prot · GG0990 · 1993-04-13 00:00:00 — Resten gick tillbaka till fiskevården.Ministern sade i sitt svar att vi i skall klaradetta med att sälja fiskekort. Det tror jag inte ensministern själv tror på.Anf. 200 Jordbruksminister ():Herr talman! Det som påpekar ärriktigt och glädjande. Vi har ett land som är rikt påsjöar och vattendrag, där det fortfarande går attfiska. Det finns en tillgång som kan göras ännubättre. Det finns också en mycket stor gruppmänniskor som är intresserad av att fiska på sinfritid. Detta är också en resurs som bör tas med ibedömningen när det gäller framtida turism ochannat. Jag ser alltså detta som väldigt viktigt.Men det är just därför som det inte är självklart måste engagera samhället för att ta in avgiftersom sedan skall distribueras tillbaka. Regeringensoch riksdagsmajoritetens ståndpunkter under detvå har ju varit att det inte behövsnågon fiskevårdsavgift. Det finns möjlighet förmänniskor inom ramen för gällande lagstiftning ochbestämmelser att hantera saken utan att statennödvändigtvis blandar sig i frågan. Vi tror att dettaär möjligt. Därför har vi inte lagt fram något sådantförslag.Anf. 201 ():Herr talman! Det är ganska underligt. ställer sig bakom enfiskevårdsavgift. Inte heller är motståndare till införandet av enfiskevårdsavgift. Såvitt jag förstår är inte heller PerWramner, generaldirektör för ,negativ till att det införs en fiskevårdsavgift. Nusenast har jag tagit del av en skrivning från daterad , där mansäger att hemställer attregeringen förelägger ett förslagom införandet av en allmän fiskevårdsavgift, ihuvudsak enligt det förslag som hösten 1991utarbetades på uppdrag avJordbruksdepartementet. Det är en bred samlingsom står i spetsen för de många människor i Sverigesom har ett fiskeintresse. Och jag undrarfortfarande: Varför envisas jordbruksministernmed att inte lägga fram ett sådant förslag?Anf. 202 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag har redan svarat på den frågan,och det är onödigt att jag upprepar mig. Men jagkan nämna att Per gjorde en utredning påuppdrag av den gamla regeringen, och dennautredning överlämnades senare till mig. Vi hardiskuterat detta mycket ingående. Per Wramnerhade ett uppdrag att utreda hur man skulle införaen fiskevårdsavgift, vilket han slutförde. Däremothar det inte varit några konflikter mellanJordbruksdepartementet och när detgäller den här frågan.Jag tror att man i de allra flesta fall kan klara sigutan statens inblandning. Jag vill inte utesluta om det gäller speciella insatser för i synnerhetstora vattendrag och sjöar -- t.ex. -- kan gåin och vidta åtgärder. Ett sådant vattendragsträcker sig över ett så stort område, omfattar såmånga kommuner och så många län att det kan blinödvändigt med en fiskevårdsavgift. Men generelltbehövs det inte någon sådan avgift.Anf. 203 ():Herr talman! är det ju så, jordbruksministern,att har en lång kuststräcka från Haparandatill Norgekusten, där det är många sportfiskare somi dag står med sina spön. Inne i landet bedrivs enfiskevård som bekostas av en fiskevårdsavgift.Naturligtvis kommer denna fiskevård även dessasportfiskare till del. Därför vore det mer rättvist attalla som är sportfiskare fick betala in en avgift tillhjälp för en bra fiskevård i Sverige.Jordbruksministern säger nu här också att manavstyrkte motionen i ärendet. Det har skett nu i år.Men det finns ju en skrivning i jordbruksutskottetsbetänkande, vilket visserligen inte är justerat, somledde till att vi skickade tillbaka detta tillutredningen. Om det kommer tillbaka i en positivanda, innebär det då att jordbruksministern kantänka om? Jag kan inte se att framtiden kan geekonomiska utrymmen för fiskevård i budgeten.Anf. 204 Jordbruksminister ():Herr talman! För att klargöra frågan om signalenfrån utskottet har jag förstått att det är på följandesätt: Utskottet förutsätter att utredningen i detsammanhanget även överväger hur en fiskevårdanpassad efter fritids- och sportfiskets behov skallorganiseras i frifiskevattnen. Detta är riktigt, ochutskottet förutsätter detta. Det utgår jag också frånatt vi skall göra. Men det står i nästa mening: Meddet anförda avstyrker utskottet motionerna omallmän fiskevårdsavgift. Jag tror att detta går attlösa. Vi har inte glömt frågan. Jag vill också till KajLarsson tillägga att jag inte lägger någon prestige iden.