prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:125Onsdagen den 9 juniKl. 9.001 § PartiledardebattAnf. 1 ():Fru talman! Den tjeckiske presidenten var i , bl.a. för att öppnaett museum till minne av offren för judeförintelsen.Samma dag höll han ett tal, där han påminde omden kommunistiska mardrömmen. Den har ,menade , ersatts av den efterkommunistiskamardrömmen. Systemet kollapsade, men har ännuinte ersatts av ett nytt. Många människor känner sigtomma och frustrerade. Det ger grogrund förintolerans, själviskhet och extremism.Efterkommunismens utmaning är bara en del av deglobala utmaningarna, menar . Vi lever isjälva verket på randen av en vulkan. Skall vi klaraklyftan mellan rika och fattiga, spänningen mellanolika kulturer, kärnvapenhotet, utarmningen avmiljön, då måste människan förstå sig själv och sinplats på jorden på ett nytt sätt.Vi behöver en ny känsla av politisk moral ochglobalt ansvar, säger . President ordberör oss, var och en. Vi måste inse att vi i Sverigebara kan säkra vårt lands framtid, om vi förstår attvårt öde är sammanlänkat med jordens andra folk.I den del av som känner bättre än deflesta har kommunismen lämnat efter sig, inte baraekonomisk misär, utan också en rad svåra etniskaoch religiösa konflikter.Men också i sker nu förändringar sominger stor oro.Så här skrev i sin Europabilagaförra veckan: ''I då arbetslösheten synes haVästeuropa i ett stadigt grepp, tydliggörs en ny ochkanske mer skrämmande verklighet. Fattigdomenbreder ut sig över den europeiska kontinenten ochallt fler människor faller igenom de socialaskyddsnät länderna i varierande grad håller sigmed. ''av arbetslöshet har mitt i det rika Västeuropaskapat denna utarmning och av arbetslöshet håller nu på att förvandladelar av städer till slum, där ingen annaninkomstkälla finns än socialbidrag ellerkriminalitet. Där är den normala familjen enövergiven, ung av arbetslöshet i det rika skaparen vanmakt som allt oftare slår ut i våld.Greifswald, Solingen är exempel på vanliga,vardagliga ställen som förknippas med grymhetoch djupaste tragedi.Ur detta växer ett hårt och otryggt samhälle föralla, ett samhälle där en allt aggressivarehögernationalism vinner framgång, och därmänniskor till slut vänder sin besvikelse och sitt hatmot demokratin.Prognoserna ger inte mycket hopp.Arbetslösheten i kommer att ligga kvarpå höga också . Den svenskaregeringen har gett samma dystra besked förSveriges del. kommer vi fortfarande attha över en halv miljon arbetslösa i vårt land.Men än är dessa siffror, både när det gäller Europaoch , trots allt bara prognoser ochberäkningar. De bygger på att ingenting görs, på attpolitiken förblir densamma som . Prognoserbehöver inte bli verklighet. Vi kan ta varning. Vikan lägga om kursen. Vi kan med all den kraft ochmed alla de resurser som vi har gemensamt reageraför att uppnå ett gemensamt mål: att ta vara påmänniskors arbetsförmåga.Det som, trots allt, ger hopp är att omtänkandet ärpå gång ute i . EG-kommissionensordförande har sagt attarbetslösheten är den främsta orsaken till dendjupa ekonomiska krisen. Det är en viktigmarkering.Nu sätts kampen mot arbetslösheten överst på denpolitiska dagordningen inom EG. I ,samt också i och , utformas en politikför att stimulera ekonomin, en politik som främjartillväxt och sysselsättning. Den ekonomiska kursenläggs om.Snart är det bara den moderatledda regeringen iSverige som fortsätter att strama åt, skära ned ochdärmed öka arbetslösheten.Gång på gång har jag och övriga socialdemokrateri denna kammare försökt att få regeringen attbegripa vilken farlig väg som den är inne på. Gångpå gång har vi sagt: Sätt kampen motarbetslösheten främst. Men regeringen ställer sigavvisande. Trots att de egna beräkningarna visar attde direkta kostnaderna för arbetslösheten under denärmaste fem åren kommer att uppgå tillsvindlande , säger regeringen:Vi har inte råd.Regeringen väljer i stället att göra upp med Nydemokrati. Statsminister har därmed lyckatsrädda regeringen kvar vid makten, till priset