prot · GH0944 · 1993-12-15 00:00:00 — Då måste ni ställa upp på våraföreslagna besparingar.Ibland sägs det att uppgörelser med Ny demokratikostar någonting, exempelvis 1 miljard eller 1,5miljarder kronor. Oviljan att ställa upp på Nydemokratis föreslagna besparingar har kostat 20miljarder kronor. Ny demokrati lade frambesparingsförslag om . Alladessa viftades bara bort. Jag ber om svar dels vadgäller uppgörelsen om direkt- ochnuvärdesavskrivning, dels vad gäller kostnadernaför uppgörelsen. Kostade den för mycket för ?Anf. 20 () replik:Fru talman! Eftersom Ny demokrati tar upp fråganom tjänstemomsen, vill jag hänvisa til denutredning som regeringen tillsatt, för att undersökade olika skattekilar som kan finnas till hinder för attutveckla tjänstesektorn.Visserligen är ett industriland, och skall såförbli, men det snabbast växande området är docktjänstesektorn. Precis som i andra länder, måste vii medverka till att underlätta en utvecklingav tjänstesektorn. Det utredningsarbete som inlettshoppas jag skall lösa problemen på detta område.Vad gäller de skrivningar som görs i olikabetänkanden med anledning av olikamajoritetsyttringar i olika utskott, vill jag påstå attom det i ett betänkande står ordet skyndsamt, avserutskottsmajoriteten faktiskt också skyndsamt iordets rätta bemärkelse. När vi ger regeringendetta ärende till känna, kommer vi att medverka så snabb behandling som över huvud taget ärmöjlig.De olika besparingsförslag som Ny demokrati harpekat på kanske vi inte alltid är överens om vadgäller inriktningen. Det handlar mest om detaljer.Men när det har gällt att ställa upp för besparingarhar även Ny demokrati sviktat. Det man har sagthar inte alltid gått från ord till handling. Man skalli och för sig inte gråta över spilld mjölk, men underde två senaste riksdagsåren finns det ett antalexempel på att Ny demokrati inte riktigt levt upptill dess egna ord om vikten av besparingar.Fru talman! Med tanke på vad som sagts omjulgranar och adventsstjärnor vill jag passa påtillfället att framföra en önskan om en god jul ochett gott nytt år till talmannen, kammarensledamöter och personal.Anf. 21 (nyd)replik:Fru talman! Jag uppfattade inte riktigt omjulhälsningen även var riktad till mig. Om den vardet ber jag att få tacka så mycket. Jag ber också attfå återföra densamma till ordföranden ifinansutskottet.Per-Ola hänvisar till en utredning. Jag sågnyss utredaren förfärad röra sig i kammaren. Hanlämnade visst kammaren. Det skall alltså kommaett slags förslag den 25 eller omtjänstemomsen. Men det som jag ser fram emot ärdet som då kommer att göras. Det är väldigt skojigtmed utredningar, men att tillsätta en utredning ärockså ett sätt att gömma saker för att slippa tala omdem. Men jag hoppas att man inte kan kommaundan en sådan diskussion efter den 26 januari.Per-Ola sade att Ny demokrati iblandsviktar. Vi i Ny demokrati sviktar inte alls. Sådanahär påståenden tänker jag ta upp även ipartiledardebatten. Jag är nämligen rätt arg översådana beskyllningar. Vi är väldigt raka i vårauppgörelser, ber jag att få påpeka. När vi i Nydemokrati tvingade fram förhandlingar vadgäller kompletteringspropositionen, uttalade vi ossmycket tydligt. Vi sade att vi gick med på att överviss tid förstärka budgeten med ca 80 miljarderkronor men att vi inte godtog fördelningen.Vi sade att vi säkert kommer att föreslå mer avbesparingar och nedskärningar av statens utgifteroch mindre av skattehöjningar. På det spåret är deti dag.Det var en debatt mellan ordföranden och viceordföranden om finansutskottets betydelse förSverige, för ränteläget och kronkursen. Vi har gjorten liten undersökning som visar att kronan aldrighar gått upp så mycket som när finansutskottetgjorde sin utlandsresa.Anf. 22 () replik:Herr talman! Det var bra att hemma så att kronan inte gick upp ännumer.Såvida anser sig tillhöra dennakammare omfattas han självfallet av minjulhälsning. Även till en trätobroder kan man ijuletid framföra en önskan om en God Jul och ettGott Nytt År.Anf. 23 ():Herr talman! fick