prot · GG09104 · 1993-05-04 00:00:00 — Vi är rädda föratt flera sådana här möten utan konkreta åtgärderriskerar att få en mer negativ än positiv effekt.Jag skulle vilja fråga finansministern: Vad blir nästasteg? Vad planerar regeringen för ytterligareåtgärder? Vi är helt överens med regeringen om attdet självfallet är viktigt och bra med den här sortensöverenskommelser.Jag kan ändå inte låta bli att uttrycka en vissbesvikelse. Regeringen håller fast vid sin linje. Detär finanspolitiska åtstramningar som skall taSverige ur krisen. Men det är ett kortsiktigttänkande. Jag vet att det självfallet är viktigt atthålla räntorna nere. Men problemet är just nu attåtstramningarna tenderar att fördjupalågkonjunkturen. Vi vet att det behövsinternationella överenskommelser kring enfinanspolitisk expansion, vilket borde ha varitmöjligt att åstadkomma. Jag hoppas att vi fårtillfälle att återkomma till detta.Anf. 156 ():Herr talman! Finansministern har rätt när honresonerar om vikten av psykologiska effekter. Jagtror att det är rätt signal. Det är väl egentligen ingetproblem när man går in med tydliga politiska ochpsykologiska signaler, utan problemet är snarare går in med alldeles för otydliga politiskasignaler. Valutaspekulationen i i höstas,t.ex., utlöstes väl inte av för starka politiska ellerpsykologiska budskap. Det är bra att ha med sig ibagaget när vi skall diskutera depolitiska förutsättningarna för att kunna vara medatt styra och bestämma.Finansministern hänvisade i svaret bl.a. till attavregleringar och strukturella förändringar skallbidra till att stärka konkurrensen och förbättraekonomiernas funktionssätt. Jag vill då fråga omdet finns någon automatik mellan avreglering ochfler arbetstillfällen.Anf. 157 Finansminister ():Herr talman! Jag börjar med den avslutandefrågan. Det finns mycket sällan någon direktekonomisk automatik. Det ekonomiska förloppetoch den ekonomiska processen fungerar ofta så, attnär man drar i en tåt reagerar människor,myndigheter och företag på ett visst sätt. Omekonomin fungerar bra, åstadkommer man såsmåningom någon sorts förbättring för enskildamänniskor. Det beslut som man fattar innebär rättsällan konkret att just en viss person skall få ettjobb. Det åstadkoms t.ex. genomarbetsmarknadspolitiska insatser och i en del fallvia infrastruktursatsningar. Men de indirektaeffekterna är i de flesta fall långt viktigare. Därförvore det synd att bortse från dem.Låt mig också nämna att när det gällde de konkretaåtgärder som olika länder hade att redovisa lågSverige mycket långt framme. Det var uppenbartatt den svenska ekonomiska politiken mycket välföljer riktlinjerna. Till sin omfattning bidrar denfaktiskt till större tillväxtfrämjande insatser än fleraandra länders ekonomiska politik. Utan att viljaskryta tycker jag ändå att både och deövriga nordiska länderna kunde visa på en vissframförhållning och ett visst förutseende som varvärda att ta efter. Man skulle snarare önska att endel andra länder gjorde samma typ av byte och t.ex.spenderade mindre på transfereringar och mera påtillväxtstimulerande investeringar ochutbildningsinsatser.Anf. 158 ():Herr talman! Jag vet att arbetslösheten är en svårfråga att diskutera. Det handlar om många olikaåtgärder och insatser för att kunna vända trenden.Vi skulle kunna diskutera arbetslösheten länge ochkomma fram till olika förslag. Men jag vill avslutamed att fråga finansministern: konkretafrågor tror finansministern att man inom EG- ochEFTA-länderna har möjlighet att ganska snartbörja samarbeta kring, bortsett från de merformella frågorna som man redan nu kan varaöverens om? Finns det någon konkret fråga därman kan gå in i ett stort gemensamtsamarbete mellan länderna för att försöka dämpaarbetslösheten?Anf. 159 ():Herr talman! Förvisso ligger vi i långtframme, finansministern. Vi skall vara glada ochstolta över det och över att vi alla här har varit medom att skapa och driva