prot · GG09124 · 1993-06-08 00:00:00 — Det är interiksdagen beredd att göra.Däremot är vi beredda att diskutera omStockholmsregionen satsar pengar eller på någotsätt bidrar med en lösning. Det kan även bli statligamedel, därför att kantas upp och diskuteras. Det är upp till er att klaraden saken. Vi skall inte centraldirigera det frånriksdagen.Anf. 148 () replik:Herr talman! Det är mycket roligt att utesluter litet mer statliga pengar till tredjespåret, så att det kan genomföras på ett bra sätt.Men jag vill också påpeka att jag faktiskt inte yrkarpå att staten skall gå in med mera pengar. Jag yrkarenbart på att här skall bestämma sig föratt järnvägen inte skall gå i ytspårläge.Anf. 149 ()replik:Herr talman! Om spåret skulle medföra de skadorsom försöker beskriva hade vi sagtnej från trafikutskottet. Vi har orienterat ossordentligt om detta. Vi har gjort ett mycketgrundligt arbete för att undersöka detta. Vi har intekommit fram till att några sådana stora skadorskulle ske på som hon försöker målaupp här.Tredje spåret behövs om trafiken skall kunnafungera. Vi bygger ut järnvägen. Alla jublar ochskriker: Bygg ut järnvägstrafiken så mycket sommöjligt! Men varje gång man skall göra det kommersamma människor och skriker högljutt att inget fårgöras.Det är lätt att säga: Bygg en tunnel , då kommerni också att lösa framtidens problem, när detbehövs fyra spår! Men det går icke, om LottaEdholm inte har blivit orienterad om det, att dranågon annan trafik än pendeltågstrafik i en tunnelsom skall gå under markytan. Det gårinte, och det löser inte järnvägsproblemen. Detbehövs alltså ett tredje spår ovan jord, icke i tunnel.Skall kunna lösa sinatrafikproblem med hjälp av Dennispaketet får niinte stycka upp Dennispaketet. Det måstekoncentreras på en sak om det skall kunna bliordning och reda på infrastrukturfrågorna iStocholmsregionen.Det finns människor som pendlar in till stan. Ni kaninte begära att de skall komma undermarkytan. Vad kommer de att göra? Det blir ettökat bilåkande. Är det bättre för den här miljönmed ett ökat bilåkande? Den frågan vill jag ställa.Äventyra inte regionens miljö och förvärra intedess trafikproblem med detta! Det sagt här är faktiskt överdrifter.Anf. 150 () replik:Herr talman! Jag noterar att samma argumentation somlandstingsrådet för i ,, gör. Han säger attkollektivtrafikresenärer inte kan åka under jord.Själv åker jag tunnelbana -- under jord -- varje dagtill mitt arbete här i . Det går alldelesutmärkt. Jag tror inte att någon har klagat på dethittills.Järnvägen skall inte gå under jord. Manpratar om under jord. Jag tror attde som åker kollektivt in till klarardetta. Det visar också de opinionsyttringar här iStockholm som säger att man faktiskt är mycketorolig för miljön på och omkringÅrsta.Anf. 151 ()replik:Herr talman! Jag återkommer för att tala om att detenligt den undersökning vi har är bevisat att spåretinte gör de här intrången på somLotta försöker göra gällande.Lotta åker någon tunnelbana som går 65meter under jorden. En sådan har jag aldrigupplevt här. Det är man pratar om. Ja, detär under Akallabanan som tunnelnkommer att gå. Men det är ju ovanförockså, glöm inte det !Anf. 152 () replik:Herr talman! Om man åker under jord tror jag inteatt det spelar någon roll om man, när man tittar utgenom fönstret, vet att man är under jordeller om man vet att man är under jord.Under jord är under jord, oavsett hur djupt det är,om man inte når ner till förstås.Det resonemang som förs tycker jag är heltfelaktigt. Jag tycker att det är fel att försvara tredjespåret i den lösning som föreslås. Det voreåtminstone hedervärt om man sade att det här är ettproblem. Det är ett problem att vi går in i medeltidakällarvalv, att vi riskerar att förstöra en avStockholms äldsta byggnader.Byggnadsstyrelsen säger i sitt yttrande att man intekan garantera att kyrkan inte tar skada av det härsättet att dra spåret. Jag tycker att det är viktigt attförsöka bevara de miljöer som finns i ,men faktiskt också i andra delar av landet, tilleftervärlden, till våra barn och barnbarn, och inteförstöra ytterligare.Andre vice talmannen anmälde att Sven-GöstaSignell anhållit att till protokollet få antecknat atthan inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 153 ():Herr talman! Jag vill börja med att instämma iLotta anförande. Jag vill ocksåkomplettera med en del uppgifter.Det tredje spåret, som har diskuterats mycket iStockholmsregionen, behövs av kapacitetsskäl.Men det kommer också, med den utveckling vi nukan se för den lokala pendeltågstrafiken, medutbyggnaden av snabbtågstrafiken runt Mälarenoch ut i landet och med den förväntade ökningen avgodstrafiken, mycket snabbt att behövas ett fjärdespår. Men den lösning som regeringen