prot · GG09100 · 1993-04-27 00:00:00 — På samma sätt anser jag detväsentligt att bevarade uppgifter omdriftsförhållanden och incidenter i de svenskakärnkreaktorer som tagits ur drift är tillgängliga förallmänhet och medier.Anf. 66 (-):Fru talman! Jag tackar för svaret på frågan.Reglerna för frågor i kräver att en frågaskall vara utformad så att den kan besvaras med ettja eller ett nej. Desto märkligare är det då att manväldigt sällan får något svar på det man frågor om.Detta är ett typiskt exempel på ett ickesvar. Jag kanav detta svar inte utläsa om miljöministern tyckeratt de utredningar som har gjorts kring denhär incidenten är tillfyllest. Jag tolkar svaret så attmiljöministern anser att det är tillfyllest. Jag delarinte den uppfattningen. Detta är utan tvekan denallvarligaste incidenten i svensk kärnkrafts historia.Så beskrev den dåvarande biträdande chefen vidÅgestareaktorn, , det somhände eller nästan hände den 1/5 1969.Reaktorn var alltså mycket nära ett totalt haverigenom att reaktorhärden nästan torrlades. Det varslumpen som gjorde att man lyckades förhindradetta -- inte ett medvetet agerande enligt någonsorts plan. Man hade, som också miljöministernnämner, helt enkelt inte kontroll överhändelseförloppet.Ägaren har till sitt försvar sagt att manverkligen inte har mörklagt incidenten. Det fannsbara inget intresse för den här diskussionen då det hände. Jag tycker att det är ett absurtpåstående. Om det hade kommit till allmänhetenskännedom vad som nästan hände vidÅgestareaktorn är jag för min del fullständigtövertygad om att den fortsatta diskussionen kringkärnkraften i hade tagit en helt annanvändning. fördröjdes i själva verketdiskussionen kring kärnkraftens säkerhetsproblemmed tre . Den kom ändå runt 1973--74, menav andra skäl.Att man i förbigående i en broschyr som en av 17punkter nämner att det också hände någonting,eller att man i pånågra rader tar upp det tycker inte jag innebär har uppmärksammat det som hände. Detinnebär snarare att man har bagatelliserat det.Jag undrar vem som har lagt locket på. Det finnsansvar att utkräva från myndigheter, men också ihög grad ett politiskt ansvar. Om allt harrapporterats om hur nära katastrofen vi var finnsdet i särskilt hög grad ett politiskt ansvar attutkräva.Anf. 67 Miljöminister ():Fru talman! Frågan gällde alltså om regeringenavser att vidta åtgärder så att omständigheternakring det som skedde vid Ågestareaktorn den 1 maj1969 blir klarlagda.Jag har redan vidtagit en åtgärd. Jag har informeratmig mer än jag har gjort tidigare om vad somhände. Det material vi har att tillgå ur arkiven ärdet som somtillsynsmyndighet har ärvt. Därför har vi inventeratvad som finns för att kunna beskrivaomständigheterna kring det som skedde vidÅgestareaktorn . Så långt har vigjort vad som har kunnat göras på den vecka somhar stått till buds.Jag kommer att träffa SKI:s chef . Då tarjag upp frågan på nytt för att diskutera vad man harhaft för nytta av dessa erfarenheter, vad som ärviktigt att lära sig av för framtiden,självfallet ansvarsfrågan och om det finns mermaterial att lägga på bordet än det som vi har fått iett brev som registrerades på Miljö- ochnaturresursdepartementet i går.Så snabbt har den trafiken gått, och jag kan barasäga att jag självfallet är mycket intresserad av attfå mesta möjliga mängd information. Om deninformationen leder vidare tar jag upp den iregeringen där jag har en allmän beredning avkärnkraftsfrågorna under första halvan av maj.Anf. 68 (-):Fru talman! Jag tycker att det är bra attmiljöministern har informerat sig. Det är bara detatt vi är ganska många till som önskar bliinformerade i den här frågan. Det material som harvarit tillgängligt för mig är t.ex. den broschyr somVattenfall hänvisar till, där incidenten nämns somen av 17 punkter, och det somReaktorsäkerhetsutredningen tog upp. Det finnsingen som helst likhet mellan de beskrivningarna avdet inträffade och det som har kommit fram itidningsartiklar under den allra senaste tiden.Jag anser därför att