prot · GG0996 · 1993-04-21 00:00:00 — Häkten och anstalter är överfulla.Kriminalvården står inför en svår uppgift. Trots atttillfälliga platser har tagits i bruk har det varitnödvändigt att dubbelbelägga celler.Överbeläggning innebär också brist på arbete ochannan sysselsättning samt för liten personal. Dettapåverkar miljön på hela anstalten. Det uppstårirritation, konflikter och våld, vilket leder tillsvårigheter att upprätthålla säkerheten. Deintentioner om narkotikafria anstalter ochavdelningar, som går ut på att missbrukare och ickemissbrukare inte skall behöva komma i kontaktmed varandra, går inte att upprätthålla.Det går helt enkelt inte att differentiera de intagna.Troligen kommmer det inte heller att vara möjligt ifortsättningen. bedömeratt trots öppnandet av gamla anstalter och enutbyggnad av nya anstalter, som innebär ett storttillskott av platser, kommer det ändå att rådaplatsbrist under de kommande åren.Det är bara att konstatera att det i stort sett bliromöjligt att differentiera de intagna eftersäkerhetsbehov och efter de intagnas behov av vårdoch behandling. Vart tog intentionerna vägen? Hurskall det gå att anpassa de intagna till samhället?Har utskottsmajoriteten gått ifrån målsättningenom den beläggningsnivå som haruttalat sig för, dvs. att det skall finnas lediga platseri systemet för att man skall kunna göra endifferentiering. Annars blir talet om att utvecklainnehållet och ge god vård tomt prat.Vi socialdemokrater menar att de principer somlades fast kriminalvårdsreform alltjämtstår sig och bör vara vägledande i det fortsattaarbetet. Det är av stort värde för de intagna, menockså för samhället, att kontakter med anhörigaoch sociala myndigheter på hemorten kanupprätthållas. Det är en förutsättning för deintagnas anpassning att de av hemkommunen kanfå en service inför och efter frigivningen. Det är avstörsta vikt att kriminalvårdens klienter intebehandlas annorlunda än övriga medborgare närdet gäller hjälp och service.De flesta av kriminalvårdens klienter är starktsocialt missgynnade. Många saknar arbete ochbostad, som de har dragit på sig storaskulder. Det har blivit allt svårare att främjaanpassningen. Därför krävs det allt större insatserunder anstaltstiden och också därefter.Det bör med kraft satsas på utbildning,yrkesutbildning och social träning. En ytterligareutbyggnad av motivationsinsatser för missbrukaresamt av vård och behandling är nödvändig.Insatserna bör ske utifrån en helhetssyn, dåsamarbete bör utvecklas med myndigheter ochorganisationer.Det är inte ovanligt att den intagne lämnaranstalten utan att ha någon bostad eller någotarbete. Därmed har den frigivne ingen fast punkt itillvaron. Prognosen att leva ett normalt liv blir dådålig. Den behandling mot missbruk och de insatserav annan rehabilitering som påbörjats underanstaltstiden omintetgörs, om det inte finns viljaoch resurser att efter anstaltstiden ge stöd ochhjälp. I uppdrag borde det isamband med översyn av verksamheten ingå attgöra en analys och komma med förslag till åtgärdersom är nödvändiga utifrån denna helhetssyn.Det ställs av och till krav på indragningar ochförändringar av permissionsförmånerna. Dagenspermissionssystem innebär en rimlig avvägningmellan vistelse i anstalt och möjligheter tillkontakter med yttervärlden, vilka ingår som ettviktigt led i återanpassningen.Årligen beviljas 42 000 permissioner, varav detbara är en liten del som missköts, 3--4 %.Naturligtvis skall man även fortsättningsvis se tillatt så få permissioner som möjligt missköts. Vianser att det är angeläget att slå fast att någongenerell skärpning inte är påkallad. I stället måstedet till bättre planering och liknande åtgärder.Herr talman! Det är angeläget att finna alternativtill fängelse och att utveckla påföljdernakontraktsvård och samhällstjänst. En förutsättningför att frivården skall kunna fullgöra sina uppgifterär att andra samhällssektorer tar sitt ansvar och inteundandrar sig de kostnader som faller på dem.Många kommuner har helt frånsagt sig sitt ansvarför missbruksvården, och då återstår endastfängelse. Det finns flera hinder utanförkriminalvårdens område som kriminalvårdenföljaktligen inte rår över.Vi menar att inriktningen måste vara att minskaantalet klienter i fängelse och öka antalet klienter ifrivård. Men då måste också frivården gesmöjligheter att utvecklas och att mera kraftfulltkunna bygga upp det samarbete och det innehållsom krävs för att man skall kunna ge klienternastöd och hjälp.