prot · GG0982 · 1993-03-24 00:00:00 — Jag vill göra fullständigtklart att det var det som jag åsyftade.Med den satsning som vi i har gjort påarbetsmiljön borde vi kanske ha den lägstasjukfrånvaron bland samtliga europeiska länder.Men i många europeiska fabriker som har enbetydligt sämre arbetsmiljö än vad vi har i Sverigehar man en betydligt lägre sjukfrånvaro. Det vardet som jag syftade på med mitt påpekande. Menjag tror ändå att vi är överens om att vi skall ha enbra arbetsmiljö.Anf. 21 ():Fru talman! Att ha ett arbete är för de allra flestaden kanske mest avgörande förutsättningen för ettmeningsfullt och värdigt liv. Arbetet är grunden förden enskildes ekonomi. För många ger arbetet enmöjlighet att utvecklas och att både känna enindividuell och en social identitet. För mångaskänker arbetet också en värdefull gemenskap medandra människor.Att ställas utan arbete betyder därför för många attde inte längre behövs och inte längre räcker till. Förden som är ung betyder arbetslösheten att han ellerhon kanske aldrig får tillfälle att lära sig upplevaarbetets betydelse.För samhället är det ett fruktansvärt slöseri attmänniskor som kan och vill arbeta inte får göra det.Vi vet hur stora behov som finns i vårt samhälle sominte kan tillgodoses.Arbetslöshet är ett gissel som aldrig får accepterasutan måste bekämpas. Den nuvaranderekordarbetslösheten är en tragedi för den enskildesåväl som för vårt land. Att sanera vårt landsekonomi och att få fart på hjulen och skapa nyariktiga och goda jobb måste därför vara ettöverordnat mål.Även under goda tider slås människor ut frånarbetsmarknaden på grund av arbetsskador, dåligarbetsmiljö och olämplig arbetsorganisation. Denutslagning som dåliga arbetsmiljöer medför innebärofta isolering för den enskilde och svårigheter attfungera även i andra roller.I dagarna har Folkhälsogruppen publicerat enrapport om arbetslöshet som folkhälsoproblem därdessa förhållanden understryks. I rapportenredovisas klart de kanske inte helt överraskandeeffekter och risker som arbetslöshet medför förmånga enskilda människor, men det är inte destomindre en skakande läsning.En bättre arbetsmiljö är viktig också för samhället.För att vi skall kunna komma ut i arbetslivet ochfungera väl krävs det att både den fysiskaarbetsmiljön, arbetsorganisationen ochomgivningen är anpassade till oss människor.De som har de tyngsta och kanske minststimulerande jobben löper alltjämt de klart störstahälsoriskerna. Detta är inte minst påtagligt förmånga kvinnor i låglöneyrken. Det är ocksåkvinnorna som står för den stora ökningen avohälsotalen och den stora ökningen avarbetssjukdomar bland arbetstagare.En bättre arbetsmiljö är också nödvändig för att viskall ha livskraftiga företag och en väl fungerandeoch kostnadseffektiv offentlig sektor. Högpersonalomsättning, stor frånvaro och otrivsel gersjälvfallet också sämre arbetsresultat.Arbetet med att skapa goda jobb måste därförfortgå. De projekt för förändring och nytänkandepå arbetsplatserna som fått fullt stöd genomArbetslivsfonden medverkar till att skapa godajobb. När nu Arbetslivsfonden kommer attavvecklas är det viktigt att erfarenheterna kan förasvidare.Regeringen har också tillsatt en utredare som bl.a.skall föreslå hur samordningen av statliga insatseroch kunskapsspridning inom arbetslivsområdetskall äga rum.I sitt anförande i början av debatten gjorde KjellNilsson, som är en mycket kunnig och vida mererfaren person på det här området än jag, enganska svepande karakteristik av de borgerligapartierna. Med den erfarenhet som på området tror jag att han förstår att jag somföreträdare för har litet svårt att kännaigen mig i den beskrivningen.Fru talman! En grupp som också i goda tider hardet svårt på arbetsmarknaden är dearbetshandikappade. I flera utredningar har detsedan 40-talet gjorts uttalanden om arbetets värdesom en produktiv resurs för samhället. Trotsambitionen i sådana uttalanden och trotstillkomsten av många arbetsmarknadspolitiskaåtgärder