prot · GG0983 · 1993-03-25 00:00:00 — Jag tror att det är viktigt att dethär arbetet vidareutvecklas, annars kommerkommunerna att inom en tämligen snar framtid ståinför problem som kanske är omöjliga att lösa påett bra sätt.Fru talman! 1993 är ju utnämnt till att vara deteuropeiska äldreåret. Jag hoppas att detta äldreårför svenskt vidkommande skall leda till att vi fårnya idéer om hur äldreomsorgen skall utvecklas, attvi verkligen intresserar oss för de enskildamänniskornas problem. Det gäller även de tystamänniskorna, som inte gör så stort väsen av sig.Med andra ord hoppas jag att äldrefrågorna i dethär sammanhanget skall kunna få det lyft som deverkligen förtjänar. Jag yrkar bifall till hemställan ibetänkandet i dess helhet.Anf. 14 () replik:Fru talman! Jag tänker inte gå i polemik med RosaÖsth. I nästan allt delar jag den syn som hon geruttryck för. Socialdemokraterna har inte någotmonopol på omtanke och prioritering aväldreomsorgen. Jag är fullt medveten om det. Ute ikommuner och landsting prioriterar oftaSocialdemokraterna och mittenpartierna justäldreomsorgen.Däremot är jag kritisk mot den brist på ödmjukhetsom bl.a. fanns i regeringsförklaringen och iblandfinns hos regeringsmedlemmarna. Man använderordet valfrihetsrevolution. Det är ju inte ett ordsom präglas av någon ödmjukhet, och det speglarfaktiskt inte den verklighet som råder. Det är dettasom jag har vänt mig emot.Jag håller också med om detta medtrendmässigheten i organisationsförändringar ochannat. Det står också i vår motion. Vad gäller dettahar alla skäl att vara självkritiska, även visocialdemokrater, med tanke på den utvecklingsom har varit.Därmed menar jag inte attorganisationsförändringar inte är av intresse. Jagtror att de kan vara bra. Jag tycker t.ex. att ÄDEL-reformen är bra. Men man skall inte ha någonövertro på organisationsförändringar.Till sist vill jag tala om detta med invandrarnassituation inom äldreomsorgen. Vi har ju behandlatdetta. Vi hade med det i vår partimotion, och detfinns enskilda socialdemokratiska motioner som tarupp den här mycket viktiga problematiken. Att viinte biföll motionerna har inte med sakinnehålletatt göra -- i utskottet är man ju överens vad gällermotionerna --, utan med att vi vill avvakta detarbete som pågår.Här måste det skyndsamt göras något avSocialstyrelsen men också av kommuner ochlandsting för att frågan skall kunna lösas på bästamöjliga sätt. Det pågår ett arbete. Framtiden fårutvisa om det räcker.Anf. 15 () replik:Fru talman! har hakat upp sig påvissa uttryck i regeringsförklaringen, såsomvalfrihetsrevolution m.m. Valfrihet, i dess egentligabetydelse, innebär något mycket positivt för denenskilde. I mitt anförande har jag försökt säga attdet gäller att hantera de här nya möjligheterna somsyftar till valfrihet på ett sådant sätt att detverkligen kommer att handla om det. Det fårnaturligtvis inte bli så att valfrihet för den ene skerpå den andres bekostnad. Det är viktigt att manhanterar detta på ett sätt som står i samklang meddet ansvar man har i kommunerna. Jag har för inga betänkligheter alls när det gäller tilltron tillmina egna företrädare på nivå.Det finns naturligtvis exempel på fall därorganisationsförändringar är nödvändiga. Jagtrodde dock att vi var överens om att det är viktigtatt tron på organisationsförändringar -- vilket ocksåsägs i den socialdemokratiska motionen -- aldrig fårta över intresset för att tillgodose innehållet iverksamheten. Man har tyvärr ganska ofta settexempel på sådant. Jag tror att till att vi även har erfarit det många gångerifrån vår utskottshorisont.Anf. 16 () replik:Fru talman! Vi är tydligen överens om attorganisationsförändringar behövs, men att vi inteskall ha någon övertro på dem.Detta får inte uppfattas som att jag skulle vara emotvalfrihet. Det har jag inte sagt. Det är naturligtvisviktigt att den enskilde får välja mellan olika saker.Jag gav ett exempel på vad ,socialdemokratisk kommunalpolitiker, hade sagtpå hearingen.Ordet revolution är