Övervakarna inom frivården gör ett ovärderligtarbete. Detta vill vi uppmärksamma genom enhöjning av ersättningen till . Ensådan höjning motsvarar på intet sätt det arbetesom övervakarna lägger ner. Höjningen får merases som symbolisk. Vi tror dock att höjningen kanbidra till att öka rekryteringen av övervakare. Detbör avsättas ytterligare för dettaändamål.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1,2 och 14. Naturligtvis står vi bakom alla desocialdemokratiska reservationerna.Anf. 156 ():Herr talman! Det var för mig en anhopning avärenden i kammaren . Jag kom hem från enutlandsresa sent , därför har jag inte hunnit attförebereda mig så noga i alla ärenden.I betänkandet Anslag till kriminalvård m.m. harVänsterpartiet en meningsyttring som dels handlarom anslaget till kriminalvården och ökadanvändning av frivårdspåföljder. Det kan varariktigt, som utskottet påpekar, att man inte fram tillden skulle hinna göra så storaförändringar. I dessa motionsyrkanden, som vi harframfört , betonar vi att man verkligenmåste komma till skott för att få fram alternativ tillfängelse så att man på det sättet kan minskakostnaderna för fängelsevistelse. Fängelsevistelseär, som så har sagts här ikammaren, det dyraste och sämsta alternativet.Trots att yrkandet fanns med i vår motion finns detingen sådan punkt i meningsyttringen, eftersomden sammanfaller med Socialdemokraternasreservation. Vi kommer därför att rösta för denreservationen.Det har tagit att ta fram,utveckla och implementera alternativ tillfängelsestraff. Den utvecklingen måste helt enkeltintensifieras. Trots det faktum att man nu harutökat tiden för verkställigheten innebär det attkostnaderna för fängelsevistelse ökar. Vi hadeockså tidigare en debatt om motioner ochreservationer i frågan.Vi har i vår meningsyttring också tagit upputlandstransporterna, vilket vi också gjorde i fjol.Nu har ju justitieministern initierat en utredningoch uppmärksammat att utlandstransporterna ärväldigt dyra. Det är inget ovanligt att en transportkostar 100 000 utan det hör mer till vanligheten.Orsaken till att jag ändå valde en meningsyttring pådenna punkt var att det verkligen behöverpoängteras att dessa kostnader kan hållas nere ochminskas dels genom en omorganisation, delsgenom ett mer effektivt samordnande av resor ochatt man där det är möjligt kanske kan väljaalternativ till flyg. Exempelvis kan man, när man nuavvisar människor till f.d. , i ställetanvända busstransporter.Det finns i betänkandet fler reservationer somsammanfaller med våra nuvarande och tidigaremotioner. Det gäller bl.a. ersättning tilllekmannaövervakarna. Man skall vara verkligidealist för att ta sig an denna viktiga uppgift. Dethar visat sig att det är mycket bra att använda sig avlekmannaövervakare. täckerinte ens de kostnader man kan ha för telefonsamtal.Jag menar att det inte är någon åtta till fem-verksamhet att vara lekmannaövervakare.När det gäller beläggning och differentiering inomkriminalvården, som tog upp, harvi en litet avvikande uppfattning omnärhetsprincipen. Vi är beredda att rucka pånärhetsprincipen till förmån för differentieringen.Den är så pass viktig att man kanske inte längre börha lika starka krav på närhetsprincipen.Vi kommer också att rösta för ett tilläggsdirektiv tillFängelseutredningen.När det gäller permissioner är det säkert så som desom arbetar på kriminalvårdsanstalterna säger, attkraftigt skärpta permissioner innebär en mycketsvårare arbetssituation. Permissioner är naturligtvisviktiga, inte bara för att hålla kontakten socialt medsamhället