av attSverige nu styrs av en parodi på ekonomisk politik.Med Ny demokratis hjälp har regeringen sett till attdet blir billigare att tälta och dyrare att bo.Nu kan tivoliägarna sänka priset ibergochdalbanan, men delpensionen tas bort.Under högljudda protester från besviknamoderater får nu den som tjänar en miljon om åretpunga ut med hela extra skatt imånaden. Upprörda moderater kan dock trösta sigmed att den som inte har något jobb mister tiogånger så mycket, när regeringen och Ny demokratisänker arbetslöshetsersättningen. Men det allra allvarligaste, det somdrabbar oss alla, är att denna nonsensuppgörelseinte bidrar det minsta till att lösa Sverigesekonomiska problem.Det är som om allvaret i det som sker i Sverigeinte når in i . Begriper någon iregeringen vad som händer med människor, somhar varit vana att arbeta och försörja sig själva, närde nu tvingas att leva på bidrag?Kan , som före valet lovade att det meden borgerlig regering skulle bli billigare att bo,förstå hur det känns när en normalinkomst intelängre räcker till för att betala hyran eller när denlägenhet som man har sparat till och glatt sig åtförvandlas till en mardröm, därför att mångabostadsrättsföreningar nu hotas av konkurs?Förstår hur det känns när det egna husetsäljs på exekutiv auktion, och allt man har kvar ärstora skulder?Det är en spark i magen på dem som inte längre harråd med sin bostad, att det nu blir billigare föraffärsresenärerna att bo på Grand Hotell.De senaste tio åren har den här sortens nyliberalaidéer och värderingar haft ett starkt och förödandeinflytande över utvecklingen i de dominerandeindustriländerna.Efter valet fick även en regering somstyr efter principerna: om marknaden släpps fri, ompolitiken trängs tillbaka, om de ekonomiskaskillnaderna mellan människor blir större, dåkommer ekonomin att blomstra, då blir det jobboch då får alla det bättre.Var någonstans i världen, var i historien, hararbetslöshet och orättvisor skapat några varaktiga,ekonomiska framsteg? Var har smulorna från bord fått snurr på ekonomin och lyft nationertill välstånd?Svaret är: Ingenstans -- åtminstone inte mätt medde krav på ett civiliserat samhälle som vi ställer.Den amerikanske nationalekonomen väckte uppmärksamhet, när han vid ettbesök i varnade den föratt gå samma väg som andra nyliberala regeringar.Han sade: ''Jag tror på en marknadsekonomi därregeringen spelar en nyttig och viktig roll. Den''blandekonomi' som uppstod i en stor del avvästvärlden efter var inteperfekt, men den skapade det mest anständigasamhälle som historien frambringat. Låt ossförbättra det i stället för att förstöra det. ''Vi behöver en ny ekonomisk politik i , enpolitik som inte avvecklar utan utvecklar detanständiga, rättvisa och mänskliga samhället.Fru talman! Vi måste spara, säger regeringen. Sålångt är vi överens. Men var och hur skall detsparas? Och -- kanske ännu viktigare -- vad skall visatsa på?Regeringen sparar på arbetslöshetsersättningen,barnomsorgen, sjukvården och äldreomsorgen.Delpensionen tas bort. Men ibland glömmerregeringen påpassligt att vi har ett stortbudgetunderskott. finns det pengar att delaut.De som har råd att sätta av någon tusenlapp imånaden i privat pensionssparande skall få dra avdetta på skatten. Skulle var tionde nappa på deterbjudandet, kostar det 8 miljarder kronor.Näringsminister säljer glatt utstatens tillgångar med rejäl rabatt. Miljardbeloppförs över från oss medborgare till dem som harpengar över att köpa aktier för. Turistmomsensänks för att lyckliggöra Ny demokrati. Det kostarstaten ytterligare någon miljard.Nu kommer också vårdnadsbidraget, lovar AlfSvensson. har kds fått sitt fallskärmsavtal, somgör att partiet kanske orkar hålla sig ovanför 4-procentsgränsen. Jag hörde att , föratt minska kritiken mot att bara höjerskatterna, gav ett halvt löfte här i kammaren i om att ta bort hundskatten.Regeringen saknar inte fantasi -- det måste jagerkänna -- när det gäller att ge löften och dela utförmåner som går hem i de egna väljarleden. Detbörjar