framinfrastruktursatsningar, ROT-program, osv.Problemet har varit att det är regeringen som oftahar utgjort bromskloss. Man har långsamt retireratinnan man har gått med på den sortens politik. Närman nu försöker komma fram till en gemensampolitik i , går man inte ut med dessaåtgärder, utan man ägnar sig åt allmänt prat omsunda statsfinanser. behövs det storainvesteringsprogram i för storagemensamma projekt. Jag ser med intresse framemot det svar som finansministern skall lämna påUlrica konkreta fråga.Jag tycker också att det är viktigt att få veta vilkenden konkreta strategin är, vilket jag önskar attstatsministern tar sig tid att ge besked om. Avserfinansministern att kalla samman nya dylika mötensom de ni har haft i ? Planerar man förnya sådana gemensamma aktiviteter för att få framnågot slags gemensamt program?Anf. 160 Finansminister ():Herr talman! Låt mig först påminna att jag i de socialdemokratiska motionerna, iflera olika anföranden och uttalanden av olikaprominenta socialdemokratiska företrädare har lästatt man också avser att inför nästkommandebudgetår föreslå besparingsinsatser till, såvitt jagförstår, exakt samma belopp som regeringen harföreslagit. Jag tycker att den olämpligaformuleringen att det är fråga om något slagsbromsverksamhet i så fall återfaller på den egnapolitiken. Det är närmast beklagligt att denna intehar kunnat offentliggöras ännu, eftersom det skulleunderlätta för en diskussion om densocialdemokratiska politiken blevnågot mindre hemlig än vad den har varit underhela våren.Till vill jag säga: Bland det merkonkreta som kan komma fram under dennärmaste tiden skulle jag kunna tänka mig projektinom de ämnesområden där Nordiskainvesteringsbanken är verksam. Det kan varaenskilda projekt där man inom liggerrelativt långt framme och där man också kandiskutera samfinansiering med Europeiskainvesteringsbanken. Jag tror att det finns ett starktnordiskt intresse av att få den här typen av projekttill stånd. Den öppning som gavs vid det här mötet,att man också är intresserad från europeiskt håll,tycker jag är mycket positiv och värd att ta fasta på.Det sannolika är att det kommer attbli något slags uppföljning av mötesaktiviteten. Ivilken form den kommer att bli är ännu intebestämt. Det är angeläget att från svensk sida,vilket vi gör, se till att det blir aktivitet och inte barapsykologi, även om psykologin är viktig.Anf. 161 ():Herr talman! Vad gäller besparingar kommerfinansministern, om hon ger sig till tåls till påfredag, att få se våra besparingsförslag.Det är riktigt att vi socialdemokrater också föreslårbesparingar. Det är nödvändigt att på lång sikt tatag i och förbättra statsfinanserna. Det gör man påflera sätt, dels genom besparingar på litet längresikt, dels genom att bedriva enarbetsmarknadspolitik och en tillväxtpolitik somminskar arbetslösheten, vilket minskar dekostnader som uppstår genom arbetslösheten. Detär detta vi diskuterar här och . Jag riktar kritikmot att regeringen ofta har kommit litet påefterkälken. Detta kan vi hålla på att diskutera,men jag vet att finansministern och jag sannolikthar olika uppfattningar. Därmed tänker jag lämnaden debatten därhän. Men jag skulle gärna vilja hasvar på frågan: Avser finansministern att på någotsätt verka för att nya och framtida sammankomsterkommer till stånd inom den grupp för nya åtgärdersom träffades i ?Anf. 162 Finansminister ():Herr talman! Den naturliga uppföljningen av dettaär naturligtvis att blirmedlem i EG. Det är den självklara slutsatsen avden vikt som det internationella samarbetet har.Jag hoppas att det kan bli någon aktivitet även föremedlemskapet. Om detta infaller, som vi hoppasoch har ambitionen, borde detdessförinnan kunna bli någon diskussion inom dengruppering i som här nämndes. Mendet självklara sättet för att från svensk sida kunnasamarbeta mer konkret är ju som medlem i deneuropeiska gemenskapen.Låt mig säga att jag tycker att det är en aningmagstarkt av att ta orden ''för sent''i sin mun. är företrädare för ett partisom -- detta är fleramånader sedan -- borde ha lämnat fram sina förslagpå det ekonomisk-politiska området till riksdagenoch offentlighetens beskådande. Man har ännu ickegjort detta. Det är sannerligen för sent.