Överläggningen var härmed avslutad.34 § Svar på fråga 1992/93:507 omRiksrevisionsverkets granskning av upphandling av förläggningarAnf. 205 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omvarför granskare inte fåtttillgång till uppgifter i polisregister vid fullgörandetav det utredningsuppdrag som regeringen gavRiksrevisionsverket i december 1992.Enligt lagen (1965:94) om polisregister får uppdrageller upplysning ur polisregister i normalfalletendast lämnas till vissa särskilt angivnamyndigheter. Regeringen kan dock efterframställning för visst slag av ärenden eller försärskilt fall medge att även annan myndighet än deuppräknade kan få tillgång till uppgifter ipolisregister. Någon sådan framställning har intekommit in från i den utredningsom syftar på.Det kan ifrågasättas om det finns förutsättningar attlämna ett sådant medgivande. Det skulle innebäraatt staten som avtalspart i civilrättsliga förhållandenanvänder de sekretessbelagda polisregistren för attkontrollera personer man har slutit avtal med.Anf. 206 ():Herr talman! Efter en omfattande artikelserie itidningen om påstådd ekonomiskbrottslighet i samband med Invandrarverketsupphandling av olika flyktingförläggningar gavregeringen i uppdrag attgranska upphandling.Kostnadseffektiviteten och affärsmässigheten iupphandlingen skulle bedömas. Jag citerardirektiven: skall vidare görakontroller av om slutit avtal medpersoner som i svensk domstol ådömts straff förekonomisk brottslighet. Vad jag kan förstå finnsdet bara ett sätt att gå till väga för att göra en sådankontroll. Det är att få tillgång till polisens person-och belastningsregister. En sådan tillgång har inteRiksrevisionsverket fått, och Riksrevisionsverketkonstaterar i sin rapport att uppdraget attkontrollera kopplingen till ekonomisk brottslighetinte har kunnat genomföras eftersom man inte harfått förutsättningar för att genomföra en sådangranskning.Justitieministern säger i sitt svar att någonframställning om att få tillgång till uppgifter ipolisregistret inte har inkommit till departementet.Jag får väl tro på justitieministern. Men är det så,att under hand har fått beskedfrån om att en sådanframställan inte skulle komma att beviljas? Det ärnämligen ganska vanligt att myndigheter agerar pådet sättet mot departementen, dvs. att man lämnaren underhandsförfrågan. Om man då får ettavvisande svar lämnar man ingen formell ansökan.Kan det ligga till på det viset, justitieministern?Anf. 207 Justitieminister ():Herr talman! började med atthänvisa till . Jag skall säga att jag närjag fick frågan direkt associerade till Aftonbladetmed tanke på att jag där läste att jag skulle ha sagtnej till en förfrågan från . Detär egendomligt att när felaktiga uppgifter sprids ärdet ingen som efterfrågar en intervju, medan detgörs i många andra sammanhang. Därför har jaginte haft någon möjlighet att dementera uppgiften.När det gäller en eventuell underhandsförfråganfrån har någon sådan migveterligt icke ställts till Justitiedepartementet.Däremot har det varit en informell diskussionmellan ochKulturdepartementet, men mig veterligt icke medRiksrevisionsverket, där jag har pekat på debegränsningar som enligt lag finns när det gäller attfå denna typ av uppgifter.Eftersom säger att tillgången tillpolisregistret är den enda möjligheten att få deninformation som man behöver, vill jag påpeka attdetta inte är korrekt. Kontroll kan ske i andraoffentliga handlingar, t.ex. hos domstolar. Man kanockså, vilket faktiskt har gjort,genomföra förfrågningar hoskreditupplysningsföretag för att få de andrauppgifter som också var efterfrågade.Anf. 208 ():Herr talman! För att klara uppdraget att granskaom affärer