saknar många människor med handikappfortfarande en plats på arbetsmarknaden. Detgäller särskilt människor med omfattandefunktionshinder. Inte ens när det råddehögkonjunktur i vårt land skeddenågon markant nedgång av antalet arbetslösahandikappade.I den situation vi har med rekordarbetslöshetdrabbas de handikappade först. Många frågar sigsäkert fullt förståeligt om det ens lönar sig attförsöka. Det är därför viktigt att ansträngningarnaintensifieras på alla plan för att ändå ge flerhandikappade möjlighet till arbete. Det ärglädjande att vi kan vara överens om detta.De av regeringen föreslagna anslagen för olikahandikappåtgärder inom arbetslivet uppgår till 12,7miljarder kronor för kommande budgetår.Ansträngningarna för att ge handikappade tillträdetill arbetsmarknaden måste följaktligenintensifieras inom flera områden. Ibudgetpropositionen föreslår regeringen att tidenunder vilken AMS kan svara för arbetshjälpmedelför en handikappad person som anställs förlängsfrån sex till tolv anställningsmånader.Vidare förslås att bidrag skall kunna lämnas underhögst till lönekostnader för stödpersonal åtfunktionshindrade som behöver stödet för attkunna utföra arbetet.Båda dessa förslag utgör värdefulla bidrag till attförstärka möjligheterna för arbetshandikappade attfå tillträde till arbetsmarknaden.Det är viktigt att arbetsförmedlingen följerhandikappade ungdomar som avslutar studier ochser till att de kan vinna inträde på arbetsmarknadenpå ett bra sätt. Här pågår ett arbete inom AMS,vilket utskottet också anför i betänkandet. Det äroförlåtligt om inte alla insatser görs för attmöjliggöra ett inträde i arbetslivet förhandikappade ungdomar med ett helt liv i arbetsförålder framför sig.Regeringen har lagt fram en proposition omstöd och service till vissa funktionshindrade. Det ärett ytterst värdefullt resultat avSocialdepartementets beredning av en del avförslagen års Handikapputredning. Detföreslogs vidare åtgärder också inom arbetslivetvilka jag hoppas att vi snart får tillfälle att behandlahär i riksdagen.Fru talman! Det är nu riksdagenbeslöt att omvandla stiftelsen till SamhallAB. Det är en koncern med mer än 30 000anställda. Verksamheten utgör en socialt mycketvärdefull och ekonomiskt helt riktig satsning. Detmoderna har ett brett sortiment och eninternationell utblick.Kritik riktas då och då mot för att det medhjälp av skattesubventioner skulle dumpamarknaden, inte minst när det ger sig in på nyaområden. har det gällt företag inomrestaurangrörelsen.Det är naturligtvis mycket viktigt att så inte sker. Idet för och näringslivet gemensammaKontaktrådet granskas offerter och prissättning föratt inte skall gynnas framför privataföretag. Ytterst kan den som känner sig förfördeladvända sig till Konkurrensverket.Detta arrangemang är värdefullt och tordeundanröja risker för en otillbörligkonkurrensbegränsning som i längden vore mestallvarlig för verksamhet.Fru talman! Jag vill med detta yrka bifall tillutskottets hemställan i betänkandet AU12Arbetslivspolitik.Anf. 22 ():Fru talman! Vi debatterar arbetslivsfrågor, och i sittanförande tog upp frågan om denkommitté som arbetar med arbetsrättsliga frågor.Han attackerade denna kraftfullt. Han gick tillangrepp på de förslag som kommer, och han sadeatt det är fråga om att återinföra förhållanden sområdde , att återinföra § 32 osv.Nu vet jag inte riktigt vad det är för förslag somKjell här åsyftar, för kommittén har ju ännuinte lagt fram sitt betänkande. Men som så oftasker, när kontroversiella frågor är under utredning,läcker en utredning. Det kommer ut en hel del omvad som har förevarit i samtalen och i de förslagsom debatteras.Det här tas naturligtvis upp av tidningar och skrivsom, och då är frågan hur förslagen ser ut när de harsilats genom journalisternas ögon. Därför är detlitet vanskligt, tycker jag, att på så lösa bolinerhäftigt attackera vad tror ärkommitténs förslag.Som ledamot av kommittén, ARK 92 benämnd, kanjag inte direkt tala om vad kommittén kommer