dock ganska starkt. Om manbeskriver verkligheten som en valfrihetsrevolutionbeskriver man den fel, och det är detta jag vändermig emot. Det är min alldeles bestämdauppfattning att det inte har skett någonvalfrihetsrevolution i sedan den borgerligaregeringen tillträdde. Jag tror inte att någon mednågot uns av sanning kan påstå det.Anf. 17 () replik:Fru talman! Visst finns det många exempel på attvalfriheten har ökat. Jag har själv erfarit att dettidigare fanns ett ganska kompakt motstånd, inteminst ifrån socialdemokratiskt håll, när det gälldeatt stimulera privata alternativ som kan bli en viktigkomplettering av verksamheten. Man var heltfixerad vid att allting skulle ske i regi.Det medförde att man körde fast i de invandaspåren, och det var svårt att få ett nytänkande, ettökat effektivitetstänkande.Slutligen vill jag bara kommentera det som JanAndersson har gjort så stor affär av här, nämligenatt man skall göra ett tillkännagivande och enanalys av den utveckling som sker. Jag menar attansvaret för utvecklingen inte bara kan hänga påden socialdemokratiska reservationen. Jagförutsätter att den undersökning och uppföljningsom kontinuerligt skall göra medanledning av ÄDEL-reformen måste ge sådanasignaler som kan komma fram som en bieffekt avden här utredningen. Det vore mycket konstigt omman skulle kunna undvika att se brister som haruppkommit av andra skäl och som inte har sambandmed ÄDEL-reformen.Anf. 18 ():Fru talman! Den offentliga utfrågning somsocialutskottet anordnade omframtidens äldrevård var värdefull, ärlig ochrealistisk. Tyvärr misstänker jag att den inte harnått ut till alla som borde ha varit med som lyssnare,bl.a. de ansvariga i kommunerna. Kommunernahar ju fått och åtagit sig, helt frivilligt, ett mycketstort ansvar i och med ÄDEL-reformen. En hel delär positivt med ÄdEL-reformen.Vid utfrågningen kom emelleritd bl.a. följandefram: Sjukdomar spelar ofta större roll för de äldreän åldrandet och boendet. På många håll är denmedicinska kompetensen och sjukvårdsresursernabristande när det gäller de äldre, och det haraccentuerats med ÄDEL-reformen. Kommunernaspersonal vet inte i samma utsträckning somlandstingspersonalen vad som kan göras medicinskteller sjukvårdsmässigt för de gamla. De slår intelarm i samma utsträckning när den gamle blir sämreeller sjuk. Man ser inte vem som är frisk och vemsom är sjuk på samma sätt som landstingspersonalsom är tränad. Vi fick också höra att många äldresom bor ensamma har det svårt och lider av ångest,otrygghet och närings- och vätskebrist, sådant somnattpatruller inte kan hjälpa till med. Det sadesockså att äldreomsorgen och äldresjukvårdenbehöver mera resurser.I vårt parti har vi engagerat oss på olika sätt i dessafrågor. Den offentliga ekonomins och däravföljande tvingande krav på nedskärningar avutgifterna har varit en starkt bidragande orsak tillatt framgångarna inte har varit sådana som vi ochmånga andra har hoppats på. Effektiviseringar,som på många håll givetvis varit motiverade ochangelägna, har inte räckt till för att möta behovenav äldresjukvård och äldreomsorg.I det nu aktuella betänkandet SoU16 hänvisas påflera ställen till utvärdering avÄDEL-reformen. Den är ambitiös och angelägen.Men i den första redovisningen som kom i höstaskunde det egentligen, på grund av den kortaobservationstiden, bara konstateras att ett stortantal äldre har flyttats från landstingens sängar tillkommunernas sängar, och det vet vi ju. Vi fickockså se att pengar har en mycket stark förmåga attstyra även i vården.Ett mycket oroande faktum är att kommunernainte tycks ha använt alla pengar, som de har fåttfrån landstingen och staten för att klara ÄDEL-reformen, till de äldre och sjuka som de har ansvarför. Enligt vad vissa preliminära undersökningarantyder har kanske av pengarna använtstill detta ändamål. Här finns det all anledning förSocialstyrelsen att prioritera den delen avutvärderingen. Man behöver bl.a. fråga sig hurmånga äldre som bor ensamma, men som skulle