har förekommit med personer som hardömts för ekonomisk brottslighet finns det två sättatt gå till väga. Naturligtvis finns möjligheten att gårunt till tingsrätterna och försöka att ta reda pådetta, men det är ju från praktisk synpunktfullkomligt ohanterligt. Då är det Polisens person-och belastningsregister som man har att tillgå.Jag fick ändå ett litet medgivande här frånjustitieministern att man i departementet hadeställt sig negativ till att öppna polisregistren förRiksrevisionsverkets granskare. Jag tolkadejustitieministerns svar på det sättet när det gäller dediskussioner som har varit mellanKulturdepartementet och Justitiedepartementet.Jag har inte med min fråga menat attJustitiedepartementet medvetet har velat förhindraen granskning av ekonomisk brottslighet. Men jagtycker att det är något slarvigt av regeringen att geett så här specifikt uppdrag till Riksrevisionsverketutan att ge möjlighet attfullfölja uppdraget.Anf. 209 Justitieminister ():Herr talman! Det är inte ovanligt att man i sambandmed civilrättsliga avtal försöker att få framinformation om avtalspartens vandel. Det är inteohanterligt att göra sådana undersökningar viddomstolar, eftersom man där oftast har lätt attdirekt hitta rätt forum, beroende på varverksamheten som sådan bedrivs.Som sagt har inte någon förfrågan inkommit frånRiksrevisionsverket. Det har förekommit enunderhandsdiskussion med Kulturdepartementet.Jag vill peka på att jag, vilket jag sade, uttrycktetveksamhet. Det hänger samman med att det liggernågot egendomligt i att ge ett organ ett tillstånd somden kontrollerade myndigheten inte har, nämligenInvandrarverket. får för sinmyndighetutsövning inhämta information, men detgäller asylärenden och liknande. Förhyrning avlokaler är inte myndighetsutövning.Anf. 210 ():Herr talman! Jag får än en gång konstatera attutredningsuppdraget till frånbörjan var ganska illa genomtänkt.Riksrevisionsverket har ju inte ansett sig kunnafullgöra uppdraget på denna punkt, eftersom maninte har fått förutsättningar för detta.Riksrevisionsverket har nog under hand fått klartför sig att om man hade lämnat en formellframställan skulle regeringen ha avvisat den.Jag har inte hämtat några uppgifter frånAftonbladet. Det var egentligen inte det somföranledde mig att ställa frågan. Jag har hämtatmina uppgifter från en programutskrift från Dagenseko, där man uppger att Justitiedepartementetschef för polisenheten sagt att man pådepartementet varit negativ till att öppnapolisregistren för granskare.Vi behöver kanske inte tvista om det här längre,men jag konstaterar att regeringen förmodligen harutformat sina direktiv utan att tänka eftertillräckligt mycket.Anf. 211 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill än en gång poängtera att detfinns andra möjligheter att få den information sombehövs. Eftersom jag själv har en långkommunalpolitisk erfarenhet bakom mig vet jag mycket ofta i den kommunala verksamhetenser till att inhämta information om personer medvilka kommunen avser ingå avtal med hjälp avöppen information -- bl.a. domstolarnas domar.Domstolarna är också så organiserade att det ärmöjligt att få fram den informationen även omdatoriseringen har skett sent.Anf. 212 ():Herr talman! har inte gjortsamma bedömning som justitieministern. Det gåratt få fram uppgifter ur andra offentliga register,t.ex. Upplysningscentralens register ellerkronofogdemyndighetens register har ansett att man har behövtfå tillgång till person- och belastningsregistret föratt kunna fullgöra regeringens uppdrag. Det harman alltså inte fått.Anf. 213 Justitieminister ():Herr talman! Det har heller inte inkommit enformell förfrågan eller någon förfrågan över huvudtaget som jag känner till från Riksrevisionsverket.Om man ansåg att detta var nödvändigt hade i varjefall jag i den situationen begärt ett beslut.Överläggningen var härmed avslutad.35 § Svar på fråga 1992/93:509 om utbildningenav pesonal som utreder sexualbrott mot barnAnf. 