jag i min handStatistiska centralbyråns månadsöversiktIndikatorer. Redan på första sidan var rubriken''lönsamhet ökar''. Den följdes påinsidorna av underrubriker som ''Ökadindustriproduktion'', ''Ökad orderingång'' och''Kraftig investeringsökning 1993''. Utrikeshandelnrapporterades genomgå en snabb förbättring, ochvåra affärer med omvärlden har nått balans.Arbetskraftskostnader och priser emotsågs ökaendast långsamt , ochräntenedgången beräknades tilldrygt 4 procentenheter.Dessa uppgifter vittnar om att den ekonomiskanedgången har bottnat och att väsentliga sektorer,som industrin och exporten, mycket snabbt är påväg upp. Det bekräftas av att Konjunkturinstituteti sin decemberrapport räknar med en tillväxt nästaår på och 1995.Dagsfärsk statistik visar faktiskt att det redan harvänt. Under de två senaste kvartalen har Sverigesekonomi blivit bättre. Tredje kvartalet varuppgången i ekonomin jämfört med detföregående. Det har föranlett att idagens nummer trumpeta ut att BNP ökarsnabbast i världen. Jag skall gärna säga att detnaturligtvis är att uttrycka sig väl dramatiskt, för attnu säga det försiktigt. Intressant nog tycks även denprivata konsumtionen ha vänt uppåt. Det märkte viinte mycket av i de debattinlägg som har gjortstidigare . Mellan andra och tredje kvartalet iår skedde en ökning med . Det var inte lättatt urskilja något av den omsvängningen i dendomedagspredikan som höll och därhan förordade en ordentlig konsumtionsstimulans ifortsättningen.Den privata konsumtionen är ju en nyckelfråga förtakten i återhämtningen. finns detnedhållande faktorer, men det är alldeles tydligt atthushållen sedan denna höst ser mera positivt påframtiden. Fallet i tillgångspriserna har avstannatoch på den finansiella sidan förbytts i en kraftiguppgång. Skuldanpassningen är i stort settgenomförd, kapitalkostnaderna är, som jagnämnde, lägre , och ersättningsbehovenvad beträffar bostäder, bilar m.m. är eftersattasedan några år tillbaka. När det står klart attpriserna inte blir lägre än , kanomslaget i köpbeteende mycket väl bli kraftigare änvad som allmänt antas. Det här har jag framförttidigare. De senaste siffrorna bestyrker det.Vad det nu närmast gäller är att förebygga attuppdämda konsumtions- och anskaffningsbehovurartar i en allmän köpfest. Det är angeläget atthushållssparandet ligger kvar på en god nivå. Denkraftiga förbättring som skett harinte mer än fört upp till industriländernasgenomsnittsnivå och kan från den synpunkten intebetecknas som ett problem. Mera onormal ochoroande är näringslivets ovilja att fullt ut omsättadet goda privata sparandet i investeringar. Menrestriktionerna är här inte så mycket ekonomiskasom psykologiska. Ändrade avskrivningsregler kaninte förutses ge så stor effekt. Så snart det blir klartatt blir medlem i EG och att deförbättringar i näringslivets villkor som regeringengenomdrivit kommer att kvarstå, blir det också fartpå investeringsviljan.Sådan klarhet skulle också betyda mycket för attavhjälpa de två stora kvarstående problem sompräglar svensk ekonomi: arbetslöshetennaturligtvis och det offentliga upplåningsbehovet.Det program som antagits inom EG medutgångspunkt i kommissionens vitbok om tillväxtoch sysselsättning har många drag gemensamt medden aktiva arbetsmarknadspolitik som regeringendriver. Det hade också noterat.Tanken på investeringar i infrastruktur är inteheller ny här hemma. Med hänsyn tillförutsättningarna i övrigt inom byggsektorn är detangeläget att sådana projekt som Öresundsbronoch Dennispaketet kommer till praktisktutförande. Och rimligen kommer den uppgörelsesom är på väg att nås i GATT-förhandlingarna attfå en starkt positiv effekt på världshandeln, vilketmed hänsyn till den goda konkurrenskraft Sverigenu har bör ge skjuts åt produktionen här hemma.Och blir det flera nya och riktiga jobb.Vad på oss själva ankommer i detta sammanhang ärframför allt att avreglera arbetslivet. De beslut somkommer att fattas senare denna dag beträffandearbetsrätten är ett första begränsat -- men ändåviktigt -- steg i den riktningen. Den inleddaomläggningen av arbetslöshetsförsäkringen mot ettallmänt avgiftsfinansierat grundskydd vidinkomstbortfall fungerar på samma sätt. En smolki glädjebägaren är att stöd för denna förändring harkunnat vinnas endast till priset av att den lägstaersättningsnivån har höjts så mycket att denkommer att utgöra det slags minimilönenivå som iandra länder fungerar som ett hinder för oerfarenarbetskraft att vinna inträde på arbetsmarknaden.Det andra stora kvarstående problemet är alltså detoffentliga upplåningsbehovet. Det storaunderskottet i statens budget verkar på många olikasätt dämpande på den ekonomiska aktiviteten.Hushållen är medvetna om att dessa åtaganden påett eller annat vis måste betalas i framtiden.Ekonomiska beslutsfattare ser sambandet med denoväntat stora försvagning som kronan harundergått, vilket i sig skapar en betydandeinflationsrisk när återhämtningen kommer i gång.Att i detta läge, när det offentligaupplåningsbehovet redan avsevärt överstiger 200miljarder kronor, ytterligare vilja stimuleraefterfrågan genom budgetförsvagande åtgärder ärhelt enkelt oansvarigt.Den kortsiktiga ekonomiska politik somoppositionen med varierande detaljutformningförordar skulle ofelbart höjainflationsförväntningarna och driva uppräntenivån. Ökat statligt upplåningsbehov ochhögre räntor tränger undan produktivainvesteringar och förhindrar därmed tillkomsten avde nya jobb man säger sig eftersträva.Det är just av dessa skäl som det är så viktigt attgenomföra regeringens av i vårasantagna saneringsprogram. Mot bakgrund avoppositionens partimotioner och senarevoteringsläget i utskottet såg det ett tag myckethotfullt ut för detta programs och därmedregeringens fortbestånd. Det förelåg en akut riskför en budgetförsvagning med ca 20miljarder kronor. har denna risk reducerats tillnågonstans mellan 1 och 1,5 miljarder. Jag föredraratt fortfarande betrakta det som en risk i hopp omatt voteringsutgången skall bli mera gynnsam. Menredan denna förändring är illa nog. Framför allt ärdet ingen bra signal till de ekonomiskabeslutsfattarna om hur vi politiker förmår leva upptill kravet på trovärdighet i det nödvändigastrukturella förändrings- och förnyelsearbetet.Herr talman! är det val. Det är lättatt denna stora händelse förblindar. Men det finnsett långt liv därefter. Det viktigaste är nu att inteförivra sig i den ekonomiska politiken. Det är ettklassiskt fel att sätta in stimulansåtgärder så sent attde bara förstärker den uppgång som ändå är på vägoch därmed orsakar flaskhalsproblem ochöverhettningstendenser. Efter det att skattesidannu i huvudsak är färdigstrukturerad, gäller det attta itu med utgiftsbilden, särskilt de storatransfereringssystemen. kommerdärför reformarbetet att fortsätta inomarbetslöshetsförsäkringen och familjepolitiken.Önskvärt är också att det kan skapas klarhet ipensionsfrågan före valet. Men överlägset mestbetydelsefullt är att slutföra projektet att påmedlemsbasis föra in i det europeiskasamarbetet. Kan vi sedan undanröja oron för s.k.återställare på bl.a. kapitalbeskattningens ocharbetsrättens områden efter valet, har vi också medsikte på tillväxt och välfärd förbättrat deinstitutionella förutsättningar som det enligt åretsnobelpristagare och är politikernasviktigaste uppgift att vårda.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall tillhemställan i finansutskottets betänkande nr 1.Anf. 24 () replik:Herr talman! gav en föraning av denkommande valrörelsen. Vi vet naturligtvis hurregeringssidan kommer att föra sin valrörelse. Mankommer att klamra sig fast vid den uppgång iexporten och vid den förbättring i bytesbalansen,som är på väg, till följd av att kronkursen är såsvag som den är, som i sin tur är en följd av detmisslyckade försvaret av kronkursen. Detta kännervi till, och vi förstår den uppläggningen. Vad LarsTobisson och övriga delar av regeringsunderlagetkommer att få stå till svars för i valrörelsen är detsom han inte talar om, nämligen den fortsattrekordhöga massarbetslösheten -- vad finns det förpolitik att möta den? -- och de visserligen nominelltsänkta men fortsatt realt mycket höga räntorna försåväl villaägare som småföretagare. Vad finns detför politik där? Vidare kommer man att få stå tillsvars för den statsskuld som ju vådorna av på ett ganska bra sätt, mensom han själv faktiskt är en av arkitekterna bakom,den statsskuld som fortsätter att växa ochlångsiktigt underminerar välfärdssamhället. Det saneringsprogram somregeringen har lagt fram är ju utdömt av de flestabedömare.Det var en sak som gick förbi i sittanförande. Det var hur han mot bakgrund avresonemanget på moderatstämman nu kan voteraför höjda punktskatter, höjda skatter på inkomsteroch en höjd beskattning av egenföretagarna 1994.Moderaterna har ju gjort skattesänkningar till sinstora fråga. Än så länge riktar sigskattesänkningarna bara till de hushåll som har detallra bäst ställt, de som äger kapital. Men ocksålöntagarhushåll har av förespeglatsskattesäkningar. Hur går det som ni nu gör ihopmed den moderata retoriken och förkunnelsen,? Dessutom förutskickar LarsTobisson ytterligare indragningar. Han säger nu skall vara rädd för en allmän köpfest. Hurskall jag tolka det? Är det fler skattehöjningar pågång i , som är förankrade iModerata samlingspartiet? Jag tror att det ärväldigt många fler än jag som oerhört gärna vill hasvar på dessa frågor.Anf. 25 () replik:Herr talman! ställer frågor, men hanger väldigt få besked om den politik somsocialdemokraterna skulle kunna tänka sig att föra.Han höll förut ett mycket salvelsefullt anförandesom handlade om orättvisor och folklig vrede. Mendet handlade mycket litet om den ekonomiskautvecklingen, så litet att jag inte tror att GöranPersson har satt sig in i de senaste tendenserna,och -- som sagt -- det handlade mycket litet om denegna ekonomiska politiken.Det enda jag egentligen minns av substans är attGöran Persson prisade president förslagtill sjukvårdsreform i . Det var ett brott mednyliberalismen, och börjar man även i USAanamma socialdemokratiska idéer. Jag vill upplysaGöran om att det som man diskuterar iUSA inte är införandet av landsting som skulle fåmonopol på sjukvården, utan införande en allmänsjukvårdsförsäkring, en fråga som vi moderaterlänge har drivit. Vi ser tacksamt att man även i detdemokratiska partiet i har kommit fram tillsamma slutsats.Göran försökte att göra ett nummer av attmoderaterna höjer skatter. Det som är aktuelltär genomförandet av en indexering som innebär attpunktskatter realt sett blir oförändrade. Genomregeringens framgångsrika politik mot inflationenblir det därmed inte heller särskilt stora nominellaförändringar. Detta är fruktansvärt förljuget,eftersom mycket väl vet att när hantalar om förändringen av grundavdraget -- som hannu plötsligt motsätter sig -- var detta något somsocialdemokraterna själva tog upp och drev igenomi krisuppgörelsen. Det vittnar litet grand om denopportunistiska balansgång som man här försökersig på.Sedan sade att det må vara att detnu går litet bättre med exporten och kanske medindustriproduktionen, vilket skulle bero på att vimisslyckades -- både socialdemokraterna ochregeringspartierna -- med att försvara kronan. Minpoäng i mitt anförande var att det stannar inte viddetta. Den uppgång som vi kan se omfattar flerakomponenter i ekonomin. Den så betydelsefullaprivata konsumtionen som ökade under det kvartalsom gick förutses fortsätta att växa. Tack vare denframgångsrika nedpressningen av räntan finns detfaktorer i ekonomin som gör att vi inte behöversatsa på framför allt stimulansåtgärder av detlångtgående slag som vill sätta inoch som han dessutom vill lägga framåt i tiden. Omdet verkligen skulle bli bifall till det förslaget, så blirdet inte någon konsumtionsökning . Det blir i så fall aktuellt förstmot slutet av , inför den föreståendehöjningen av momsen.Anf. 26 () replik:Herr talman! Jag har varit noga med att framhållaatt det inte råder något tvivel om att vi har enutomordentligt god utveckling i exportindustrinoch att det är ett