prot · GH0929 · 1993-11-24 00:00:00 — Vi har än så länge endastkunnat skönja de formella ramarna för dessa, ochderas reella innebörd har vi av naturliga skäl ännuinte kunnat bilda oss en klar uppfattning om.Jag syftar givetvis på det förhoppningsvis snartikraftträdande och på Sverigesframtida medlemskap i . Jag vill emellertid härrikta uppmärksamheten på den form avmellanstatligt samarbete som det nordiskasamarbetet representerar. Jag gör det med enkänsla av att vi inför de stora förändringar somförestår inte tillräckligt beaktar de erfarenhetersom det nordiska samarbetet erbjuder. Att Nordenredan i en dryg mansålder har varit en långtintegrerad region i med passfrihet,gemensam arbetsmarknad och likabehandling ifråga om social trygghet såsom hörnstenar isamarbetet upplevs av gemene man såsom ensjälvklarhet. Vi reflekterar inte ens över dessfördelar. Ändå bör vi besinna att det nordiskasamarbetet inte har kommit såsom en skänk frånovan.Det representerar i stället ett mångsidigt ochstundom tålamodskrävande samarbete, somutvecklats utan överstatliga regler men i en alltstarkare förvissning om att små ländersintressegemenskap kan ersätta och överbryggaårhundradens split och stundom krigiska relationer.Det nordiska samarbetet kan förvisso lyftas framsom en samarbetsmodell också för andra regioner iEuropa. gäller detta mer än på , vars svenska delegation har drygten tiondel av kammarens ledamöter som sinamedlemmar, är unikt som samarbetsorgan, också iså måtto att både regeringar och parlament ärsamarbetspartner i rådet. Den dimensionen gör detockså naturligt att rådets inriktning ochverksamhetsformer ändras och moderniseras i närasamarbete mellan regeringarna och parlamenten.Den av statsministrarna beslutade nyvärderingenav det nordiska samarbetet har varit viktig ochvärdefull även för , eftersom den påett klarläggande sätt har visat på möjligheterna ochäven på begränsningarna i det fortsatta nordiskasamarbetet i det europeiskaintegritetsperspektivet.Statsministrarnas bedömning av det nordiskasamarbetets framtid är positiv. harredan instämt i denna bedömning. harrådet haft tillfälle attpraktisera den ökade budgetmakt som man längekrävt och som regeringarna numera har gått medpå. Den av statsministrarna förordade nysatsningenpå det kulturella samarbetet -- som tyvärr måste skegenom nedskärningar på andra områden, eftersombudgeten inte tillåts öka -- har på det stora helagodtagits av rådet, om än med en viss vånda.Jag tror emellertid att det är viktigt att vi även i detnordiska samarbetet iakttar stor försiktighet medutgifterna. Lika viktigt är det att görde omprioriteringar som situationen kräver. Denförr ofta prövade modellen att på nordisk väg tafram förslag om resurser som man på hemmaplanfått avslag på bör en gång för alla avskrivas. Detkräver det trängda budgetläget i alla nordiskaländer. är detta inget hinder för att vividareutvecklar det nordiska samarbetet på andraområden med gemensamma nordiska intressen,såsom miljöpolitik, energi och utveckling avinfrastrukturen.Utrikespolitiken var länge tabu i Nordiska rådetsverksamhet men har efter det att den politiskakartan i ritats om förts in även i . Vid novembersessionen infördes en nyordning, innebärande att en av utrikesministrarnalämnar en redogörelse i rådet. Därpå följer engeneraldebatt. Denna ordning tillämpades ocksåvid sessionen i . Detta ärgivetvis i takt . Det nordiska samarbetetär ju en del av det europeiska och det övrigainternationella samarbetet. Men vad som är viktigtär att rådet självt inte börjar plöja egna fåror på detutrikespolitiska fältet utan att man följer de linjersom regeringar och parlament slagit fast.I linje med orientering mot ökadekontakter med omvärlden har rådets presidiumförordat en samordning av de nordiska frågornamed de europeiska i de nationella parlamenten. ISverige har frågan följts upp i en flerpartimotionfrån . Vi moderater stod inte med somundertecknare, men vi instämmer i grundfrågan.Däremot har jag som medlem iförvaltningsstyrelsen