hadet mycket bättre om de bodde nära andra meddygnet-runt-trygghet och god tillgång tillsjukvårdskompetens och medicinsk kompetenst.ex. på ålderdomshem och sjukhem. Man kanfråga sig hur det är med personaltätheten och huraktiveringen och rehabiliteringen fungerar. Helstskulle man också behöva ta upp frågan om hurmånga som egentligen skulle må bättre av attperiodvis ligga på sjukhus, av dem som inte får platsdär.Vi Kristdemokrater anser att det var fel att startade stora organisationsförändringarna, inkl. ÄDEL-reformen inom sjukvården och äldreomsorgen ochbåde inom landsting och kommuner utan att ha ipraktiken fungerande tillämpbarakvalitetskontrollsystem som klarar av den nyasituationen. Ett sådant system finns inte . Degamla kvalitetskontrollerna, som fanns inbyggda ivården, har delvis raserats vid de stora förändringarsom är på gång. Vi har tagit upp det i motioner sominte behandlas i det här betänkandet.Vi anser bl.a. att det bör inrättas ett nationelltforum, en klagomur, dit patienter, anhöriga ochpersonal får vända sig med klagomål när en personinte får tillfredsställande vård till följd avresursbrist. Det finns ingenstans där man kanfå sådana klagomål objektivt bedömda ochregistrerade. Det skulle givetvis vara av stort värdeför den enskilde som kommit i kläm i vården ochsom har hamnat utanför den vård han anser sigbehöva och önskar. Men sådana analyseradeklagomål kunde även vara av värde som underlagnär vi skall fördela samhällets resurser. Vi tror atten stor majoritet av svenska folket förordar enomfördelning till större resurser inom sjukvårdenoch omsorgen.Tre av våra motioner behandlas i betänkandet. ISo285 har vi pläderat för regionalaäldreombudsmän. De kommer att ha fördelen avbättre lokalkunskap och bättre lokala kontaktermen kanske litet mindre central slagstyrka än vadsom skulle bli fallet med en avMy modell. Vårt förslag liknar kanske merdet nätverk av äldreombudsmän som om.I motion So252 yrkar vi på att det bör inrättas enäldreminister, som bl.a. kunde föra de äldres talani de övergripande frågor som främst berör dem. Vihar inte tänkt oss en minister med egetdepartement, utan skriver att uppdraget kantilläggas en annan ministerbefattning, analogt medexempelvis ungdomsministeruppdraget. Tyvärr harutskottet avstyrkt motionen med den kortamotiveringen ''statsministern tillsätter statsråd''.Det visste vi också, men vi hade hoppats attutskottet skulle uttala sig positivt om motionen,kanske som en hälsning till statsministern.I motion So483 har vi tagit upp den på många hållotillfredsställande vården av människor i livetsslutskede. Förhållandena har blivit sämre i och medÄDEL-reformen -- det finns det många vittnesmålom. Att vara döende är i sig inte längre en självklarindikation för att få ligga på sjukhus, utan mångaskrivs ut inför den terminala vården.Det finns numera mycket som kan göras ävenmedicinskt för att lindra såväl smärta som ångestoch oro. Vi kom i vårt land i gång sent med merkvalificerad palliativvård, men kunskapen,resurserna och tillämpningen fanns på många håll,såväl vid akutsjukhusen som inom geriatriken ochinte minst vid den sjukhusanslutna hemsjukvården,när ÄDEL-reformen genomfördes. är det färrepatienter som får del av sådan kvalificerad vård.Kunskap och resurser saknas på många håll inomkommuner och primärvård, och i praktiken är det,helt enkelt av organisatoriska skäl, ofta mycketsvårt att fullt ut ge palliativvård i hemmen.Hur vården i livets slutskede utformas är ett uttryckför samhällets humanistiska värderingar, dess synpå människovärdet. Utskottet delar vår oro förutvecklingen av den palliativa vården i livetsslutskede och anger att det är angeläget attSocialstyrelsen följer utvecklingen. Socialstyrelsenbör enligt vår mening prioritera den delen avkvalitetskontrollen, och vi torde få anledning attåterkomma till denna fråga.Jag yrkar slutligen bifall till utskottets hemställan isocialutskottets betänkande SoU:16.Anf. 19 () replik:Fru talman! när man lyssnar på