prot · GG0968 · 1993-02-25 00:00:00 — Jag tror att det skulleinnebära en vinst, men självfallet behövskompetenta lärare.En bieffekt av verksamheten med unga handledareär att det kan skapas intresse för undervisningen,och att det kanske är där som man kan hämta defina, intresserade och kompetenta lärare inom dethär området som saknas . Det kan alltså bli endubbel effekt. Jag pratade med en del av flickornai , och det verkade som om några var påväg åt det hållet. Det känns mycket positivt.Teknik är så mycket. Det är ingen motsats mellanteknik och arbete med människor och miljö.Sjukvården är teknikintensiv. Arbetet med att lösamiljöproblemen handlar mycket om teknik ochnaturvetenskap, som sade. Inteminst hushållet är oerhört teknikintensivt, liksomen lång rad andra områden i vår vardag. Det gälleratt få insikt om att vi kan förstå den teknik somomger oss, att vi kan hantera och sköta den, intekänna oss främmande inför den.Vi är egentligen överens om alltihop, och det ärbara vägarna, hur man skall nå målet, som kandiskuteras.Anf. 34 ():Herr talman! Liksom skolministern kan jag intesäga om det är sant att flickornas intresse väckstidigt. Men min dotter, som är , är denstörsta teknikfantasten i vår familj. Det är hon somtänder lampor och sätter på spisen, och allaknappar som går att trycka på intresserar henne.Därmed är jag tillbaka till diskussionen omförskolan, och det gläder mig att skolministernuttrycker intresse för de här frågorna. Jag förstårsjälvfallet att det är svårt.Det sker ändå en del arbete ute på de högskolor därde här utbildningslinjerna finns. Jag tycker själv attdet är viktigt att man använder möjligheterna attsamverka. Vid /,som kommer att kallas ,arbetar man tillsammans mellan de olikafakulteterna. I det nybygge som regeringenglädjande nog nu har beviljat, kommer man ocksåatt sambygga lokaler, för att kunna utnyttjateknikkunnandet i civilingenjörsutbildningen ocksåi förskollärarutbildningen. Man kommer att göragemensamma examensarbeten, för att flickorna --det är i huvudsak flickor som går dessautbildningar -- skall ha med det ut i verksamheten ibarnomsorgen. Jag tycker att det är mycket bra.Det som är beklämmande är att utbildningen läggsner, när det nu äntligen blir möjligt att bygga de härsalarna. Man måste naturligtvis dra ner påutbildningar, men det är synd att inte ta till vara ettkunnande som har byggts upp.Jag hoppas att det engagemang som skolministernhar uttryckt ändå betyder att det arbetas vidare pådet här området. Jag tror att ordet ''tidigt'' har betydelse i sammanhanget.Anf. 35 (m):Herr talman! Jag är oerhört tacksam för att enfelaktighet som sprids i samhället togs upp ävenhär. Regeringen vill inte ta bort några praktiskaeller estetiska ämnen. Det finns ett förslag från enkommitté, där inga politiker har ingått, som vi intehar tagit ställning till . Vi håller på att gåigenom remissinstansernas svar.Låt mig gå tillbaka till frågan om kvinnor ochteknik. Jag tror att det handlar mycket om hur vianvänder orden, och därför var det olyckligt att jaguttryckte mig litet dumt i inledningen.Min uppfattning är att ett av problemen, som göratt det är svårt att få kvinnor intresserade av teknik,är att vi kvinnor pratar annorlunda än män. Jagträffade en gång en man som bjöd mig på mat somhan hade lagat, och när jag hade synpunkter påsåsen sade han att den var tekniskt fulländad. Jagkommer ihåg det, därför att jag fattade inte vad hanmenade. Han ansåg alltså att det var fråga omteknik; han hade följt receptet och kombinerat ihopdet hela. Jag skulle som kvinna aldrig komma påidén att använda ett sådant sätt att uttrycka detta på.Många gånger kan män och kvinnor alltså intemötas.En hel del av typiskt kvinnliga verksamheter ärockså oerhört komplicerade och obegripliga förmän. Ta sömnadskonstruktion t.ex.! Försök få enman att sy en kavaj eller en krage! Då inser visnabbt att det är fråga