och som vice ordförande iNordiska rådets svenska delegation haft svårt attförstå den administrativa gången i detta ärende,dvs. frågan om inrättandet av ett riksdagensinternationella kansli, RIK.Frågan diskuterades på talmanskonferensen idecember på basis av ett förslag frånriksdagsförvaltningen. Vad som beslöts vid dettatillfälle beträffande rådsdelegationens kansli hardet rått delade meningar om. Något protokoll somhade kunnat vägleda oss finns inte. Därefter harfrågan genom olika administrativa beslut förtsvidare utan att delegationen i vidnågot tillfälle haft möjlighet att framlägga sinasynpunkter.Detta har kunnat ske först i samband med attdelegationens anslagsäskande för någon veckasedan lämnades in. För egen del har jag hävdat attden organisatoriska förändring som eftersträvasmycket väl kunde ha fått anstå till dess att klarhetvunnits om blir medlem av EG eller inte.Förfaringssättet vid dennaorganisationsförändring, som konkret innebär attdelegationens kansli upphör som egen myndighet,kan kortfattat beskrivas som ett sätt att avskaffa enstatlig myndighet utan att man märker det.Det sätt på vilket man gått till väga skiljer sigmarkant från vad som gällt i andra liknande fall, därdenna kammare har kunnat ta ställning till ett påvedertaget sätt utarbetat förslag. Det inträffadeökar dess värre inte anseende somarbetsgivare och arbetsplats.Delegationen har, som sagt, funnit dettaanmärkningsvärt. Vi hoppas nu att vi skall kunnahitta den rätta samverkansformen, så att arbete kan fortsätta i den positiva anda somvi alla hoppas på.Anf. 83 ():Herr talman! Det sägs att och är de mest disparata organen på dettajordklot. Men det kan också påstås att de är de mestsammanhållna och mest harmoniska organen i vårdel av världen. För den skull saknas inte problem.Därför behöver det nordiska samarbetet förnyasoch utvecklas. Det behöver också förenklas,framför allt med tanke på människorna i detpraktiska vardagslivet.Inför EES-förhandlingarna och förberedelserna förSveriges ansökan om medlemskap i har det frånvissa håll uttryckts pessimism om det nordiskasamarbetets framtid. För att kunna få en bättre bildav vad som förändrat den politiska bilden i Europahar nya samarbetsformer krävts också för Norden.På uppmaning lät statsministrarnaföreta en s.k. nyvärdering av det nordiskasamarbetet. Det kunde konstateras att det fannsgoda förutsättningar för ett fortsatt omfattandenordiskt samarbete, om än i något förändrat skick.Vad som gäller är att vi har ett par sessioner istället för bara en. Det har här sagts attrådet fått ökad budgetmakt. Detta innebär att vibeslutar om innehållet inom de av ministerrådetgivna ramarna. Det har också poängterats attutrikes- och säkerhetspolitiska frågor ärtabu.Det faktum att regeringarna fortsättningsvis ocksåingår i rådet tycker jag för att behåller sin unika ställning somsamarbetsorgan för fem länder och tresjälvstyrande områdens regeringar och parlament.Parlamentarikerna å sin sida har i princip sagt sigvara eniga och instämma i statsministrarnas förslagtill prioritering på vissa samarbetsområden. Dessaomfattar de flesta av de traditionellasamarbetsfrågorna. Positivt är också attutvecklingen av infrastruktur, samarbete omenergi- och resursfrågor samt regionalt samarbetesärskilt framhålls. Det är nämligen genomsamarbete på dessa områden som kanförstärkas och förbättra sin ställning som enslagkraftig och expansiv region i Europa.Herr talman! Medlemmar från fem av riksdagenspartier lade fram en motion som syftade tillatt förstärka det parlamentariska samarbetet inordiska frågor och därigenom motverka risken förett demokratiskt underskott i och med att störreeuropeiska samarbetsforum uppstår.Nu säger utrikesutskottet att man delarmotionärernas syn på behovet av att detparlamentariska samarbetet effektiviseras i taktmed att regeringarnas nordiska samarbetereformeras. I sina slutsatser landar man iutrikesutskottet ändå på ett ställningstagande sominnebär att man inte tillstyrker motionen. I ställetnöjer man sig