prot · GH0920 · 1993-11-09 00:00:00 — har frågatutrikesministern om det verkligen existerar avtalsom, utan att svenska myndigheter kan ingripa,möjliggör för tyska myndigheter att utvisa ensvensk medborgare till ett tredje land där densvenska medborgaren riskerar dödsstraff.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Karl-Erik ställer sin fråga mot bakgrund avett fall där en svensk medborgare anhållits iTyskland och begärts utlämnad till ,anklagad för ett mord begånget för 17 år sedan.Enligt tror den anhållne attorsaken till gripandet hänger samman med hansjournalistiska verksamhet vid en turkiskregimkritisk tidning.En av huvudprinciperna för förhållandet mellanstater är att varje stat är suverän såvitt gällermaktutövning inom dess eget territorium. Annanstat får således inte blanda sig i dennamaktutövning, även om den berör det landetsmedborgare. I grunden krävs därför inget avtal föratt en stat skall kunna utlämna en annan statsmedborgare till ett tredje land.På många områden har staternas suveränitetinskränkts genom internationella avtal. I fråga omutlämning gäller bl.a. den europeiskautlämningskonventionen till vilken såväl Tysklandsom och har anslutit sig.Konventionen reglerar emellertid i princip endastförhållandet mellan den stat som begär utlämningoch den stat begäran riktas till. Varken genomkonventionen eller genom andra regler harutomstående stat tilldelats något inflytande överfrågan om utlämning.I den europeiska utlämningskonventionenföreskrivs viss skyldighet för staterna att utlämnapersoner som anklagas för brott. Denna skyldighetär emellertid omgärdad av ett stort antal förbehåll.Bl.a. föreskrivs i konventionen att utlämning inteskall medges för ett politiskt brott eller om det finnsgrundad anledning anta att en framställning omutlämning för ett vanligt brott gjorts i avsikt attåtala eller straffa en person på grund av hans ras,religion, medborgarskap eller politiskauppfattning. Det finns också möjlighet enligtkonventionen att vägra utlämning om den sombegäran avser riskerar dödsstraff och tillräckligagarantier inte lämnas för att ett sådant straff intekommer att verkställas mot honom.Tyskland är en rättsstat och jag är övertygad om atttyska myndigheter, liksom vi gör i ,noggrant prövar frågor om utlämning av andrastaters medborgare, oavsett det är fråga omutlämning till tredje land eller till hemlandet.Jag kan slutligen nämna att jag frånUtrikesdepartementet har inhämtat att den svenskemedborgare som refererar till isin fråga numera har frigivits efter det att tyskamyndigheter tillställts ett intyg om att svenskentidigare bedömts som flykting i behov av en fristadi . De närmare skälen för frigivandet kännerjag dock inte till.Anf. 22 ():Fru talman! Jag får tacka justitieministern försvaret. Jag kan glädja justitieministern med attberätta att jag har träffat personen i fråga.Det besvärliga är den passivitet som jag tycker attregeringen har visat i frågan. Det intyg som skickatstill berörda tyska myndigheter har icke kommit frånregeringen. Regeringen har icke gjort någonting.Det är på andra vägar man i har fåttkännedom om förhållandena. De papper somtillsänts den tyska advokat som till slut utsågs harkommit på andra vägar.Frågan till statsrådet ställdes ochden svenske medborgaren fängslades den 2oktober. Det tog innan han fickkontakt med en svensk advokat. Det tycker jag ärbekymmersamt.Mannen i fråga är fortfarande rädd för att åka tillTyskland därför att han tror att han ärefterlyst. Hans problem är att han har syskon, släktoch vänner i . Det vore därför bra omjustitieministern eller någon annan i regeringen togkontakt med den tyska myndigheten och klarade utfrågan en gång för alla, så att han kan resa fritt somvilken svensk medborgare som helst.Han betraktar det själv som om han sitter i en typav landsarrest. Jag håller delvis med honom om det.Det kan som jag ser det inte vara rimligt att svenskamedborgare -- det kanske finns andra -- inte kanresa fritt.Vem har egentligen det ekonomiska ansvaret