attföreslå, eftersom det ännu är ett par tilldess betänkandet ligger på bordet. Men såvitt jagkan förstå är jag rätt oförhindrad att någotkommentera det som tidningarna skriver.Det är klart att man i tidningar diskuterar det somär kontroversiellt och det som är mycket känsligt.Det är då begreppen som LAS, lagen omanställningsskydd, rör sig med om saklig grund ochom turordningsreglerna. De begreppen har ju varitföremål för lagstiftning och är kontinuerligtföremål för debatt.För någon tid sedan framgick det avtidningsskriverier att kommittén sysslade medförslag, sade man, om att illojalitet skulle utgörasaklig grund för uppsägning eller avsked. Man togett exempel. Om jag skymfar min chef, kan jag fåsparken direkt.Jag vill påminna om att om journalisten hade lästhela den PM som han hade snokat rätt på eller fåtttag i, jag vet inte hur, så hade han i det följande settatt med vad som nämndes om skymfningav en chef stod det också att en skymfning kan varaursäktlig. Om vederbörande arbetstagare varprovocerad, var det en ursäkt för det han gjorde,och därmed var det inte saklig grund för att sägaupp honom att han hade sagt något otillständigt.Det är ett exempel på hur man rycker ut delar avett helt för att därmed bevisa en tes som man trorär riktig. Det är litet besvärligt, , att gåtill angrepp med hjälp av det som står i tidningen,när man har tillgång till bara en del av helheten.Att tala om turordningsreglerna är minst likaeldfängt. Med nuvarande lag har praxis utbildats,och det finns också inskrivet, att man bör förhandlavid en övertalighetssituation, och visst skall manförhandla. Det finns för min del ingen tanke på attpå något sätt beskära förhandlingsrätten, tvärtom.Det jag önskar och, kan jag säga, det jag hararbetat för i kommittén är att förhandlingarna skallgöras mera öppna, mer möjliga. Disposiviteten börinte inskränkas utan vidgas.Direktiven som kommittén arbetar efter talar ocksåom att förhandlingarna skall ner på en lokal nivå.Ja, vilka är det som är bärare avförhandlingsrätten? Jo, de centrala avtalsslutandeparterna. Kommittén har direktivet att den rättenbör tryckas ner, om jag får använda det uttrycket,till det lokala planet. Jag instämmer i det. Det är delokala avtalsbärande parterna som bör haförhandlingsrätten.Det är faktiskt en ganska intressant principiellförskjutning. Men vad händer, , omförhandlingar misslyckas? Enligt uppgift som jaghar fått lyckas förhandlingarna, tack och lov, i merän av fallen. Huruvida siffran är rätt eller ej,vet jag inte, men förhandlingarna lyckas. Det ärdetta vi vill egentligen, att de som har ansvaret påarbetsplatsen skall tala med varandra, lösa sinkonflikt om det beroendeförhållande de står i tillvarandra -- man skall vara klar över attarbetsgivarna också är beroende av sinaarbetstagare -- och komma till enighet om vad sombör ske.Förhandlingar, ja -- men vad sker om dessamisslyckas? Där bör det finnas en lagregel. Låt ossåterkomma till den, , när betänkandetligger på bordet. Då är det kanske dags att gå tillattack eller att acceptera vad vi har kommit framtill. Låt oss se vad betänkandet innehåller!Anf. 23 TALMANNEN:Jag erinrar om att kammaren diskuterararbetslivspolitik, inte arbetsrättspolitik.Anf. 24 () replik:Fru talman! Eftersom också vissa delar avarbetsrätten behandlas i betänkandet, är det välrimligt att ge en kommentar till vad som håller påatt ske med arbetsrätten.Jag sade i mitt huvudanförande att jag inte harandra uppgifter än de som kommer via massmediamen att förslagen, om de uppgifterna är riktiga,innebär ett hot mot arbetsrätten. Det är bra attHarald , som är ledamot av kommittén,tar till orda, men jag hade inte trott att vi skulle hanågon sakdebatt om arbetsrätten utan villeenbart peka på den.Harald är tydligen beredd att föra ensakdebatt om arbetsrätten, men jag instämmer medfru talmannen i att det inte är rimligt att föra dendebatten . inlägg tyderdock på att det var ömma tår jag trampade på närjag sade att här finns en fara