med ett förhållandevis försiktigtuttalande.Debatten här handlar självfallet om denredogörelse som vi har fått när det gäller verksamhet fram t.o.m. sessionen i mars i år.Jag vill ändå beröra ett par frågor som har haft stortyngd och som återkom också vid vårt senaste mötei . För det första gäller det miljö- ochsäkerhetsfrågor. För det andra gäller detsysselsättningen.På grund av de många atomavfallsprodukter somfinns i våra nordområden och de omfattandeindustriutsläppen, inte minst från det ryska landetoch från , har miljöhoten ökat enormtinom och Barentshavsområdena.Där har ledamoten av , HugoBergdahl, aktualiserat att detbehövs stora kraftinsatser för att få hejd på denväldiga miljöförstöring som pågår i det norraområdet. i har förövrigt, vilket utrikesutskottet citerar, sagt att manmed skärpa måste ta itu med åtgärder som främjaratomsäkerheten i nordområdena, bl.a. genombindande internationella avtal om atomsäkerhetoch om hantering av avfall från civil och militärverksamhet. Man har också uttalat sig för att dethär måste ske mycket snabbt.Den andra frågan som jag kort ville beröra är denplåga som känner av när vi för närvarandehar en oacceptabelt hög arbetslöshet. Därför är detbåde angeläget och naturligt att politikertillsammans diskuterar vad som går att göra.Situationen är ju den att den våg av arbetslöshetsom har sköljt in över europeiska länder också harnått fram till det nordiska området. Den högaarbetslöshet som tog sin fart 1990 i harfortsatt att stiga till för oss oacceptabelt höganivåer. Utvecklingen i och på ärliknande. som har brottatsmed hög arbetslöshet har en relativt settoförändrad situation, medan drabbatshårdast med en öppen arbetslöshet kring 20 %.I statsministrarnas uttalande i pekarman på några vitala områden som är enförutsättning för hög sysselsättning och därmed förfortsatt välfärd. Det ekonomiska utskottet lyckadeskomma fram till en enad ståndpunkt angåendemedlemsförslagen om åtgärder mot arbetslöshet.Alla partigrupper i ekonomiska utskottet var enigaom behovet av ökade satsningar på forskning,utveckling och utbildning. Utskottet underströkockså de nordiska ländernas beroende avinternationell handel, och att det därför ärväsentligt att regeringarna medverkar till positivaresultat i GATT-förhandlingarna.Jan , som tidigare talade här, hade någrakritiska synpunkter. Han menar att det under entioårsperiod inte har tagits några initiativ frånsvensk sida. Det var rejäla svingar han riktade motsocialdemokratiska ministrar och statsråd samtäven mot regeringsmedlemmar av annan kulör. Påden punkten vill jag ändå mena att det har skettnågot, men att både rådet och statsministrarna ifullt samförstånd med samarbetsministrarna sägeratt man nu måste ta till väldiga krafttag för att redaupp den svåra situation där miljontals människor iNorden är utan arbete.Rent principiellt hade synpunktersom det är lätt att instämma i, nämligen faran avden väldiga passivisering som äger rum dåmänniskor går utan arbete. Men att antyda att detinte skulle göras insatser nationellt och nordiskt föratt ta itu med arbetslösheten menar jag ändå är enöverdrift. Låt oss, , ta gemensammatag för att komma till rätta med problemen. På denpunkten gör jag tolkningen att det finns en godsamstämmighet.Till sist de svårigheter som råder för människormed vardagsnära dagliga problem. Förre ministernoch parlamentarikern . Åsling har gjort ensnabbutredning som har redovisat en radkvarstående hinder för medborgare och nordbornär det gäller möjligheten att resa, uppehålla sigoch jobba i olika delar av . Dessa hinder börsnarast undanröjas eftersom de motverkar densträvan till friare samfärdsel mellan de nordiskafolken som faktiskt var ett utredningsmål redan för40 år sedan.Sysselsättningspolitiken är naturligtvis i första handen nationell angelägenhet, men den står för denskull enligt min mening inte i strid medgemensamma nordiska tag för att komma till rättamed bristen på jobb. Insatser påkommunikationsområdet, bättreenergiutnyttjande, gemensammautbildningsinsatser