iäldreomsorgsdebatten får man intrycket att de intesitter med i regeringen och delar ansvaret. Härrefererades till ett antal enskilda motioner. Kds harju faktiskt representanter med i den sittanderegeringen, och är det så att man tycker att de härfrågorna är angelägna, har man väl alla möjligheteratt påverka utformningen av politiken via sinarepresentanter i regeringen.Det finns väl inget parti som i valrörelsen så mycketskruvade upp förväntningarna på en förbättring aväldreomsorgen som kds gjorde. Jag vill frågaPontus : Blev det som ni trodde? Blev detbättre när kds fick vara med och ta ansvaret föräldreomsorgen och äldrevården? Jag påstod i mittanförande att det har blivit sämre. Om jag nu harrätt, vilket ansvar tar ni då som politiskt parti, vilkablir konsekvenserna för er del av att ni gick ut medett budskap och att verkligheten blev någontinghelt annat?Pontus tar också upp ÄDEL-reformen.Jag och en del andra talare i debatten har sagt attSocialstyrelsen i sin analys har påpekat att det inomÄDEL-reformen finns en del som inte har fungerathelt tillfredsställande. Vi har också sagt att det hargått för att man skall kunna göra en totalutvärdering och avgöra om reformen var jättebraeller jättedålig.Av anförande skulle man däremotkunna tro att det mesta har varit dåligt under dentid som har utvärderats. Men det är väl ändå inteden bild som ger? Eller harSocialstyrelsen alldeles fel när man säger att det ihuvudsak är positiva erfarenheter som har kommitut av ÄDEL-reformen? Med tanke på PontusWiklunds anförande skulle man inte kunna tro attdet som säger är riktigt.Anf. 20 () replik:Fru talman! Kds hade inte möjlighet att delta iutarbetandet av ÄDEL-reformen, ,eftersom vi inte satt i då. Vi varemellertid kritiska mot det sätt på vilket reformengenomfördes och även mot dess utformning.En av våra huvudinvändningar var att man inte i tidkom i gång med ett kvalitetskontrollsystem, somkunde användas för utvärderingar. Socialstyrelsenhar, som jag sade, mycket höga ambitioner, menman startade . Man skulle ha startat redantidigare, så att man hade vetat hur det var och hadekunnat göra jämförelser. Då hade man på ettmycket bättre sätt kunnat se effekterna. Vid denutfrågning jag talade om sade en av de inbjudnaforskarna att frågan är om man, när man började såsent med utvärderingen, verkligen kan kommafram till vad som är positivt och vad som är negativti reformen.Det finns trots det andra sätt att förstå vad som harhänt. Jag nämnde att det fanns mycket positivt ireformen. Jag menar att vi nu i första hand har ettövergripande ansvar för att fånga upp det som inteär bra och se till att så snabbt som möjligt kommatill rätta med detta. Det är av den anledningen somjag i mitt anförande i huvudsak tar upp sådant sominte är bra med reformen. Jag är fullt medveten omatt ÄDEL-reformen har haft positiva effekter, menman hinner inte på denna korta tid berätta om allt.Kds prioriterar inte vården av de äldre, berättadeJan i sitt anförande. Visst gör vi det.Men i det ekonomiska läge vi nu befinner oss i, ochsom Socialdemokraterna har ett mycket stortansvar för, har vi inte kommit så långt som vi hadehoppats. Det nämnde jag också tidigare. Vi vissteinte under valrörelsen hur rutten ekonomin var. Vivisste inte att den höga levnadsnivå som vi levde påvar så falsk. försöker vi i regeringen komma tillrätta med detta. Det gör att vi i kds inte kan få detvi i valrörelsen hade hoppats på, men vi prioriterarfortfarande äldrevården, och vi tar ett ansvar.Jag kan berätta att i landstingoch kommuner arbetar envetet med att prioriterajust äldrevården och sjukvården. Det betydermycket hur man arbetar ute i kommuner ochlandsting. Vi får inte alltid stöd frånSocialdemokraterna, eftersom det iSocialdemokraternas tänkande ofta finns kvar enplanstyrning. Vi är däremot positiva tilleffektiviseringar, eftersom sådana är viktiga och ärtill för de äldres och de sjukas bästa.