utanför, utan även för att kunna skaffaarbete och för att kunna förbereda en återgång tillsamhället.Ny demokrati har en reservation som handlar omvisitationspatruller. Ur behandlingssynpunkt anservi att det inte är så lyckat om det är de som arbetarpå kriminalvårdsanstalterna som skall utföravisitation och söka efter narkotika. Jag tror att detvore mycket olyckligt om man tog bort dessavisitationspatruller.Reservationen Ökade insatser inom frivårdeninnehåller också ett gammalt krav från oss iVänsterpartiet. Detta gäller också reservationenom kontraktsvård och samhällstjänst.Herr talman! Detta var allt.Anf. 157 ():Herr talman! Låt mig först konstatera att BerithEriksson ursäktade sig för att hon kanske inte hadealla papper i ordning. Även om jag naturligtvis intealltid delar den politik som , beundrar jag hennes förmåga att alltidha arbetsmaterialet med sig liksom färdigaanföranden och bra repliker. Jag föreställer mig attdet kan vara jobbigt för företrädarna för småpartier, där man är ensam om att sköta ett heltområde. I större partier är man rätt många. Där ärdet ibland snarare slagsmål om att få företräda sittparti i olika ärendebehandlingar. Här talar jag dockicke av egen erfarenhet.Jag konstaterar, herr talman, att är företrädare för det störstaoppositionspartiet förfasar sig över att det ser ut attha inträffat en vändpunkt i kriminalvården ellerrent av i rättssystemet. Det blir längre straff och flerstraffade. Driftskostnaderna för fångvården liksominvesteringarna kommer att öka. Det råder i dagöverbeläggning.Låt oss gå tillbaka till vad som händeunder 80-talet. Det blev plötsligt ett väldigt stortintresse för den kriminalvårdspolitik och denrättspolitik som socialdemokraterna då iregeringsställning bedrev. Det hände rätt mycketsom skakade allmänheten. Verkligt farligaförbrytare promenerade ut ur fängelset. En av demvar Ursut, känd rymmare. En annan varlandsförrädaren och storspionen Bergling.Samtidigt kunde vi notera en väldig ökning avantalet våldsbrott, särskilt de grova brotten.Allmänheten började reagera. Plötsligt sade mångaprecis som vi moderater hade sagt ,nämligen att det har blivit en flumpolitik. Manbyggde t.o.m. fängelser som i stort sett var öppnaanstalter. Jag har här i kammaren tidigare beskrivitnågra av dessa anstalter, som i princip i fråga omtjänsteutövning skall vara slutna men där man ändåi lågskor och överrock kan promenera över det somskall vara något slags avspärrning eller stängsel.Denna flumpolitik tröttnade allmänheten på. Ettstatsråd fattade vad som höll på att hända,nämligen att allmänheten, svenska folket,medborgarna, våra väljare, skulle börja reagerariktigt ordentligt och kanske rent av alla såsom enman eller kvinna säga samma sak som vi moderater.Det statsråd som fattade vad det handlade om varAnna-Greta . Hon utlovade skärpning.Såsom justitieminister blev hon omedelbartpopulär. Det blev hon därför att hon ville föra enbättre politik på detta område.Bra sagt sade folket. Av regeringen -- åtminstoneav -- fick man intrycket att 50-procentsrabatten på fängelsestraff,halvtidsfrigivningen, skulle omprövas. Det skulleminsann bli en annan och bättre ordning.Nu blev det inte riktigt så. gårSocialdemokraterna häftigt emot det faktum att vifyra regeringspartier och regeringen har ändratlagstiftningen och regelverket så att man måste sittaav två tredjedelar av straffet, som är fakultativt,dvs. skall i varje enskilt fall prövas.Detta ser vi såsom naturligt. Varför skall manutdöma ett fängelsestraff på t.ex. och sedanlåta den som får straffet och har gjort sig förtjänt avdenna straffsats gå ut i friheten, visserligen underövervakning men ändå. Allmänheten, som kännersig ganska prövad, förstår inte detta.Kriminalvården kostar dock ganska mycket. Påförsta sidan i justitieutskottets betänkande nr 25kan man läsa att själva Kriminalvårdsstyrelsenkostar , attkriminalvården i sin helhet kostar 3 298 miljonerkronor och att utlandstransporterna, som BerithEriksson tog upp speciellt med anledning av sittsärskilda