prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — Vi gjordeden bedömningen att det var det bästa för landet,och i stället för att sätta maximal press påregeringspartierna, med den politiska osäkerhetsom följer, stödde vi propositionen. Jag tror attdetta är rätt unikt för ett oppositionsparti, och detär också rätt sjyst mot regeringen. Vi hade ett braläge för att sätta press på regeringen och därmeddriva igenom saker -- var så säkra på att vi varmedvetna om det!Vi har till vår glädje sett att räntorna har gått nedsedan dess, trots en tjurig riksbankschef, och allthar varit frid och fröjd i riksdagen.Sedan följde förhandlingar medregeringspartierna. Dessa fick också för förstagången kallas förhandlingar, och så småningomkom vi överens. Vi brukar också komma överensnär vi sätter oss ned och diskuterar. Jag tänker påriskkapital, fri radio, husläkare, m.m.I vår uppgörelse med regeringspartierna ingår enförsämring för höginkomsttagare avseendegrundavdraget. I tider som dessa måste alla dra sittstrå till stacken. För höginkomsttagare innebäruppgörelsen att de får ca i ökad skatti . I krisens finns det många som fårgöra betydligt större uppoffringar änhöginkomsttagarna här får göra. Det handlar omsignalpolitik och vad som upplevs som rättvist. Detär ju så att höginkomsttagare i regel klarar sigbättre genom lågkonjunkturen änlåginkomsttagare.I uppgörelsen med regeringspartierna ingår ocksåen uppgörelse om hur besparingarna ibostadssektorn skall ske. Det är ingen hemlighet attjust denna del i uppgörelsen är den som vi är minstnöjda med. Vi har inte förmått skapa en majoritetför en annan, motsvarande besparing. Det är litetolyckligt, eftersom vi har många bra förslag.Det vi har lyckats uppnå är att besparingen läggs utöver . Särskild hänsyn tas till bostäder av desenaste årgångarna, dvs. de med byggår ochframåt, som har de högsta kostnaderna. Signalentill marknaden om att vi kunnat enas är också braoch bidrar till att hålla räntorna nere. Hushållensstörsta utgifter, oavsett boendeform, är ju skatteroch räntor.Nu när vi är flera partier än någonsin i ärdet viktigt att också kommunikationen mellanpartierna blir bättre . Genom attkomma överens tidigt i behandlingen av ärendenkan vi fortsätta på den inslagna vägen och skapamajoritet för viktiga beslut. har vi tagit vårtansvar för att nå samförståndsanda och skapa enmajoritet i . Det är nu dags förregeringssidan att ta sitt ansvar -- om man inomregeringen är intresserad.Ett tips till regeringen är att tidigt se till att få i gången dialog med oss om nästa budget. Vi kan redannu lova att vi om så sker skall göra vårt yttersta föratt agera i samförståndsanda. Här har regeringenmöjlighet att ta sitt ansvar och agera så att detgynnar landet. Ta vara på den chansen!Jag tror att det vore väldigt bra ompartiöverläggningar kom i gång. Det skulle gagnadet långsiktiga politiska arbetet. Den tid då manägnade sig åt trams och vägrade prata med varandravar genant. Den tiden måste väl vara förbi nu --men man kan aldrig vara säker. Vi har sett mångaexempel på att den personliga prestigen går förelandets väl och ett fungerande arbete i ,så vi är långt ifrån säkra. Men vi har i samband medkompletteringspropositionen kommit en bit på väg.Nu måste vi se framåt. Av uppgörelsen mellanregeringspartierna och Socialdemokraterna blevdet inte så mycket kvar. Det förvånade mig litet attAllan pratade om en tumme, eftersom detär precis vad som är kvar av med regeringen. Man har flytt ifrånöverenskommelserna om pensionsåldern ochbostadssubventionerna. Det är litet märkligt.Vi har också fått höra att uppgörelsen omturistmomsen inte var så mycket, men det ger10 000 jobb, och det ger folk en billigare semester.Vi vill gärna göra mer och sänka tjänstemomsen.Det skulle ge jobb, riktiga jobb.Partiledaredebatten här har visat att det inteär möjligt för regeringen att komma någon vartmed Socialdemokraterna. När det dessutom snartvankas val blir det säkert ännu svårare.Socialdemokraterna orkar möjligen