prot · GG0959 · 1993-02-10 00:00:00 — Det är klart att det kan uppfattas som ettregeringspartis brist på utrymme att göra politik attkomma dragande med krav på ytterligare enminister. Det är väl så man välvilligt kan tolkadetta. Men nog är väl udden ändå riktad motbristfälliga insatser från ett av de partier som ingåri den regeringskoalition som faktisktsjälv är en del av. På något annat sätt kan detrimligen inte tolkas.Anf. 99 () replik:Herr talman! Jag var på sammanträden under helagårdagen och under hela . Jagarbetade och började igen kl. 7 , ochjag har varit på sammanträden . Jag kanärligt säga att jag faktiskt inte har tagit del av någrasom helst detaljer i det som till. Jag har bara i denna debatt hörtryktesvis litet grand om detta. Därför tänker jaginte ge mig in i detta.Jag kan naturligtvis fråga vari det etiska låg i attunder 80-talet ta 15 miljarder avförsäkringspengarna från pensionsspararna, vilketGöran parti gjorde. Vari ligger det etiskaoch det moraliska i att ta pengar urarbetsmarknadsfonderna för att bygga ut denoffentliga sektorn och hjälpa till att skapa deproblem som vi har? Man skall nog inte kastasten i glashuset.Om denna diskussion kan jag bara säga att jag integår in i en diskussion om det ärende som äraktuellt och som jag inte har tagit del av.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 100 ():Herr talman! Det moderatleddaNäringsdepartementet har marknaden som sinledstjärna. Denna obeskrivliga marknad skall lösaalla problem. Marknaden skall skapa nya företag,produkter och innovationer. Marknaden skallenligt icke-minister och deborgerliga ledamöterna i denna riksdag också lösafinansieringsfrågorna för de små och medelstoraföretagen.Vi socialdemokrater har inte denna övertro påmarknaden. Vi menar att det, för att få i gång enväl fungerande näringspolitik, behövs många olikakomponenter.Vi socialdemokrater har anvisat vägar genom demotioner som vi har väckt i samband med denallmänna motionstiden.För att åstadkomma en positiv näringsutveckling iSverige måste åtgärder vidtas på en bred front.Insatserna måste vara av såväl generell som selektivart och ske både på kort och på lång sikt.Generella insatser görs genom satsningar påinfrastruktur, teknisk forskning och utvecklingsamt kompetensutveckling.Därutöver krävs andra åtgärder för att skapagynnsamma betingelser för att stödja och utvecklade små och medelstora företagen.Vi socialdemokrater kräver att det snarastutarbetas ett samlat näringspolitiskt program riktattill små och medelstora företag. Programmet skallutformas med ett Europaperspektiv.Vi menar att en samordning måste ske med EG:snäringspolitik. Inom EG, till skillnad från ,bedrivs en aktiv näringspolitik, som bl.a. innehållersatsningar på olika branschprogram.Det näringspolitiska program som vi anser skallutarbetas bör innehålla konkreta och handfastastöd till de små och medelstora företagen för att deskall kunna komma ut på Europamarknaden. Dethandlar om kunskapsstöd av olika slag, t.ex. i formav marknadsföring, utbildning för förbättradespråkkunskaper och ökad förståelse för kulturellaskillnader. Ett annat viktigt inslag i programmetskall vara att småföretagen informeras om demöjligheter som ett kommande innebär.För att fullfölja uppgifterna på detta områdetbehövs en kompetent och kraftfull aktör -- en statligsådan. Vi menar att är den statligamyndighet som kan dessa frågor. Men då gäller detatt upprusta i stället för att nedrusta dennamyndighet. är den myndighet som bästkan föra ut dessa uppgifter.Under det senaste året, och även under dennadebatt, har riskfinansieringsfrågor diskuterats. Detär många som har synpunkter på detta område.Bland småföretagare finns det en mycket stor oroför produktionen och för de anställda på grund avsvårigheter med finansieringen.Under höstriksdagen fattade vi beslut om fleraförändringar till nya organisationer inomriskfinansieringsområdet. Vi socialdemokrater harinte, som den borgerliga regeringen brukar hävda,sagt nej till alla dessa