yttrande, för ett enda år kostar 125miljoner kronor, kanske t.o.m ännu mer.Här vill jag ta vara på tillfället och hänvisa till vadvi i utskottet har tagit fasta på när det gällerutlandstransporterna. Det finns skäl att som BerithEriksson gör reagera mot dessa. Då vill jag här påregeringspartiernas vägnar hänvisa till det som stårpå s. 20 i utskottets betänkande. Eftersom denärade lyssnarskaran inte har tillgång till dettabetänkande, skall jag be att få läsa högt några fåmeningar. ''Regeringen har i beslut den 4 februari 1993uppdragit åt attomorganisera transportverksamheten medmålsättningen att en ny organisation skall kunnaträda i kraft . -- -- -- Utskottetdelar justitieministerns uppfattning att det ärangeläget att transportverksamheten rationaliserasoch effektiviseras. Mot bakgrund av det som anförsom förväntade ökningar av behovet av transportertill utlandet delar utskottet justitieministernsbedömningar om konstruktionen medförslagsanslag och om medelsbehovet. ''Låt oss hoppas att denna rationalisering går i denriktning som föreslog. Det skallinte vara nödvändigt att flyga ut alla dessatransporter. Man skulle också kunna åka buss ellerkanske rent av tåg, ett transportmedel som ofta harsin förespråkare i just mig så, herr talman, citera ett stycke på s. 18 ibetänkandet, där utskottet återger vadFängelsestraffkommittén skriver i sitt betänkandeSOU 1986:14. ''Kommittén framhöll bl.a. att en viktig, oftaförbisedd, uppgift för straffsystemet är atttillgodose målsägandens intressen. För att denenskilde skall känna att han lever i ett rättssamhälleär det viktigt att den som begår brott blir föremålför ingripanden från samhället. För den som utsättsför brott utgör straffet en markering av attsamhället står på hans sida. Det torde, anförkommittén vidare, förhålla sig så att många somutsatts för brott finner det rättvist attgärningsmannen tilldelas ett kännbart straff. Attframhålla straffsystemets uppgift att tillgodosemålsägandens intresse är särskilt viktigt i ettsamhälle där man strävar efter att hålla straffen påen jämförelsevis låg nivå. ''Detta stycke är återgivet med anledning av enmotion från Ny demokrati. Motionen har sedanresulterat i reservation nr 15.Får jag så, herr talman, övergå till att kortkommentera de reservationer som föreligger. De ärrätt många, nämligen 18 stycken, varavSocialdemokraterna står för hälften och Nydemokrati för den andra hälften. Därtill kommertvå särskilda yttranden.I reservation nr 1 begär Socialdemokraterna, somBirthe Sörestedt redan har påpekat, högreersättning till lekmannaövervakarna. Det kan synasmotiverat att höja denna ersättning från permånad till . Det skulle kosta 10 miljonerkronor. Socialdemokraterna har ju sin egenmatematik, så de har tillgodoräknat sig 100miljoner kronor på grund av vad de anser vara enfelbedömning från regeringens sida.Dessa pengar hade man i så fall kunnat ta framtidigare. De är inte någon ersättningsom har satts utan harförekommit . Det har väckts motionertidigare vari påpekats att det vorepå sin plats med en högre ersättning.När detta är sagt kan vi gå till endepartementspromemoria, där man har gjort vissavärderingar och funnit att arvodet, om det skall hanågon särskild påverkan när det gäller att rekryteradessa lekmannaövervakare, borde uppgå till 1 000--1 500 kr.Dessa pengar finns inte. I nuvarande läge, med ettgigantiskt budgetunderskott, är också 10 miljonerför mycket. Desto mera markerad blir den ideellainsatsen i detta uppdrag, som förvisso -- jaginstämmer helt i uppfattning -- ären mycket viktig uppgift. Det är dock inte säkert atttimpengen blir så särskilt låg för alla som arbetarmed detta.Reservation 2 handlar om beläggning ochdifferentiering inom kriminalvården. Vi kankonstatera att beläggningsnivån är hög, 95--100 %.Den är dock inte , om statistiken ärriktig. Det är självfallet önskvärt med endifferentiering. Det har vi varit överens . Men vi får vara snälla och avvaktakompletteringspropositionen. I den kommerregeringen att lämna besked om hur