214 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig hur denutbildning är upplagd som de svenskasambandsmännen i har genomgått för attkunna medverka i utredningar när det gällersexualbrott mot barn.I sin fråga hänvisar till en replik somjag lämnade här i isamband med en annan fråga. Jag sade då bl.a. attde sambandsmän som är stationerade i Bangkokhade utbildats för att kunna medverka i utredningarnär det gäller sexuella brott mot barn.Jag kan emellertid konstatera att mitt påståendegick händelserna i förväg i den delen. Jag hadenämligen tidigare blivit informerad om attRikspolisstyrelsen hade genomfört en utbildningför de svenska sambandsmännen i Bangkok.Utbildningen har dock inte genomförts ännu, mensåvitt jag erfarit håller på med enplanering och uppläggning av en lämplig utbildningför sina utlandsstationerade polismän.Anf. 215 ():Herr talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret. Jag tycker att de sista tre raderna ärhoppingivande, och jag hoppas att allamissförstånd är utredda i och med det här. Jagtycker som många andra att utbildningen avsambandsmännen i är väldigt viktig.Orsaken till min fråga var att glädjen överjustitieministerns förra positiva frågesvar grusadesnågot. Från tillförlitligt håll fick jag höra att det,som justitieministern har sagt här , inte pågårnågon utbildning. Jag tänkte att man möjligen hadesammanblandat utbildningen med Rädda barnensprogram som hade erbjudits de tvåInterpol-männen i . Det visade sig sedanatt detta veckoprogram med erfarenhetsutbyteinskränkte sig till ett lunchmöte.Jag har full förståelse för att sambandsmännen intehar tid, eftersom det är narkotikabekämpning somär deras huvudsakliga arbetsuppgift. Men det är illaom en utbildning ersätts med ett samtal.Min fråga blir om det är meningen att manskall utbilda de två sambandsmän som finns iBangkok eller om man skall ordna så att entredje polis som kan ta hand om just dessasedlighetsbrott mot barn kommer till Bangkok.Anf. 216 Justitieminister ():Herr talman! Det är en fråga som jag inte kan svarapå . Regeringen gav ett uppdrag åtRikspolisstyrelsen. Uppdraget gick ut på att viskulle öka samarbetet med utländsk polis för attbekämpa den brottslighet som består i sexuellaövergrepp mot barn.Vi har begärt att i form av en delrapport få enredovisning före april månads utgång av hur dettasamarbete har kommit i gång. Jag har fått beskedom att denna redovisning också kommer attinnehålla information om utbildningsfrågor.Därefter kan vi göra bedömningen av hurfortsättningen skall se ut.Anf. 217 ():Herr talman! Jag är mycket tacksam över att fåfölja ärendet, och jag hoppas att slutet skall blipositivt.Överläggningen var härmed avslutad.36 § Svar på fråga 1992/93:515 om skyddet förmyndighets utövareAnf. 218 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta i syfte att stärka detlagstadgade skyddet för polismän vidtjänsteutövning.Frågan är ställd mot bakgrund av ett fall där enkvinnlig polis blev knivskuren i ansiktet i sambandmed ett ingripande. I tingsrätten dömdesgärningsmannen för grov misshandel till två årsfängelse och ålades att betala skadestånd tillpolismannen. I hovrätten sänktes såväl straffet somskadeståndet.Som väl känner till är jag förhindradatt diskutera enskilda fall. Jag avser därför inte attdiskutera den motivering som hovrätten enligtGöte anfört för att sänka straffet ochskadeståndet i det här fallet. Jag vill emellertidnämna något om de straffrättsliga ochskadeståndsrättsliga bestämmelser som gäller pådet här området.I 17 kap. finns bestämmelser om brottmot allmän verksamhet m.m. I 17 kap. 1 §brottsbalken stadgas straff för våld eller hot mottjänsteman och i 2 § för annan förgripelse mottjänsteman. De gärningar som straffbeläggs genomdessa bestämmelser, t.ex. misshandel, olaga tvångoch olaga hot, är straffbelagda också genom andrabestämmelser.Jag vill särskilt understryka att bestämmelserna i 17kap. avser att förstärka detstraffrättsliga skyddet för bl.a. polismän itjänteutövning genom att föreskriva en strängarestraffskala. Om