prot · GH0944 · 1993-12-15 00:00:00 — Detär rimligen det vi skall diskutera här.Det gäller nu att se till att vi inte får de härflaskhalsproblemen, när uppgången kommer inomden enskilda sektorn av ekonomin. Det är den sommåste dra oss ur krisen. Flaskhalsproblemen kan haolika utformning. Det kan gälla investeringssidanpå en del håll, där det också kan vara så att man heltenkelt inte får de personer man behöver, därför attde går på något slags företagsutbildning inom denkommunala sektorn och tycker att de där har bättrevillkor än vad som erbjuds ute i industrin. Dentypen av avvägningar måste också göras när vi sertill hur vi skall möta arbetslösheten.Anf. 30 () replik:Herr talman! Först skall sägas att orsaken till attArbetsmarknadsstyrelsen tycks få en del överskotti sin budget lär vara att ersättningen för utbildningnumera är så dålig att folk i stället väljer kontantabidrag.Sedan skulle jag vilja ställa en fråga till LarsTobisson. Det är i och för sig riktigt att det nu finnsvissa tendenser till en köpfest inom vissa grupper avbefolkningen. Det sägs att omsättningen inomjulhandeln har ökat jämfört med . Mendet är i så fall vissa grupper som åstadkommerdenna köpfest. Ett ganska litet skikt avbefolkningen, påstår jag, kan ägna sig åt dennaköpfest, medan däremot andra människor kommeratt ha oerhört svårt att få pengarna att räcka tillnågra julklappar. Jag skulle vilja veta om LarsTobisson över huvud taget ser dennafördelningsproblematik.Jag vill också ställa en annan fråga. Det finns ett valmellan privat och offentlig konsumtion. Vad ärviktigast: att svenska folket skaffar sig fler bilar ochfler TV-apparater eller att vi har en bra omsorg föräldre, barn och sjuka?Anf. 31 () replik:Herr talman! På den sista frågan vill jag svara attjag inte gör någon värdering och säger beträffandevad som i nationalräkenskaperna betecknas såsomprivat konsumtion resp. offentlig konsumtion attdet ena skulle vara bättre än det andra. Min strävanär att människorna själva med sin efterfrågan skallfå bestämma huruvida de föredrar det ena eller detandra. Vi politiker skall se till att människorna är istånd att träffa ett sådant val, alltså att de harekonomiska resurser att göra det. Då gäller det,som vi har sagt tidigare, naturligtvis att se till attskattetrycket sänks så att människorna har mer attdisponera för egen räkning men också -- ochdärmed kommer jag över till den andra frågan -- attse till att ekonomin växer, så att resurserna totaltsett blir större och människorna får mer pengar somde kan använda för att tillgodose sina egentligenoändliga behov.Jag blev väldigt fundersam på vad , när han sade att Arbetsmarknadsverkethar svårt att få avsättning för sina pengar. Detskulle bero på att kontantbidragen nu är så storaoch utbildningsbidragen inte så mycket större attmänniskorna föredrar kontantbidragen. I den måndenna inställning förekommer, borde vitillsammans försöka bekämpa den. Det måste varamycket bättre för den som har förlorat ensysselsättning eller inte kommit in påarbetsmarknaden genom bristande förkunskaperatt få utbildning i stället för att nöja sig medkontantbidrag. Jag tycker med min inställning skulle kunna hävda att den arbetslöseegentligen borde få betala för att få dennautbildning. Då menar attproblemet är att man inte får tillräckligt myckt merutöver den ersättning man får för att inte göra någotalls. Hela denna inställning ser jag såsom felaktig.Vi måste se till att människorna på ett annat sättplanerar för sin framtid.Vi har olika syn på dessa frågor. Men det viktiga föross är att få i gång produktionen -- upp fördelningsproblematiken -- och se till attresurserna totalt sett ökar. Det gör vi genom attskapa ett skattesystem, som stimulerar tillinvesteringar, arbete och företagande och därmedåstadkommer de nya jobb som människor så välbehöver och som vi har möjlighet att ge dem. Heladen uppgång som sker inom industrin innebär juatt det skapas jobb, men just inom industrin blirjobben inte så många på grund av den långtrationaliserade