resultat av kronfallet. Att detdärtill kommer ett lågt löneavtal, sänktaarbetsgivaravgifter och en godproduktivitetsutveckling gör inte saken sämre. Menpoängen i vår kritik är att detta icke drar helaekonomin. Trots detta kan vi se framför oss enfortsatt tillväxt i arbetslösheten, eller åtminstone enarbetslöshet som planar ut och består på dagensmycket höga nivå. Det är ju där som politik.Sedan sade något förtrytsamt att jagförsöker att göra ett nummer av att moderaternahöjer skatterna.Herr talman! Jag kan försäkra att jag inte behöveranstränga mig särskilt mycket för att hitta endissonans mellan vad säger på denmoderata stämman och vad han medverkar till ipraktisk politik här i kammaren. Att de påmoderatstämman som företräder de storakapitalägarna har fått sitt har vi förstått. Men allade som har krävt att man skall sänka skatten ocksåför löntagare, vilket jag antar att de uppfattar sommoderatpolitik, får här i kammaren se en politikdär driver igenom skattehöjningar.Grundavdraget var ett inslag i krisuppgörelsen somkom till för att rädda kronan, men sedan sjönkkronan och grundavdragsförsämringen skerlikafullt som en åtstramning ovanpåkronkursjusteringens åtstramande effekt. Det ärdålig ekonomisk politik. har alltså attförklara hur han ser på skattesänkningar framöver.Jag ställde en fråga om den allmänna köpfest somLars såg i kikaren. Även detta skullekräva någon typ av åtstramning enligt LarsTobissons resonemang.Jag ser inte någon allmän köpfest i SCB:s siffrorfrån i går, och inte heller i övriga prognosmakaressiffror. Det är att ta i våldsamt. Men om Tobissongör den verklighetsbedömningen och tänkeranvända skatteinstrumentet på det sätt som han hargjort , då har vi höjda skatter framför oss.Så inte är det särskilt svårt, herr talman, att göraett nummer av det som just nu sysslarmed i skattepolitiken.Återigen : ut den storaretoriken på stämman jämfört med vad nimoderater nu sysslar med här i ! utF-skattesedeln -- egenföretagarnas extraskatteinbetalning -- i förhållande tillkonjunkturläget! Det är dessa frågor som jag troratt många fler än jag skulle vilja höra en ledandemoderat politiker och ideolog som övrigt går det utomordentligt väl att, utöver deanföranden som jag har hållit, studera vårtsammanhängande alternativ när det gällerekonomisk politik. Det finns redovisat i en mycketutförlig motion.Anf. 27 () replik:Herr talman! Problemet är, , att ertalternativ inte är sammanhängande. Framför alltpassar det inte i den ekonomiska utveckling som nupågår. Det är det som jag har försökt att belysa. Jagfrågar: Hur kan anse att det rimmarmed de aktuella tendenserna att dra på denkonsumtionsstimulans som en tillfälligmomssänkning skulle medföra mot slutet av nästaår? Jag tror att det vore ett vågspel som ingen kanrekommendera.Hur kan tro att jag säger någotannat på partistämma än vad jagsäger här i kammaren? Ingalunda gör jag det. Detgår alldeles utmärkt att ta del av mitt anförande vidstämman, vilket är distribuerat. Det innehöll precissamma syn på dessa frågor som jag här harutvecklat.Jag sade i mitt anförande att vi, efter de senasteåtgärderna, där vi opererar bort flyttskatter, rättartill dubbelbeskattning av aktier m.m., nu anser attvi i stort sett har färdigstrukturerat skattesystemet.Det finns fortfarande fel som måste rättas till för attfå det balanserat.Nu kommer det naturligtvis att bli aktuellt att få nerskattetrycket. Vi har fått ner det från ca 56--57 %av bruttonationalprodukten till . Viskall sträva efter att det inte skall stiga igen. Och viskall se till att vi, när vi har fyllt det storabudgetunderskottet, också kan ta ner detytterligare mot det genomsnitt som råder ute iEuropa.Göran ställde en konkret fråga omuppbörden av F-skatt. Det är nästan rörande atthöra vilken omsorg man här ägnar dem som betalarF-skatt. Jag kan tala om att jag själv gör det, vilketjag har upplyst om. Vad det innebäri praktiken är inte någon skattehöjning utan entidigareläggning med ungefär en månad avinbetalningen. Men det är samma skatteuttag