att med tanke på denenorma dokumentation som konstitutionsutskottethar presterat göra sådana uttalanden i riksdagen.Vi kan gå till våra handlingar och läsa vad har skrivit till . Han framför därönskemål om konkreta besked från den polskasidan. Det var i akt och mening ett exempel på attden inte kunde fatta beslut den13 om det inte fanns klaraanvisningar från den polska sidan att ville haNLK-Celpap. När regeringen hade fått debeskeden kunde beslut fattas. Det gjordes på etthelt korrekt sätt den 13 september.Vi diskuterar nu , där YlvaAnnerstedt är ledamot. Det går att läsa vad GunillaOlofsson har sagt inför utskottet. Hon tyckte att detvar naturligt att regeringen fattade beslutet. Detgår att läsa med vilka glasögon som helst, oavsettstyrka, att det hela förhåller sig så.Jag tycker att skall noggrannarestudera de akter som finns i denna fråga innan hontar till orda.Anf. 52 () replik:Herr talman! försöker ge skenav att det finns dokument som visar på polska kravpå att och hans företag skallanlitas. Dessa dokument existerar inte. I ställetciterar en rad handlingar därdet talas om att har begärt svenskt stöd. Detär ingen som har betvivlat det -- varken majoriteteneller någon annan. Visst finns det en begäran omsvenskt stöd från . Men vi menar att mångaföretag skall ges möjligheter att konkurrera. Manskall inte från början utse ett enda företag -- som idet här fallet har skett från svensk sida.Polackerna har aldrig krävt att hans företag skulle få uppdraget. I varje fallfinns det inte dokumenterat i våra handlingar.Svenskt stöd -- javisst! Men inte ett visst utpekatföretag.Vi i vänder oss mot detta. Både Spin-Off och fanns med i bilden. Men detilläts inte konkurrera, viket naturligtvis påverkadede priser som polackerna tvingades betala fördenna insats. Det var pengar som togs från densamlade biståndspolitiska ramen.Kurt gör ett nummer av att GunillaOlofsson vid utfrågningen uttryckte att det var bästatt regeringen fattade beslut. Ja, det är klart. BITSville väl inte fatta beslut på dessa premisser. Jagciterade den långa rad av kritiska utalanden somBITS gjorde efter den mycket korta genomgångsom BITS tvingades att genomföra. BITS var inteintresserad av att fatta beslut med det underlaget.Men regeringen struntade i de allvarligaanmärkningarna som BITS riktade mot förslagetoch fattade ändå beslut. Det är det vi kritiserar.Andre vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 53 HANS NYHAGE (m):Herr talman! Den s.k. Polenaffären är etttypexempel på hur det inte skall gå till när ettstatsråd -- och för den delen, hela regeringen -- skallutöva den fullkomligt självklara uppgiften att deltai exportfrämjande verksamhet och verka tillförmån för svenskt näringsliv i utlandet. Denuppgiften kan alls inte ifrågasättas. Det skulle varautomordentligt allvarligt och klandervärt om manfrån regeringssidan inte agerade på ett sådant sätt.Det är alltså inte arbete för attfrämja svenskt näringsliv i som ger anledningtill kritik. Det som är anmärkningsvärt ochallvarligt är tillvägagångssättet och handlandet somledde till att ett svenskt företag, ,gynnades i förhållande till två andra svenskaföretag, Spin-Off och . AllanLarssons agerande medförde utan tvivel att de tvåsistnämnda företagen gick miste om möjligheten attkonkurrera om två konsultuppdrag, för vilka de iett par års tid lagt ner ett omfattande arbete. Detarbetet gick helt till spillo, på grund av dethandlande som gjorde sig skyldig till.Herr talman! Vid en lunch hos den28 aktualiserade , somredan påtalats, frågan om svenska industriinsatser iöstblocket, uppenbarligen bl.a. i . Isammanhanget bör påtalas att NLK-Celpap, därBjörn var ordförande, just skulleintroduceras på börsen, varför det naturligtvisskulle vara välkommet med ett lönsamtengagemang.Redan dagen därpå, , tog ett samtal med den polske vice utrikesministernMakarczyk i samband med i Parisupp frågan om svenska industriinsatser i medhjälp av biståndsmedel. Han förordade därvidsärskilt , vars kompetens främstpå stålindustriområdet han betonade särskilt. från polsk sida visade intresse för förespegladegenerösa svenska insatser är inte särskiltförvånande.Omedelbart vid hemkomsten från bankmötetkontaktade så såväl BjörnWahlström som dåvarandePolenambassadör i denuppenbara avsikten att det fr.o.m. nu var fråga omBjörn och NLK-Celpap och ingentingannat i den aktuella svenska biståndsinsatsen iPolen. Tilläggas skall att även påUD kontaktades. Däremot fann anledning att över huvud taget nämnaärendet för den ansvarige biståndsministern , som först kopplades inpå ärendet. Detta är milt sagt märkligt.Introduktionen av och NLK-Celpap skedde alltså i full vetskap om att Spin-Offoch redan agerade på den polskamarknaden. Deras engagemang hade dittills haftfullt stöd av ambassadör på ett vitsordatentusiastiskt sätt. Denna entusiasm och detta stödupphörde plötsligt på nolltid. Vad var det som fickambassadören, känd för att vara rakryggad i allt sittagerande, att så plötsligt överge sitt tidigareengagemang och helt övergå till att verka för BjörnWahlström och NLK-Celpap? Tyvärr kan vi avkända skäl aldrig få det klarlagt av honom själv.Men det finns utsagor från hans nära omgivningsom vittnar om att det alls inte var en helhjärtadhelomvändning han då gjorde. Det finns därtillutsagor från samma håll som talar om skandal isammanhanget.Bortsparkade från arenan var alltså Spin-Off ochScandiaconsult. följde ett antal rapporter frånambassadör till och -- i deflesta fall -- också kabinettssekreteraren . Detta lät ske, trots att hanpåstått att han inte vidare befattade sig med ärendetefter den första introduktionen. Av dessa rapporterframgår bl.a. att ansåg sig ha ettuppdrag från den .