produktionen. Däremot skapas detjobb inom servicesektorn och inom tjänstesektorn.Där skall vi se framtiden. När denna optimism välsprider sig, får vi en konsumtion som leder till attden inhemska ekonomin drar i gång.Jag tror mig kunna säga att denna utveckling nu harinletts. Det gäller att inte störa den genom attförorda kraftiga skattehöjningar och hota deförbättringar inom ekonomin som regeringen medsin politik har åstadkommit.Anf. 32 ():Herr talman! Allt fler tecken tyder på att svenskekonomi nu har nått sin botten och är på väg uppåt.Vi har hört en diskussion om detta alldeles nyss.Det finns dock en risk för att vi, när vi börjar se alltfler ljuspunkter i tillvaron, glömmer bort denlångsiktiga diskussionen om hur vi skall kunnaskapa en stabil och sund ekonomisk utveckling iSverige. Ett exempel på sådana frågor ärinstitutionernas betydelse för ekonominsutveckling. Med institutioner menas olikainrättningar som t.ex. myndigheter men ocksåreglerna i vår lagstiftning och informella moraliskaregler.Det är omkring dessa frågor som åretsnobelpristagare i ekonomi, professor , har forskat. Jag noterar med tacksamhet attäven har funnit hans verkintressant. Jag hoppas att har lästhela boken , tillväxten ochvälståndet, som finns utgiven på svenska. Därskriver . North: ''I vårt dagliga samspelmed andra, oavsett om det äger rum inom familjensram, i externa sociala relationer eller iaffärssammanhang, består den struktur som styross till största delen av regler för hur man uppförsig, beteendenormer och konventioner.'' Vidarefrågar sig North varifrån dessa informella reglerkommer. Han svarar själv: ''De kommer ursamhälleligt överförd information och ingår i detarv som vi kallar kultur. ''Utifrån nobelpristagaren analys vore detkanske värdefullt om vi i den ekonomiska debattenställde oss frågan om det måhända var minst likaviktiga beslut för den långsiktiga ekonomiskautvecklingen som fattades i går här i kammaren, närvi fastslog att svensk skola skall ha såsomvärderingsgrund den kristna etiken och denvästerländska humanismen. Jag är övertygad omatt vi ibland kanske överdriver de traditionellaekonomiska teoriernas betydelse för ekonominsfunktion och utvecklingskraft och samtidigtunderskattar de kulturella och moraliskaspelreglernas betydelse för en väl fungerandeekonomi.Det andra område som vi behöver lyfta fram ärekonomins koppling till miljön. Vi kristdemokraterförordar en skatteväxling, där skatten lindras påarbete och ökar på miljöfarliga utsläpp och energi.En skatteväxling är en intressant metod att styrautvecklingen så att marknadsekonomin i störreutsträckning arbetar i miljöns tjänst och därmedmedverkar till att öka vår totala välfärd.Herr talman! Det råder delade meningar om vilkenväg vi skall gå för att komma ut ur den svenskaekonomiska krisen och få svensk ekonomi på fötterigen. En kraftfull majoritet av internationellabedömare menar att en mer expansiv finanspolitikän den vi bedriver är utesluten. Vidett ESO-seminarium om statsskulden ochbudgetunderskottet konstaterade företrädare såvälför som för attdet över huvud taget inte kan komma i fråga attytterligare underbalansera statsbudgeten. Inte ensländer med så blygsamma budgetunderskott som4--av BNP vågar chansa på en expansivfinanspolitik för att komma ur de ekonomiskaproblemen. I är budgetunderskottet 14--av BNP. Tvärtom är en stram finanspolitiknödvändig för att få ner räntorna och den vägenstimulera ekonomin.Göran och socialdemokraterna fortsätterenvist att förespråka även finanspolitiskastimulanser genom en kraftig och ofinansieradmomssänkning på i storleksordningen 30 miljarderkronor. Frågan är om såsomfinansminister verkligen skulle våga ta ansvar för enbudget som försvagades ytterligare på det sättet.Eller är det bara ett bekvämt sätt att slippa ifrån enbesvärlig debatt om nödvändiga besparingar införden kommande valrörelsen?Skillnaden mellan vad socialdemokraterna sägerfrån talarstolar ute i landet och vad de gör ipraktiken är faktiskt ganska stor. Runt om