det är av största vikt att även visom finns utanför får tillgång tillbättre information. Jag tycker inte heller att det ärtillräckligt att gå igenom de papper som faktisktsändes in och som finns tillgängliga. Jag tror ocksåatt det är viktigt att intervjua de människor somdeltog i denna verksamhet -- de som var i tjänst den1 när den här incidenten inträffade.Jag tycker också att det är viktigt att fundera överom en bättre och mer offentligt känd kunskap omÅgestareaktorn hade kommit att påverka denfortsatta utbyggnaden av de svenskakärnkraftsreaktorerna. De fem första fick ju en heltannan konstruktion än de senare.Anf. 69 Miljöminister ():Fru talman! Det finns självfallet mycketinformationsmaterial, men frågesvaret är av kändaskäl en komprimerad sammanställning av detta.Huvuddelen av materialet är alltså hämtat från enskrivelse från SKI som finns offentlig i Miljö- ochnaturresursdepartemenet sedan i går.Det är inte allt som finns. I den promemoria somjag har här och som jag gott kan lämna ifrån migfinns från , utdrag urSOU om säker kärnkraft, utdrag från Chalmersrapport från om onormalahändelser vid svenska kärnkraftverk,utredning från den 30 juni1970, ett publicerat föredrag, ''Major '', av ,utdrag från en broschyr om 1963--1974 ochderas förslag till det frågesvar jag nu givit.Det här materialet kan fyllas på ytterligare, men vihar inte haft tid med mer.Anf. 70 (-):Fru talman! Jag måste ändå fråga miljöministernom han inte delar min uppfattning att det är enväldig skillnad i beskrivningarna av vad som harhänt när man tar del av det som sades om hurallvarlig incidenten var i t.ex. , vilketden tidigare biträdande chefen såvitt jag kan förståinte har dementerat, och av de summariska ochkortfattade beskrivningar som har funnitsatt tillgå i broschyrer och i SOU.Delar inte miljöministern min uppfattning attdiskussionen kring kärnkraftens roll i det svenskaenergisystemet hade kommit att påverkas om dethade varit fullt ut känt för människor vad somnästan inträffade i ? Är det då inte bådedemokratiskt och politiskt och när det gäller självasakfrågan av största vikt att man kartlägger delssjälva händelseförloppet, dels hela det politiskaspelet kring det som hände?Anf. 71 Miljöminister ():Fru talman! Jag kan inte svara på om det är ettpolitiskt spel, för jag vet inte tillräckligt mycket omdet. Om så är fallet, är det i högsta grad värt kritik.Jag har kanske inte så många illusioner kvar. Jaghar förstått, och vi vet alla, att det har mörklagtsmycket inom kärnkraftsområdet världen över. Detfinns numer många exempel på det. Det är möjligtatt har tillhört den krets som har agerat så.Det är däremot felaktigt att säga att händelsen somsådan inte varit känd, för det har den varit. Det ärden frågan jag har svarat på i mitt frågesvar. Menjag tänker fullfölja detta och ta fram ytterligareinformationer. Det är t.ex. intressant att lyssna tillden person som gav huvuddelen av informationentill pressen för sedan.Anf. 72 (-):Fru talman! Jag hoppas att det miljöministern nuhar sagt skall innebära att det görs en störreutredning kring incidenten vid Ågestareaktorn den1 , och att resultaten skall föras ut tillallmänheten i en bred diskussion. Jag tror att det ärviktigt för att reda ut sakförhållandena, men ocksåför att reda ut vad som kan ha hänt på t.ex. politisknivå.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1992/93:571 om ickevårdnadshavares rätt till s.k. skolbesökAnf. 73 Statsrådet (-):Fru talman! har uppgivit att det iganska många fall förekommer att en förälder somhar ensam vårdnad om ett barn utestänger denandra föräldern eller någon annan anhörig tillbarnet från att besöka barnet i skolan för att därfölja undervisningen. Mot bakgrund härav har hanfrågat socialministern om denne är beredd attmedverka till att en ensam vårdnadshavare intetillåts att utestänga den andra föräldern eller någonannan anhörig från att utöva sin rätt till skolbesök.