och insatser för miljön kantjäna de syftena.Herr talman! Jag ser fram emot den debatt somkommer att hållas i denna sal , dåman framför allt kommer at ta itu med insatsernaför att göra det möjligt att trygga jobben ochdärmed välfärden , både i och iNorden.Anf. 84 () replik:Herr talman! Jag tror att avsiktligtmissförstod mig när han sade att jag påstår att detinte har tagits några initiativ , inte sedan samarbetsavtalet. Jag menar,precis på samma sätt som , att denarbetslöshet som börjat skölja över oss i sådana talatt man kan prata om massarbetslöshet är någotsom har skett . Det var naturligtvisdet jag avsåg. Det är märkligt att inte den svenskaregeringen är mer aktiv när arbetslösheten månadför månad seglar upp till höjder som vi aldrig harkunnat drömma om, inte någon av oss.Om den ansvarige svenskearbetsmarknadsministern hade haft någontingpositivt att redovisa när det gäller den egnaaktiviteten utgår jag ifrån att han av rent politiskaskäl hade tagit tillfället i akt att ge oss enredovisning på senaste session . Det fanns ingenting i detanförandet som antydde att han över huvud tagethade läst vad som står i artiklarna 9 och 10 i det härsamarbetsavtalet.Elver och jag är helt överens om, och detvar just det jag avslutade mitt anförande med, attdet krävs gemensamma tag, kanske inte bara i vårtland. Vi skall också utnyttja möjligheten att i detnordiska samarbetet klart visa att vi är beredda attvidta konkreta gemensamma åtgärder och ge ettbesked till de nordiska folken om att den här fråganstår överst på dagordningen.Anf. 85 () replik:Herr talman! Jag håller med om att en snygg avslutning och ändå kom ned påfötter. Men han förirrade sig in i några påståendensom jag tror det är rimligt att påpeka. När JanFransson säger att jag har missupfattat honomnågot är det nog inte så. Jag har följt hansanförande ord för ord, eftersom det så väl stämmeröverens med det han sade i . Där ståratt inga initiativ har tagits av dem som är närmastansvariga för genomförandet av det samarbetsavtalsom undertecknades 1983 om en gemensamarbetsmarknad. Min poäng var att det var en storöverdrift att säga detta. Jag tycker möjligen att detvar något orättvist mot hans socialdemokratiskastatsråd, som har gjort en och annnainsats här.Det är riktigt att arbetslösheten har skjutit fart desenare åren. fram till nu har det varit enstigande kurva. Det erkännandet skall väl ändå gesJan att han klädsamt säger att det intefinns några enkla lösningar. Det är riktigt. Men detär otvetydigt så att arbetsmarknadsministern frånSverige i debatten -- om han hade lästa de artiklarsom talade om vet jag inte --redovisade den mycket stora insats som , på regeringens förslag, har beslutat om,och där nya åtgärder är på gång. Det är den störstainsatsen i modern tid. Det hindrar inte att vi ändåfår fortsätta med förnyade ansträngningar.Anf. 86 () replik:Herr talman! Det är inte särskilt fruktbart att ElverJonsson och jag fortsätter den här diskussionen. Jagär klart medveten om de möjligheter jag somledamot har att begära en redovisning från denansvarige arbetsmarknadsministern. Jag ärnaturligtvis besviken över att han inte finns här ikammaren när vi diskuterar det nordiskasamarbetet. Det var fler än jag som inte var särskiltimponerade av arbetsmarknadsministernsanförande på den senaste sessionen.Anf. 87 ():Herr talman! Det är väl ändå litet för mycket begärtav att arbetsmarknadsministernskulle vara här i kammaren när vi diskuterarnordiska frågor. Arbetsmarknadsfrågorna äroerhört väsentliga, det är vi alla överens om. Deåtgärder som har föreslagits avarbetsmarknadsministern är, precis som ElverJonsson sade, de mest kraftfulla i modern tid. Atttala om ointresse därför attarbetsmaknadsministern inte är här är ganskaomaga.Herr talman! Jag vill fortsätta med att kommenteraNordiska rådets arbete, som under de senaste årenpräglats av en strävan att stärka den europeiskadimensionen i det nordiska samarbetet. Dennasträvan motiveras särskilt av samt denordiska ländernas