problemenskall lösas framöver.Reservation 3, som också är socialdemokratisk,handlar om normaliserings- och närhetsprincipen.I direktiven till sägs att manskall göra sina överväganden mot bakgrund avutvecklingen inom samt inom hälso-och sjukvården. Från majoritetens sida säger vi attdet inte finns skäl att föregripa dettautredningsarbete. Det finns inte heller skäl attföregripa det arbete som pågår iFängelseutredningen. Här pågår bl.a. enomfattande klientelundersökning somSocialdemokraterna uppenbarligen är likaintresserade av som regeringen ochregeringspartierna.I reservation 5 framför de socialdemokratiskaledamöterna i utskottet ett mycket angelägetärende, nämligen en utbyggnad av vård- ochbehandlingsinsatserna. Vi kan konstatera att enöversyn pågår inom ramen förkriminalvårdsreformen. Det finns inte heller i dettasammanhang anledning till något särskilt uttalande.I reservation 6 framför , som var Nydemokratis företrädare vidjusteringssammanträdet, att han vill haÖsteråkersanstalten som förebild. Han konstateraratt man där har en bra arbetsbehandling och attÖsteråkersanstalten därför bör bli en förebild.Vårt svar är att Österåkersanstalten redan är enförebild. Man har där bra arbetsmetoder ochbehandlingsmetoder. Statskontoret lämnade ,1992, en rapport, nr 27. Där framgår det attÖsteråkersanstalten har en gynnsam inverkan pårehabiliteringsresultatet. Det som efterlyses ireservationen är alltså på gång, och det är intenödvändigt med ett uttalande.I reservation 7 tar de socialdemokratiskaledamöterna i utskottet upp permissionerna.Denna reservation kommenteras mycket ingåendei betänkandet. På s. 11--13 anges t.o.m. regler m.m.om själva systemet, hur lång permission man får viden viss straffsats, etc. Det pågår en översyn avkriminalvården, vilket jag har nämnt. Detfinns därför inte någon anledning att nu göra någotuttalande, eftersom detta är föremål föruppmärksamhet.I reservation 8 av Ny demokratis taskemisk kastrering upp. Utskottsmajoritetenhänvisar i detta sammanhang tillFängelseutredningen och konstaterar bl.a. att detär svårlösta etiska problem förknippade med detta.Göran kommer senare att tala om dettaämne. Vi finner inte någon anledning att nutillkännage någonting, eftersom detta ingår iFängelseutredningens direktiv. Det är helt klart.I reservation 9 från Ny demokrati tas narkotikafriaanstalter upp. Det eftersträvar vi alla. Det ärförvisso mycket angeläget. Det är självklart attmålsättningen skall vara narkotikafria anstalter.Utskottet kommenterar denna reservation mycketutförligt. Det berättas också om hur stor del av denyintagna som använder narkotika. Det är intealldeles lätt i fängelserna. Men låt mig bara, utöverdet som möjligen står i betänkandet, göra tilläggetatt narkotikaproblematiken på fängelserna äroerhört svårbemästrad. Men det måste sättas inutomordentliga insatser.Jag kommer då över till ämnet visitationspatruller.Vi konstaterar att detta är något somKriminalvårdsverket självt har bestämt sig för attändra på, dvs. i stället för en patrull som åkeromkring i landet, skall man decentralisera det hela,och detta i syfte att effektivisera denna verksamhet.Jag har förbrukat mer än den tid somjag har begärt, och jag beklagar det, herr talman.Jag kommer bara att konstatera att också övrigareservationer som föreligger är lämpliga att avslå.Jag vill som jag yrkar avslag på dessa ochpå meningsyttringen från yrka bifalltill hemställan i detta betänkande.Anf. 158 () replik:Herr talman! Det finns inga belägg för att längdenpå fängelsestraffen skulle minska brottsligheten.Målsättningen måste ändå vara att vi angriperbrottsligheten. Har det aldrig föresvävat GötheKnutson att dessa miljoner som satsas påfängelseplatser kanske skulle kunna användas påett bättre sätt till förebyggande verksamhet och tillrehabilitering, så att de dömda inte återfaller ibrott?Nu vill göra gällande attSocialdemokraterna för en slapp politik. Jagkommer ihåg vad som sades när det skedderymningar. Då sade partikamratatt det berodde på det vackra