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Den som har vårdnaden om ett barn har ett ansvarför barnets personliga förhållanden och skall bl.a.se till att barnet får tillfredsställande utbildning.Vårdnaden innebär även en principiell rätt attbestämma över barnets angelägenheter. I takt medbarnets stigande ålder och utveckling skallvårdnadshavaren därvid ta allt större hänsyn tillbarnets synpunkter och önskemål.Barnets vårdnadshavare har ett ansvar för attbarnets behov av umgänge med en förälder sominte är vårdnadshavare eller med någon annan somstår barnet särskilt nära så långt möjligt tillgodoses.Vårdnadshavaren skall lämna umgängesföräldernsådana upplysningar rörande barnet som kanfrämja umgänget, såvida inte särskilda skäl talaremot det. Sådana upplysningar kan gällaexempelvis barnets skolgång.Skolan skall samverka med hemmen rörandebarnen. Skolans informationsskyldighet gentemothemmen avser dock endast barnetsvårdnadshavare. En förälder som inte ärvårdnadshavare kan emellertid få del av uppgifterom sitt barn i den mån uppgifterna är offentligaeller om vårdnadshavaren, och ibland även barnet,har lämnat sitt medgivande till detta.Det är alltså i första hand barnets vårdnadshavaresom har ansvar för att barnet och den andraföräldern eller någon annan person får entillräckligt god kontakt med varandra. Omvårdnadshavaren brister i detta avseende kan detvara ett skäl att ompröva vårdnadsfrågan. Det kanemellertid finnas anledning att påpeka attvårdnadshavaren kan ha fullt godtagbara skäl attvägra den andra föräldern att besöka barnet iskolan. Enligt min uppfattning innebär de gällandereglerna en rimlig avvägning mellan de intressensom står mot varandra.Anf. 74 (nyd):Fru talman! Jag tackar statsrådet det utförliga svaret. Jag har dock två följfrågorför att få ett klarläggande. Jag frågar för andramänniskors räkning och inte för min egen.Finns det möjlighet för skolpersonalen att hindrasådana här besök för att följa undervisningen? Kanvårdnadshavaren hindra icke vårdnadshavaren?Det behöver inte vara en förälder. Det kan varafarmor eller mormor eller annan närstående somvill följa barnets skolgång.Anf. 75 Statsrådet (-):Fru talman! Öppen information om barnet, t.ex.om betyg, studieresultat över huvud taget ochnärvaro är sådan information som är och skall varatillgänglig även för den förälder som inte harvårdnaden. Information om barnets hälsotillståndkan däremot vara sekretessbelagd liksominformation som har givits i form av uppgifter hosskolkurator och skolpsykolog. Det är sådanauppgifter som inte får lämnas ut. Men det fårbedömas från fall till fall om uppgifterna har denkaraktären att de är så känsliga att de inte skalllämnas ut. Då har skolpersonalen, skolpsykologoch skolkurator, inte rätt att lämna utinformationen.Skolan har över huvud taget inga förpliktelser moten person som inte är vårdnadshavare. Skolansförpliktelser riktar sig helt mot vårdnadshavaren.Sedan får vårdnadshavaren i sin tur ge informationtill den andra föräldern, som i regel har rätt tillumgänge med barnet. Men umgängesrätteninnefattar alltså inte en rätt att få sekretessbelagdinformation.Anf. 76 (nyd):Fru talman! Jag vill då ställa frågan så här tillstatsrådet . Vederbörande har alltså rätt attkomma till skolan och följa undervisningen för attfå veta hur det går för barnet och vilka betyg det får.Detta kan vårdnadshavaren eller rektor alltså intehindra. Eller kan de det?Anf. 77 Statsrådet (-):Fru talman! Jo, de kan hindra besöket, om detanses att besöket strider mot barnets intresse. I alladessa fall är det ju barnets intresse och barnetsbästa som står i centrum.Anf. 78 (nyd):Fru talman! Det håller jag med statsrådet . Barnen växer givetvis och blir äldre ochsäkrare på sig själva. Men jag tänker på yngre barnunder i skolan. Det finns alltsåmöjlighet att bokstavligen hindra den andreföräldern att komma till skolan?Anf. 79 Statsrådet (-):Fru talman! På fråga om man fysisktkan hindra en förälder från att komma till skolanvill jag svara att det väl inte är så vanligt att mandeltar i skolundervisningen utan att vara inbjuden.Det som