om teknik i den högreskolan.Det handlar naturligtvis om att definiera ochsynliggöra vad teknik är. Jag tror att vi måste hittaett sätt att arbeta med barn, som uppmuntrarpåhittighet och kreativitet och som ger utrymme föratt konkretisera abstrakt kunskap.Om man nu är misstänksam mot regeringensinställning vad gäller estetiska och praktiskaämnen -- det är många som är det, inte bara en delsocialdemokrater -- vill jag gärna säga att vi redan idirektiven påpekade att vi vill ha ett elevaktivtarbetssätt, att eleven är den som skaffar sigkunskaperna och också måste ha möjlighet attpröva sina kunskaper. Jag kommer envist attframhärda i detta. Jag tror att man i varje typ avämne, inte bara i en del, måste få vara påhittig. Detär ett sätt att lägga grunden för teknik och att byggabort den rädsla som finns när man kommer på enhög nivå.När det sedan gäller detta att samverka på olikanivåer, vill jag återigen nämna det arbete somAnneMarie skall leda. Vi tittar på olikatyper av kunskapscentra som finns , där manutnyttjar lokaliteter, utställningar och aktiviteterför små barn, litet större barn och äldre barn.Faktum är att man även som vuxen, om man går påTeknikens Hus eller Teknikstugan i -- somi sig är mycket olika -- kan få aha-upplevelser.Jag kan avslöja att en av de roligaste saker som jaghar gjort , var när jag uppe i äntligen fickse hur ett hus ser ut inne i väggarna. Det har jagaldrig tidigare fått se. Man kan nämligen öppnaväggarna och se hur tätningar och lister m.m. fogassamman, till ett vanligt, enkelt hus.Jag tror att det går att ta bort mycket av rädslan,men det kostar rätt mycket och det är svårt att visadet. Vi har inte så mycket resurser att vi kan byggain detta i varje skola. Därför är den här typen avkraftsamling i form av kunskapscentra mycket bra.De kan användas både för lärarutbildning och förbarn från dagis m.fl. Jag hoppas verkligen att denhär gruppen kommer att peka på många sådanaexempel och på att man kan åstadkomma mycketmed ganska små ekonomiska insatser, så att deidéerna kan spridas.Jag tror att vi är helt överens om vart vi skall gå idet här arbetet. Jag tror också att vi har hafttillräckligt med ''backlash'' när det gäller satsningarpå att få flera flickor intresserade av teknik. Ser vitillbaka , är det bara attkonstatera att det inte blev som vi trodde. harvi bytt utgångspunkt, och vi tror inte längre attflickorna skall vara strömlinjeformade efter ettmanligt tänkande, utan det gäller att både ge ochta. Vi har en del idéer om vad man kan göra.Det är viktigt med uthållighet, att vi med kraft påen rad olika vägar försöker ta steg framåt ochdefiniera program och insatser på ett sådant sätt attäven kvinnor känner att detta berör dem och intebara är något som andra vill att de skall förändraeller åstadkomma litet tekniskt. Det handlar om ensyn på utvecklingen.Anf. 36 ():Herr talman! Jag är mycket glad, om det är så attregeringen inte har för avsikt att minska tiden förpraktiska och estetiska ämnen. Jag vet att det är ettförslag från en kommitté, och jag uttryckte migslarvigt tidigare. Om statsrådet menar att avsiktenär att uppmuntra påhittighet och att befrämja ettelevaktivt arbetssätt, är det oerhört glädjande. Vihar inte olika uppfattningar om det.Vad jag är litet orolig för är de tendenser som jagser i det här förslaget -- visserligen från enkommitté -- som innebär att de här ämnena skalldras ned. Ett annat förslag som jag inte riktigttycker om är att N- och SO-ämnena skall splittrasupp i de gamla ämnena. Det svarar inte riktigt motflickors behov av helhetssyn.Jag vill säga något, som en av eldsjälarna påteknikstugan i brukar säga, om lärare ochkompetens: Man skall komma ihåg att lärare intebara skall vara undervisare -- kanske inte ens iförsta hand -- utan också skapare av godainlärningssituationer.Om lärare i kraft av sina teoretiska kunskaper kaninse sina begränsningar som