i landeti kommuner och landsting -- ofta tillsammans medvänsterpartister -- kräver de olika typer avskattehöjningar, framför allt en höjning avkommunalskatten, för att klara olikavälfärdsåtaganden.En kommunalskattehöjning exempelvis på igenomsnitt i landet innebär en köpkraftsindragningpå i storleksordningen 4--! Minfråga till och : Hur stämmer detta överens med era förslag häri ? Ni skriver ju i er reservation i detbetänkande som behandlas att ni ''avvisaråtgärder som minskar hushållens disponiblainkomster''.Om jag förstått det hela rätt minskar hushållensdisponibla inkomster, oavsett om det är kommunereller staten som höjer skatten och oavsett om detgäller en bensinskatte- eller koldioxidskattehöjningeller en kommunalskattehöjning. I en meningmåste ju en statlig skattehöjning, som ingår i ettsaneringsprogram som syftar till att få nerbudgetunderskottet och därmed räntorna, varabättre för samhällsekonomin än en kommunalskattehöjning -- innebärande attSocialdemokraterna i praktisk handling också villanvända de här pengarna till sådant som betyderökade utgifter på olika sätt. Antingen vet inteSocialdemokraterna riktigt hur ekonomin hängerihop, och det tror jag faktiskt inte att de vet, ellerockså försöker de att så att säga spela dubbelt medväljarna.Göran sade att man har en samlad politik.Han talade inte om hur den samlade politiken serut, men han hänvisade till olika dokument. Närman läser dem upptäcker man den här typen avmotsättningar, och då blir nämnda samlade politikmer ett luftslott som inte håller i verkligheten.Göran ville också i sitt inlägg här ge skenav att han och socialdemokratin inte är i takt medomvärlden. Regeringen däremot skulle vara i otaktmed omvärlden. Men det finns ju ingen omvärld --det finns nämligen inga länder som vill ha de så --som vill föra den typ av politik somSocialdemokraterna förordar och som innebär enkraftig underbalansering av statsbudgeten för attden vägen, som man tror, lösa problemen.Det land som prövat den här metodiken -- ett landmed en socialistregering -- är . Det helaslutade med förskräckelse.Herr talman! har vikunnat skåda Ny demokratis taktiska spel här iriksdagen. Jag tycker att det går stick i stäv med vadjag betraktar som ett seriöst riksdagsarbete. Nydemokrati har ibland inte ens dragit sig för att häri kammaren rösta tvärtemot sina egna förslag för attfå uppmärksamhet. När man inte fått igenom sinvilja till fullo i en diskussion i utskottet har manröstat på det förslag som så att säga legat längst bortfrån de egna ståndpunkterna -- allt för att markera,för att komma i ett förhandlingsläge och för attkunna synas i medierna.Sakfrågorna, som jag trodde att Ny demokrati villesätta främst, har hamnat långt bort i bakgrunden.Jag tycker därför att Ny demokratis beteende här iriksdagen har blivit det tydligaste exemplet påpolitiskt trixande och spelande. Detta beklagar jag.Tiondelarna i opinionsmätningarna har blivitviktigare än landets ekonomi och vårtdemokratiska system?Rent sakligt tycker jag att den uppgörelse somträffats har blivit rimlig. Men det skedde kanske påett alltför sent stadium och på ett sätt som jag, somsagt, beklagar. Med ett seriösare arbete från Nydemokratis sida här i tror jag faktiskt attvi kunde ha avgjort de här frågorna tidigare samtpå ett mera samlat och genomtänkt sätt.Ian betonade här att han inte lovat deexakta skattehöjningar och besparingar somsaneringsprogrammet innehåller. Menhan säger också att Ny demokrati förordar mer avbesparingar och mindre av skattehöjningar. Detintressanta med Ny demokratis agerande här närdet gäller turerna med saneringsprogrammet ärdetta med mindre av skattehöjningar, som inte blirnågra skattehöjningar alls. Om man har motsatt sigalla indexeringar av miljöskatter och skatter påalkohol och tobak blir frågan: Vilka är då de skattersom ni vill höja? ''Mindre'' måste ju ändå var merän noll.Jag skulle alltså vilja ha ett svar från Ny demokratipå följande fråga: Vilka skatter kan ni tänka er attställa upp på -- det fanns