brukar mest komma i fråga är att delta ikvartssamtal. Det är någonting somvårdnadshavaren inbjuds att delta i. Man kankanske tycka att uppgifter som enbart handlar omstudieresultat och närvaro i skolan borde varasådana uppgifer som mycket väl kan lämnas ocksåtill umgängesföräldern. Men det händer ibland attkvartssamtalen innehåller också känsliginformation, som inte bör föras vidare.Anf. 80 (nyd):Fru talman! Då innebär detta att det till syvendeoch sist ändå är -- som statsrådet också harskrivit -- vårdnadshavaren som har ansvaret. Dåhar vårdnadshavaren också rätt att hindra denandre föräldern eller annan anhörig att komma tillskolan.Anf. 81 Statsrådet (-):Fru talman! Vårdnadshavaren har det totalaansvaret för barnet och har rätt att företräda barneti olika avseenden.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1992/93:583 om aktiebolagsredovisning av avgångsvederlag m.m.Anf. 82 Statsrådet (-):Fru talman! har frågat mig när jagavser att förelägga ett lagförslag omaktiebolags redovisning av avgångsvederlag m.m.Jag har tidigare svarat på en riksdagsfråga av i samma ämne. Jag svarade då att det ärlämpligt att frågor om redovisning av avtal omavgångsvederlag behandlas avredovisningskommittén, bl.a. mot bakgrund av densyn på frågan som finns i andra länder.Redovisningskommittén har i uppgift att göra enöversyn av redovisningslagstiftningen och anpassaden till de krav som EG ställer. Det är riktigt somNils T säger att Redovisningskommitténhar fått tilläggsdirektiv om att överväga behovet avsärskilda redovisningsregler för avtal omavgångsvederlag och liknande förmåner förstyrelseledamöter, verkställande direktörer ochandra personer i ett företags ledning. skulle komma fram till att det behövssådana regler, skall den också lämna förslag till dennärmare utformningen av dem. Det är också riktigtatt lagutskottet har förutsatt att denna frågabehandlas med skyndsamhet.Redovisningskommittén skall enligt sina direktiv haslutfört sitt uppdrag före den 1 december 1993.Sedan den tidpunkten fastställdes har kommitténfått ytterligare arbetsuppgifter, framför allt attanpassa vår lagstiftning till EG:s direktiv påområdet, vilket är en omfattande uppgift sommåste lösas skyndsamt.Det är min förhoppning att kommittén skall kunnaredovisa sina ställningstaganden även i denna frågaföre . När kommitténsbetänkande kommer, skall det sändas ut på remiss.Det här betyder att ett lagförslag kan komma attföreläggas under våren 1994.Anf. 83 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jag ärbesviken över svaret när det gäller den tidpunkt dåstatsrådet avser att lägga detta lagförslag påriksdagens bord. Det pågår som statsrådet vet enlivlig diskussion i denna fråga för närvarande.Starka och berättigade krav har rests från olika hållpå att redovisning av avgångsvederlag och liknandeförmåner för VD och andra personer i ett företagsledning skall lämnas i bolagets årsredovisning.Några företag har redan tillmötesgått detta krav,däribland även statliga företag. Det är bra.Opinionen är onekligen väldigt stark för att manskall åstadkomma öppenhet i redovisningen. Ävenfrån företrädare för bolagen har man hörtuttalanden som varit positiva till detta. Men de harhänvisat till att det inte finns några regler, vilket ärett korrekt påstående. Det understryker detangelägna i att man snabbt skapar ett regelverk justför sådan här redovisning.Statsrådet säger att ett lagförslag kan föreläggasriksdagen först . Det är ju alldeles försent. Då kommer inte reglerna att kunna träda ikraft förrän . Vi behöver få ettlagförslag tidigt , för att skall kunnafatta ett sådant beslut att reglerna kan gälla förårsredovisningarna . Statsrådet hänvisartill att utredningen har mycket att göra och har fåttytterligare uppgifter. Men kunde vi hörastatsministern säga i talarstolen att detpå pågår ett arbete. Innebärdet att det pågår ett arbete där vid sidan omutredningens arbete? Det kanske likväl kommer ettförslag tidigare än våren 1994.Anf. 84 Statsrådet (-):Fru talman! Det