med en mycketurvattnad kompromiss, men knappast mer.Budgetunderskottet är så stort att det krävsbesparingar. Vi har väntat på attsådana skulle komma. Vad blev det av dem? Detblev inte ens en tumme. Det är litet synd, eftersombreda uppgörelser, som håller över fleramandatperioder, naturligtvis är det mesteftersträvansvärda. Av Socialdemokraternasekonomiska politik, som man har dolt i det längsta,blev det som sagt bara skattehöjningar kvar. Omproblemen kunde lösas med skattehöjningar skulleSocialdemokraterna ha löst landets problem förlänge sedan.Budgetunderskottet kommer att vara fortsatt högt,och arbetslösheten kommer att nå nya höjder. Såallt är långt ifrån frid och fröjd. Det vittnar våra 34reservationer och 13 särskilda yttranden om. Vimåste tydliggöra för oss själva och för omvärldenhur vi skall ta oss ur krisen. Vi har nått en bit påvägen, men vi måste gå vidare.Det vilar ett stort ansvar på regeringen. Ni måstevisa att ni mäktar med att fatta nödvändiga beslut,som svider. Ni måste seriöst förhandla om era resp.hjärtefrågor, och ni måste vara beredda att bjudatill mera.Den ekonomiska politiken måste präglas avlångsiktighet. I valrörelsen blev vi närmastidiotförklarade för vår ekonomiska politik och förförslaget om skattesänkningar och om 196miljarder i besparingar . är vi nästandär. Ju som går, desto mer visar det sig attvi hade och har rätt, på punkt efter punkt.Gott ledarskap borde vara adelsmärke för regeringoch riksdag. I detta ingår att, åtminstone i kristider,sänka partistöd, presstöd och organisationsstöd.Det skulle kunna ge 2,8 miljarder redan nästabudgetår. Vi måste ta i med hårdhandskarna motpolitiska utnämningar. Fallskärmsavtalen i denoffentliga sektorn skall tas bort. Denna typ avsignaler är oerhört viktiga för att det skall skapastrovärdighet ute bland folk. Om vi inte sänker partistödet och ärberedda att ta vår del kan vi inte heller motiveraförsämringar som drabbar folk.Det måste löna sig att arbeta, och det måste finnasincitament att höja effektiviteten i produktionen.Det är också det som är mest primärt för folk. Debranscher där det finns störst inslag avmonopol eller oligopol är bygg- ochlivsmedelsbranschen. Företagandet och de riktigajobben måste sättas i centrum. Politiker kan skapaett bra klimat för de välståndsskapande krafterna.Arbetslöshet beror på att det finns för få företagsom ger jobb. Detta är viktigt att komma ihåg.Vi kan inte längre bara tala väl om ungdomarna.Nu måste vi göra något. Alla vet attungdomsarbetslösheten är större än arbetslösheteni övrigt. Det borde vara tvärtom, även om vigivetvis önskar ha så låg arbetslöshet som möjligt.Vi kan inte acceptera att arbetslösheten är störrebland unga människor än bland andra. Ett steg irätt riktning vore att se över de arbetsrättsligareglerna och förlänga provanställningstiden.Behovsprövade barnbidrag skulle enligt vår modellge en besparing på 3 miljarder. En omläggning avtrafikförsäkringen ger 1 miljard redan nästabudgetår och 6 miljarder /96.Definitionen av arbetsskada bör stramas uppytterligare. Det blir 1 miljard till. Lönegarantin ärföremål för omfattande bedrägerier. Detta bordeman ha gjort något åt på direkten. Kontrollen är så gott som obefintlig , i förhållande till de mycket stora belopp sombetalas ut.Biståndet: långsiktiga biståndsmål börvara av BNI. Det är den nivå som FNrekommenderar. I dagens kärva läge bör dockbiståndet halveras till av BNI. Vi föreslårprioriteringar och en radikal omläggning avbiståndets administration. Ett lägre bistånd ikronor räknat behöver inte betyda ett sämrebistånd. Det rör sig om 5,8 miljarder.Trots att flyktingpolitiken har debatterats livligtunder har det inte hänt så mycket.Det borde inte vara så svårt att begränsaanhöriginvandringen till att omfatta nära anhörigasamt att ändra reglerna för förnyade ansökningar.Det senare är utrett av , somtidigare var JO. Flyktingpolitiken är gömd i enutredning som skall vara klar . Hemspråk och förläggningskostnader harvi pratat om förut. Våra