nären svensk medborgare får sitta i tyskt fängelseunder en hel månads tid utan ersättning? Det ärinte lätt att komma tillbaka till avekonomiska skäl. Finns det möjlighet för honom attfå hjälp av svenska myndigheter att få ersättningfrån de tyska myndigheterna för frihetsberövandet?Anf. 23 Justitieminister ():Fru talman! Jag konstaterar helt enkelt att jag intekan de tyska reglerna. Jag kan därför självfallet intebesvara frågan när jag får den här vid stående bord;det tror jag att förstår.Karl-Erik tar upp frågor som närmast harmed förhandlingar och diskussioner mellan Sverigeoch annat land -- i detta fall -- att göra. Jagkan därför förstå att den ursprungliga fråganställdes till utrikesministern. Det hade varit bra omdet var den frågan som också ställdes skriftligen.Den fråga som ställdes skriftligen ligger underJustitiedepartementet, och därför besvarade jagden.Det är UD som har hand om diskussionerna medfrämmande land, och därför har jag självfalletingen kunskap när det gäller följdfrågorna.Anf. 24 ():Fru talman! Jag hoppas att justitieministern kanhjälpa personen i fråga med att komma i kontaktmed UD och visa honom vart han skall vända sigför att få den ekonomiska situationen löst. Det hartrots allt skett ett frihetsberövande, och jag tyckeratt han borde få ekonomisk hjälp. Vi brukar hjälpamedborgare som utsatts för otillbörligt gripandehär i . Då borde också denne man fåekonomisk hjälp.Anf. 25 Justitieminister ():Fru talman! Jag kan som jag sade inte garanteranågon ekonomisk hjälp. Däremot kan jaggarantera att antingen jag eller mina medarbetare --jag personligen har självklart inte möjlighet allagånger -- ser till att alla som söker kontakt med migpå slussas rätt. Ingen skallbehöva känna att de inte får ett svar. Det behövsinte en fråga i för att vi påJustitiedepartementet skall vara noga med attmänniskor hamnar på rätt ställe när de kontaktaross.Anf. 26 ():Fru talman! Det sistnämnda vill jag bemöta, därföratt frågan hade ju inte ställts på detta vis omsituationen hade varit annorlunda. Hade jag fåttsvaret eller strax därefter, hadefrågorna blivit annorlunda, eftersom vederbörandedå fortfarande satt i fängelse. Han är nu frisläppt,och då blir frågorna litet annorlunda. Detta hoppasjag att justitieministern har förståelse för.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1993/94:107 om utbildningenav poliserAnf. 27 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att säkratillgången på poliser i framtiden.Som vet infördes ett nyttbudgetsystem för polisen . Systemetinnebär en långtgående decentralisering av detekonomiska ansvaret till regional och lokal nivåinom Polisen. bestämmer förvarje budgetår länsstyrelsernas medelsramar ochlänsstyrelserna bekostar numera självanyrekryteringen av poliser.Eftersom länsstyrelserna ansvarar för hur Polisensresurser totalt används inom länet är det ocksårespektive länsstyrelse som beräknar hur månganya poliser det finns behov av och därefter lämnarsin beställning till . Medlänsstyrelsernas beställningar som grund fattarsedan beslut om hur mångapolisaspiranter som skall utbildas underbudgetåret.Under innevarande budgetår beslutadeRikspolisstyrelsen att anta och utbilda ca 300polisaspiranter vid . Detta antalgrundar sig på de beställningar som länsstyrelsernagjort.Jag vill erinra om att vi hade ca15 300 färdigutbildade poliser i landet. Detta lågaantal berodde på en låg rekrytering av poliser underde socialdemokratiska regeringarna på 1980-talet.Enligt beräkningar kommer viemellertid i mitten av 1995 att ha ca 17 500 poliser.Jag vill också erinra om att i full enighettidigare har slagit fast att det skall finnas 16 700poliser i riket. Den polisbrist som uppkom finns alltså inte längre kvar och jag hyser i dagingen oro för att denna brist skall återkomma meden borgerlig regering.Anf. 28 i (m):Fru talman! Jag får tacka så mycketför svaret.För 14 dagar sedan dök besked upp i medierna omatt man inte skulle påbörja någon grundutbildningav polisaspiranter . Dagen efter