har valt, ochsom utskottet i huvudsak ställer sig bakom, innebäratt man faktiskt genom att bygga ett tredje spår iytläge förhindrar en ytterligare utökning avkapacitet.Jag har ställt frågan tillkommunikationsministern om det fjärde spåret.Om man har byggt det tredje spåret i ytläge, skalldet fjärde läggas genom ? Jaghar också frågat om det är gravkor somskall få ge plats för det fjärde spåret.Detta är en mycket konstig lösning, som innebär faktiskt stänger möjligheten att ökakapaciteten i det här snittet. När man vill ha ettfjärde spår, vilket kommer att behövas, måste mangå ner i tunnel eller välja en helt annan sträckning,och det kommer att bli dyrt.Vårt förslag är att man redan nu skall bygga entunnel och se till att vi får både ett tredje och ettfjärde spår. Då skapar vi en lösning som ökarsäkerheten. Om det inträffar en tågolycka i daginnebär det att man inte bara blockerarregionaltrafiken, man blockerar också helaSveriges fjärrtågstrafik.Förslaget ger också möjligheter att få tillräckligkapacitet vid Centralen. räcker inteperrongerna till. Leder man in mer trafik påStockholms central får man väl börja medkatapulter för att slänga av tågpassagerarna, så får in nya tåg.Där finns ingen kapacitet att öka antalet perronger.Annars måste man riva antingen den nyapostterminalen eller . Medtunnellösningen får man också en möjlighet attbygga nya perronger som ligger under jord. Meddet löser man också kapacitetsproblemen vidStockholms central.Det finns många andra argument till att väljatunnellösningen. Långsiktigt blir det mycketbilligare. Vi får bättre kapacitet och ökad säkerhet.Anledningen till att man nu säger nej frånregeringens och utskottets sida, även om man hålleröppet för lokala initiativ, är att det är strid ompengar: Hur mycket skall gå till , och hurmycket skall gå till resten av landet? Det är en välkänd strid här i riksdagen.Vi socialdemokrater som förespråkartunnellösningen har sagt att när det är sådantriksintresse som trots allt Ridddarholmen och dessframtid är, måste också våga ta sittansvar, även om det kan vara jobbigt. Det handlarfaktiskt inte om att ha 2 miljarder utan om2 miljarder under en byggtid på kanske . Manfår då alla de fördelar som jag nämnde tidigare.Stockholms socialdemokrater förespråkar enlösning som innebär att man lägger det tredje ochdet fjärde spåret i tunnel. Det är som sagt mestkostnadseffektivt, och man får bättre säkerhet. Vislipper ingrepp på , som är enhistoriskt mycket värdefull miljö. Vi får också enlösning på kapacitetsproblemen vid Stockholmscentral. Med den lösningen stör vi inte dennuvarande trafiken.Herr talman! Den voteringsordning som kommeratt gälla vid voteringen om innebäratt jag inte rent kan stödja förslaget omtunnelalternativet. Socialdemokraternas förslagom den ekonomiska ramen kommer att falla tidigti en votering. Då faller också de socialdemokratiskaförslagen i denna del. Det innebär att denekonomiska ram som skall fyllas kommer att fyllasmed bara det borgerliga förslaget. Såvitt jag harförstått kan jag inte yrka rent på tunnelalternativet,utan jag måste yrka på det som föreslås undermom. Det gör att jag i omröstningen kommer attstödja förslag, även om jag intestödjer den borgerliga inriktningen på hurjärnvägstrafiken skall utformas. Jag gör dettadärför att det inte finns någon annan teknisklösning. Detta vill jag tala om för kammaren.Avslutningsvis skulle jag vilja säga till minapartikamrater och även andra partiersrepresentanter att det kanske är ettsammanträffande att det är tre av yngstaledamöter som förespråkar tunnellösningen. Jagvill inte påtala att det skulle vara någongenerationsklyfta här, men helt klart är att vi somtillhör den yngre generationen oavsett partiuppenbarligen har ett större intresse av att bevaravår historia och vår värdefulla kulturmiljö. Jaghade hoppats att våra äldre ledamöter hade kunnatvara lika framsynta.Anf. 154 () replik:Herr talman! Eftersom jag är engagerad ijärnvägsfrågor, känner att jag något måstekommentera det sade. Låt mig börjabakifrån. säger att det är de yngstahär i som har arbetet för detta. Jag vill dåpåminna honom om att även de äldre har gjort det.Oskar står som första namn på densocialdemokratiska motionen omtunnelalternativet i stället för ytläge.Det är viktigt att vi klargör vad vi har sagt itrafikutskottet. sade tidigare attvi på plats och ställe vid ett flertal tillfällen har gåttigenom problematiken. Problem nummer 1 förRiddarholmen är inte ett tredje järnvägsspår iytläge, utan det är biltrafiken som dundrar förbi påen motorväg från kyrka.Om inte stockholmarna klarar av den delen förstoch främst, finns det ingen anledning att ensfundera över problemet med ett tredje spår i ytläge.Biltrafiken kommer