förhållande till EG, de politiskaomvälvningarna i och de baltiskastaternas självständighet.Som ett resultat av den arbetsgrupp somstatsministrarna tillsatte 1991 har bl.a. vissaförändringar gjorts i från 1962.De ändringarna syftar till att stärka det nordiskasamarbetet på områden som är av genuintgemensamt nordiskt intresse samt att bygga ut detpolitiska samarbetet avseende europeiska ochregionala samarbetsfrågor, för att därigenomunderlätta ländernas deltagande i det kommandeEES- och EG-samarbetet.Nytt i är att det särskilt markerasatt länderna bör rådgöra med varandra i frågor avgemensamt intresse som behandlas i europeiskaoch andra internationella organisationer. Vidareunderstryks vikten av att regeringarna tillvaratargemensamma nordiska intressen i europeiskt ochannat internationellt samarbete.Genuina nordiska samarbetsområden är bl.a.kultur, utbildning och forskning, vilket ocksåbetonats i statsministergruppens rapport och iministerrådsförslaget om planerna på ennyvärdering av det framtida nordiskakultursamarbetet. har sedansessionen i arbetat intensivt med att ta framprioriteringar inom kultur-, forsknings- ochutbildningsområdena och haft täta kontakter medministerrådet, eftersom kulturen nu tillförs ökaderesurser. Samtliga prioriterade områden, t.ex.kulturfonden, barn och ungdom, medie- ochspråksamarbete, har alla ett och samma mål,nämligen att stärka den nordiska samhörighetenoch identiteten i såväl som Europa.Vi menar att den kulturella mångfalden i Europainte är ett hot utan en möjlighet, men för att kunnamöta denna utmaning måste den nordiska kulturenoch den nordiska identiteten stärkas -- inte minstviktigt i dessa tider av arbetslöshet. Intressant attnotera är att även EG börjat visa stort intresse förkulturfrågor och betonat vikten av att bevara småkulturer och språk. I den pågående europeiskaintegrationsprocessen blir koncentrationen på egenidentitet och kultur allt viktigare. Det är ett av fleraskäl för de nordiska länderna att gemensamtförsöka bevara och intensifiera det nordiskakultursamarbetet.Låt mig här beröra ett av de prioriterade områdena,nämligen mediesamarbetet. Grundvalen förnordiskt samarbete är ömsesidig språkförståelseoch insikt i grannländernas förhållanden. Härspelar massmedierna, inte minst televisionen, roll. Det är alltför få hushåll som kan nåsav nordisk grannlands-TV. presenteradesen studie av möjligheten att etablera en gemensamsatellitdistribuerad TV-kanal. Den föreslagnakanalen skall enligt studien ha ett brett utbud avprogram och därmed kunna hävda sig ikonkurrensen med annat TV-utbud. Låt osshoppas att det kommer ut något positivt av detta.Låt mig också beröra en annan aspekt, där styrkani den egna kulturella identiteten och kunskapen omandras kulturer spelar en stor roll, nämligenfrämlingsfientligheten. har vid ettantal tillfällen diskuterat främlingsfientlighet ochrasism. Vid den avslutade sessionen iMariehamn antogs också en rekommendation omen nordisk kampanj mot främlingsfientlighet.Kampanjen, som i första hand är riktad tillungdomar, skall genomföras i samarbete medNordiska ministerrådet, ,Föreningarna och de nordiskaungdomsorganisationerna. En arbetsgrupp harredan tillsatts, och förhoppningen är att enkampanjplan skall kunna presenteras den 15februari 1994 och kampanjen inledas hösten 1994.Till stor del har främlingsfientligheten sina rötter ifruktan för det vi inte känner. Kulturen,kultursamarbetet och ökad kunskap om den egnaoch andras kulturer bidrar till ökad tolerans och ärdärmed också det viktigaste verktyget för attbekämpa främlingsfientligheten. Det handlar omvår demokrati, och vår demokrati handlar tillsyvende och sist om vår överlevnad.Avslutningsvis, herr talman, vill jag beröra ett heltannat område. Vid session iMariehamn inbjöd markoch planminister samtliga kvinnliga statsråd i de nordiskaländerna till samarbete inför i ,kvinnokonferensen i , det socialahögnivåmötet i och konferensenom bosättningsfrågor i . Resultatetskulle kunna utgöra ett bidrag till det nordiskakvinnoforum som skall äga rum i Åbo nästa höst.Detta är en tanke väl värd ett stöd från och från nationell sida, i syfte att skaparespekt för ställningstaganden utifrån kvinnligavärderingar.