exempelvis en misshandel riktasmot en polisman i tjänsten skall den normaltbedömas strängare än om våldet riktas mot någonsom inte äger skydd enligt 17 kap. 1 § brottsbalken.I det fall som har tagit upp i sin frågadömdes gärningsmannen inte för våld mottjänsteman utan för grov misshandel. Anledningentill det är uppenbarligen att domstolarna harbedömt gärningen som så allvarlig att misshandelnvarit att bedöma som grov. Också i dessa fall tordedomstolarna som en försvårande omständighetkunna beakta att brottet riktats mot polismanunder tjänsteutövning.Mitt svar till blir således attnuvarande straffrättsliga bestämmelser omförstärkt skydd för dem som handlar undermyndighetsutövning är tillräckliga.Bestämmelserna lämnar utrymme för att utmätakännbara straff för brott riktade mot polismän.När det gäller skadestånd är utgångspunkten attpolismän har samma rätt som andra till ersättningför skador. Liksom andra skadelidande skall ävenpolismän ha full ersättning för sin skada. På enpunkt har man i rättspraxis fört ett särskiltresonemang när det gäller poliser och vissa andrayrkesgrupper för att bestämma ersättningsbelopp.Det gäller ersättning för den integritetskränkningsom ett brott ibland kan innebära. Det har ansettsatt det hör till polisens yrke att vara beredd på attbli utsatt för kränkande behandling och attkränkningen därför ofta upplevs som mindreallvarlig för en polisman än för andra personer.Kommittén om ideell skada överlämnade hösten1992 ett delbetänkande med förslag till vissaändrade regler om ersättning för kränkning genombrott. I betänkandet uttalar kommittén att gradenav det lidande som uppkommer vid enintegritetskränkning kan vara beroende bl.a. avden skadelidandes yrke och att polismän måstefinna sig i viss kränkande behandling. För den skullskall polismän inte behöva tåla vilka slagskränkningar som helst, och ibland skall de alltså harätt till ersättning även för kränkning.Betänkandet har remissbehandlats och en stormajoritet av remissinstanserna har ställt sig bakomkommitténs bedömningar. Ärendet bereds förnärvarande i . Det är ännuför tidigt att uttala sig om innehållet i de förslag somså småningom kommer att lämnas till riksdagen.Anf. 219 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på min fråga.Som justitieministern redovisar är orsaken till minfråga just det uppmärksammade fallet meddomslutet i med anledning avmisshandeln av en ung kvinnlig polis i sambandmed ett ingripande i . Det som har gjort attdetta rättsfall har rönt sådan uppmärksamhet ärjust motiveringen i domslutet.I domen hänvisar man till att det ligger i polisyrketsnatur att i viss utsträckning bli utsatt för faror ochpsykiska påfrestningar. Hovrätten skriver: ''Enpolisman får av den anledningen antas ha en högremental beredskap än andra personer förkonfrontationer med brottslingar. Med hänsynhärtill finner hovrätten att ersättningen i denna delbör bestämmas till .'' Detta innebären minskning av skadeståndet i förhållande tilltingsrättens beslut.Det är då ganska naturligt att denna unga kvinnligapolisman, liksom polismän inom kåren i desshelhet, uppfattar detta domslut på det sättet att enpolisman skall få tåla mer i tjänsteutövning än vaden vanlig hederlig svensk skall behöva tåla imotsvarande situation.Jag är tacksam för det besked som justitieministernger, att polismän och andra personer itjänsteutövning faktiskt har ett starkare rättsskydd.Då ställer man sig frågan: Vad kan ett sådant härdomslut bero på? Jag är medveten om attjustitieministern inte kan ta upp en enskild fråga tillbehandling. Men det är ofta enskilda frågor somkonkretiserar en frågeställning. Så har också skett idetta fall.Jag skulle ändå vilja fråga justitieministern: inte med anledning av detta domslut -- vi vetockså att det har förts sådana här diskussionertidigare, bl.a. inom -- skäl attse närmare på dessa förhållanden? Enligt minmening är situationen otillfredsställande.Anf. 220 Justitieminister ():Herr talman! I samband med ett lagstiftningsarbetetar