förmedlare ochutnyttja elever som handledare, tyder det på enmycket hög kompetens, som man skall uppmuntra.Jag tror att jag i mitt första inlägg glömde att talaom att jag är mycket glad åt alla seminarier somstatsrådet planerar. Det är mycket positivt. Jaghoppas verkligen att detta skall leda fram till klokabeslut och till att vi kommer att kunna uppmuntraflickor till att studera teknik på olika områden ochbli goda lärare. Jag hoppas också att derasinflytande, när de blir fler på teknikområdet --eventuellt också på miljöområdet --, kommer attleda till att vi får kunnigare medborgare, klokarepolitiker samt bättre tekniker och konstruktörer, såatt vi kan skapa en hållbarare framtid.AjourneringKammaren beslöt på förslag av förste vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till , då regeringsinformationen skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.30.8 § Information från regeringen om aviseradproposition om företagshälsovårdAnf. 37 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! tillkallade jag en särskildutredare för att se över företagshälsovårdensorganisation och finansiering. Utredningen varföranledd av beslut om enavveckling av det generella statsbidraget tillföretagshälsovården fr.o.m. den 1 januari 1993.Utredaren har avslutat sitt arbete och överlämnadei sitt betänkande. Utredaren presenterar två olikaförslag till hur företagshälsovårdsfrågorna kanhanteras i framtiden.Huvudalternativet innebär att företagshälsovårdenavregleras. Förutsättningen för att detta förslagskall kunna genomföras är enligt utredaren att avtalom företagshälsovård träffas för stora delar avarbetsmarknaden. Detta är också nödvändigt omSverige skall kunna uppfylla sina förpliktelserenligt om företagshälsovård.Om inte avtal träffas för stora delar avarbetsmarknaden anger utredaren ett alternativtförslag som innebär lagreglering av en i principobligatorisk företagshälsovård.Flertalet remissinstanser, däribland parterna påarbetsmarknaden, delar utredarens uppfattning omdet önskvärda i att företagshälsovården i förstahand regleras genom avtal mellanarbetsmarknadens parter. Även jag delar dennauppfattning.Jag kan emellertid konstatera att avtal omföretagshälsovård saknas för stora delar avarbetsmarknaden. Avtal om företagshälsovårdfinns med några få undantag endast inom denstatliga sektorn. Den privata arbetsmarknadensaknar i hög utsträckning arbetsmiljöavtal,dvs. avtal där företagshälsovården regleras. Inomflera av haröverläggningar med arbetstagarparten inletts i syfteatt nå en gemensam syn på företagshälsovården ocharbetsmiljöverksamheten i företagen. Avtal omföretagshälsovård har också träffats inom någrabranscher.På den kommunala sidan pågår förhandling omföretagshälsovården mellan kommun- ochlandstingsförbunden och berördaarbetstagarorganisationer. Statens arbetsgivarverkoch de fackliga organisationerna inom den statligasektorn träffade ett nytt avtal omföretagshälsovården, som trädde i kraft den 1 juli1992.Jag kan således konstatera att förhandlingar pågårmellan arbetsmarknadens parter inom såväl denprivata som den kommunala sektorn om enavtalsreglering av företagshälsovården. Innan jagtar initiativ till ett förslag till vill jagavvakta resultatet av dessa förhandlingar. Jag avserdärför inte att förelägga denaviserade propositionen om företagshälsovård.Anf. 38 ():Herr talman! Jag tackar för informationen, ävenom den på många sätt var nedslående. Sedanriksdagen sade nej till vårt förslag om att lagstiftaom skyldighet att stå för företagshälsovården rustasden i praktiken ner på många håll i landet.Det är från både mänsklig och samhällsekonomisksynpunkt angeläget att vi förstärker i stället för attrusta ner. Vi socialdemokrater har i en partimotiontill årets riksdag fört fram ett samlat program för ensatsning på aktiva, förebyggande ochrehabiliterande insatser. En viktig punkt i dettaprogram är