förslag när det gäller dettager tillsammans 2 miljarder redan budgetåret1993/94.En bör tillsättas, meduppgift att utreda och föreslå vilka verk ochmyndigheter som skall avvecklas och att i övrigtadministrera avvecklingsverksamheten.Företagen och jobben: Små och medelstora företaghar svårt att få krediter. Riksbankenspenningpolitik har varit direkt förödande förföretagsamheten i . Regeringen måsteutnyttja sitt ägarinflytande för att trycka påriskkapitalbolagen, så att de fungerar som det vartänkt. Med anledning av den låga kronkursen ochde väntade exportframgångarna börExportkreditnämnden få tillstånd att utfärdaexportgarantier till ett belopp av 100 miljarder.Så gott som alla företag har en gång varit små. I ettskede då landet ropar efter idéer och åtgärder somkan främja den industriella tillväxten måste bättreförutsättningar skapas för enskilda uppfinnare ochsmå innovationsföretag att ta fram och utveckla nyaidéer och produkter som kan ge fler riktiga jobb iden sektor där vi som mest behöver nya jobb,nämligen i industrin.Skatter: Ny demokrati är ett skattesänkarparti. Dethar pratats en del om skattehöjningar under desenaste dagarna. Det är riktigt. Det handlar om entillfällig skattehöjning . Men man måste setill en helhet, och då är vår linje klar, nämligen attskatterna skall sänkas. Men det går inte att i allalägen utesluta att någon skatt måstehöjas. Alltför höga skatter, som vi fortfarande iallra högsta grad har, belastar den krympandeprivata sektorn hårt. Detta i kombination med destora transfereringarna och den alltför storaoffentliga sektorn bidrar starkt till dagens kris. Somjag sade tidigare: om skattehöjningar hade varitmirakelmedicinen hade problem varitlösta.Jag hoppas att regeringen, trots att mycket återståratt göra, får en angenäm sommar med gradvissänkta räntor och i alla fall några små tecken i skynpå att vi är på väg åt rätt håll. Ta en ordentligfunderare på hur vi kan gå vidare! Läs vårbudgetmotion en gång till i hängmattan, och komigen med bra förslag! Vi fortsätter gärna medsamförståndsanda, under förutsättning attregeringen tar ett ökat ansvar och för en sakligdiskussion med oss. Vi har tagit första steget tillsamförstånd. ligger bollen hos er, men ni fårräkna med att bjuda till litet tidigare nästa gång, omni vill ha framgång i fortsättningen med denekonomiska politiken. Som sagt: vid nästabudgetbehandling bör ni se till att tänka efter före.Då kan det nog fixa sig även nästa gång.Trevlig sommar!Med anledning av det anförda vill jag yrka bifall tillreservationerna 14, 17, 28, 29, 36, 37, 45, 57, 62, 66,69, 76 och 82, men självfallet står vi bakom alla vårareservationer.(Applåder)Anf. 77 får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.Anf. 78 ():Herr talman! Jag är född på 50-80 talet. Det var dentid då välfärden växte . När vi fick TVhemma kunde jag höra hur Hans MajestätKonungen vid högtidliga öppnandekonstaterade att tillståndet i riket var gott. Och detvar det nog då.Men som ung ser man inte bara framstegen, utanockså medaljens baksida. Jag ville inte tillbaka tilldet klassamhälle mina föräldrar föddes i, men jagville inte heller bidra till att cementera de stelastrukturer som socialdemokratin byggt upp.Som tur var behövde jag inte välja mellan dessa tvåalternativ. Jag kunde i stället välja den nya vänstersom växte fram -- en ny vänster som stodför solidaritet men också för en vision om ökadfrihet.Herr talman! Jag växte upp under rekordåren.Dagens ungdom tvingas växa upp i avminskande förväntningar. När jag började jobba iriksdagen 1988 var arbetslösheten nästanobefintlig. Året efter hade den offentliga sektornett finansiellt sparande på 66 miljarder. angavs som ett positivtexempel i internationell ekonomisk debatt.I dag är bilden den motsatta med en öppenarbetslöshet kring och galopperandeunderskott. Ekonomin uppfyller läroböckernasdefinition på depression. statsfinanser är iett sådant skick att italienska ekonomer tröstar sigmed att man i i varje fall inte har