viden debatt med statsrådet här sade hon att någonsådan utbildning inte var planerad. Det är klart atten utbildning som inte är planerad inte heller kanbli inställd. Detta begriper t.o.m. jag.Men sedan fick jag höra att det gick ut enförfrågan från till länen, där manfrågade om de kunde tänka sig att anta aspirantertill utbildning . Intresset var noll. Man gickdå ut en månad sedan och efterfrågade intressetytterligare en gång. Då anmälde sig ett 20-tal frånStockholm, 10 från och 2 från ochytterligare någon från övriga . Samtidigthade man för många poliser i , vilketgjorde att man från RPS sida ändå ställde sigfrågande inför att starta denna utbildning. I ställetförsökte man att få dem som var övertaliga att sökasig till de områden där det finns problem.Fru talman! Jag är litet tveksam till det härsystemet, därför att det innebär att Polisen lokaltkan prioritera sina pengar på ett sätt som kanskeinte riktigt var avsikten, och det kan vara negativt.Till sist, fru statsråd, kan vi läsa i tidningarnaatt BRÅ i går presenterade en rapport som varmycket negativ vad gäller Polisens framtidamöjligheter att motverka den accelererandebrottsligheten. Jag skulle vilja ha en kortkommentar till den rapporten av statsrådet.Anf. 29 Justitieminister ():Fru talman! Först när det gäller risken med Polisensprioriteringar vill jag tydligt markera att det frånmin sida är ett krav att regionerna vid beställningav polisaspiranter måste visa sina behov av poliserinför framtiden. Det får inte fungera som enbudgetregulator. Vill man gå ner i antal, måste manockså visa att man kommer att vara övertalig iframtiden.När det sedan gäller BRÅ:s rapport, eller den avmig begärda framtidsanalysen, pekar man alldelesriktigt på att man om ingenting görs kommer att fåproblem inom Polisen. Men man pekar också pådet som jag försöker att föra fram i allasammanhang, att det inte är fler poliser som vi iförsta hand behöver utan återinförande av moraloch etik, vilket måste börja när barnen är små.Anf. 30 i (m):Fru talman! Återinförande av moral och etik är ettbudskap som vi i denna kammare har försökt att fåut . Resultatet har välinte varit direkt övertygande.För att återgå till mina farhågor kring budgeten, harjag sett hur t.ex. kommunalatjänstemän när de skall prioritera sin verksamhethögt har prioriterat sådant som inte är så direktviktigt och lågt prioriterat sådant som är mycketviktigt för att sedan i slutändan få extra pengar. Detär denna situation som jag befarar kanuppkomma även när det gäller Polisen.Vad gäller statsrådets svar på frågan om BRÅmåste jag säga att de synpunkter som BRÅ har förtfram, som jag läste om i pressen , varnegativa. Jag hoppas att statsrådet tar dessa påallvar. Om uppgifterna inte har någon förankring iverkligheten kan man faktiskt börja omprövaBRÅ:s ställning och om huruvida BRÅ skallbeviljas pengar av riksdagen.Anf. 31 Justitieminister ():Fru talman! Åter till prioriteringarna i regionerna.Det står mycket klart angivet att det ärRikspolisstyrelsen som beställer utbildning,grundad på behoven ute i regionerna.Rikspolisstyrelsen är skyldig att komma medpekpinne om de framtida behoven inte tillgodoses.Detta är det säkerhetssystem som vi har byggt upp.Jag har inte räknat sidor, mentjockleken är . Självfalletåterger tidningsnotiserna bara vissa delar. Men detär, som jag påpekade, en rapport som visar att vivisst behöver poliser, men att vi i första hand måsteagera när barnen är små. Detta är glädjande förmin del. Det paket med åtgärder motungdomsbrottslingar, som snart är färdigt attföreläggas , får mycket starkt stöd irapporten. Det är just den typen av åtgärder somBRÅ:s forskare menar är nödvändiga för att vi skallkomma till rätta med den negativa utvecklingen.Anf. 32 i (m):Fru talman! Mycket kort: Jag hoppas att vi om femår skall finna att statsrådet hade rätt i sinuppfattning.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1993/94:106 om åsikts- ochyttrandefriheten i skolanAnf. 