för utvecklingen införframtiden, därest det som har läckt via massmediaär sant.Beträffande turordningsreglerna skulle jag viljafråga : Räcker det med de 10 %som arbetsgivarna skall få avgöra själva, eller kandet bli mer?Hur det är med illojaliteten som saklig grund harHarald pekat litet grand på.Sedan är det faktiskt så att i av fallen gör manupp på den lokala arbetsplatsen. Då är frågan: Skallman ta till storsläggan för de som man inte kangöra upp om?I krisuppgörelsen mellan regeringen ochsocialdemokratin ingick bl. a. att man skulletillsammans skriva direktiven förarbetsrättskommittén. Det löftet är brutet frånregeringens sida. Tror att enökad konfrontation om arbetsrätten ger dengrogrund för ett gott samarbete på arbetsplatsernasom vi faktiskt har byggt upp ?Tror att denna konfrontationoch den militanta inställningen från er sida som villförändra arbetsrättslagstiftningen verkligenkommer att förbättra klimatet ute påarbetsplatserna? Är det ?Anf. 25 ():Fru talman! Jag tycker liksom att iarbetslivsfrågorna ingår arbetsrätten som en ganskaväsentlig del. Därför är det nog inte så fel att vinågot luftar det ämnet, även om jag vet attarbetsrätten senare kommer upp som ettriksdagsärende.Jag kommer inte att kommentera huruvida ärrätt eller inte. Något slags förslag kommer frånkommittén, det kan jag i vart fall lova.Beträffande löftesbrott är det min uppfattning attde samråd som protokollet efter krispaket 1 talarom skall ske när arbetsrättskommitténs betänkandeär framlagt och har varit ute på remiss och man gåri gång med att skriva en proposition på grundval avdet som har kommit fram och som skall vägassamman. Det är då samrådet skall äga rum. Det ärden uppfattning jag har om den paragrafen ikrispaketsförhandlingarna. Därmed menar jag attregeringen inte har gjort något löftesbrott.Sedan, , kan jag inte förstå talet omkonfrontation, när intentionen är att försökaunderlätta förhandlingar. Vi vill lägga ettförhållande till rätta för förhandlingar om desvårigheter som det onekligen är vid enövertalighetssituation.Låt oss nu vänta och se vad betänkandet innehållerom ett par !Anf. 26 () replik:Fru talman! Jag vill skicka med en vädjan tillHarald . har ju engång i tiden varit ute och arbetat i näringslivet ochhaft en del med förhandlingar att göra. Var försiktignär ni kommer med era förslag!Om turordningsreglerna exempelvis skall innebäraatt arbetsgivaren skall ha rätt att plocka ut avarbetsstyrkan utan att fråga någon om vilka somskall plockas ut, utan förhandlingsskyldighet,innebär det en konfrontation gentemot de fackligagrupperna. Detta är bara ett exempel. Det finnsmånga fler, enligt vad som har läckt ut från dennakommitté. Åk litet försiktigt! Ta till vara det finaarbetsklimat som vi har haft i vårt land, den finaförhandlingsordningen! Rasera inte detta för attnågon liten del inte har fungerat så bra!Fru talman! Vi socialdemokrater har också sagt attdet finns vissa delar inom arbetsrätten som manbehöver titta på. Men i och med det behöver maninte slå sönder allt som har fungerat bra underårtionden.Anf. 27 ()replik:Fru talman! Det är märkligt att det så fort man rörett kommatecken talas om att allt slås sönder. Detär ungefär det intrycket som jag har fått.Kjell talar om att vi skall gå försiktigt fram.Jag kan nämna att jag i viss mån också har läckt litetfrån den här utredningen. Vid ett företagsbesök --jag tänker särskilt på ett tillfälle -- samtalade jagmed fackliga företrädare om hur de skulle ha löstproblemet med övertalighet i en situation sområdde för bara två, sedan om de skulleha tillämpat vissa förslag som vi arbetar med ikommittén. De hade löst problemetförhandlingsvägen, och det hade gått bra. Dekommentarer som jag fick av de fackligaföreträdarna när de tänkte sig in i situation var attdetta inte var så farligt, att det inte alls var så tokigtsom det skrivs i tidningarna. Det lugnade mig atthöra detta från förnuftigt folk, som tänkerrationellt, som är ute på golvet och som vet hur