en sådanspagettiekonomi som i Sverige.Just nu rör sig bakåt med Bildt -- tillbakamot de nivåer för trygghet och välfärd som vargängse . I sådana tider längtar människorefter en ny regering.Men det är ingen saklig debatt att påstå att allaproblem beror på Bildt. För mig är det ingentrovärdig lösning att i praktiken längta tillbaka tillErlander, eller konstatera att Wigforss vann överOhlin. Tiderna förändras, och med dem ocksåförutsättningarna. Nya tider kräver nya lösningar.Man behöver inte välja mellan dagenshögerradikalism och en socialdemokratiskreprispolitik -- ett slags vänsterkonservatism. Detfinns en möjlighet att forma ett vänsterradikaltalternativ även på ekonomins område.Att ställa upp ett radikalt vänsteralternativ ärnödvändigt, men det är inte nödvändigtvis lätt. Detinnebär att man måste förena det som är kortsiktigtlämpligt med det som är långsiktigt uthålligt.En radikal vänster erkänner att det inte finns några''kvickfix''-lösningar på ekonomiskaproblem. Vi inser att vi lever i en alltmerinternationaliserad värld.En radikal politik måste behandla väljarna sommedvetna människor med förstånd att prioriteraoch välja. Det är få som egentligen tror på den rödetomten eller den blå fen.Visst kan man snabbt få ner arbetslösheten fråndagens rekordnivå på i praktiken . Men detlångsiktiga priset blir sannolikt högt.Jag påstår inte som Socialdemokraterna gjorde ijanuari att mitt parti har ett alternativ som kan fåner den öppna arbetslösheten till . Men jagpåstår att vi har ett alternativ där arbetslöshetenblir lägre än med den politik som regeringen för.Visst kan man som regeringen lova låga skatter ochlåg inflation, men priset för en sådan extrem EG-anpassning i form av arbetslöshet och socialakonflikter blir alltför högt.Visst kan man som regeringen ge exportindustrinnågon form av ekonomisk ''elterapi'' via sänktenergiskatt, slopad dubbelbeskattning, sänktaarbetsgivaravgifter, och flytande krona samt enallmänt företagsanpassad politik. Men om det skertill priset av en tvådelad ekonomi, där det går braför exportindustrin men dåligt för svenskarna, då ärpriset för högt. Om skattesubventionernafinansieras med accelererande besparingar ikommunsektorn, då är priset för högt.Herr talman! Att fortsätta skära ner ikommunsektorn innebär ingen samhällsekonomiskvinst. Det innebär bara att man flyttar underskottfrån kommun och statsbudget tillarbetslöshetskontot, arbetsmarknadsfonden. Detär att fylla hål med hål.Det innebär bara att man slår sönderarbetsmarknaden för kvinnorna. Sparvinsten ärobefintlig men förlusten av vård, omsorg ochutbildningskvalitet är oerhört stor.Därför säger vi att det måste bli stopp på de storaindragningarna. Vi måste stoppa utflödet frånarbete till arbetslöshet. Därför kräver vi att detinrättas vad vi kallar en kommunakut för de mestutsatta kommunerna.Men den radikala vänstern säger att denoffentliga sektorn måste demokratiseras. Just nudemonstrerar folk för den offentliga sektorn.Herr talman! I min hemstad är vi hårtprövade. Vi har mist 4 000 industrijobb. Där slårman nu mot den kommunala sidan. Detfolkpartistyrda lägger ner sjukhus. Menmånga inser att det inte går att fortsätta på den härlinjen, t.o.m. i min hemstadinser det. Den stänger butikerna för att människorskall få tillfälle att protestera. Men mandemonstrerar inte för byråkrati och köer utan fören förnyad och effektiv gemensam sektor.Herr talman! Jag erkänner att regeringen har rättnär man säger att har ett högt skatteuttag.Därför är de så viktigt att skatterna tas ut på etträttvist sätt.Samtidigt vore det befriande om regeringssidan --, eller LarsTobisson -- vid dagens debatt kunde erkänna atthushållens finansiella sparande nu är för högt urkonjunktursynpunkt.Jag erkänner att budgetunderskotten är en realitetDe måste bekämpas genom minskad arbetslöshetmen också genom utgiftsreduceringar. Men besparingar t.ex. inomsocialförsäkringssektorn eller påbostadssubventionerna förutsätter en aktivfördelningspolitik.Och det är direkt