faktiskt en uppslutningbakom detta i vårens beslut omsaneringsprogrammet?Herr talman! Bland de beslut som kommer attfattas finns beslutet ominförandet av en allmän och obligatoriskarbetslöshetsförsäkring. Beslut kommer också attfattas om finansieringen av denna, med ett ökatinslag av egenavgifter. Ur kristdemokratisksynvinkel ter det sig både naturligt och solidarisktatt vi nu får en allmän arbetslöshetsförsäkring.Tvärtemot det som mycket av den fackligapropagandan handlat om är det bevisat att det ärfrämst de ''svaga'' grupperna på arbetsmarknadensom inte frivilligt anslutit sig till dagens a-kassor ochsom nu på ett bättre sätt än tidigare kommer attomfattas av ett försäkringsskydd. Andelenoförsäkrade är alltså större bland de arbetslösa änbland dem som är sysselsatta.När det gäller den närmare utformningen avreglerna i fråga om det här systemet kan jag sägaatt regeringen återkommer till frågan undervårriksdagen. Jag vill gärna här i kammaren betonaatt kds inte kommer att medverka till förändringarsom innebär en ''massutförsäkring'' ur systemet --som det påståtts -- och ett övervältrande av en heldel kostnader på kommunerna. Detta har helleraldrig varit avsikten med de skrivningar som finns iregeringens proposition.Herr talman! Med dessa synpunkter yrkar jag bifalltill hemställan i finansutskottets betänkande1993/94:FiU1.Anf. 33 () replik:Herr talman! lämnade här någraintressanta besked. Det sista tar jag först: Kdskommer inte att acceptera regler i a-kassesystemetsom innebär kraftigt stegrade kommunalakostnader, dvs. att man vältrar över kostnaderna påkommunerna. Kan utveckla hurdetta skall gå till, mot bakgrund av den diskussionsom har förts och de principiella riktlinjersom har redovisats? Jag tycker att där litet grand påminner omarbetsmarknadsministerns personliga utspel förnågon månad sedan.Stefan Attefall har kanske en högre grad av frihetsom person. Men han uttalar sig definitivt för kdsräkning här i kammaren. Han underströk det själv.Därför är det en intressant upplysning som ges. Jagskulle oerhört gärna vilja höra det här ytterligare.Jag sätter värde på att börjar singenomgång med nobelpristagarnas resonemang ominstitutionernas betydelse och om hur det försvidare i vad vi allmänt kan kalla för kultur.Moral och etik talades det också om. Dehögsta inkomsttagarna och de störstaförmögenhetsägarna skall nu få skattesänkningar.Det rör sig om några få tusen hushåll i landet ochom ansikten som fladdrat förbi i kvällspressenunder -- det gäller prislappar om6--7 miljoner i skattesänkningar. I Dagens Industripekar man ut dem som kan få skattefriautdelningar. Stämmer det här överens med StefanAttefalls syn på detta med etik och moralvid en jämförelse med de bördor som han nu villlägga på dem som är arbetslösa?Stefan Attefall har uppenbarligen några månaderpå sig att föra samtal med dessa människor. Vadkommer att säga till dem? Hur skallStefan Attefall förklara det här sambandet? Skullevi kunna få en föraning om det här i kammaren?Anf. 34 () replik:Herr talman! Jag vill gärna framhålla att det, somsagt, kommer ett förslag om ett nytt a-kassesystem när det gäller regler.Vad jag velat markera här är den propaganda somsocialdemokrater och ''socialdemokratiskt'' styrdaLO-organisationer just nu sprider om arbetslösasom plötsligt skulle vara hänvisade till socialbyrån.Detta kommer inte att bli verklighet. Däremotmåste vi forma ett system som främjar arbete ochutbildning och som inte innebär att människorhamnar i en situation som präglas av ett passivtbidragsmottagande. Ett sådant system skall detjobbas vidare på. Vi får ta den diskussionen tillvåren. Då slipper vi också den här typen av debattkring frågor som faktiskt inte ligger på riksdagensbeslutsbord just nu -- en debatt som jag tycker harförts på ett mycket oetiskt sätt från många fackligaföreträdares och socialdemokratiska politikerssida.Jag har ju märkt att man har försökt att hetsa uppen del fackliga medlemmar och få dem att ringa ochskriva. Upptäckten har då gjorts att