klarna, kammarledamöter, om vem sombelönas i och . Det är den som har pengar över till attköpa aktier och pensionsspara, som ofta tar in påhotell, vars hemliga last är att åka karusell och somhar en pudel. (Applåder)Fru talman! Det finns ett alternativ. Visocialdemokrater har till denna vårriksdag utförligtredovisat vår politik. Vi vill mobilisera alla medelför att snabbt bryta nedgången och återvinnatillväxten. Vi vill satsa på utbildning och arbete.Räntan måste ned. Det är den i särklass viktigasteoch bästa stimulansen för att få i gång tillväxten.Därutöver behövs en sänkning av momsen för attytterligare stimulera den inhemska efterfrågan. Vivill också skjuta upp den extra höjningen avboendekostnaderna på , och vivill sätta in stimulanser på ytterligare två områden,så att investeringar i näringslivet kan tidigareläggasoch ersättnings- och nyanställningar kommer tillstånd.Dessa åtgärder måste sättas in nu och få effekt påhela samhällsekonomin -- på konsumtion,produktion, investeringar och sysselsättning. Denekonomiska politiken måste ha sådan kraft att denberör varje företagare och varje medborgare. Dåvågar medborgarna satsa igen. Då kan vigemensamt bygga en annan framtid än den somregeringens håglösa politik och prognoser nu pekarfram mot.Då kan vi skapa ett , där vi tar vara påmänniskors förmåga och vilja att arbeta, där enrättvis fördelning ses som en förutsättning förekonomiska framsteg och där de tusentalssmåföretag som är beroende av hemmamarknadenfår en chans att överleva och utvecklas.Då kan vi skapa ett , där vi satsar på barnensomsorg, ungdomarnas utbildning och den enskildestrygghet och där det kostar att förstöra naturen ochlönar sig att skapa arbetstillfällen, ett , därvarje medborgare känner att de uppoffringar sommåste göras är rättvisa och att alla sedan kommeratt få del i de goda åren.Jag känner oro över vart är på väg. Denoron delar jag med många. Men jag ser också allade goda möjligheter vi har att vända utvecklingen.Det är inte bara en fråga om vem som skall styra.Skall vi klara krisen, behövs allas insatser. Vi kaninte avvara någon. Vi behöver inte mer avnyliberalism och nydemokrati och inte avarbetslöshet. Vi behöver, liksom övriga , enny politik, en socialdemokratisk politik för arbeteoch rättvisa.(Applåder)Anf. 2 () replik:Fru talman! Jag är mycket överens med IngvarCarlsson om den analys som han gjorde av läget ilandet. Det är anmärkningsvärt att de pudelägandeoch cirkusbesökande människorna även har enförmåga att klumpa ihop sig i vissa områden av vårstorstad, nämligen där också vårstatsminister bor. Segregeringen är ju ett växandeproblem i vårt samhälle. Jag tror att den nuvarandeutvecklingen kommer att öka den på olika plan,inte bara när det gäller boendet utan också när detgäller vården och omsorgen samt skolorna, som ärdet senaste som man har tänkt ge sig på.Jag skulle vilja ställa några litet mer framåtsyftandefrågor till . Vad skall vi göraframöver, när vi har bytt regering? Vi är ju överensom att det är en nödvändig åtgärd. Tyvärr får vikanske stå ut med den nuvarande regeringen ändatill . Vi kan ändå redan nu diskuterahur det kan se ut efteråt.Hur har tänkt sig den nödvändigaförnyelse som måste ske också inom vänstern? Hurser på återställandet av nivåernainom sjukförsäkringen ocharbetsskadeförsäkringen? Hur ser möjligheterna att återställa en del av deförändringar som skall genomföras inomarbetsrätten? Är beredd attdefiniera målet för den ekonomiska politiken itermer av arbete åt alla och full sysselsättning ochinte i termer av prisstabilitet ochinflationsbekämpning, som ju är den europeiskaoch monetära unionens mål för den ekonomiskapolitiken?Hur ser på möjligheterna attpåbörja en arbetstidsförkortning, som ju är ennödvändig reform för många, inte minst förkvinnorna, och som dessutom i dagens läge medhög arbetslöshet skulle ha den gynnsamma effektenatt fler kunde arbeta och färre fick varaarbetslösa och beroende av bidrag?Jag skulle också vilja veta hur sig utvecklandet av politiken