33 (m):Fru talman! har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att värna åsikts- ochyttrandefriheten i skolan. Frågan föranleds avuppgifter om att flera skolor har förbjudit elever attspela musik av en viss grupp och t.o.m. skulle habeslagtagit kassettband.Yttrande- och informationsfriheten är gentemotmyndigheterna garanterade i grundlag.Bestämmelser härom finns såväl i regeringsformensom i tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen.Ingripanden mot ljudupptagningar på grund avdessas innehåll får endast göras med stöd avbestämmelserna i grundlagarna. Av dessabestämmelser framgår klart att det inte tillkommernågon befattningshavare inom det allmännaskolväsendet att hindra eleverna från att lyssna påviss musik, därför att musiken i något avseendebetraktas som förgriplig.Däremot -- och det bör framhållas -- medgergrundlagarna sådana ordningsföreskrifter som,utan hänsyn till yttrandenas innehåll, reglerar visstsätt att sprida eller ta emot yttranden. eleverna förbjudas att spela musik eller läsatidningar under lektionstid.Reglerna är klara. Kunskaperna om dem kan docktänkas brista ute i skolorna. Jag ser det som viktigtatt skolans personal har korrekt information pådenna punkt. Som en första åtgärd ämnar jag se tillatt skolans personal får kännedom om det svar jaghär lämnat i kammaren.Anf. 34 ():Fru talman! Skolans viktigaste uppgiftär självfallet att förmedla kunskaper ochfärdigheter och ta till vara varje elevs möjligheteratt lära. Men den skall också spegla detdemokratiska samhället, och den skall ha enfostrande roll när det gäller normer, värderingar,osv.Jag tycker att det är viktigt och bra att det finnsregler i skolan, t.ex. ordningsregler, regler om hyfs,när och var musik skall spelas osv. Jag blir någotbekymrad när skolor och rektorer inte lever upp tillett demokratiskt synsätt när det gäller grundlag,åsiktsfrihet m.m., när de i ett slags nitiskhet sägeratt en viss musik inte skall spelas. Jag tycker attreglerna i så fall skall vara att musik över huvudtaget inte skall spelas. Det är en annan sak om detgäller t.ex. rasistisk musik, men nationalsången ochlåtar av kan inte sägas varaspeciellt rasistiska.Detta är bekymmersamt. Det är det också när enrektor säger att nationalsången inte får spelas iskolan. Vad gör man genom detta? Jo, man spelarandra grupper i händerna. Jag är ganska säker påatt den här gruppens skivförsäljning ökar för varjegång som rektorer springer ut och förbjuder eleveratt spela denna musik.Jag är glad att jag har fått det här svaret. Det ärväldigt bra att statsrådet är mycket tydlig i fråga omvilka regler som gäller. Jag är också mycket glad attsvaret går ut till skolorna.Den diskussion som skall föras är naturligtvis vadsom är orsaken till att detta händer; man skall integå den enkla vägen, som de uppenbarligen gör utei en del skolor.Anf. 35 (m):Fru talman! Vi är helt överens i sakfrågan, och detär bra. I det arbete som bedrivs ute på skolorna ikampen mot främlingsfientlighet och rasism låterman ibland ändamålen helga medlen. Det äroerhört centralt att vi från myndigheters och frånriksdagens sida bl.a. markerar att degrundläggande lagarna faktiskt gäller och att vimanar till viss varsamhet.Det handlar ju om att ge eleverna kunskap ochinsikt om grundläggande demokratiskavärderingar. Det hade kanske varit önskvärt attflera i stället hade sett till att eleverna fått tillfälleatt analysera de frågeställningar som gör att den härtypen av musik vållar så många känslor. Det ärviktigt att skolan hanterar de här frågorna, men detbör ske inom de lagar och regler som gäller.Anf. 36 ():Fru talman! Jag skall inte förlänga debattenspeciellt mycket, därför att svaret är väldigt bra ochkonkret. Frågan är om man på departementsnivåkunde titta litet på de här frågorna, eftersom dettydligen finns en del skolor och rektorer som harsvårigheter att hantera dem. De skulle egentligeninte behöva ha dessa problem, men det finnstydligen sådana. Man borde på något sätt kunna geråd och vägledning till skolorna när det just gälleratt belysa de här