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkande 1992/93:FiU26Skatteutskottets betänkande 1992/93:SkU32Justitieutskottets betänkande 1992/93:JuU29Lagutskottets betänkanden /93:LU42 ochLU43Socialutskottets betänkanden /93:SoU19,SoU21 och betänkande 1992/93:UbU12Arbetsmarknadsutskottets betänkande1992/93:AU1324 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1992/93:234 tingsrätts sammansättningi konkurrensrättsliga mål och ärendenFörslag1992/93:RFK5 förvaltningskontorsförslag angående ombildande av vissa tjänster inomriksdagens förvaltningsområdeJordbruksutskottets betänkanden1992/93:JoU20 Vissa frågor rörande jordbruket ochträdgårdsnäringen1992/93:JoU21 Vissa fiskefrågor1992/93:JoU22 Inrättande av nationalpark25 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 30 april1992/93:180 av () tillkommunikationsministern om flygplats:Regeringen har givit iuppdrag att förhandla med om enförlängning av avtalet mellan staden och staten omBromma flygplats. Det nuvarande avtalet, somtecknades 1946, innebär att staden upplåterBrommafältet till staten medan staten i sin turupplåter Ladugårdsgärde för rekreationsändamål.Avtalet löper ut med utgången av 1996.En mycket bräcklig majoritet i Stockholmskommunfullmäktige förespråkar en förlängning avavtalet, dock inte längre än . T.o.m.kommunikationsministerns egna partivänner iStockholm är motståndare till att avtalet förlängs.De boende kring flygfältet plågas av bulleroch giftutsläpp och har följdaktligen protesterat istor omfattning.Miljöproblemen som följer med den massivaökningen av reguljärflyget är väl kända. Givetvisinnebär det faktum att antalet avgångar med tungtreguljärflyg vuxit avsevärda störningar.Vilka miljövillkor som skall gälla för flygplatsen iframtiden kommer att bedömas ,dvs. efter den tidpunkt dåkommunikationsministern förutskickat ett nyttBrommaavtal.En viktig fråga i sammanhanget, som dock intevarit föremål för någon större diskussion, gällerBromma flygfälts ekonomi. Flygplatsen har underen lång rad år gått med underskott. Den våldsammatrafiktillväxten har emellertid inneburit att man förförsta gången räknat med en vinst för år 1993.Genom de mångmiljonbelopp som försvann i ochmed konkurs förefaller dockvinsten ha gått upp i rök. Det innebär attLuftfartsverket och där med operatörer ochflygpassagerare i hela flygplatssystemet återigen fårsubventionera Brommaflyget. Därigenomuppkommer också en snedvridning ikonkurrenssituationen som innebär att deoperatörer som flyger på betalar till demsom har tillstånd att flyga på (och redanav det skälet har konkurrensfördelar). Dettaförhållande blir inte bättre av att ett nytt MalmöAviation -- med i huvudsak samma personkrets somdriftsansvariga -- fått överta konkursboetslandningsrättighet (med undantag av utrikeslinjentill ) framför näsan på seriösa operatörersom köat för tillstånd på Bromma.Allt pekar på att flygfälts ekonomi vilar påmycket skör grund. Man frågar sig hur ekonominför skall gå ihop när de nyinvesteringarsom behöver göras, om avtalet med stadenförlängs, skall förräntas. Till detta kommer detfaktum att man knappast kan räkna med attStockholms stad fortsättningsvis upplåter Brommautan ekonomiskt vederlag.Även många av dem som förordar fortsatt flyg påBromma erkänner att allmänflyget, dvs. främstsportflyg och flygskola kan flyttas till andraflygplatser i regionen. Man erkänner också att detfinns -- och kommer att finnas -- kapacitet påArlanda för reguljärflyget. Problemet uppges varaatt det s.k. direktörsflyget behöver landa påBromma och att reguljärflyget behövs somekonomiskt komplement.Slutsatsen av detta resonemang tycks bli attStockholms skattebetalare skall subventioneradirektörerna med fri markupplåtelse, operatöreroch flygpassagerare på reguljära linjer skallsubventionera direktörerna med landningsavgifterpå och de kringboende skall lämnasubvention genom att uthärda buller och avgaser.Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågortill kommunikationsministern:1. Avser regeringen -- med kännedom ommajoritetsläget i -- att före valet1994 besluta om en förlängning av avtalet mellanstaden och staten om ?2. Avser kommunikationsministern att avvaktaKoncessionsnämndens yttrande om villkoren förframtida flygverksamhet på innan enförlängning av det aktuella avtalet eventuelltkommer till stånd?3. Hur stort underskott för kommerLuftfartsverket/staten att behöva täcka till följd avMalmö konkurs?4. Bedömer kommunikationsministern attkapacitet för reguljärflyget på kanerbjudas på , åtminstone efter det att entredje rullningsbana kommit till stånd?5. Kommer kommunikationsministern att verkaför att lokalisera allmänflyget till andra flygplatseri ?6. Är kommunikationsministern beredd attmedverka till att finna en alternativ lösning fördirektörsflyget som tillgodoser krav omtillgänglighet, god miljö och säkerhet och samtidigtär ekonomiskt försvarbar?26 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 3 maj1992/93:655 av () tillfinansministern om den framtida regionalpolitiken:I en artikel på Dagens Nyheters ifrågasätts den traditionellaregionalpolitiken i vårt land på ett minst sagtkontroversiellt sätt. Skribenten föreslår där attstödet till bl.a. och Bergslagen skallslopas och ersättas av en tillväxtens regionalpolitik,där statliga medel i stället bör satsas i första handpå storstadsområdena i Syd- och Västsverige.Artikeln har naturligtvis väckt stor uppmärksamhetoch indignation i hela landet, och därmed har den ihög grad levt upp till rollen som tändmedel för enlivlig debatt.Det politiska problemet är att artikelförfattaren ären hög tjänsteman i regeringen, departementsrådetGunnar i . Frågankommer naturligtvis då upp om detta är ett mått pådepartementets och departementschefens åsiktereller om det möjligen är en ''beställning'' från någotannat håll.Då det här uppenbarligen rör sig om idéer frånFinansdepartementets horisont vill jag fråga denansvariga ministern:Är de åsikter som framläggs i nämnda debattartikelförenliga med regeringens eller finansministernssyn på den framtida regionalpolitikens inriktning iSverige?1992/93:656 av () tillarbetsmarknadsministern omstödområdesplacering för kommun:Vad grundade regeringen sitt beslut på att ejinplacera i tillfälligtstödområde när omkringliggandekommuner fick sina ansökningar tillstyrkta?1992/93:657 av () tillutbildningsministern om speciallärarutbildningenvid att tillgodose det extremt stora behovet avspeciallärare för döva och hörselskadade elevergavs möjlighet att bedrivaspecialpedagogisk påbyggnadsutbildning isamarbete med HLS i Stockholm.Utbildningen ges i Örebrohögskolans egen regi.Medel för utbildningen i anvisades avregeringen i regleringsbrev augusti 1992.Utbildningen i genomförs nu med mycketgoda resultat. Från att det vid andra utbildningarvarit svårt att rekrytera studenter fylldes samtligautbildningsplatser i av studenter medsamtliga förkunskapskrav uppfyllda. Utbildningenbedrivs med kvalificerade lärare. för ett mycket stor antal statliga ochregionala institutioner förkommunikationshandikappade, varförförutsättningarna för praktik är mycket väluppfyllda.Trots regeringens vilja att skall ha möjlighetatt bedriva speciallärarutbildning har högskolaninte beviljats examensrätt för denna. Detta utgörett allvarligt hinder för utvecklingen avutbildningen.Är utbildningsministern beredd att verka för attHögskolan i med förtur ges examensrätt förspeciallärarutbildning för döva och hörselskadade?27 § Kammaren åtskildes kl. 19.23.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m.ajourneringen ochav förste vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.