här är ju två olika frågor. Den enagäller framtida lagstiftning och den fråga somstatsministern berörde gällde vad man möjligtvisskulle kunna göra åt de avtal som redan har ingåtts.Kommittén har, som jag sade, ett pressatarbetsschema. De här frågorna hör ju ocksåsamman med den information som i övrigt skalllämnas i företagens årsredovisning. Där skall junaturligtvis även annan information lämnas.Jag har bedömt det så, att det inte är lämpligt attbryta ut de här frågorna om redovisning av avtal omavgångsvederlag från andra frågor om hurhändelser som inte har inträffat men som senarekan inträffa skall redovisas. Jag har tyckt att manskall avvakta kommitténs utredning. Det man skullevinna genom att nu pressa fram ett förslag är ju baraatt kommittén skulle komma med det någon månadtidigare . skulle naturligtviskommitténs arbete i övrigt fördröjas.Jag tror för övrigt inte att den nuvarandeekonomiska situationen i landet och den allmännaintensiva debatten om de här frågorna har gjortklimatet särskilt gynnsamt för nya orimligafallskärmsavtal. Jag tror inte att det är någon störrefara i dröjsmål.Som också påpekade pågår det juett arbete på annat håll. Dels har staten nu kommitmed vissa riktlinjer för vad som kan anses vararimliga anställningsvillkor för ledningen inomstatligt ägda kreditinstitut, dels har jag fått migbekant att man inom näringslivet håller på attarbeta fram rekommendationer för bolagensredovisning i det här avseendet.Anf. 85 ():Fru talman! Statsrådet är ju själv erfaren utredareoch erfaren och erkänd jurist. Jag blir då litetbesviken när jag får veta att det inte går att bryta utden här frågan. Nog går det väl att ganska raskt fåfram ett delbetänkande som underlag för enproposition . Jag tycker inte attargumentet förefaller särskilt starkt.Det är ju väldigt viktigt att den här lagstiftningennu blir fastlagd, så att vi kommer undan allt dettasom upprör människor, vilket verkligen ärberättigat. Låt vara att det är som statsrådet säger,att situationen och debatten nu har skapatförutsättningar för att sådana här avtal skall kunnaundvikas. Men det finns många andra skäl till attdetta öppet skall redovisas. Vi resonerade om detförra gången när frågan var uppe till debatt.I andra länder har man ju antagit mycketlångtgående lagstiftning. Därför undrar jag omman inte kan titta litet grand på länder runtomkring oss. Jag läste i tidningen attNorge nu är på väg att ta fram ett regelverk fördetta.Anf. 86 Statsrådet (-):Fru talman! Jag vill påpeka att det inte finnsnågonting som hindrar bolagen från att även utanlagstiftning ta fram en öppen redovisning i det härhänseendet. Vi har ju nu i dagarna sett att några avde stora aktiebolagen också har börjat med enöppen redovisning. Jag kan hänvisa t.ex. till ,och Gota.Att börsnoterade aktiebolag mera generellt ställerupp med frivillig redovisning är naturligtvis väldigtbra. Det stärker ju både aktieägarnas ochallmänhetens förtroende för företagen om de visaren sådan öppen attityd.Det är naturligtvis också intressant för lagstiftaren,när man sedan skall skrida till verket och lagstifta,att se vad som kan åstadkommas på frivillig väg.Lagutskottet har ju förutsatt attRedovisningskommittén behandlar den här fråganmed skyndsamhet. Jag utgår naturligtvis från attkommittén tar fasta på det.Anf. 87 ():Fru talman! Det är ju riktigt att det inte behövsnågon lagstiftning. Företagen kan ha en öppenredovisning ändå. Men som jag påpekade tidigarehar vi ju hört flera kommentarer om att det inte harfunnits några regler och att detta har tagits tillintäkt för att inte göra någonting. Men det är jualldeles utmärkt att vissa företag gör en sådanredovisning -- självklart då de statliga.Det är bra att statsrådet -- sedan opinionen nu hardrivit fram detta -- ställer krav på att de statligaföretagen skall göra en sådan redovisning. Det kanju genomföras . Men vi hörde ju ändåfrån företrädare för bolagen att det inte finns någraregler fastställda och att man tar det till intäkt föratt inte göra