förslag. Vi är beredda att geden nybildade Industri- och nyföretagarfonden enchans. Vi menar att det inte är enbart de nystartadeföretagen som behöver stöd. Det är de redanbefintliga företagen som är i behov av mycketstort stöd för att komma över den nedgång ikonjunkturen som vi nu upplever.Utvecklingsfonderna är ett regionalt organ som harkompetens att bedöma företagen ute i sina resp.län. Närheten och kompetensen är viktig, och vi vetatt den finns hos utvecklingsfonderna.Riskkapitalmarknaden är ett område där det ärnödvändigt med ett samspel mellan offentliga ochprivata aktörer. Från Näringsdepartermentet måstedet finnas en större förståelse för de villkor somsmåföretag verkar under. Småföretagen måste vetaatt det finns ett riskkapitalsystem med aktörer somvisar mod, uthållighet och tålamod. Därför vädjarjag till denna regerings ledamöter att ta på sigglasögon, så att de ser verkligheten.Anf. 101 Näringsminister talman! Jag tror att vi ser verkligheten tydligt.Jag vill rekommendera att klivaut i verkligheten för att se vad som har hänt. Det äringet tvivel om att marknadsproblemen är en av deallvarligaste svårigheterna för många små ochmedelstora företag att lyckas.Vi vill satsa på infrastruktur, kompetenshöjning,forskning och utveckling som stärker de mindre ochmedelstora företagens förutsättningar att arbeta.Jag måste ställa mig frågande till vad det egentligenär som Socialdemokraterna vill med tanke på dentredubbling av resurser som vi anslår tillinfrastrukturen. I forskningspropositionen aviseraskraftiga satsningar på forskning och utveckling.Inte kan höjningar av energiskatterna förföretagen, höjningar av arbetsgivaravgifterna ellersatsningar på mer prospektering, som är några avslagnumren i det socialdemokratiska förslaget, genågot?Jag måste säga att jag delar , ergamle vice statsministers, bedömning att niverkligen hade glömt bort de små företagen underde senaste 20 åren.Vi har påbörjat genomförandet av nästan helaSmåföretagarnas riksförbunds handlingsprogram.Vi stärker småföretagens konkurrenskraft. Vi stärkerinfrastrukturen, kompetensutvecklingen,forskningen och utvecklingen och framför alltriskkapitalförsörjningen. Ni har röstat nej till denstörsta satsningen i på nytt riskkapital.Till sist vill jag säga något om bankerna ochfinanskrisen. Det vore klädsamt om kammarenssocialdemokrater var litet ödmjuka på denpunkten. Finanskrisen i är värre än i någotannat land i . Den har till stor deluppkommit genom en felaktig avreglering, där manförst släppte loss kreditavregleringen. Sedan, närman drev upp priserna på snart sagt allting i Sverigegenom ökad kreditkonsumtion, släppte man påvalutaregleringen. Då var allt jättebilligtutomlands, och därmed fick vi ett stortkapitalutflöde. Sedan kom räntekänsligheten, ochdå punkterades hela denna bubbla. Det har skadatsvenska mindre och medelstora företag mer ännågonting annat.Anf. 102 ()replik:Herr talman! Först vill jag peka på att denforskningspolitiska propositionen inte har kommitännu. Men om det är som statsrådet säger, att detkommer en hel del om branschprogram och annat,tar vi den debatten den dag propositionen kommer.Då granskar vi också de motioner som har lagtsfram.Jag vill på precis samma sätt som Per ,med en papegojas envishet, upprepa det vi har sagt.Ett näringspolitiskt program anser vi måsteutarbetas, och det bör innehålla konkret ochhandfast stöd och stimulans till de små ochmedelstora företagen, så att de kan komma ut påEuropamarknaden. Det handlar om kunskapsstöd,det handlar om hjälp med marknadsföring. Dettatycker vi att det är rimligt att den borgerligaregeringen lägger fram ett samlat initiativtill, så att vi kan stötta de små och medelstoraföretag som finns i Sverige.Vid valutans avreglering har jag inget minne av attnågon borgerlig politiker i denna kammare sade:Nehej, vi skall inte avreglera . Där tror jag attvi har ett gemensamt ansvar, om den frågan skullebehöva diskuteras i detta sammanhang.Anf. 103 Näringsminister ():Herr talman! För