att vi inom ramen för den nyasocialförsäkringen, som arbetsmarknadens parterhar ansvaret för, skall bygga upp enförsäkringsfinansierad arbetshälsovård, där mangifter ihop en utvecklad företagshälsovård,arbetsmiljöinsatser och den nya försäkringen somköper insatserna.Vi vill vidare att man inom ramen för denförsäkringen skulle kunna stå för en enklaremedicinsk och yrkesmässig rehabilitering. Vi vill skall kunna ge stöd tillarbetsmiljöförbättringar och pröva ett stöd meddifferentierade avgifter som premierar den som görbra saker. Vi föreslår ett riktat program mot ohälsagenom insatser mot de stora arbetssjukdomarna,inte minst belastningsskadorna, och de mest utsattaarbetsplatserna och orterna. Vi vill ha enförsöksverksamhet med samordning av samhälletslokala förebyggande och rehabiliterande insatser,där hälso- och sjukvård, sjukförsäkring,socialtjänst, vuxenutbildning,arbetsmarknadspolitik och den utveckladeföretagshälsovården skulle samverka. Detta menarvi borde komma i gång genast, och det borde ocksåtas med i det arbete som vi kom överens om skulleutföras i en parlamentarisk beredning för att se överhur den nya försäkringen skall fungera i framtiden.Vi anser att det enda säkra sättet att både minskamänskligt lidande och få ned kostnadernalångsiktigt är att man får i gång ett sådant härarbete.Jag vill fråga arbetsmarknadsministern varförregeringen över huvud taget inte har velat närmasig oss för diskussioner kring de här frågorna. KanBörje nu utlova större intresse ochengagemang från regeringens sida för att ta upp ensådan diskussion och se till att konkreta insatsergörs?Jag vill också peka på det förslag som GerhardLarsson tog upp i en tidningsartikel,inte minst med anledning av det starkt ökandeantalet förtidspensioner. Jag menar att det finnsanledning att ta ett samlat grepp över de insatsersom behövs inom arbetsmarknadspolitik, hälso-och sjukvård, företagshälsovård och socialpolitikför att komma till rätta med de mycket storaproblem vi har. Det gäller både enskildamänniskor, som drabbas av sjukdomar och skador,och ekonomin i de stora systemen.Anf. 39 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag är inte beredd att nu ta entotaldebatt om hela det sociala fältet. Jagkonstaterar bara att problemen när det gällerföretagshälsovården och arbetsmiljövården är heltolika beroende på om man jobbar på ett statligtkontor eller i en tung stålindustri. Alla parter påarbetsmarknaden föredrar att man tillsammansresonerar fram förutsättningarna för de olikabranscherna i ett arbetsmiljöavtal. Arbetsgivareoch arbetstagare är eniga om att sätta sig ned ochgöra detta. Jag vill därför ge dem chansen. Jagförutsätter att det här senast under dennavår.På mitt departement har jag en färdigskrivenproposition, där det lagstiftas omföretagshälsovården, för det fall att de inte klararav denna förhandlingsomgång.När det i övrigt gäller frågan om samråd skallstatsrådsberedningen samråda medsocialdemokraterna. I en frågestånd i föregåendevecka hörde jag själv statsminister säga att detär på gång nu.Anf. 40 ():Herr talman! I det program som vi har lagt framinryms det här hänsynstagandet till attförhållandena är olika på olika typer avarbetsplatser. Vi talar om att göra branschvisasatsingar för att komma till rätta med viktigaarbetsmiljöproblem och arbetssjukdomar. Vi talarom partssammansatta rehabiliteringskommittéer påvarje arbetsplats. Det finns inget skäl till attarbetsmarknadsministern, sjukvårdsministern ellersocialministern inte skulle kunna svara på frågorom sin del av ansvaret. Sedan var det ju så att jagfann anledning att be statsministern uttolkauttrycket '''', som man har använt för atthålla frågan ifrån sig på olika håll.Min förnyade fråga till är: Vad ärBörje som arbetsmarknadsministerberedd att bidra aktivt med på detta område?