de har fåttmycket märklig information från sina fackligtförtroendevalda. Det tycker jag är beklagligt.Göran gör ett nummer av detta med moraloch etik. Själv tycker jag att det är god etik attskapa långsiktiga spelregler och att uppmuntra tillrätt typ av beteende i en ekonomi. En typ avbeteende som jag -- från min moraliska och etiskasynpunkt -- tycker är felaktigt är när man främjarfinansiell spekulation framför industriellverksamhet och vanligt arbete. Just en sådanutveckling hade vi . Då var det julönsammare att syssla med finansförvaltning än attså att säga driva industriföretagens traditionellaverksamheter.Det var i den kultur som Socialdemokraternaskapade som yuppier och finansvalpar frodades.Inte nog med att sådana fanns avbildade påSocialdemokraternas valaffischer, de har -- det harvi upptäckt -- tydligen också hamnat iSocialdemokraternas verkställande utskott. Vi harockså fått se att fallskärmsavtalens författare ochgodkännare funnits med i de innersta kretsarna.Det är den kulturen och samhällsatmosfären somjag inte vill återvända till. Därför gäller det attskapa sådana mekanismer i samhället att sparandei företag som sysslar med riskfylld verksamhet påden konkurrensutsatta marknaden inte beskattashårdare än när man har sina pengar på bankboken.Dubbelbeskattningen avskaffas -- att det innebär en skattefri utdelning --genom att vi tar bort ett av två skatteled när detgäller avkastning på sparande i företag. Det är attuppmuntra ett sunt beteende, inte den typ avbeteende som vi såg och som GöranPerssons regering och parti var ansvariga för.Anf. 35 () replik:Herr talman! 1980-talets historieskrivning finns välutvecklad i bok densvenska modellen. Jag rekommenderar den tillläsning. kommer där att finna att deförsök till avkylning och åtstramning av enöverhettad ekonomi som dåvarande regeringengjorde stoppades av de koalitionskamrater somStefan Attefall lutar sig emot.Vi skall inte svära oss fria från ansvaret. Jag är denförste att faktiskt hävda att vi skall ta personligtansvar. Vi bär en del av ansvaret. Men det är inteså enkelt och ytligt som gör det till.Låt oss i stället hålla fast vid den fråga jag ställdeoch som genom att ägna sig åt gick runt. Är det någonting vi lärde oss av1980-talet, , så är det väl just dettaatt när dessa personer som har gjort sig storaförmögenheter på aktier också får ytterligareförmåner, är det inte alltid säkert att pengarnahamnar i produktiva investeringar.Den moraliska frågan -- eftersom anslog den tonen -- kopplad till a-kasseförslaget var: Hur skall att han har utrymme att sänka skatternaför dem som äger stora kapitalmängder, och därenskilda personer får iskattesänkning, som han begär nyauppoffringar av de svagaste i samhället?Det var moral och etik vi talade om. Det var StefanAttefall själv som tog upp debatten. Jag är nyfikenpå att höra hur han tänker reda ut de problem somhan själv har skapat sig. Jag skall då reda ut deproblem som jag har när det gäller ochsom en del av regeringskamraterdelar med mig. Men och kdsproblem består i de handlingar de utför , ochdem får de ta ansvar för. Hur tänker det resonemanget? togåtminstone konsekvenserna i ett avseende vadgällde er politik. Det hedrar honom. Men det här ären ny fråga som ni har fört upp. Hur kopplar StefanAttefall ihop etik och moral med denskattepolitik som han just nu stödjer här ikammaren?Anf. 36 () replik:Herr talman! Vi skall inte heller fördjupa oss historia, men jag noterade mycket nogsamtatt inte hänvisade till författare somKjell-Olof när han ville ge något slagsauktoritet åt beskrivningen av 80-talets politiskaageranden. Som exempel kan man också ta OddEngström och hans uttalanden om att det är 20 årspolitiska försummelser som ligger bakom deekonomiska problem som vi har . Det där varnågra exempel på människor som jag tror GöranPersson borde samtala mera med innan han ger sigin i nästa debatt om 80-talet.Ambitionen att kyla av ekonomin under 80-taletledde till stoppaketen, och vi vet ungefär vad deinnehåller för