somdet gäller.Det som framkallar en effekt på nästa års budgetär att det man normalt sett skulle ha betalat in förnovember och december påföljande år nubetalas in . Det ger denna effekt. Jagmedger att det likviditetsmässigt kan innebära enförändring. Men jag förstår inte att trumma så på indignationstrumman när nulöntagaren, genom det avdrag som arbetsgivarengör och levererar in påföljande månad, blir av medsina pengar en månad tidigare. Jag tycker atttidigareläggningen kanske kan vara befogad. Jagfinner mig i mitt öde, att som F-skattebetalare fådenna tidigareläggning, med hänsyn till att detredan har gällt för löntagare och även andra.Jag återkommer till att storstilatmedger att vi har åstadkommit något med exportenoch industriproduktionen, men han döljer att dettanu håller på att få i gång ekonomin i övrigt. Jagsäger inte att det blir köpfest. Jag varnar för vadsom kan inträffa om man beter sig så som GöranPersson och Socialdemokraterna vill, nämligen attjust nu i uppgångsskedet blåsa under efterfrågan --det klassiska felet i den aktiva konjunkturpolitikeni Keynes efterföljd.Anf. 28 () replik:Herr talman! kommer liksom jagifrån . Jag tror att det är somSahlgrenska sjukhusets direktion skallsammanträda för att diskutera nästa års budget.Det ligger ett förslag som många av desjukvårdsanställda bedömer som en katastrof försjukvården i . Om förslaget antaskommer det att innebära att hundratalsundersköterskor, vårdbiträden och annan personalinom sjukvården i kommer att få gå raktut i öppen arbetslöshet. Den arbetslöshetenkommer att belasta också statsbudgeten.Kostnaderna kommer att flyttas över till kostnadenför arbetslösheten. Mot den bakgrunden känns deten smula främmande när varnar förflaskhalsar och överhettningstendenser.Jag vill också ställa en fråga till somhandlar om det brev som Arbetsmarknadsstyrelsenskickade till regeringen . Brevetinnehåller en begäran om att få använda pengar tillkommunal , dvs. ombyggnad av fastigheter.Man vill också använda pengar till utbildning avpersonal i kommunerna. Det har förts en del samtalom dessa pengar vid de överläggningar som har ägtrum i och utanför finansutskottet. Jag vill veta vadLars har för uppfattning. KommerArbetsmarknadsstyrelsen att få loss de härpengarna för de åtgärder som något skulle kunnabromsa den katastrof som är på gång ikommunerna?Anf. 29 () replik:Herr talman! Intresset för AMS framställning ärlitet nymornad därför att den ju kom för ganskalänge sedan. Det var den som låg bakom dediskussioner som fördes om åtgärder för denkommunala sektorn. Det är betecknande att vi frånregeringens sida har satsat så mycket påarbetsmarknadsåtgäder att det för uppgiftenavsedda organet inte riktigtförmår att åstadkomma åtgärderna. Jag lästenyligen någon uppgift som visade attArbetsmarknadsverket, trots att den totalaarbetslösheten i landet onekligenhar ökat, inte har kunnat öka antalet personer iåtgärder med mer än några tusen. Därmed blir helauppgången i öppen arbetslöshet. Det är beklagligt.Men det påminner om vad den gamlearbetsmarknadsgeneralen sade närjag själv satt i under åtskilliga år dådet var ganska dåliga tider, bl.a. . Han sade att man egentligen inte kan begäraatt AMS politik skall svara för mer än möjligen litetmer än av arbetskraften. Den nivån har vi nunått.Genom de beslut som kommer att fattas i riksdagenkommer av dessa medel attanvändas för -- kommunalalokaler -- och föräldrebostäder. kommer attutnyttjas för företagsutbildning inom denkommunala sektorn.Jag skall gärna medge att detta är åtgärder som jagpersonligen inte är säker på kommer att vara sålyckade i längden. Jag tror att det snarare kunde havarit skäl att försöka styra dem i annan riktning. Deproblem som vi nu har är inte de klagomål som kanförekomma vad beträffar att uppnå balans iGöteborgs stads budget. Det är visserligen 28 årsedan jag flyttade från , men jag har hållitmig väl underrättad om de kvarvarandekommunalekonomiska problemen. Problemenligger ju i statens budget, där vi har ettbudgetunderskott på ca .