i stort, när viförutom ett regeringsskifte också kommer att få ettnej i folkomröstningen om det svenskamedlemskapet i den europeiska unionen. Vi somlänge har varit på det klara med att det inte ärnågon framkomlig väg har naturligtvis utvecklatvåra alternativ. Men jag skulle vilja veta hur IngvarCarlsson ser på dessa saker.Anf. 3 () replik:Fru talman! begärde egentligenatt jag skall redovisa en samladsocialdemokratisk politik för resten av 90-talet. Jaghar större anspråk på den socialdemokratiskapolitiken än så. Men jag kan svara GudrunSchyman att när vi kommer tillbaka iregeringsställning kommer den viktigaste åtgärdenför oss att vara kampen mot arbetslösheten. Deskador som arbetslöshet orsakar i det svenskasamhället för den enskilde och för samhället somhelt går inte att plåstra om med hjälp avsocialpolitik eller med andra åtgärder. Det är alltsåden första och den viktigaste åtgärden. Och vikommer att utforma vår politik från dessautgångspunkter.Jag har också sagt att om regeringen går in och görbetydande förändringar av arbetsrätten somförsvagar löntagarnas ställning i förhållande tillarbetsgivarna, upplever vi det som ett oerhörtallvarligt steg tillbaka. Jag har sagt att det allraförsta av enskilda åtgärder som vi i så fall kommeratt besluta om är att förändra och korrigera dessabeslut. Jag vet att vi, inte bara bland LO:smedlemmar utan även bland TCO:s medlemmaroch bland medlemmar, har ett mycketstarkt stöd för detta. Jag är övertygad om att detkommer att bli ett starkt stöd för detta även i enkammare med ny sammansättning.När det gäller andra saker som den här regeringenraserar, vilket nu sker i rasande takt på områdeefter område, kommer en del tyvärr inte att varapraktiskt möjlijgt att återställa. Det raseras förgott. Det är en tankeställare för alla som i 1991 årsval sade att de väl kunde rösta på ett borgerligt partieller på Ny demokrati den gången, eftersom de inteskulle hinna åstadkomma så mycket. Jo, tyvärr.Och det visar sig nu i kommuner och landsting ochi att de hinner åstadkomma väldigt mycket.En del av det är sådant som har med ekonomi attgöra. I det sammanhanget måste vi först och främst,precis som 1982, se till att vi får budgetunderskottetunder kontroll. Och när vi har det kan vi såsmåningom börja ta på oss kostnader. Vi harmycket angelägna saker som vi vill göra.Föräldraförsäkringen är en sådan sak. Det finnsväldigt mycket på socialförsäkringsområdet somjag tror att vi skall kunna få enighet om äventillsammans med , t.ex. när det gällerinkomstbortfallsprincipen. I fråga om detta är jagockså ganska optimistisk. Det finns andra sakersom vi kan återställa direkt.Detta kommer vi att diskutera, bl.a. på vårpartikongress. Vi kommer attredovisa ett valprogram, så att väljarna klart kan taställning mellan socialdemokratisk politik ochåtminstone delar av borgerlighetens politik.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jag är medveten om att det är mycketbegärt att få en total redovisning avSocialdemokraternas politik . Mendet var ändå ganska konkreta frågor som jagställde.Om vi skall återupprätta principen om arbete åt allasom mål för den ekonomiska politiken, kommerdet att innebära vissa svårigheter i förhållande tillden politik som socialdemokratin nu för och somockså syftar till ett medlemskap i den ekonomiskaoch monetära unionen som ju har ett annat ochövergripande mål. Detta blir en konflikt, och dettamåste man då göra något åt, såvitt jag förstår. Nutror jag att om man inte lyckas med det inom detsocialdemokratiska partiet, kommer man att fåhjälp av det svenska folket som kommer att säganej till de ordningar som man har tänkt sig inomden ekonomiska och monetära unionen och inomden europeiska unionen över huvud taget. Det fårväl lösa sig så att säga med folkets hjälp och kraft.Jag tror emellertid att det är viktigt att vi får merklarhet i hur man tänker sigsocialförsäkringssystemet, hur man tänker sigframtiden när det gäller bostadssubventioner ochhur man ser på familjepolitiken.Ingvar talade