någonting. Därför är detta så viktigt.Jag skulle vilja fråga statsrådet om det ändå inte ärmöjligt att be denna attlägga fram ett delbetänkande, att skyndsamt tafram det, så att det kan komma en propositionredan i höst. Då är det möjligt att man vid nästa årsbolagsstämmor kan få ta del av den härredovisningen i årsredovisningen.Anf. 88 Statsrådet (-):Fru talman! Jag står nog tills vidare kvar vid minursprungligen deklarerade ståndpunkt, nämligenatt kommittén skall få arbeta som det är tänkt ochkomma med förslag före . Jagtror också att det är viktigt att även sådan härlagstiftning bereds väldigt noggrant och att manarbetar igenom detta ordentligt. Det kan göras iRedovisningskommittén. Jag tror faktiskt att deträcker med att det sedan kommer ett lagförslagunder våren 1994.Anf. 89 ():Fru talman! Det är riktigt att lagförslag noggrantskall beredas, men vi har ju mycket skickligajurister och utredare. Jag betvivlar inte denkompetens som finns både i kommittén och påstatsrådets eget departement, så nog finns det välkompetens tillgänglig för att man snabbt skallkunna ta fram detta förslag. Vi har i andrasammanhang sett exempel på att man har kunnatarbeta mycket effektivt och snabbt.Min vädjan och önskan kvarstår om att statsrådetskall fundera en runda till på detta önskemål.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1992/93:598 omnådeinstitutetAnf. 90 Justitieminister ():Fru talman! har utifrån ett enskiltfall frågat mig om jag allmänt sett anser att det ärförenligt med den av regeringen framhävda kristnaetiken och västerländska humanismen att kraftigtinskränka möjligheten att erhålla nåd.Som väl känner till kan jag inteuttala mig om de närmare omständigheterna i detfall som åsyftar.Jag har besvarat en fråga av HansGöran om förändring av bifallsprocenten inådeärenden. Av mitt svar framgick attbifallsprocenten är lägre än tidigare årmen att någon närmare undersökning avärendematerialet ärenden inte gjortsoch att det därför är omöjligt att dra den slutsatsenatt förutsättningarna för nåd ändrats i någon störreutsträckning. Vid samma tillfälle påpekade jagockså att de skäl som beaktas i ett nådeärende i alltväsentligt är desamma nu som tidigare.I varje nådeärende görs en allsidig prövning avsamtliga omständigheter i det enskilda fallet. Detsker bl.a. en noggrann prövning av om det ärinhumant att låta den dömde avtjänafängelsestraffet. Detta måste emellertid vägas motandra faktorer såsom brottets art och ådömdpåföljd. Regeringen måste också beakta att en delsom söker nåd kan vara farliga för allmänheten.Även om det med hänsyn till den dömdespersonliga förhållanden finns starka skäl som talarför nåd kan det således finnas andra viktiga hänsynsom gör att den dömde ändå inte kan beviljas nåd.Jag kan avslutningsvis försäkra omatt de etiska och humanitära frågorna är viktiga ochväger tungt vid en bedömning av nådeärenden.Anf. 91 ():Fru talman! Först tackar jag justitieministern försvaret.Anledningen till att jag ställer frågan är att jag vidett besök hos de kristna socialdemokraterna iSkaraborg blev uppmärksammad på det här fallet,och jag tyckte att det var mycket angeläget. Det ärju ett ganska officiellt och känt fall, så jag tycker attjag kan drista mig till att tala om att det gäller ensvårt cancersjuk människa som heter , den s.k. bombmannen. Han har intebeviljats nåd av regeringen, trots att han har varitsvårt cancersjuk. När jag ställde frågan visste jaginte att han faktiskt har avlidit. På ett sätt tycker jagatt det gör att frågan blir ännu mer angelägen. Detvisar vilka konsekvenser det kan bli. Tingströmgavs i det här fallet inte möjlighet att få varatillsammans med sina anhöriga och dö i frihet,trots -- om jag har uppfattat det rätt -- fleranådeansökningar.Vi skall dock inte prata om det enskilda fallet utannaturligtvis generalisera. Jag tycker då att det intekan vara rimligt med en så hård nådepraxis att maninte får nåd ens om man är sängbunden ochuppenbarligen, såvitt jag förstår, inte kan vara tillfara för någon annan.