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i betänkande UU6.Anf. 88 () replik:Herr talman! Det är möjligt, herr talman, attMarianne har rätt när hon säger att detär för mycket begärt att arbetsmarknadsministernskall finnas här när vi diskuterar det nordiskasamarbetet. Jag har noterat att den nordiskasamarbetsministern nu har kommit till kammaren.Det är positivt.Jag hoppas att håller med migom att man kan begära av den svenskaarbetsmarknadsministern att han, när han kommertill , är medveten om att han är påNordiska rådets session och har ansvaret för dearbetsmarknadspolitiska frågorna. Det är bara attstudera hans anförande: Vad fanns det för initiativredovisade för att motarbeta arbetslösheten? Detär bara att titta i protokollet.Anf. 89 ()replik:Herr talman! Jag lyssnade på i . Jag har det inte framförmig , och jag kan inte erinra mig precis vad hansade. Men jag minns att han redovisade de mycketkraftfulla satsningar som görs från svensk sida närdet gäller att bekämpa arbetslösheten. Självklart ärdet ett samarbetsområde där naturligtvis mer kangöras. Viljan vet jag att arbetsmarknadsministern,och vi alla, har. Det är viktigt att samarbeta inomdetta område.Anf. 90 () replik:Herr talman! I artikel 10 i samarbetsavtalet står detatt (arbetsmarknadsministrarna) regelbundet skallsamråda med arbetsmarknadens parter om frågorrörande arbetsmarknad och sysselsättning iNorden.Med tanke på den våldsamma ökningen avarbetslösheten hade jag i varje fall förväntat mig attarbetsmarknadsministern, med utgångspunkt iartikel 10, hade haft någonting att redovisa. Dethade han inte, . 91 (nyd):Herr talman! Det vi skall ta ställning till äringet anslagsäskande, utan här ges riksdagenendast möjligheter att anlägga synpunkter påNordiska rådets svenska delegations berättelse omverksamheten -- mars 1993.Jag vill ändå passa på att påpeka att eftersom denordiska länderna redan har överenskommit om enbudget på sammanlagt för1993, har inga reella möjligheter attpåverka anslaget. blir i stort sett bara etttransportkompani för att effektueraanslagsäskandena. Det förhållandet borde interiksdagen acceptera.Herr talman! Vi anser att kostnaderna för är orimligt stora och att de kraftigtbör begränsas. Vi anser att Nordiska rådetsverksamhet och arbetsformer är förlegade ochineffektiva. Vi föreslår att regeringen tar initiativtill att en utredning skyndsamt tillsätts, med måletatt dels analysera nya arbetsformer för det nordiskasamarbetet till en väsentligt lägre kostnad än denuvarande och med väsentligt reducerad byråkrati,dels analysera vilka verksamheter som är väsentligai ett nordiskt samarbete och vilkaverksamhetsområden som är lämpade för nordisktsamarbete utanför har med tiden utvecklats till enotymplig byråkrati med ett stort antalparlamentariker utan verkligt inflytande. Antaletparlamentariker i bör kraftigtreduceras, anser vi. Parlamentarikernasmöjligheter att fatta bindande beslut bör ocksåanalyseras. Kanske ett enda nordiskt centraltsekretariat borde inrättas? Behövs en särskildtidskrift för att täcka de nordiska ländernasinformationsbehov?Ja, herr talman, frågorna är många. Kanske enutredning skulle kunna ge svaren.Vi anser att har blivit enorganisation med ett enormt mångsyssleri.Verksamheten behöver förändras. verksamhet bör främstta fasta på frågor av gemensamt nordiskt intresseoch där ett gemensamt nordiskt agerande kan getyngd åt nordiska krav och behov i ett europeisktsamarbete.Man bör ta fram olika modeller för hur arbete och beslut skall följas upp i de olikaparlamenten och regeringarna. Om Nordiska rådetinte bara skall bli en tungadministrerad byråkratisknordisk diskussionsklubb, måste man finna enmodell där rådets arbete och beslut får en starkareställning än . I annat fall bör det nordiskasamarbetet drivas vidare i andra former än .