om föräldraförsäkringen,vilket jag tycker är bra. Jag tror att vi är överensom att det är föräldraförsäkringen i dess nuvarandeform, och gärna en utbyggnad, som vi skall satsapå. Jag antar att jag nu kan få ett löfte om att omett vårdnadsbidrag har genomförts innan vi skiljs åtföre nästa val, kan vi med gemensamma krafter rivaupp den typen av reform, som syftar tillvård av frisk man i hemmet. Det tror jag skulle varaen bra varubeteckning på den reformen.Men detta är väl sådant som är konkret och som jagskulle kunna få mer besked om. Jag skulle ocksåvilja höra hur ser påarbetstidsförkortningen. Det är en familjepolitiskreform, och det är en fråga som väldigt mångakvinnor värnar om. I arbetslöshetens tider skulle enarbetstidsförkortning innebära att fler människorkan försörja sig på arbete och slippa leva på bidrag.Anf. 5 () replik:Fru talman! Vår inställning till vårdnadsbidrag ärglasklar. Jag är ganska övertygad om att det iriksdagen efter ett nytt val kommer att finnas enmajoritet mot vårdnadsbidrag.Beträffande frågan om och när man kan förkortaarbetstiden, tycker jag att en förlängning avföräldraförsäkringen är det allra viktigaste.Jag vill ändå ge en varning till hon talar om vad vi tänker återställa, vill jagsäga att det är farligt att bli beroende avåterställare. Jag skulle därför vilja uppmanaGudrun att i stället se framåt och seframtidens problem och satsa på dem. Det är detsom vi socialdemokrater kommer att ägna oss åt.(Applåder)Anf. 6 Socialminister () :Fru talman! Jag kan också instämma i mycket avdet som sade om deninternationella situationen. Jag skall återkomma tilldet i mitt huvudanförande senare.Ingvar manade till att man skulle sättakampen mot arbetslösheten främst. Det är precisdet som regeringen gör. Det som vi diskuterar ärvilka åtgärder som kan vara lämpliga. Jag såg idagens nummer av att det inte baraär regeringen och många ekonomer som ärskeptiska mot Socialdemokraternas recept. Ävenden ledande fackföreningsekonomen varnar just för att den typ av åtgärdersom Socialdemokraterna fäster så stor vikt vid skallleda till valutautflöde, räntehöjningar och fall ikronkursen. Det är precis detta som vi har käntstark oro för och som har gjort att vi efter ennoggrann prövning har avvisatSocialdemokraternas förslag.Låt mig, fru talman, ta upp även en annan fråga.Ingvar uttryckte förhoppningar om attkunna nå en ganska bred enighet bl.a. medFolkpartiet när det gäller socialförsäkringarna. Jaghoppas också att det skall gå att nå bred politiskenighet i på denna punkt.Men det finns en socialförsäkring därSocialdemokraterna inte ger särskilt tydliga beskedoch där jag gärna skulle vilja se att göra det , och det gällerarbetslöshetsförsäkringen. Ett viktigt motiv för attatt ha obligatoriska socialförsäkringar är att de somlöper mindre risk att drabbas, i detta fall avarbetslöshet, ändå skall få vara med och betala fördem som löper större risk. Det är också ettargument som olika socialdemokrater, och andra, brukar använda i den debatt somvi för. Därför är en av mina frågor till IngvarCarlsson om Socialdemokraterna nu är beredda attgöra arbetslöshetsförsäkringen obligatorisk, dvs.att den skall omfatta alla, eller omarbetslöshetsförsäkringen av några skäl, och i så fallundrar jag vilka, också i fortsättningen skall varafrivillig.När det gäller sjukförsäkringen harSocialdemokraterna föreslagit att den helt skallfinansieras med egenavgifter. Det motiveras medatt det skall finnas en starkare koppling mellanavgifter och förmåner. Det tycker också vi är enriktig princip. Därför har vi medverkat till att ta deförsta stegen mot en sådan egenfinansiering avsjukförsäkringen. Vi är också beredda att gå vidarepå den punkten.Vi menar emellertid att samma princip rimligenborde användas även vid utformningen avarbetslöshetsförsäkringen. I det sammanhangetsäger något kryptiskt i sinmotion om den ekonomiska politiken att manavvisar egenavgifter som varierar från bransch tillbransch. Men min fråga till är: KanSocialdemokraterna tänka sig