Överläggningen var härmed avslutad.9 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1992/93:121 En lag om byggfelsförsäkring1992/93:172 Anslag till och den regionalaadministrationen av statens stöd förbostadsfinansiering, m.m.1992/93:173 En , m.m.1992/93:178 Vissa socialförsäkringsfrågor1992/93:182 Anslag för /94 tillStatistiska centralbyrån1992/93:183 Vissa frågor rörande jordbruket ochträdgårdsnäringen1992/93:184 Vissa fiskefrågorMotionernamed anledning av prop. 1992/93:163 Ändradvalkretsindelning i län1992/93:K24 av och ()1992/93:K25 av m.fl. (v)10 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 25 februari1992/93:90 av i (m) tillstatsrådet om personval:De politiska partierna verkar nu vara överens omett personvalsinslag i de allmänna valen. Detta ären betydande förändring, men har i stort inteföregåtts av någon debatt. Dessutom verkarmedborgarnas intresse för personval vara iavtagande. T.ex. en någon månad gammal visar att intresset för personval sedan1990 till 1992 minskat från 41 till 25 %.Förespråkarna för personval brukar somhuvudargument hävda att man vill öka intresset ochengagemanget för politik. Det bästa och enda sättatt mäta nivån på detta är att jämföravaldeltagandet i olika länder. En sådan jämförelsevisar generellt sett att valdeltagandet i ärhögre än i de många länder där personvalsinslagetär markant. Baserat på utländska erfarenheter kandet inte uteslutas att personer med egna storaekonomiska resurser, extern ekonomiskuppbackning och ''rätt'' kontakter vid personvalerhåller fördelar av detta.Undertecknad har inget emot förändringar, mendet är min bestämda uppfattning att sådana skallgrundas på goda erfarenheter. Sådana är enligt minåsikt svåra att finna bland de argument vilkaförespråkar personval.Är statsrådet beredd redovisa skälen till ändringari vallagen, vilka innebär en övergång tillpersonvalsinslag?Är statsrådet beredd dokumentera fördelar medpersonval jämfört med det etableradepartivalssystemet?11 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 24 februari1992/93:414 av () tilljordbruksministern om nödutfodring av renar:Även denna vinter har väderleksförhållandena,med växelvis tö och kall väderlek inneburit att enkraftig isskorpa har bildats på renbetesmarkerna.Detta extrema förhållande har gjort det omöjligtför renarna att nå betet.På många håll är därför nödutfodring nödvändig.Medel för katastrofskadeskyddet kommer frånanslaget -- främjande av rennäringen -- ett anslagsom även skall täcka en rad andra poster.Nu är pengarna under denna anslagspost slut ochjag vill fråga ministern om regeringen kommer atttillföra ytterligare medel för nödutfodringen.1992/93:415 av () till civilministernom barn och ungdomars situation ilågkonjunkturen:Flera rapporter visaratt barn och ungdomar är de stora förlorarna ilågkonjunkuturen.Vid besparingar inom barnomsorg, skola, fritid ochförebyggande arbete mot drogmissbruk är detdessa grupper som drabbas. Det är allvarligarapporter man fått läsa om.Hur avser ungdomsministern dessa trender och problem?1992/93:416 av () tillkommunikationsministern om Interrailkortet:Att resa är ett uppskattat och effektivt sätt att lärasig om andra länder, människor och kulturer. Detberikar oss som människor och skapar ofta enlängtan efter att se och lära ännu mera.För oss ungdomar är Interrail kortet ett uppskattatfärdsätt till ett billigt pris. Genom Interrailkorteterbjuds vi att resa runt i så mångaländer vi bara orkar och vill.Inför sommaren som närmar sig är ännu inget klartkring Interrailkortets vara eller inte vara. Det harunder ifrågasatts av några länderoch många unga väntar nu på ett besked införsommaren.Min fråga till civilminister ärdärför om Interrailkortet kommer att finnas kvaroch vad ministern själv gör för att påverka arbetet.12 § Kammaren åtskildes kl. 14.41.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m. 7 §anf. 31 (delvis) ochav förste vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.