den misslyckade avregleringenunder 80-talet tror jag att det finns ett stort ansvarhos socialdemokratin. Jag delar i och för siguppfattningen att ingen helt kan svära sig fri. Så tillvida ger jag rätt.Vi har inte varit emot avreglering, däremot har vivänt oss mot ordningsföljden. Vi borde ha fåtträntekänsligheten genom en tidigmarginalskattereform, sedan valutaavregleringenoch sedan kreditavregleringen. Då hade detkommit i rätt ordning. Då hade vi förmodligen intefått en värre finanskris än i jämförbara länder, ochde har det allvarligt nog.Jag är i och för sig smickrad över att densocialdemokratiska oppositionen vill att det skallvara den borgerliga regeringen som utarbetar detnäringspolitiska programmet för de små ochmedelstora företagen. Det är ett erkännande i sig.Genomförandet av småföretagarnas program, somär ett mycket omfattande näringspolitiskt program,skall göra småföretagare till Europaskanske mest konkurrenskraftiga. Vi genomförsatsningar på ett informationscenter i förhela . Där kan man föra samman olika småoch medelstora företag och deras produkter för attpå det sättet hjälpa dem ut i . Vi reformerarhela exportorganisationen för att på det sättetytterligare stärka vår konkurrenskraft. Viförändrar skatteförhållandena för småföretagen,eftersom de har gjort att vi har färre småföretag iSverige än i andra jämförbara länder.Herr talman! Jag tycker att det vi gör och det vi haraviserat är utomordentligt omfattande. Men detsocialdemokratiska bidraget till de här reformernaär höjda energiskatter, höjda arbetsgivaravgifter,beskattning på arbetande kapital och en rad olikaåtgärder som knappast kan mötas av några störreovationer från den här kategorin av företag.Anf. 104 ()replik:Herr talman! Marginalskattereformer och i vilkenordning valutans avreglering kom tycker jag att dendåvarande moderata oppositionen kunde hamedverkat litet annorlunda i, eftersomModeraterna inte ville vara med i någraskatteuppgörelser , utan valdeatt i stället kliva av det borgerligaregeringssamarbetet, just på grund avskattefrågorna. Det finns mycket historia som vikan prata om när det gäller de här frågorna.När det gäller omfördelningar och upprustningarsom behöver göras har vi socialdemokrater ingenannan väg att gå än att be den borgerliga regeringenförstå våra motioner och lägga fram de konkretaförslagen. Vi kan inte be någon annan just nu ivarje fall. Vi har naturligtvis en ambition att själva,så snabbt som möjligt, dock senast efter valet ,kunna lägga fast ett samlat program som ger småoch medelstora företag en möjlighet att överleva,kunna utveckla nya produkter och vara med ochslåss på Europamarknaden med de allra bästaförutsättningar.Men det räcker inte med enbart de förslag som denborgerliga regeringen redan har lagt fram ochsnabbt tänker lägga fram. Ett samlat program ärvad småföretagarna själva vill ha. Det räcker inteför det moderatledda attenbart lägga fram vad företagarnasriksorganisationer har begärt, för som enskildaföretagare står de inte bakom sinhuvudorganisation.Anf. 105 Näringsminister ():Herr talman! Jag noterar att Socialdemokraternainte anser att småföretagarna har samma åsikt somderas organisationer, vilket är nog såanmärkningsvärt. Jag tycker inte heller att den''track record'' som Socialdemokraterna har på dethär området precis imponerar.Vi gör skattesänkningar, vi gör förändringar förriskkapital, vi gör förändringar i arbetsrätt ochavregleringar. Menar allvar medförbättringar för små och medelstora företag, vilketjag hoppas att hon gör, hoppas jag också att vi skallfå se en konstruktiv och positiv debatt omarbetsrätten. Det är kanske den viktigaste fråganför många små och medelstora företag, vilketmärks om man går runt och lyssnar på dem och omman följer de enkätundersökningar som har gjorts.Anf. 106 (nyd):Herr talman! Jag hade litet tur. Jag trodde nämligenatt mitt ärende skulle hamna under övriga frågor påfredag. Det hamnade faktiskt under rubrikenNäringspolitik, men kunde även ha hamnat underMiljöpolitik. Det är ju ärendet efter detta, så dethade inte varit så farligt.Herr talman! Dagens politiker måste ta anvar förden politik som gårdagens politiker fört vad gällerfolkets inställning till bilism och bilindustrin. Vi hari dag 3,6 miljoner personbilar och 5,1 miljonerkörkortsinnehavare.Vi inser till fullo att bilen har kommit för att stanna.Vi vill att bilen även skall vara enhuvudtransportör för svenska folket. av alltresande sker med personbil. Kombinerat medsnabbtåg, buss och flygförbindelser på de längreavstånden kommer bilen att vara ett oslagbarttransportmedel för svensken.Vi inser också att det är vår plikt som dagenspolitiker att värna om miljön i innerstäderna, förhela landet och för övrigt för hela världen.I en rapport som finns nämnd i näringsutskottetsbetänkande /91:NU3 påpekas mycket riktigtatt en ändring av teknikutvecklingen och inte enändring av transportstrukturen måste till för attminska utsläppen radikalt eller t.o.m. ned till noll.Sveriges välstånd bygger till stor del på den svenskabilindustrins framgångar. av totalaexport 1990 producerades av bilindustrin. Vi har enduktig bilindustri i , och vi nydemokraterkommer, förhoppningsvis tillsammans med mångaandra politiker, att värna om denna industri. Trotsatt bilindustrin är starkt exportberoende, 85 %1991, behöver svensk bilindustri en starkhemmamarknad.Ibland räcker inte marknadskrafterna till. Härhopppades jag att ministern skulle haja till litetgrand, eftersom han tillhör . Då måstemarknaden styras av våra värderingar och våra mål.Ny demokrati vill genom en politisk processpåverka spelreglerna för marknaden. Vi föreslårdärför att inför en lag som harmoniserarmed de regler som kommer att gälla i fleraamerikanska delstater , och som mångaövriga länder faktiskt diskuterar att följa.För att stimulera det svenska näringslivet, medfordonsindustrin i spetsen, vill vi adoptera enmodernisering av den kaliforniska luftvårdsplanenför vägtrafik. Som en fortsättning föreslår vi attSverige siktar på en lagstiftning om att endastnollemissionsfordon får brukas i städer som harmer än 45 000 invånare.I framtiden finns det flera lösningar tillnollemissionsfordon. Elfordon är den endakända lösningen, men forskningen pekar mot attäven andra lösningar kommer att finnas . Vi vill som ett led i att införanollemissionsfordon stimulera och därmed stödjaforskning och utveckling av inhemskt produceradebränslen, som är ickefossila och som kan användasi vägfordon.Denna påverkan av marknaden bör bli en injektionför svenskt näringsliv, t.ex. fordons-, data-,elektronik-, batteri-, flyg- och försvarsindustrin.Dessutom fås en konstruktiv samverkan, ettväxelspel, mellan samhällets aktörer -- ett sådantväxelspel som gjort till en av världensstarkaste nationer.Vi vet att denna utveckling kommer förr ellersenare. Med utgångspunkt i att få trovärdighetmåste vi i våga visa på nya vägar att lösaproblem.Ny demokrati vill med ett krafttag förbättra miljönoch ge den svenska industrin en nytändning.Sverige måste markera transportområdetsbetydelse för miljön, och vi måste genom att varatydliga och konkreta visa att vi tar ett ansvar.Genom ett förhoppningsvis brett politisktsamförstånd visar vi den övriga världen hur Sverigepolitiskt och praktiskt börjar genomförasystemförändringar.Vi svenskar är mer eller mindre tvingade till attföregå med gott exempel för det övriga , omvi skall kunna komma till rätta med våramiljöproblem. För att få EG inkl. attminska sina utsläpp från t.ex. fordon måste vi visaatt det går att genomföra. Det är nämligen från detövriga som de stora utsläppen kommer.Det är bara en bråkdel som produceras i Sverige.I kan man läsaom att ekologisk kollaps hotar skogen och att''minskade utsläpp i EG-staterna, ochBaltikum kan hindra att den svenska skogen dör''.Vi har också kunnat läsa ett TT-meddelande somberättade om att en liten vit ballong som hittades påHisingen i hade uppsänts från ettbarnhem i . Det är ett typiskt belägg förhur vi från kontinenten kan få in sådant som därsläpps ut, som t.ex. miljöförstörande utsläpp frånbilar.Vi nydemokrater kommer därför att föreslå attregeringen skall tillsätta en utredning för attutarbeta ett lagförslag om stegvis skarpare reglerför miljözoner med målet att enbart hanollemissionsfordon i städer större än 45 000innevånare år 2007.Detta, ärade ledamöter, är ett perfekt exempel pånäringspolitik och miljöpolitik i samklang. För denhändelse att jag inte har talat tillräckligt tydligt häri dag vill jag också hänvisa till Ny demokratismotion nr 93. Jag kommer personligen att sändaöver den till näringsministern.Anf. 107 ():Herr talman! En av regeringens och riksdagensviktigaste uppgifter är att återupprätta somen tillväxt- och företagarnation. Näringslivetförsvagades, småföretagen glömdes bort ochnäringslivsklimatet blev illa skadat genomSocialdemokraternas framfart under årens lopp.När villkoren i upplevdes som mindreförmånliga röstade arbetskraft, kapital, företagareoch företag med fötterna och sökte sig till regionerdär förhållandena upplevdes som mer rimliga.Investeringarna försvann ut ur i oroandeomfattning i slutet på 80-talet.Kurvan över industrisysselsättningen vände brantneråt . Från den tidpunkten och framtill valet försvann av allaindustrijobb. Nedgångstakten efter valet ärdensamma som före valet.Varaktigt trygga arbeten kan åstadkommas baragenom att väl fungerande företag kan och villetablera sig i . Det gäller därför attåterskapa goda förutsättningar för produktivtarbete i Sverige.Näringsministern har redovisat de olika satsningarsom görs på småföretag och tillväxtföretag,teknologisk och annan infrastruktur, tekniskforskning och utveckling samt den sänkning avnäringslivets kostnader med 40 miljarder somgenomförts. Skatter som förstör och bromsarföretagande har sänkts eller tagits bort, osv.Inte minst viktigt är det att regeringspolitikenskapar optimism och framtidstro hos företagen.Regeringen har därför alltifrån starten gett tydligasignaler till företagen, signaler som innebär envändpunkt för företagsklimatet i . Dettahar, trots att den nuvarande situationen är så svåroch besvärlig, enligt en undersökning gjord avNUTEK också resulterat i att företagen gett uttryckför optimism och framtidstro.Samma optimism vad avser vårt landsframtidsmöjligheter gav också . Att företagensjälva, trots den nuvarande situationen, har en tropå framtiden bådar gott för vad som komma skallefter lågkonjunkturen.Herr talman! På ett område som berör företagensvillkor är jag kritisk mot den politik som förts avregeringen. I dagens svåra läge påarbetsmarknaden borde varje tillfälle att underlättaför de svenska företagen tas till vara. Mot dennabakgrund för enligt min mening enoförsvarlig och olycklig politik i fråga omSydafrika.Att håller fast vid sanktionerna motSydafrika när hela världen öppnat upp för handeloch investeringar i landet har ingen annan effekt ipraktiken än att svenska företag missgynnas.Det är inte rimligt att vi har kvar sanktioner sominnebär att svenska företag riskerar att hamna heltpå efterkälken när tyska, franska, japanska ochandra länders konkurrentföretag i godan ro kanetablera sig och ta marknadsandelarna.Nu beviljar regeringen visserligen dispenser, ochdet är ju väl. Men det finns många företag i vårtland, både små och stora, vars tillväxtmöjligheterbromsas genom sanktionerna.Sydafrikamarknaden är viktig, eftersom den oftautgör en inkörsport för verksamhet i hela södraAfrika. Betydelsen av ett upphävande avsanktionerna är naturligtvis svår att uppskatta.Men klart är att vi genomsanktionspolitiken hindrar att nya arbetstillfällenkommer till stånd i Sverige.Vi här i kammaren och vår regering bordeuppmuntra vartenda nytt arbete som kan skapas ivåra svenska företag. Sanktionerna hindrar ochbromsar och borde avskaffas . Allaledamöter i denna kammare och alla i vår regeringsom anser att det är viktigt att få fram nyaarbetstillfällen borde stödja mitt förslag attsanktionerna mot skallhävas.Anf. 108 (nyd)replik:Herr talman! Jag vill bara helt kort säga att jag till100 % stödjer när det gällerönskvärdheten av att avskaffa sanktionerna motSydafrika. Det var i den delen ett mycket bra tal.Anf. 109 ():Herr talman! sade i inledningen avdenna näringspolitiska debatt att den ekonomiskakris som råder i mångt och mycket är enindustrikris. Hela det svenska näringslivet, isynnerhet industrisektorn, befinner sig i en mycketallvarlig situation. Jag instämmer helt i deinledningsorden.Men till detta kommer den ekonomiskabrottslighetens skadeverkningar, som äromfattande och i hög grad drabbar såväl anställdasom näringsidkare och samhällsmedborgare iövrigt.Ekobrottsligheten kräver kraftfulla motåtgärder,och många vägar måste prövas för att bekämpaden. Vi vet att ekobrotten kostar skattebetalarnamiljarder kronor . Därför är det märkligt attregeringen inte visar något större engagemang idenna fråga.Den ekonomiska brottsligheten snedvriderdessutom konkurrensen så att skötsamma, seriösaföretag slås ut eller tvingas bli oseriösa för attöverleva. Denna utveckling har gått mycket långt ivissa branscher. De arbetsgivare som gör rätt för sigi samhället kan inte konkurrera på likartade villkorsom dem som t.ex. inte betalar sina skatter ellerinte betalar sina anställda avtalsenliga löner.Frågan om en begränsning av företags friaetableringsrätt har aktualiserats vid åtskilligatillfällen, inte minst på kongresser inomfackföreningsrörelsen. Kraven på någon form avnäringstillstånd/körkort har trots detta ännu intelett till något resultat.Sverige har vid en internationell jämförelse ennärmast unik frihet för företagsetablering, trots attetableringsfriheten inom flera näringssektorer ärbegränsad genom olika former av kontroll. Dit hörauktorisation, licensförfarande, allmännabehörighetskrav, m.m. Det kan därför knappasthävdas att en kompetens- och vandelsprövningskulle inskränka näringsfriheten.Missbruk av den fria etableringsrätten är ettgrundläggande hot mot näringsfriheten och densunda konkurrensen. Det är vår skyldighet attvärna näringsfriheten, de anställda och de seriösaföretagen. Här är kontroll, prövning samt riktadeåtgärder mot ekonomisk brottslighet och oseriösanäringsidkare a och o.Under 1992 redovisade Brottsförebyggande rådetsin studie av ekonomisk brottslighet. Den visar attdet förekom misstanke om ekonomisk brottsligheti hälften av de studerade företagen. I sanningensnamn skall det dock påpekas att det inte enbartrörde sig om skattebrott. Arbetsmiljöbrott, svartarbetskraft osv. måste nämnas för att göra bildenkomplett. Anlitande av svart arbetskraft har påsenare tid ökat oroväckande i omfattning, och detdöljs heller inte längre. I lågkonjunkturenskölvatten ökar både svart arbetskraft ochekonomisk brottslighet ytterligare, vilket ärförödande för samhällsutvecklingen.De seriösa arbetsgivarna måste kunna kännaförtroende för och veta att de har stöd frånsamhället i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Det stödet -- vill jag påstå -- har intede seriösa arbetsgivarna och näringsidkarna i dag.Visa förtroende för de seriösa företagen. Bekämpaden ekonomiska brottsligheten. Det är en viktig delför att nå vägen till vändning i denbekymmersamma situation som vi befinneross i och för att åter få fart på hjulen.Sverige har för sin framtid och för sin sysselsättningett mycket stort behov av ett starktsmåföretagande. En aktiv näringspolitik kräver attstaten förfogar över såväl kompetens somresursstarka aktörer. Regeringen har knappastvisat några framfötter på dessa områden.Jag sade i inledningen av mitt anförande att deekonomiska skadeverkningarna drabbar oss alla.Detta gäller inte minst de felaktigafastighetsspekulationer som ägt rum i mångabanker och företag. Tyvärr får alla, inte minst delågavlönade och de arbetslösa, vara med att betalanotan. Det drabbar hårt och mycket orättvist.Jag förutsätter att den ekonomiska brottslighetenkommer att belysas ytterligare under denallmänpolitiska debatten. Det är nödvändigt för attfå dessa frågor i fokus.