egenavgifter som,precis som egenavgifterna i sjukförsäkringen, tas utsom en procent på inkomsten, vilket skulle leda tillatt personer med högre inkomster får vara med ochbetala en större del av denna försäkring?Anf. 7 () replik:Fru talman! Jag tog del av LO-ekonomernasrapport i går. Jag måste säga att jag där fann enmycket stark samstämmighet mellan vårekonomiska motion och de rekommendationer somLO-ekonomerna ger för hur skall ta sig urden ekonomiska krisen.När det sedan gäller socialförsäkringarna vill jagsäga att jag är angelägen om att ha en dialog medFolkpartiet på den här punkten. Jag tror attSocialdemokraterna och bör försökakomma fram till en någorlunda samsyn för attavvisa de hot mot hela den svenskavälfärdspolitiken som , ochKristdemokraternas uppfattning innebär på denhär punkten. Därför vill jag inte i talarstolenstänga några dörrar när det gäller att diskuterafinansiering och annat.Men för oss har det varit viktigt att vi skall ha enarbetslöshetsförsäkring där parterna har ettinflytande. Vi tycker att erfarenheterna av detta ärmycket goda. Vi vill ha en solidarisk finansiering avdetta. Vi har av de här skälen varit myckettveksamma till en statlig arbetslöshetsförsäkring.Jag skulle vilja ställa en fråga till ,eftersom har gjort många brauttalanden i principfrågorna på senare tid.Samtidigt har han kommit i totalkrock med deövriga regeringspartierna när det gällerkonstruktionen av hela välfärdssamhället, för detär det vi talar om , när det gällervårdnadsbidraget och när det gäller samarbetetmed Ny demokrati.I längden går det naturligtvis inte, även om jag harall förståelse för svårigheter ,att stå för en politik i pressmeddelanden, iintervjuer och debattböcker och sedan genomföraen annan politik, som går i en annan riktning,tillsammans med högerpartierna ,demokrati.Trovärdigheten tål inte att en förändring alltför länge.Framför allt är jag orolig för att den osäkerhet somnu finns hos stora medborgargrupper om vad somkommer att hända med de svenskasocialförsäkringarna leder till att man inte vågarkonsumera, att man tar det säkra före det osäkraoch att detta är en av de viktiga förklaringarna,, till att lågkonjunkturen pressasned så långt som den gör. Därför tror jag att detskulle vara mycket bra om vi så snabbt som möjligtkunde klara ut att nedmonteringen av det svenskavälfärdssamhället inte kommer till stånd.Är beredd att här i talarstolenklart säga ifrån att han aldrig kan acceptera sådanatankar som finns i det nya moderatapartiprogrammet?Anf. 8 Socialminister () :Fru talman! Jag kan i alla fall ge alldeles bestämtbesked på en punkt. Det är att någon nedmonteringav välfärdsstaten kommer vi inte att medverka till.Något sådant finns inte heller på regeringensagenda.Den politik som jag har redovisat i böcker, artiklar,debattinlägg och i många olika sammanhang är denpolitik som regeringen står bakom. Man får skiljapå regeringens politik och den debatt som förs ivissa partier, även i sådana som är med i regeringen.Men det intressanta är ju, och det var den fråga jagställde till , hurSocialdemokraterna ställer sig när det gäller ett avde stora försäkringssystemen, nämligenarbetslöshetsförsäkringen. Jag tycker attsocialdemokraterna har argumenterat på ett brasätt, ungefär på samma sätt som jag har försökt attgöra själv, när det gäller det principiella försvaretför obligatoriska socialförsäkringar och för att manskall ha inkomsttrygghet i stället för grundskydd.Men när det gäller just arbetslöshetsförsäkringenhar Socialdemokraterna traditionellt faktiskt legatnärmare grundskyddsmodellen, dvs. sagt nej till enobligatorisk försäkring och accepterat ett betydligtlägre tak i försäkringen än man gör i andrasocialförsäkringar. Man har också svävat på måletnär det gäller finansieringen. Det är därför jagtycker att det är så viktigt att få besked frånSocialdemokraterna på denna punkt. Är niberedda att, liksom ni gör när det gäller andrasocialförsäkringar, gå in för en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring?