prot · GG09111 · 1993-05-17 00:00:00 — Självfallet är vi beredda attseriöst pröva förslagen för att se vad vi kan bidramed när det gäller att finna en socialt acceptabellösning.Stöd med krediter och liknande får anstå tills manhunnit med att seriöst pröva förslagen. Vi ärberedda att -- inte minst medarbetsmarknadspolitiska och, i förekommande fall,med regionalpolitiska medel och andra åtgärdersom kan behövas för att underlätta enomställning -- göra vad som behövs.När det gäller övriga delar av näringsklimatetnoterar jag att vi redan har fått en ganska hyggligexportökning via den starkakonkurrenskraftsförbättring som har skett, via enkraftig sänkning av beskattningen av produktionenoch via förändringar av valutakurserna.Dessutom gör vi nu mycket omfattande satsningarpå industrirelevant forskning, inte minst påfordonsområdet, för att stärka den svenskaindustrins relativa konkurrenskraft gentemotutlandet. Det är en ny satsning som det inom kortförhoppningsvis skall fattas beslut om här iriksdagen och som redan har rönt en vissinternationell uppmärksamhet.Vi har också lagt fram programförslag om mycketstora satsningar på infrastrukturen beträffandevägar, järnvägar, telekommunikationer ochflygplatser som syftar till att höja Sverigesnationella konkurrenskraft steg för steg under 90-talet.Vidare gör vi betydande insatser när det gällerkompetensutveckling och teknikspridning för attytterligare stärka konkurrenskraften och se till attden svenska industrin har ett näringsklimat somkan motivera nya satsningar i Sverige.Det är därför som vi med viss tillfredsställelse ändåkonstaterar att en viss hemtagning av produktiontill redan är på gång från bl.a. ochStorbritannien. Vi hoppas att detta skall kunnabidra till att sysselsättningen stärks på utsatta orter,t.ex. i , och vid de anläggningar som ärhotade.Anf. 49 ():Herr talman! Jag vill understryka hurviktigt det är med generella åtgärder och med deninriktning som regeringen har beträffande industri-och näringspolitiken.Det är dock just i det perspektivet som det härenskilda Volvofallet är ett störande moment. Detkan också vara ett hinder på vägen mot enutveckling. Det är sådant här som gör att jag merainriktar debatten mot framtiden och mot vadregeringen tänker göra än mot vad regeringen hargjort. Den utveckling som vi haft har ju varit enutveckling bakåt.Jag förstår så väl näringsministern när han säger attdet är nödvändigt för ett företag som atttänka om och att dra ner i en så här svår situation.Det är bra och positivt att så sker, för annars skulleman inte ha någon framtid. Men det är just sättetpå vilket detta sker -- jag tänker då påprioriteringarna -- som gör att vi i , ochtydligen också väldigt många forskareinternationellt, blir fundersamma.Det som är bäst för borde vara det bästa förlandet. Men det kan naturligtvis vara så att t.ex.traditionsbundenhet gör att man väljer att satsa påmoderfabriken, trots att den inte är så industrielltutvecklad. Detta kan alltså få konsekvenser sominte är bra vare sig för landet eller för utvecklingenav den här strategin. Staten satsar pengar påregionalpolitik, näringspolitik osv., och det kostarnaturligtvis en del. Det är ju kostsamt för företagetatt utveckla så att man kommer i kapp i fråga omden kapacitet och effektivitet som finns i Kalmar.Det finns alltså även många ekonomiska ochföretagsekonomiska argument att rikta mot ettsådant här beslut. Jag ger mig inte, herrnäringsminister, förrän den bästa och effektivasteenskilda åtgärden vidtagits, i linje med regeringenslångsiktiga näringspolitiska strävanden. Dethandlar då om krav på en omprövning av Volvosbeslut.Anf. 50 ():Herr talman! Industriministern säger att ägarnasjälva måste bestämma. Självfallet ligger det en heldel i det. Man måste ju kunna få avkastning påinvesterat kapital osv. Men det måste ändå finnasen helhetssyn i de här olika frågorna. Jag vill pekapå tre områden.Det första området gäller det stöd somVolvokoncernen som helhet har fått från samhälletavseende olika delar -- det gäller såväl somandra områden -- för att kunna utveckla sittbilföretag. Där har man också lyckats, tycker jag,på ett mycket framgångsrikt sätt. Det har både jagoch visat på. Det gäller då interndokumentation som Volvokoncernen tagit framoch dokumentation från forskare.Eftersom man kan notera framgång bl.a. därsamhället i olika delar har ställt upp, vill jag gärnase att regeringen i sin helhetssyn också tar framexempelvis detta med stöden.Det andra området gäller det arbete på satsningarsom för en kort sidan blev färdigt. Det gäller dåjärnvägsutvecklingen och Kust-till-kust-banan.Samhället har gjort en mycket stor insats för attskapa en högmodern järnväg, och är en av destörsta nyttjarna genom att stora volymertransporteras på Kust-till-kust-banan mellanKalmar och t.ex.Jag ser mycket allvarligt på den risk som finns vadgäller den framtida finansieringen av Kust-till-kust-banan. Den finansieringen kan nämligen komma ifarozonen om inte det nyttjande som i dagstår för gäller också . Därför ser jagockså i det avseendet regeringen som enansvarsfunktion när det gäller helheten.Det tredje området, och här vill jag gärna höra enkommentar från Per , gäller dendiskussion som regeringen för ute i världenbeträffande exportmöjligheterna. Förra veckanträffade jag några i Volvoledningen. I betraktandeav de senaste siffrorna över exporten inte minst tillKina och f.d. -- osv. -- noteraskraftigt ökade tillgångar när det gäller just köp avVolvobilar.Återigen vill jag därför fråga: Vilka konkretaåtgärder tänker regeringen vidta för attKalmarverken skall kunna finnas kvar ävenfortsättningsvis?Inom Volvokoncernen, speciellt i fråga omGöteborg och Torslandaverken, har flera miljonerkronor via Länsarbetsnämdnen och länsstyrelsenställts till förfogande avseende kompetens- ochvidareutveckling. Är näringsministern beredd att ipositiv anda medverka till att de som äranställda vid delges sammamöjligheter?Anf. 51 Näringsminister ():Herr talman! Först vill jag säga -- vilket framhållsockså av de två deltagarna i den härinterpellationsdebatten -- att det är de generellaåtgärderna som är av central betydelse för attsvenskt näringsliv skall kunna expandera ochdärmed bli långsiktigt konkurrenskraftigt.Insatserna just beträffande industrirelevantforskning, inte minst på fordonssidan, har jutidigare i stor utsträckning lyst med sin frånvaro.Det är nu som nya program kan tas fram, och jaghar all anledning att tro att det kommer att stärkaden svenska fordonsindustrin.Även teknikspridningen och satsningarna på enmycket kraftig kompetensutveckling kommer attvara betydande.Men en regering kan inte ta över ett bolags ansvarför beslutet om en anläggning skall finnas kvar ellerej. Dess värre finns det enligt vad jag har förstått enbetydande överkapacitet inom Volvosmonteringsverkstäder och en krympning måste ske.Var denna görs effektivast och bäst ur Volvossynvinkel och med hänsyn till Volvos förmåga ochmöjligheter att överleva och ånyo bli enframgångsrik biltillverkare måste dess styrelse, dessledning och dess personalföreträdare avgöra. Vikan knappast göra någon form av överprövning ochförsöka förhindra en nedläggning mot bolagets ochde centrala fackliga organisationernas vilja, omdessa anser att en fortsatt produktion i inteär förenlig med Volvos långsiktiga intressen.Jag har ingen anledning att ställa VolvoKalmarverken mot Torslandaverken. Densmärtsamma utvärderingen måste göras interntinom bolaget. Däremot har vi, som jag redan harpåpekat, vidtagit en lång rad åtgärder -- de gällerkompetensutveckling, forskning, allmänkonkurrenskraft och skattetryck på produktionen --som stärker förutsättningarna att tillverka bilar iSverige och som bör kunna öka förutsättningarnaför fortsatt produktion även i . Om dettakommer att bli fallet eller ej -- om vi får se enfortsättning i eller ej -- får vi se i framtiden.Vi är beredda att mycket noga pröva alla alternativoch alla förutsättningar som dyker upp, för att vidbehov möjliggöra en omvandling där på ett socialtacceptabelt sätt.När det gäller det stöd som har fått iolika former vill jag säga att det har försetts medregler och krav på bolaget. Det är medutgångspunkt från de reglerna och kraven somstödet måste utvärderas. Principen att ingångnaavtal skall följas gäller fortfarande. Menrättssäkerheten kräver också att det är de krav somuppställdes i samband med att stödet beviljadessom skall följas och inte någonting utöver detta. Iövrigt måste ordinarie villkor och ordinarierelationer mellan regering och företag vara denspelplan som vi rör oss på.Vi kommer att anstränga oss för att gjordainvesteringar i Kalmarverken och iinfrastrukturen runt även i fortsättningenskall kunna utnyttjas och ge avkastning. Vi har ingen anledning att gå in med konkretaåtgärder. Vi avvaktar utvärderingen och resultatetav den diskussion som förs mellan den lokalaföretagsledningen, kommunen och de anställdasorganisationer plus Volvos ledning. Det finns allanledning att vänta och se vilka konstruktiva idéeroch tankar som där föds.Anf. 52 ():Herr talman! Självfallet har de generellaåtgärderna stor betydelse, men det hjälper ju inteKalmarverket i det enskilda fallet. Det krävs i ettsådant perspektiv naturligtvis också betydligt merav infrastrukturella satsningar, inte minst iKalmarregionen. Men det hjälper ändå inteKalmarverken i detta enskilda fall.Självfallet kan en regering inte gå in och ta över ettföretags beslutsfattande. Det måste företaget självtstå för. Men man kan naturligtvis ta upp endiskussion med ledningen för att påverkainriktningen av en omstrukturering. Jag tycker attdet finns en rad argument som talar för det, motbakgrund av de krav som nationen kan ställa på ettså stort företag med hänsyn till det stöd somföretaget har fått i olika sammanhang. Inte minstmed tanke på att det här får en sådan betydelse förindustripolitikens utveckling här i landet finns det,som jag har framhållit, motiv att ta uppsådan diskussioner med ett företag.Jag vill än en gång fråga industriministern om hanhar tagit upp diskussioner med Volvoledningen --eller om han är beredd att göra det -- om dekonsekvenser som inriktningen av beslutetuppenbarligen får. Eftersom är så välkäntinternationellt har den här industriutvecklingennaturligtvis stor betydelse.Självfallet är jag tacksam för de besked i övrigt somnäringsministern här lämnade, även om jagfortfarande vägrar att acceptera att man skall lägganed Volvoenheten som biltillverkning. Men om detskall ske finns det anledning till långframförhållning från samhällets och regeringenssida -- inte minst därför har jag ställt mininterpellation . Även om näringsministern intetycker att man nu skall gå in med konkreta åtgärderfinns det här en kompetens och effektivitet, somBengt Kronblad har redovisat i siffror och som manmåste ta till vara , även om det inteskulle ske biltillverkning i . Det är då viktigtatt man redan nu utvecklar en alternativ strategi föratt på annat sätt ta till vara den kompetens somfinns och göra till den främstaindustrinationen. Vilka åtgärder ärnäringsmininstern beredd att vidta i det syftet?Anf. 53 ():Herr talman! Det finns en överkapacitet i Volvooch i bilindustrin, säger näringsministern. I denöverkapacitetens anda har det diskuteratsnedlägggningar. är ju en av deanläggningar som har lagts ned. Det faktum attkapaciteten alltså har minskat och att exporten avbilprodukter från landet till nya marknader harökat borde göra det intressant för ennäringsminister, som skall ha helhetsansvaret förden industriella utvecklingen, att föra en diskussionom Volvos framtid.Om vi avindustrialiserar landet mer än vad som harskett kommer inte Sverigesom nation att klara sig med denlevnadsstandard som vi alla önskar att vi skall hahär i landet. Med den utgångspunkten bör manfundera på delar av de svar som näringsministernhar gett: Vi ökar konkurrensen i hela ekonomin ochvidgar fältet för nyföretagandet. Det är riktigt attdet kan göras på det sättet, men om vi samtidigtaccepterar nedläggningar är det svårt att bibehålladen industriella teknik och de volymer avleveranser som vi behöver, speciellt om man börjarmed att lägga ned där vi hävdar oss mycket gott påden internationella marknaden.Jag hävdar inte att man skall hålla gammal industriunder armarna -- jag delar uppfattningen att manskall ha ett omvandlingstryck. Men jag anser börjar i fel ände när man börjar med det härföretaget. Det är därför jag anser att det skulle varaintressant att pröva -- och det gör ministern, somjag tolkar det -- att i positiv anda föra en diskussionom att få till stånd en utveckling av bilindustrin förSverige.Jag vägrar att acceptera att man lägger ned VolvoKalmarverken utan att man också har entotalanalys och utan att regeringen medutgångspunkt från sitt ansvar för helheten deltar ien diskussion för att försöka bibehålla ett VolvoKalmarverken med hög kompetens och för attsäkra en framtida utveckling också i regionen, herrnäringsminister.Anf. 54 Näringsminister ():Herr talman! Som jag sade genomgår bilindustrin iEuropa och utomordentligt storastrukturella förändringar. Monteringstiderna perbil minskar drastiskt; det är fråga om hälften,kanske ned till en tredjedel, av monteringstiden iförhållande till vad som tidigare gällde.Monteringen blir dessutom mer mekaniserad. Manövergår till flera skift per anläggning, vilket innebäratt en monteringsanläggning kan produceramångdubbelt fler bilar än tidigare.Detta innebär smärtsamma omställningar, inte barai , utan i , och Centraleuropa.Men under de här smärtsamma omställningarnamåste man själv värdera vilka anläggningar som ärmest konkurrenskraftiga och som har störstförutsättningar att kunna trygga resp. företagsframtid.Jag är icke kompetent att utvärdera om det ärVolvo Torslandaverken eller Kalmarverkensom skall vara den kvarvarandemonteringsfabriken i . Det måste vara upptill att göra det.Däremot kan jag påverka det klimat som de har attarbeta i här i . Vi har via en rad åtgärderpå skatte- och valutakursområdena förändrat deraskonkurrenskraft högst dramatiskt. Vi genomför detprogram och de åtgärder som man har begärt närdet gäller industrirelevant forskning, bl.a. påfordonsområdet, för att på det sättet stärka derasnationella konkurrenskraft för produktion här iSverige.Vi genomför mycket omfattande insatser justbeträffande kompetensutvecklingen, även somarbetsmarknadspolitisk kompetensutveckling, föratt stärka arbetskraftens relativa konkurrenskraftoch därmed förutsättningarna att bibehållaproduktion i landet.Vi vidtar en lång rad åtgärder för att råda bot påden avindustrialisering som vi har sett tecken på iSverige under en lång följd av år och som måstebrytas. Det är för att vi skall få en växandeindustriell sektor som åtgärderna är så stora och såomfattande. Det är inte antingen eller när det gällersatsning på små och nya företag och satsningar påbefintlig industri. Det är både och vi måste görabetydande insatser för.Vi avser att fullfölja programmet för att stärkaSveriges nationella konkurrenskraft och detindustripolitiska klimatet i landet. Vi avser attfullfölja diskussionerna med , med Kalmarkommun och med de personalrepresentanter somfinns vid anläggningen nere i , för att se vadsom kan och vad som bör göras och vilkamöjligheter som finns för att underlätta deomställningar som kan komma att bli aktuella.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1992/93:137 omprivatisering av statliga företagAnf. 55 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att, trots Socialdemokraternasöppet deklarerade motstånd och eventuelltbindande överenskommelser i krispaketen,återuppta sin i proposition klart definierade politikatt privatisera ytterligare 34 företag.Låt mig inledningsvis få korrigera och kompletteraSimon Liliedahls påstående att regeringens planeratt privatisera 35 statligt ägda företag skulle ha gåtti stå, med undantag för privatiseringen av SSABvåren 1992.I årets budgetproposition (prop. 1992/93:100, bil.13) lämnade jag en redogörelse för de uppnåddaresultaten i privatiseringsprogrammet under år1992. Utöver har staten sålt sittfemtioprocentiga aktieinnehav i ,minskat sitt aktieinnehav i , , från till9,samt aktieinnehavet i NordiskaSatellitaktiebolaget, , från till 15 %.Därutöver har ett par mindre verksamheter imyndighetsform sålts till privata köpare.Att endast nämner privatiseringenav kan kanske bero på att det är det hittillsenda exemplet på en genomförd bredägarspridning, som erbjudits anställda, allmänhetoch aktiemarknad.Den 28 april tillkännagav jag planerna för nästabreda ägarspridning bland de statliga företagen,som förmodligen blir den största enskildaprivatiseringen . Allmänhet, anställda ochövriga investerare erbjuds att under perioden 17maj--teckna aktier i enligt planerna skall börsnoterasden , beräknas av aktierna haförvärvats av privatpersoner och investerare.Som torde framgå av min redogörelse, harregeringens privatiseringsprogram ingalunda gått istå. Men givetvis har takten i genomförandetpåverkats av de allmänna ekonomiskaförutsättningarna.Som angavs i regeringens privatiseringsproposition(prop. 1991/92:69), måste tidpunkten förgenomförande av varje privatiseringsprojekt väljasmed omsorg. Hänsyn måste tas till bl.a.riskkapitalmarknaden samt förutsättningarna atterhålla ett marknadsmässigt pris vid enkommersiellt riktigt vald tidpunkt.Simon Liliedahl ger i sin interpellation uttryck förförmodandet att privatiseringsprogrammetförsenats på grund av överenskommelsen medSocialdemokraterna ommoratorium i samband med krispaketen.Det tillfälliga uppehåll för privatiseringen avstatliga företag som parterna då enades omformulerades på följande sätt:''Moratorium införs i princip för försäljning avstatliga företag och fastigheter. Detta hindrar inteomstruktureringar i de fall där sådana är lämpligaoch nödvändiga. En marknadsmässig bedömninggörs av de fortsatta möjligheterna till spridning avägandet. Eventuell försäljning skall föregås avsamråd mellan regeringen ochsocialdemokraterna. ''I det nu aktuella fallet med harregeringen, efter att ha inhämtat yttrande , gjort enmarknadsmässig bedömning av förutsättningarna,helt i enlighet med de överväganden som angavs ipropositionen, och som jag nämnt.Regeringen har vidare samrått medSocialdemokraterna i enlighet medöverenskommelsen från i höstas.Regeringen har därefter fattat sitt beslut, grundatpå den helt övervägande bedömningen att det ärbra för staten och företaget att nu genomföra dennaprivatisering, samt att det kan ske utan men förandra intressen.Även i fortsättningen avser regeringen attgenomföra privatiseringsprogrammet i den takt ochden omfattning som det är marknadsmässigtmöjligt.Förste vice talmannen medgav att delta i överläggningen i stället förinterpellanten.Anf. 56 (nyd):Herr talman! Jag tackar Per för svaretsom i och för sig inte innehöll någonuppseendeväckande information om degenomförda privatiseringarna eller om vad vi kanvänta oss i fortsättningen med anknytning tillregeringens tidigare proposition i frågan.Jag tvekar inte i min uppfattning om regeringenspositiva inställning till fortsatta privatiseringar, somnäringsministern sammanfattningsvis framförde isvaret på interpellationen med formuleringen:''Även i fortsättningen avser regeringen attgenomföra privatiseringsprogrammet i den takt ochomfattning som det är marknadsmässigt möjligt. ''Det är en intressant formulering. Det finns ingenpolitisk värdering i den.Så långt är allt gott och väl med andra ord. Mensedan har vi den politiska aspekten påprivatiseringsprocessen. Anser signäringsministern fortsättningsvis bunden avöverenskommelsen om samråd medSocialdemokraterna om partiet skulle motsätta signya regeringsförslag och därmed bromsa fortsattaprivatiseringssträvanden?Det föreligger inget tvivel om att det finns en säkermajoritet här i som är beredd att stödjaen fortsatt privatisering i en takt som inteSocialdemokraterna kan påverka.Anf. 57 Näringsminister ():Herr talman! Nej, det är ingen uppseendeväckandeinformation som lämnas i interpellationssvaret. Vifortsätter den