frågorna på ett mer adekvat sättän genom att bara förbjuda.Jag skulle vara tacksam om man på departementetville fundera litet på det här eller ge ett uppdrag tillSkolverket att undersöka hur det skall hanteras.Om man inte gör det kommer kanske dessatendenser i samhället i stort när det gäller synen påfrämlingsfientlighet, rasism osv. att öka i stället.Anf. 37 (m):Fru talman! Jag vill bara understryka att vinaturligtvis skall fundera vidare på de här frågorna.Det centrala är att vi från regeringens sida, bl.a.från , har skickat utundervisningsmaterial, som tidningar till elever ochhandledning till lärare, som på ett bra sätt visar hurman skall arbeta med den här typen av frågor ochsnarast stödja eleverna i kritisk granskning avmedia och annat. Vi får anledning att påminna omdet materialet när vi nu skall informera om svaretoch om de viktiga resonemang som den här fråganhar aktualiserat.Anf. 38 ():Fru talman! Det vore kanske bra att mantillsammans med svaret skickade med en bilagamed en förteckning över den litteratur som finnsutgiven. Det är väl tyvärr så att allt material somskickas ut inte blir läst överallt. Det vore annarstacksamt om de aktuella rektorerna läste just dettamaterial, så att frågorna kunde tacklas på ett bättresätt än hittills.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1993/94:117 om kvaliteten påskolans undervisningAnf. 39 (m):Fru talman! har frågat mig vadregeringen ämnar göra för att möjliggöra förkommunerna att anordna undervisning av störstamöjliga kvalitet.Den dåvarande socialdemokratiska regeringen ladeunder sin senaste mandatperiod fram en radpropositioner som i grunden ändrade styrsystemeti den svenska skolan. I enlighet med förslagen ipropositionen (1990/91:18) om ansvaret för skolanfattade en enhällig riksdag beslut om enansvarsfördelning mellan stat och kommun, sominnebär att staten styr skolan genom att formuleraövergripande mål och riktlinjer, medankommunerna har det fulla ansvaret för attgenomföra verksamheten.Stegvis har också en reformering av statsbidragentill kommunernas verksamhet genomförts.Reformerna innebär att statsbidrag utgår i form avett kommunalt utjämningsbidrag, i vilket numeraockså statsbidraget till skolan ingår.I de propositioner om nya läroplaner förgrundskolan, gymnasieskolan och övrigaskolformer som ligger på bordfullföljs reformeringen av skolans styrsystem. Deföreslagna läro- och kursplanerna anger således ikunskapstermer de mål som skolan skall nå.Däremot betonas i propositionerna att det ärskolans huvudmän och de professionella i skolansom skall bestämma om skolans organisation samt väljaundervisningsmetoder.Det är således en kommunalpolitisk uppgift attprioritera de ekonomiska resurserna inom denkommunala sektorn och se till att skolan får deresurser som krävs för att fastlagda mål skall kunnauppnås.I ett läge där det nya styrsystemet fortfarande ärunder utveckling anser jag att det är regeringensskyldighet att avhålla sig från att gå ut med nyadetaljregleringar eller ge pekpinnar om hurskolhuvudmännen skall organisera sin verksamhet.Däremot kommer jag självfallet som skolministeratt noggrant följa skolans resultat.Jag vill här erinra om att har som en avsina huvuduppgifter att följa skolans verksamhet,både vad gäller resultat och resursfördelning. Isamband med den avlämnadeanslagsframställningen för /95 harSkolverket t.ex. lämnat en redogörelse för skolansresultat, kallad Bilden av skolan 1993. Härutöverpublicerar regelbundet jämförelsetalför skolan. Denna regelbundna rapportering utgören grund för regeringens förslag iutbildningspolitiska frågor.Regeringen kommer att inför redogöraför resultatredovisning och våra förslagmed anledning av denna, bl.a. i samband med 1994års budgetproposition och i förslaget till nationellutvecklingsplan för skolan.Anf. 40 ():Fru talman! Tack för svaret.I de allra flesta skolor är verkligheten den attlärartätheten minskar och klasstorleken ökar. Pådet sättet blir undervisningen tråkigare och tar ettsteg tillbaka, som