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag vill med det bestämdaste avvisa attvi socialdemokrater skulle vara emoteffektiviseringar inom äldreomsorgen ochäldrevården, om nu någon trodde det. Det är, dethar jag påpekat tidigare, självfallet nödvändigt attgenomföra effektiviseringar för att skapa utrymmeför en bättre vård och omsorg för de äldre.Jag respekterar att kds var emot ÄDEL-reformen.Det fanns också partier som satt i dåreformen genomfördes som var negativa till den;det var och Socialdemokraterna somdrev igenom reformen. Jag tycker ändå att vi skallge en riktig bild av det faktiska utfallet. Det vi vethittills om utfallet av reformen är förhållandevispositivt. Sedan finns det ett antal områden därutfallet inte har varit lika positivt, och de områdenaskall vi naturligtvis uppmärksamma.Till sist till den springande punkten: Vi var inte heltomedvetna om hurdan den ekonomiska situationenvar när ni tog över regeringsansvaret. Det var intenågra små ord ni tog i er mun när ni beskrev vadsom skulle hända om kds skulle få ansvaret förvården och omsorgen. Det är möjligtvis inte mittproblem -- jag tycker att det i mycket störreutsträckning är ert problem.I den verklighet som råder, den som kommit attråda efter det att kds faktiskt har fått ta överansvaret -- kds finns med inte bara här i riksdagenutan också i många kommuner och landsting -- harde äldre inte fått det bättre, utan sämre. Jag tyckeratt kds skall lära sig något av det. Kanske bordeman försöka vara litet mer varsam med orden ochinte ta så stora ord i sin mun när man försökerbeskriva en framtidsvision. Det är bra medframtidsvisioner, men det är bättre om det finns enrealism i dem. I den meningen harKristdemokraterna faktiskt inte varit ärliga. Det ärväljarna -- och egentligen inte jag -- som ikommande val får döma och ställa kds till svars fördetta. Jag kan bara konstatera att det inte blev somkds förespeglade i valrörelsen.Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag vill bestämt protestera mot att kdsskulle ha använt starkare ord i valrörelsen än andrapartier. Varje parti har sina områden som manprioriterar i valrörelsen och där man uttryckerförhoppningar om vart man kan nå.Jag vill påminna om att kds till stor del ligger bakomatt vi nu har två stora utredningar på gång som skallkartlägga behoven inom sjukvården. Det ärPrioriteringsutredningen, där en kristdemokrat ärordförande, och Utredningen om sjukvårdensframtida organisation och finansiering.Vi arbetar där lika envetet med att framhållasjukvården och äldreomsorgen för prioritering isamhället.Vi har också utgivit en sjukvårdspolitiskrapport, där vi har ett förslag om att man så fortsom möjligt bör samordna hela välfärden.Därigenom kan prioriteringar inom samhället förasupp på ett för allmänheten och den enskilderelevant plan. Samordningen bör gälla helavälfärdssektorn, som sjukvård, medicinskrehabilitering, sjukförsäkring och sjukförmåner,arbetsskadeförsäkring, förtidspensionering,bostadssubventioner och alla övriga bidrag tillhushåll och organisationer.Då menar vi att allmänheten också på ett annat sättkan få en förståelse för hur medlen bör prioriteras.Vi är övertygade om -- vilket också visat sig vidmånga opinionsundersökningar -- att allmänhetendå kommer att vilja prioritera över en del av destora samhällsresurser, som vi trots allt har, till justsjukvården och äldreomsorgen.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 23 ():Fru talman! Det föreliggande betänkandet omäldreomsorgen rymmer en hel del intressantaupplysningar. Jag tänker framför allt pådokumentationen av den intressanta hearing somsocialutskottet höll här i . Jag sominte var med tidigare i socialutskottet har medintresse tagit del av dessa beskrivningar. Jag ärnågot överraskad över att de inte avsatt mer spår ibetänkandets sluttext.Som flera talare varit inne på, framför allt JanAndersson, sker nedskärningar ikommunerna vad gäller äldreomsorgen. Bl.a.SKTF har gjort rapporter och visat i exakta tal hurmycket det här gäller. Det är svårt att komma ifråndetta.Jan