ekonomisk substans. Det är kanskeungefär på den nivån som vi skall förvänta oss attSocialdemokraterna kommer att bedriva denekonomiska politiken . Det är ett brabesked till väljarna inför valet.När det gäller de moraliska och etiskafrågeställningarna försökte jag lyfta fram ettresonemang om att det faktiskt finns mekanismer iett samhälle som betyder minst lika mycket förekonomins utveckling som exakta skattesatser, attgasa och bromsa på momskranar och andra sådanamer traditionella ekonomiska styrinstrument. Jaghoppas att tog åt sig mer av deresonemangen än vad han gör sken av.Beträffande de moraliska aspekterna i sambandmed skattepolitiken inser jag och är jag mycketmedveten om de svåra omställningsproblem somvårt samhälle är inne i. Men det handlar faktisktockså om att försöka lägga till rätta sådanaspelregler som gör att vi främjar nya företag,främjar företag som är livskraftiga och som skaparnya och varaktiga jobb.Tror vi och inbillar vi oss att det är de små ochmedelstora företagen som skapar de många nyajobben skall vi åtminstone ta bort sådant som direkthar bestraffat företagandet, bl.a.dubbelbeskattningen, där man beskattar sparandei företag dubbelt så hårt som sparande i bank. Jagkan inte se det som moraliskt förkastligt i sig. I såfall har väl jag något annat slags moral än GöranPersson möjligtvis har.Göran och jag kan gärna diskutera moraloch etik litet djupare . Jag skall gärnavända och vrida på de här resonemangen. Kanskevi t.o.m. kan ena oss, så att vi kan undvika attSocialdemokraterna sprider oro i skolan genom attförsöka ta bort de beslut vi fattade i går ikammaren. Vi kanske kan komma överens på denpunkten, jag vet inte.När återigen försöker användaJerzy som något slags slagträ, vill jag baraupplysa om att att vara mycket aktiv för kds i valrörelsen1994. Det beskedet kanske inte är glatt för GöranPersson. Men det budskapet är sant. Vi kommer attfå se mycket av honom, och han ställer upp för kds.På den avdelningen finns det ingen anledning attförsöka så ett slags motsättning eller splittring.Anf. 37 () replik:Herr talman! uppskattade att jaghade nämnt nobelpristagaren . Detkanske är bäst att jag förklarar att det jag sade varatt jag ansåg att han var klokare än alla de myriaderav högerekonomer som uppträdde under 80-taletsom propagandister för den yuppieekonomi somStefan Attefall och alldeles hardiskuterat.Jag tycker också att det ligger mycket i att detekonomiska beteende som människor har påverkasväldigt mycket av den kultur vi lever i. Det som jagtycker är svårt med resonemang,om jag nu förstod honom rätt, är att han på någotsätt ville koppla samman kds politiska linje -- somman nu också har fått gehör för i regeringen -- attsätta etik över de andra religionernas etikmed att det skulle vara en institution som iDouglass Norths anda på något sätt befrämjar detekonomiska beteendet. Där tror jag att StefanAttefall är inne på allvarliga vägar.Bland de grundläggande moraliska och kulturellavärderingar som vi har och har haft här i ,och som har varit viktiga för den relativa grad avsolidaritets- och jämlikhetstänkande som harfunnits i det här landet, ingår religionsfriheten. Detvar något som mitt parti, när det bildades somSocialdemokratiska , hade som ett avde första kraven, att skolan skulle hareligionsfrihet. Ingen religion skulle sättas före enannan. Religionen var en privatsak. Jag tror att dethar varit bra för det solidaritetstänkande som ändåfinns.Det finns många kristna människor i det här landetsom jag respekterar oerhört högt. Jag delar derasåsikter, t.ex. i kritiken av nedskärningarna av u-landsbiståndet och gentemot den orättvisafördelningspolitiken. Men det är något helt annatän exempelvis den s.k. moraliska majoriteten iUSA, som är en förfärande egoistisk rörelse, vilkenockså säger sig bygga på etik. Man måsteskilja mellan religion, politik och ekonomi.Anf. 38 () replik:Herr talman! tycker att jag är innepå ''allvarliga vägar''. Det tar jag som enkomplimang, för de här frågorna rör allvarligasaker.