man säger. Det blir mer avkatederundervisning och mindre av studiebesök,grupparbeten osv. Elevvården försämras, och barnmed särskilda behov får mindre stöd.Detta sker inte därför att kommunalpolitikerna villskolan illa. Tvärtom, menar jag. De flestakommunalpolitiker är väldigt stolta över sin skolaoch önskar verkligen en god skolutveckling. Mende är mycket klämda ekonomiskt. Vi iriksdagen måste ta ett ansvar för det, inte genomatt komma med pekpinnar och detaljstyrning, menväl genom att ta ett ekonomiskt ansvar.Många hävdar att botten är nådd. Det går inte attspara på ytterligare någonting . Det var motdenna bakgrund jag ställde frågan, men också motbakgrund av att representerar ettparti som hade mindre klasser som slagord under70- och 80-talen. Då var det lösningen på allaskolans problem, men får vi inte höranågonting om det. ser i stället skolministernlugnt på försämringarna som sker och de allt störreklasserna.Det var kanske också ganska typiskt att man i daginte kunde höra någonting om bästa skola.Jag förstår att man har stoppat undan det slagordet,därför att det inte passar in på den verklighet somskolan lever med . Jag vill fråga hon inte på något sätt bekymrar sig för denutveckling som sker med försämrad kvalitet ochmed att allt fler elever har större svårigheter att fåden skolgång som de borde ha rätt till.Anf. 41 (m):Fru talman! Jag och regeringen är mycketbekymrad över de ekonomiska problem somSverige har. Som skolminister är jag ocksånoggrann med att följa det som sker med skolornai de kommuner som har mycket stora ekonomiskasvårigheter.Det underlag som jag har att arbeta utifrån, är dentyp av rapportering och utvärderingar som bl.a.Skolverket gör och de kontakter som jag själv tar.Angående klasstorlek -- som ingick i den härfrågan -- har det skett en förändring. Förändringenär visserligen liten, men det är entydigt attklasserna har blivit något större. Som ett brev påposten får jag då frågan om jag -- som tillhör ettparti som talade om mindre klasser -- inte ärbekymrad. Jo, vi är självfallet bekymrade.Samtidigt kan jag gärna erkänna att vi har kommittill insikt om att det sker ett utvecklingsarbete, somibland medför att andra arbetsformer leder tillförändrade grupper i skolan. Som delvis påpekade är det så, att vi skulle gärnavilja se mer av utvecklingsarbete ute ikommunerna, men det är nog tyvärr svårt.Däremot delar jag inte den uppfattning som gör sig till tals för, dvs. att allt ärelände i skolan. Tvärtom konstaterar man i denutvärdering som har gjorts att åtminstone de barnsom har mycket särskilda behov fortfarande fårstöd, att kommunerna prioriterar skolan, att manförsöker att utveckla verksamheten. Jag tycker också skall framhålla dessa motbilder.Självfallet måste regeringen och ta sittansvar. Däremot är jag något förundrad över attsocialdemokraterna helt plötsligt har sett detmöjligt -- om jag har förstått det hela rätt -- att gebetydligt större bidrag till kommunerna förskolverksamhet. Jag vet inte om jag noterade dettai den ekonomisk-politiska motion som partietavgav i går, men det är möjligt att jag har missatdet.Vi har inte resurser, och vi har icke för avsikt attändra formen för statsbidrag som harinförts.Anf. 42 ():Fru talman! Jag sade definitivt inte att allt är eländei skolan. Beroende på professionalitet, på mycketidealitet och entusiasm fungerar det ändå bra på deflesta ställen. Men det sker en försämring, och denförsämringen måste vi ta ett ansvar för. Vi kan intebara säga att det är en kommunalpolitisk uppgift.Ytterst är det staten, och regeringen -- isynnerhet är det så nu -- som beslutar om ramarnaför kommunerna. I det rådande läget måste vihjälpa kommunerna. Vi från densocialdemokratiska oppositionen har varit mergenerösa mot kommunerna både nu och tidigare. Ivår ekonomisk-politiska motion säger vi nu: Låtfolk få vara kvar vid sina jobb. Låt inteuppsägningarna av de 28 000, som just nu står införatt mista sina jobb, gå i verkställighet.Anf. 43 (m):Fru talman! Vi diskuterar nu skolan.