detfungerar.Anf. 28 HANS ():Fru talman! Jag brukar hålla med fru talmannen närhon säger att vi skall hålla oss till ämnet. Det vill jaggöra även nu.Harald åker ju runt och pratar så mycketom arbetsrätt att jag tror att han gör det även isömnen. Kanske gör han det just . Han förstårinte varför det är så mycket prat om konfrontation.Jag tror inte att förstår vilkenbjörn han har väckt.Titta på vilka som agerar! Titta på hur målmedvetetSAF har agerat! Titta på företagen i , destorföretag som driver en kamp motfackföreningsrörelsen och därmed också motlöntagarna! Det handlar inte om några småföretag.Det handlar inte om några procedurregler.Jag skall inte diskutera LAS-regler, saklig grund,turordning och kvotsystem som tydligendebatteras. Jag skall snarare uppehålla mig litetgrand vid det som säger om denfackliga lokala förhandlingsrätten, vikten av enfacklig organisation. Just den frågan hör ju faktisktintimt ihop med arbetslivsfrågorna: Vad skall vi haför löneform? Hur skall arbetsorganisationen se ut?Vilka utbildningsplaner skall finnas?Det är just sådana frågor som hänger ihop medarbetslivsfrågorna. Det krävs en ordentlig relationmellan fackförening och arbetsgivare på varjeföretag. Det krävs också en laglig grund för denfackliga verksamheten. Det är den som hotas i dendiskussion som uppenbarligen förs inom ramen förArbetsrättskommittén.För att komma någon vart när det gällerarbetslivsfrågor krävs det ett konstruktivtsamarbete. Det konstruktiva samarbetet är ni påväg att underminera. Jag tror att det är nödvändigtatt faktiskt tar sig en funderareöver vilken roll han spelar, att han inte bara är såglad över att nu som kristdemokrat få vara med ochklampa in på arbetslivets område, där annarsparterna är så tunga. Han kommer att bli en lakejför den ena parten, den som står för ägande ochmakt och inte representerar individers trygghet ochkollektivens rättigheter.Det finns ju många exempel i verklighetensom är hotfulla. Efter vilda protester tog man sedantillbaka dem, därför att det protesterades motnedskärningarna inom kommunen.Kinnarpsfrågan är fruktansvärd. Monarks strategivar väldigt hårdhudad och politiserande. Manställde facket vid skampålen om inte Monark fickbestämma allting själv. Se upp för de krafter somni, och inte minst , väcker!Anf. 29 ():Herr talman! Jag har nog blivit varse vilka kraftersom är i verksamhet när man talar om fackligafrågor, . Det råder inga tvivel omdet. Jag märker att den fackliga delen av densocialdemokratiska rörelsen är i verksamhet.Det är ju i direktiven till utredningen, ARK 92,som det talas om den lokalaarbetstagarorganisationen och dessförhandlingsrätt. Som kristdemokrat, , är jag intresserad av det som vi brukarkalla subsidiaritetsprincipen: att beslut skall fattaspå lägsta möjliga effektiva nivå. Såvitt jag kanförstå är den lägsta möjliga nivån, när man talar omförhandlingar mellan arbetstagarparter ocharbetsgivare, på ort och ställe där problemen finns.Det är grunden till varför jag är intresserad av dennivå som den lagliga rätten till förhandlingarplaceras på.Anf. 30 HANS ():Herr talman! Det handlar ju inte omsocialdemokratin och om fackpampar. Det härhandlar om en mycket utbredd rädsla ute på företagoch myndigheter. Jag vet inte hur mångatelefonsamtal jag får från människor som äroroliga, dels när det gäller lojalitetsfrågan, dels närdet gäller frågan om godtycke vid uppsägning.Jag tror inte heller att det enbart handlar om detsocialdemokratiska partiet och LO, som HaraldBergström tror. Jag tror snarare att TCO,tjänstemannarörelsen, har vaknat.Jag inbillar mig att många av de människor som är djupt oroade tillhör, skall vi säga, mittenssektor. Men frågan är om kds tillhör mitten i svenskpolitik, eller om kds, kanske i omedvetande om vadman gör, har förskjutits höger ut.Subsidiaritet -- det är så svårt att vi knappt självakan hålla reda på det, . MenHarald säger att besluten skall fattas pårätt nivå. Det menar fackföreningsrörelsen också.Man skall förhandla