politik som slogs fast i och medriksdagsbeslutet hösten 1991.Vi genomför privatiseringen i den takt detmarknadsmässigt är möjligt, vilket också står i denpropositionen och som man kan säga ytterligareunderströks i den uppgörelse som gjordes mellanSocialdemokraterna och sittande regering i höstas.Där står att vi skall ha samråd innan någonting sker.Vi är av den principiella uppfattningen att det finnsall anledning att ha samråd, att efterhöra klokaståndpunkter och synpunkter. Vi har dockfortfarande regeringsansvaret och skall därförsjälvfallet som regering fatta de erforderligabesluten efter det att samrådet är genomfört ochefter det att hänsyn tagits till de olika krav somriksdagsbeslutet medför.Enligt min uppfattning kommer därmedprivatiseringsprogrammet att fullföljas. Detkommer inte att innebära att man försäljer ettmycket stort antal företag . Men så stårdet heller inte i propositionen. Det står ipropositionen att det skall vara en ganskasystematisk, långsiktig privatisering, för att på detsättet bibehålla utrymme på riskkapitalmarknadensamtidigt som vi kan tillse att vi skapar braförutsättningar för varje enskilt företag. Våruppfattning är att en privatisering skall ge varjeenskilt företag en starkare ställning efterprivatiseringen än det hade före.Anf. 58 (nyd):Herr talman! Jag tackar för det klarläggandet ochkonstaterar självfallet att man skall hålla enöverenskommelse. Man har förbundit sig till ettsamråd.Men tolkar jag ministerns uttalande pådet viset, att genom att man har genomfört ettsamråd i en aktuell privatiseringsfråga och fått desynpunkter som det partiet kan lägga på detaktuella projektet har regeringen sedan sinhandlingsfrihet att fatta beslut om nyaprivatiseringar i den takt som manmarknadsmässigt bedömer som lämplig.Anf. 59 Näringsminister ():Herr talman! Det är korrekt så till vida att vi hållerde samråd som den ingångna uppgörelsen kräver.När det gäller har vi enats om attstaten bör kliva ur sitt ägande och att enprivatisering skall genomföras. När det gällerCelsius Industrier har oenighet rått om endast ensak. Det är tidpunkten för privatiseringen.Socialdemokraterna framför tvivel på att det nu ärrätt tidpunkt med tanke på läget påriskkapitalmarknaden.Efter ett mycket stort antal kontakter med aktörerpå riskkapitalmarknaden och med börschefen fannvi att vår bedömning var mycket klar, med mycketstort stöd från aktörerna på marknaden, att detsnarast, med hänsyn till det mycket ringa antaletnyemissioner , var ett mycket bra tillfälle att gåfram med en bred privatisering av CelsiusIndustrier. Vi fullföljde samrådet, men när detgällde valet av tidpunkten ansåg vi ha mycket godaskäl för att fullfölja vår grundläggande avsikt att gåfram denna vår.Anf. 60 (nyd):Herr talman! Jag tackar för detta klarläggande ochser fram emot fortsättningen i enlighet med denregeringsförklaring som ni en gång har avgivit närdet gäller privatiseringsproblematiken.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1992/93:148 omsandsugningen utanför FalsterbonäsetAnf. 61 Näringsminister ():Herr talman! Per Stenmarck har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att, i samband medprövningen av fortsatt sandsugning utanförFalsterbonäset, vidta för att garantera att inte förstora förändringar av kustlinjen och bottenfaunanäger rum i området.AB Glassand och har i engemensam skrivelse hos Sverigesgeologiska undersökning (SGU) ansökt omförlängning av tiden för gällande tillstånd enligtkontinentalsockellagen för täkt av sand, grus ochsten vid i i Vellingekommun. Efter remiss har SGU i enlighet med 5 §kontinentalsockelförordningen överlämnat ärendettill regeringen för prövning.Länsstyrelsen i beslutade iseptember 1992 att inrätta Falsterbohalvönshavsområde i kommun som naturreservatenligt 7 § naturvårdslagen för att skydda områdetsstora natur- och kulturvärden. Reservatetinnefattar bl.a. det nämnda täktområdet vid VästraHaken. Reservatbestämmelserna innehållerföreskrift om förbud att bedriva täktverksamhet inågon form.