uppseendeväckande att diskuterakostnadskrävande och ideologiskt bestämdareformer som vårdnadsbidrag somunderskotten växer. Att diskutera införandet av ettvårdnadsbidrag som kommunernaavskedar kvinnorna är möjligen logiskt, men det ärett direkt slag mot jämställdheten.Jag inser att budgetunderskotten är så stora att deockså kräver väsentliga inkomstförstärkningar -- iklartext innebär det skatteskärpningar. Att påstånågot annat är att förlita sig till ideologiskaföreställningar, eller möjligen mycket skakigakalkyler från Lindbeck.Men det gör regeringen i och vidhåller sitttal om strategiska skattesänkningar för kapital,sparande och företag. Praktiken visar att det endasom tar fart med den politiken ärbudgetunderskotten.Vi i vet att det behövs en starkindustri. En stark industri gynnas av stabilaspelregler. Men ökade konflikter skapar inte stabilaförhållanden. Därför är det improduktivt avregeringen att försöka slå sönder arbetsrätten.Jag vet att det är i industrin som flest jobb har gåttförlorade. Därför föreslår ettmarginellt sysselsättningsstöd -- i den meningen attvi kan få ökad sysselsättning i industrin -- mednedsättning av arbetsgivaravgifterna förnyanställningar. Det kanske inte är många som harobserverat det här förslaget, men det är ett kreativtoch konstruktivt förslag. Vi föreslår att industrinfår möjlighet till ett utbildningsstöd på . itimmen för kompetenshöjande utbildning.Här går regeringen i motsatt riktning. Man sänkerfaktiskt det bidrag som utgår. finns det 40 kr.plus en extra femtiolapp till industrin. Detta sänkerman i praktiken från regeringssidan till . Det är en felaktig politik. Den är skadlig försvensk industri. Vi får vara så odogmatiska frånVänsterns sida att vi går med på att ge ett direktriktat stöd till industrin för att öka sysselsättningeni industrin.Angående finanspolitiken vågar jag som radikalvänsterpartist erkänna att regeringen har rätt -- härhar rätt -- när den varnar för en lössläpptfinanspolitik, t.ex. genom ofinansierademomssänkningar i syfte att sätta fart på efterfrågan.Om det vore som så att den offentliga sektorn,kommun och stat, hade ett positivt finansielltsparande och hushållen ett negativt sparande, vorejag den förste att plädera för allmännamomssänkningar i en lågkonjunktur.Men är det ju inte så. råder det motsattaförhållandet, att hushållen spar och offentlig sektorgör nedskärningar i brist på pengar.Vi i säger: Höj inkomstskatten med15 miljarder och fördela pengarna så att de som harmest får betala mest. Använd dessa pengar för attsänka momsen.Då är vi säkra på att en fördelningspolitiskt riktigomfördelning sker, en omfördelning som behövssom kompensation för Socialdemokraternasskattereform och borgarnas nedskärningar.Herr talman! När redogör för dedåliga fördelningseffekterna som han har räknatfram, bör man påminna sig om att man, närutredningen gjordes, sade att detta slår likafördelningspolitiskt snett som Socialdemokraternasskattereform, udda och jämnt kvitterat.Om man genomför den skatteväxling som viföreslår, tror jag att det också leder till att folk medgoda inkomster kommer att dra ned något på sittsparande, medan människor som lever underknappa omständigheter kan öka sin konsumtionnågot. Då stimuleras efterfrågan, då säljer man meroch då skapas fler jobb.Jag ställer inte ut några löften här om ett antaltusen nya jobb. Men jag är hundraprocentigt säkerpå att det blir fler jobb med den politiken jämförtmed en skattesänkning för hotellvistelse.Herr talman! Det finns enstaka moment i dettabetänkande som går i rätt riktning. Det gäller bl.a.beslutet om en utredning av fastighetsmarknaden.Men det gäller framför allt mom. 75 och 76.Finansutskottet går i mom. 75 delvistillmötes när det gäller att slopa grundavdraget vidhögre inkomster.Jag har personligen lagt ned ett stort jobb i dennafråga. Jag har tillämpat principen att det bästa intefår bli det godas fiende. går utskottet oss delvistillmötes. Man har valt en sämre metod för sänktgrundavdrag än den vi