lokalt, ha en starkfackförening och en hyfsad arbetsgivare. Men omdet inte går skall det finnas spelregler,konfliktlösningsmetoder ochöverprövningsrättigheter. Det har vi i icentrala förhandlingsinstitut, vilket fungeraralldeles utmärkt.Det , kds och SAF vill göra ärinte att lägga någonting på rätt nivå -- det liggerredan på rätt nivå. Ni vill förskjuta makten på dennivå som det handlar om. Ni vill ge ökad makt åtoch ökad handlingsfrihet för arbetsgivarparten ochradikalt minska detta för dem som representerar deenskilda människorna. Detta är ett hårt slag motden enskilda människans frihet. Det handlar för erdel inte om att komma åt fackpampar.Anf. 31 ():Herr talman! Jag vill bara berätta för HansAndersson att det också är många sympatisörer ochväljare som röstar på som hör avsig. Dessa får jag tala med, och naturligtvissamtalar jag med dem om var problemen finnsnågonstans. Om detta kan vara till någon tröst,, ta det till ditt hjärta.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )6 § Anslag till betänkande1992/93:AU8 Anslag tillArbetsmarknadsdepartementet m.m. (prop.1992/93:100 delvis).Anf. 32 ():Herr talman! I detta betänkande behandlas anslagtill bl.a arbetsmarknadsråden och anslag tillArbetsdomstolen. I båda dessa ärenden finns detmotioner, av resp. Per Stenmarck,som vi moderater instämmer i.Margareta Gards förslag till besparing vad gällerarbetsmarknadsråden, som vi moderater följerupp, innebär . Därmed täckervi med råge in det överskridande somarbetsmarknadsutskottet ville göra när det gällerkvinnoorganisationerna.En orsak till att vi i befinner oss i ett såprekärt läge är att utgifterna har fått rulla på utanatt tillräckligt ifrågasättas. är det hög tid attnoga pröva varje utgift. Endast oundgängligennödvändiga utgifter bör behållas. Straffet för demsom inte har kraft att överpröva utgifterna kommeratt bli hårt den dag hela notan verkligen syns förväljarna.Det här är en mycket liten fråga, och den är givetvisutan egentlig bäring för välfärden. Men visssymbolisk betydelse kan den tillmätas.I detta sammanhang vill jag kortfattat erinra omden försöksballong som emanerar frånExportrådets chef och som gällerytterligare samordning av utrikesrepresentationen.Oavsett hur det förhåller sig med lämpligheten ijust detta fall är det principiellt rätt att ifrågasättaom det inte finns möjlighet till ytterligareeffektiviseringar.Arbetsmarknadsdepartementet har haft enarbetsgrupp som har förordat effektivisering ochförbättrad styrning av information och rapporteringpå arbetsmarknadsområdet. Gruppen menar attdet räcker med att behålla denna bevakningi EG-området. Vi Moderater föreslår också att denbehålls i . Nog undrar väl fler än viModerater om det verkligen är oundgängligennödvändigt att ha både ordinarie ambassadpersonaloch specialattachéer på en mängd områden -- förexportfrågor, arbetsmiljöfrågor,arbetsmarknadsfrågor, tekniska frågor, osv. Enöversyn pågår också vad gäller organisationen delar.Vi Moderater gör bedömningen att ordinarieambassadpersonal bör hinna klara bevakningen avarbetsmarknadsfrågor precis som de gör på deflesta ambassaderna i världen. Som ledamot avUD:s antagningsnämnd har jag också kunnatkonstatera att krav och kvalitet på dem som antastill diplomatkarriären är höga, inte minst vad avserkunskaper om förhållanden på arbetsmarknaden.Kostnadsminskningar är nödvändiga. Det är manmedveten om även i departementet, vilket framgårav betänkandet. Skillnaden är att vi Moderater villgå litet fortare fram.Herr talman! Därmed yrkar jag bifall tillreservation 1 och i händelse av bifall till reservation1 även till reservation 2, som behandlar självamedelsanvisningen.Därefter går jag över till frågan om dearbetsrättsliga frågornas överförande till allmändomstol. Man kan knappast förvänta sig att de s.k.särintressena som finns representerade i domstolenskall komma att förorda en neddragning av detegna inflytandet. Tvärtom cementerarArbetsdomstolen makten för de storaorganisationerna.