vädret. Så kan manockså tyda det.Jag vill också peka på att det inte gick att vänta tillhösten på förslag omvillkorlig frigivning. Nej, i fråga om detta måsteman ingripa och lägga fram ett provisorisktförslag. Det kanske är därför som det är litetbesynnerligt, eftersom de som är dömda till hårdastraff, , skall friges efter halvtid.Göthe har vid ett flertal tillfällen här ikammaren pekat på vikten av att kriminalvårdenkan bekämpa narkotikan. Det har även . Men att differentiera de intagnamåste vara en förutsättning för att man skall klaradet. Om man inte kan ge möjligheter till detta inomkriminalvården, eftersom det är ett av de viktigasteinslagen, kommer det att bli omöjligt både atthantera narkotikasituationen och att garanterasäkerheten på anstalterna.Anf. 159 () replik:Herr talman! talar på ett sätt somgör mig väldigt nyfiken på vad Socialdemokraternanu eftersträvar för system då det gällerfängelsestraffen.Vi har denna eviga debatt om fängelsestraffenspåverkan. Jag delar den vanligaste uppfattningen,att fängelsestraffet sällan gör någon människabättre. Det finns dock, och det är väsentligt, envård i fängelserna. Har den varit dålig under alladessa socialdemokratiska år av regeringsutövning,så skyll inte på oss som har regeringsmakten.När det visar sig att svenska folket i storutsträckning har tappat förtroendet förrättsutövningen, när en mängd internerbokstavligen promenerar ut ur fängelserna och närman tycker att straffen är för låga med hänsyn tillden skada som de straffade har gjort sig skyldigatill, finns det anledning att lyssna på det vi vanligenkallar den allmänna rättsuppfattningen. För att inteförlänga inlägget ber jag att få hänvisa till minhögläsning ur Fängelsestraffkommitténsbetänkande från 1986.För somliga förbrytare är det nödvändigt medinlåsning. Under den tiden skyddas allmänhetenifrån de brott som vederbörande eljest skulle habegått. Jag tror inte att vi skall bortse från attfängelsestraffet också har en preventiv verkan,eller som det hette förr på galgplatserna: Denskyldige till näpst och androm till varnagel.Vi har ett genomdiskuterat rättssystem och detgäller att se till att det har allmänhetens förtroende.Jag tror att vi från de nuvarande regeringspartiernaförvaltar detta med större förtroende hosallmänheten än det förtroende Socialdemokraternahade och som gjorde att just tonen och sade att här skall det bli en bättreordning. Sedan fick hon inte vara kvar somjustitieminister. Det var synd. Om man skulle ha ensocialdemokratisk regering var detbeklagligt att hon avsattes.Anf. 160 () replik:Herr talman! Jag tycker nog att farlitet illa med fakta. Att de intagna promenerar ut äri alla fall inte riktigt. Vi vet att både rymningar ochmisskötta permissioner är en mycket liten del. Jagtrodde att som redaktör var mernoggrann med faktaunderlag.Det Socialdemokraterna vill och har velat underhela 80-talet visar den utveckling som ägt rum inomanstaltsvården. Man har byggt ut behandlings- ochpåverkansinsatser för att ge missbrukaremotivation att ta tag i sitt missbruk och gå in ibehandling. Det står nog helt klart att det är deninriktningen vi vill ha.Men jag kan också påminna mig att Moderaternaaldrig har pratat om de åtgärder i stortsom skulle behövas för att den enskilde skulle geupp sin brottsliga bana och komma in i ett normaltliv. har aldrig sett längre än tillstraffet. Det har alltid handlat om vedergällning;begränsning av besök, indragna permissioner ochlängre fängelsestraff.Men det finns efter straffet, och man måstese till helheten. Därför måste de insatser som görspå den sociala sidan , men ocksåefter fängelsetiden, för att ge möjligheter till arbeteoch bostad utvecklas ytterligare. När det gällermissbrukarvården ser vi att kommunerna helt harfrånsagt sig sitt ansvar. Då återstår inte mycket förde missbrukare som vill ha hjälp. Det är i många fallkommunernas ovilja mot kontraktsvård som gör attdet bara återstår fängelse.Anf. 161 () replik:Herr talman! Först var det frågan om att internernapromenerar ut.