var inne på att det ibland gäller omman önskar få baka en sockerkaka, städa eller gåpå promenad. Vad jag känner till på många håll,framför allt i , står mycket sällan valetom att få en sockerkaka bakad. Man får i de flestafall vara mycket nöjd för en städning eller för att fåde mest elementära behoven tillgodosedda.Det pågår en kampanj från Röda korset där manvill värva människor att ställa upp för äldre, atthälsa på och göra just detta som ligger utanför detsom kan avkrävas. Men problemet ärofta att den riktar sig till människor som har lätt attfå kontakter, som på ett enkelt sätt kan skaffa signya bekanta.Vi vet att många äldre eller handikappade inte harså lätt för sig. De har kanske svåra problem och kaninte så lätt knyta an till en person från enfrivilligorganisation. Det är oerhört väsentligt medsamhällets stöd i form av äldreomsorg i bådekommuner och landsting. Detta gäller i synnerhetde äldre utan goda kontakter.Det finns en motion från My om enäldreombudsman. Hon har också tagit upp fråganhär i debatten. Jag tycker att tanken är god ochförslaget viktigt att framställa. Men My Perssoningår i ett regeringsparti. Därför undrar jag varfördet inte kommer en proposition från regeringen.Har inte My och med sig deandra regeringspartierna? Det skulle varaintressant att få se något konkret förslag på denpunkten.Det skulle också vara intressant att se vadmotionerna om äldreomsorg för invandrare ledertill. Vi vet att det finns stora behov för vissainvandrargrupper. Framför allt de som kommerfrån mindre språkområden har svårt att få naturligakontakter med äldre på de sjukhem ochlångvårdskliniker där de ligger. Där finns sällannågon mer från samma språkområde.Jag skulle gärna vilja återknyta till frågan omvalfrihet, som och flera andra varit innepå här. Jag tror inte någon av oss anser att äldre inteskulle få välja och om möjligt själva få bestämmavem som skall komma hem och hjälpa dem medolika personliga sysslor och själva tala om vad dehar för olika behov. Men problemet, som jag serdet, är att de äldre som har möjlighet att välja ocksåkan göra det, men de är inte i störst behov av hjälp.Jag skall gärna kosta på mig att vara personlig. Jaghar i min omgivning flera exempel på äldre. Jagtänker på min mamma, som är . Honhar arbetat hela sitt liv och mår väldigt bra. Honkan nu på sin ålders höst ägna sig åt att forska i dethon har varit mest intresserad av i hela sitt liv. Honåker på olika seminarier i . Hon lever alltsåett väldigt bra liv, som jag naturligtvis är glad åt.Hon har flera friska barn som hjälper henne medallt möjligt på hemmaplan. Det gör att hon alltsåmed glädje kan avstå från hemtjänst och andrainsatser från samhället.Men jag har -- liksom säkert många av er andra --också många andra närstående som har en heltannan situation. Jag har i min nära omgivning tvåäldre kvinnor i ungefär samma ålder som ärsenildementa. Vilken valfrihet har de? På vilketsätt kan de tala om vilka behov de har? De kan inteuttrycka det. Men det är för dessa människor det ärså viktigt att samhället ställer upp.Då duger det inte att komma med en check medvilken de kan välja vilken städhjälp de vill ha ellerinte. För dem är detta ointressant. Det är vi andra,som har intellektet i behåll, som skall se till att dengamla som behöver hjälp med olika sysslor får den,oavsett om det sker med checkar eller inte.Det exempel tog, som beskrevs iKommunaktuellt, är naturligtvis bra. Det är ingensom missunnar henne att få sina checkar. Men detär inte den gruppen människor vi talar om i förstahand.I protokollet från hearingen talas omÄDEL-reformen. Jag skall inte här upprepa desynpunkter som mitt parti hade. Det som är angeläget är att detblir så bra som möjligt nu när beslutet är taget. Menvi kan i protokollet se att det finns en hel delproblem.Jag tänker på bl.a. rapport. Hanär överläkare i och beskriver en hel delproblem. Ett yttrande han gjorde som oroar migmycket gällde en enkät som han hade gjort isamband med ett seminarium.