man naturligtvis hänsyn till vad som har hänt iverkligheten, när man funderar över vilkaförändringar som kan bli aktuella. Men vi skallockså i dessa diskussioner komma ihåg attskadeståndet innebär att olika saker ersätts. Manfår t.ex. ersättning för ''sveda och värk'', det som deflesta av oss i dagligt tal antagligen kallar psykisktlidande. Men man skiljer denna ersättning frånersättning för psykiskt lidande. De formaliseradedomarna kan ofta ge ett annat intryck på vanligtfolk än på juristen, som vet vad som ligger i de olikabegreppen.Självklart följer vi utvecklingen för att tatill oss allt nytt i lagstiftningsarbetet. Det finns skälför mig att påpeka att en viktig del i förslaget frånden kommitté som skall göra en översyn av detideella skadeståndet ju är en höjning avbeloppsgränserna.Anf. 221 ():Herr talman! Jag tackar för detta. Jag tror att det ärväldigt viktigt att rätt signal går ut till allmänhetennär det gäller denna form av våld mot och skydd avdem som skall skydda andra, nämligen polismänoch andra tjänsteutövare. Det är viktigt att de ungapolismän som skall in i denna yrkeskarriär kännerstödet från samhället i samband med besvärligaingripanden. Det gäller inte minst kvinnligapolismän. Man försöker nu rekrytera flera kvinnortill polisen. Jag är övertygad om att det budskapsom nu har förmedlats till den svenska poliskåren,detta domslut och den efterföljande diskussionen,inte kommer att bidra till att det blir lättare att fåkvinnor att söka sig till polisyrket.Det är också angeläget att denna diskussion kanföras på ett sådant sätt att vi motverkar våld i allalägen. Om polismän får den uppfattningen att desjälva kan bli utsatta för våld, hur skall de då kunnaskyddas i sin tjänsteutövning? Den diskussionenmåste föras.Anf. 222 Justitieminister ():Herr talman! Jag håller helt med , närhan säger att det är viktigt att vi visar att polisernaär berättigade till skydd och respekt.Överläggningen var härmed avslutad.37 § Svar på frågorna 1992/93:483 och 499 omersättning till intagna på anstaltAnf. 223 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen ämnar vidta några åtgärder för att ändranuvarande ersättningsregler i att locka till oss brottslighet från andraländer. har frågat mig vad jagavser att göra för att ändra de lagregler sommöjliggör för i dömda utländskamedborgare att erhålla sociala förmåner. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang.I frågedebatten om utmätning avarbetsersättning som utgår till intagen ikriminalvårdsanstalt nämnde jag att det på mittinitiativ pågår en översyn inomJustitiedepartementet av systemet med ersättningtill intagna vid kriminalvårdsanstalter för arbete,utbildning, m.m. Bakgrunden till den pågåendeöversynen är bl.a. att olika åtgärder måste vidtas pågrund av det svåra ekonomiska läge som Sverigebefinner sig i. Översynsarbetet kommer att berörade frågeställningar som och har väckt.Jag vill i det här sammanhanget nämna att degenerella lagreglerna om bl.a. pensioner ochsjukersättningar hör till Socialdepartementetsansvarsområde. Generellt kan dock sägas att engrundförutsättning för rätten till pension ochsjukersättning är att man är bosatt i och genom arbete har tjänat in förmånerna. Enutlänning anses inte bosatt i enbart pågrund av att han avtjänar straff här och kan inte avden anledningen bli berättigad till t.ex.folkpension.Frågan om ersättning och andra förmåner till deintagna i kriminalvårdsanstalterna är enkomplicerad fråga, och först när översynen ärslutförd är jag beredd att ta ställning till de aktuellafrågorna. Men som jag nämnde redan den 9 marshär i kammaren skiljer sig levnadsstandarden åt iolika länder, och utgångspunkten måste ändå varaatt vi skall ha ett system som är anpassat eftersvenska förhållanden. Olika regler på grund avt.ex. medborgarskap kan även strida mot Sverigesinternationella åtaganden avseende behandling avfångar, enligt vilka det inte får förekomma någondiskriminering av dessa på grund av t.ex. nationelltursprung.