har drivit , menman har följt vår idé om sänkt grundavdrag vidhögre inkomster.Det är något av ett ödets ironi att det är underborgerliga regeringar som vi i harfått gehör för två av våra grundläggandeskatteidéer: sänkt moms på mat ochminskat grundavdrag vid högre inkomster våren1993. Detta är något ironiskt.I mom. 76 föreslår utskottet att skallsänka momsen på resor. Den viktigaste delen i dens.k. turistmomsen är ju resemomsen. Men de flestasom reser är ju inte turister. De flesta resor ärarbetsresor. Att sänka resemomsen ger inte mångajobb, om ens några. Men det är en miljöpolitisktriktig åtgärd. Det gynnar kollektivresandet. Nydemokrati har inget stort miljöengagemang, men idetta fall har särintresset faktiskt lyckats med attstärka miljöintresset. Det är en ej avsedd effekt,men det är bara att notera med tacksamhet.Detta visar att en radikal vänster kan påverkagenom argument och folkopinion. Jag vet att vårayrkanden inte kommer att vinna majoritet viddagens voteringar. Men vi kommer att fortsätta attbilda opinion genom en saklig argumentering fördet vänsteralternativ som har redovisats imeningsyttringen till detta betänkande.Herr talman! Jag yrkar bifall till meningsyttringenunder mom. 2, 6, 7, 74, 75, 77, 78 och 120.Jag skall överskrida min taletid med ,men jag skall inte bli mer långrandig än tidigaretalare. Men jag skall ändock försöka attsammanfatta de många punkter som här har tagitsupp i anförandena.Herr talman! Jag har en huvudtes: det är dumt attfortsätta att skära ned konsumtion. Detblir bara fler arbetslösa. Man sparar inga pengar.Man flyttar bara underskott. Vår omsorg och skolablir sämre.En andra tes som jag har är att det i denna riksdagoch i detta land behövs en radikal vänster.Det var den tredje vägens politik som ledde tilldagens kris. Den enda vägen fördjupade krisen.Men det är inte heller någon idé att tillämpa någotslags socialdemokratisk reprispolitik ellervänsterkonservatism.De två viktigaste problemen är arbetslösheten ochbudgetunderskottet. Lösningen kräverinkomstförstärkningar och besparingar. För attklara detta är det oerhört viktigt att driva en hårdfördelningspolitik.Det är sedvanligt att avsluta med några frågor. Jagvill fråga Socialdemokraternas företrädare var ni socialdemokrater egentligen står ifrågan om den kommunala ekonomin. talar om rundgången, men jag har lästSocialdemokraternas motion och jag kan inte förståvad man egentligen tycker om det sparprogram somfru har presenterat. Jag kan inte läsa utdetta ur motionen. En kritik riktas från talarstolen.Men vad är Socialdemokraternas alternativ? Visäger att konsumtion skall få öka . Men vad säger ?Varför stöder inte regeringen våra förslag omsänkta arbetsgivaravgifter för nyrekrytering inomindustrin? Varför går ni inte på vår linje sominnebär i utbildningsstöd förindustriföretag.Min sista fråga till denna kammare gällerbudgetunderskottet, som alla säger är gigantiskt.Samtidigt säger man från många håll med stolthet:Skattetrycket har minskat. var det 57--58 %och är det 48 eller . Man är stolt. Mensedan förstår man inte varför det har blivit ettbudgetunderskott. Varför inser ingen i dennakammare att det tör hända finns ett rakt sambandmellan den sänkta skattekvoten och de växandebudgetunderskotten.I det privata är jag lärare, herr talman. Minagrundskoleelever skulle tro att den som minskarsina inkomster med över 100 miljarder kanske fårproblem med budgetbalansen.Anf. 79 () replik:Herr talman! Jag lyssnar alltid på här i med stort intresse. Det ärtrevligt att han deltar i denna finansdebatt.Jag skall gärna svara på hans direkta fråga. Vårbedömning är att utrymmet för en kommunalkonsumtion, med den politik som bedrivs, ärutomordentligt begränsat. Därför lägger vi i vårpolitik tyngdpunkten på att vända utvecklingen. Iår minskar produktionen med 20 miljarder. Det göross alla fattigare. Vi måste därför börja med att få igång produktionen och få ned arbetslösheten. Dåfår vi också ökade resurser för gemensamma ochenskilda behov.