antagligen att ganska snartfördärva det som finns i närheten av motorvägen.För att bättre klara av trafiken har man iDennispaketet kommit överens om ett tredje spår iytläge, troligen beroende på att tunnelalternativetär opraktiskt, med tunneln undermarknivå. Det är inte bara fråga om att åka tåg,utan man måste också kliva av och ta sig upp tillmarknivå. Det är inte många pendelresenärer somvill göra det. Att stockholmare som bor iinnerstaden vill göra det är helt klart, för de åkersäkert inte pendeltåg. Men de som bor i förorternaoch åker pendeltåg tror jag icke kommer att göradet utan gå över till bilar. Då blir det ytterligarebilar på motorvägen förbi Riddarholmskyrkan.Med det alternativ som bl.a. harutarbetat finns det förutsättningar att dra det tredjespåret utan att man skadar koret i kyrkan eller dereliker och annat som finns i valven, under ellerbredvid valven på . Det är teknisktmöjligt. Ett förslag skulle vara att göra intrång påmotorvägen och bygga det tredje spåret så att dettar utrymme från motorvägen. Då bromsar vibiltrafikutvecklingen och kan föra över mer trafikpå tåg i Stockholmsområdet.Anf. 155 () replik:Herr talman! Om nu trafikutskottet har granskatdenna fråga så intensivt och utförligt, borde det haframgått av den granskningen att det finns mångaolika tunnelalternativ. Det finnsett flertal alternativ som bygger på att stationenläggs på ett annat ställe. Det innebär att helakomplexet skulle hamna mellan 20 och 25 meterunder jord.Varifrån kommer denna omsorg om ossstockholmare, att vi skall få resa ovan jord? Vi haråkt tunnelbana . Det är antagligenden mest uppskattade kollektivtrafikformen iStockholmsområdet. Med en tunnellösning ochgenom att de olika spåren skulle knytas ihop medden nya stationen skulle det bli bättreomstigningsmöjligheter. Man skulle komma frammycket snabbare än . Man skulle kommadirekt upp till anslutande tunnelbane- ochbusstrafik, vilket man inte gör med det sättvarpå pendeltågen tar sig in till Centralen.Jag måste få ställa en fråga till . Vikommer att ha behov av ett fjärde spår, kanske intei morgon men om 10--med den utveckling somvi kan se. Var skall det spåret läggas? Om man nulåser sig vid lösningen tredje spåret i ytläge, innebärdet att man har utnyttjat hela den kapacitet somfinns. kan man klämma det bredvidRiddarholmskyrkan. Men var lägger man detfjärde spåret? Det måste man lägga i tunnel, ellerockså får man dra det helt annanstans. Då blir detfruktansvärt dyrt, och inte är det speciellt vettigt.Centralens kapacitet har ingen från utskottetberört. Det är ett stort problem . SJ-folketsäger att man får låta tågen stå alldeles för kort tidpå Centralen. Man skulle behöva betydligt flerperronger för av- och påstigning. Det får man intemed ytspårsalternativet. Det blir samma kapacitet.Än värre blir det när tågtrafiken ökar.Jag tycker att ytspårsalternativet är kortsiktigt. Detgör att man klarar sig ur det dilemma som vi har justnu med kapacitetsproblem. Men man löser inteproblemet långsiktigt för fjärr- ochregionaltågtrafiken, som vi hoppas skall expanderaväldigt kraftigt. Jag tycker att det är synd att vi serså kortsiktigt.Sedan skulle jag vilja be mina äldre kolleger somhar stöttat tunnellösningen om ursäkt. Man kanskefår betrakta som ett undantag idetta avseende.Anf. 156 () replik:Herr talman! säger att det finns fleraalternativa tunnellösningar. Vi har tydligen barastuderat en av dem. Vi vet från utskottets sida attdet finns flera alternativ. Det är ett av de storproblemen. innebär snart skulle kunna klara ut mycket avStockholms trafikproblem. Om nu sägeratt den måste ses över och att det ena eller detandra tunnelalternativet måste ses över, fördröjervi hela Dennispaketets genomförande. Då fördröjsju hela Dennispaketet säkert som detenligt lär dröja tills det blir ett fjärdespår vid central.Jag tror icke att det behövs ett fjärde spår underöverskådlig tid. Med ett tredje spår ökaskapaciteten teoretiskt med bortemot . Dentid som behövs för att vi i det här landet skallöverföra så mycket godsoch persontrafik sommöjligt till järnväg blir mycket lång. Så länge har vinog inte den tanken att det behövs ett fjärde spår.Innan dess kan vi kanske flytta trafiken mot andraresandeströmmar än precis rakt genom den s.kgetingmidjan.Angående centrals utrymme ochmöjligheter att ta emot av- och påstigande, undrarjag vad det är som begränsar Centralens utrymmetill de 100--som Centralens byggnad numäter. Det finns väl utrymme norrut där bådesöder- och norrgående resande får plats, och intesom då det är bara norrgående resande somutnyttjar det utrymmet. Det går alltså icke attanvända Centralens utrymme som ett argument föratt folk skall tas ned under marknivå,som man skall göra en sådanjärnvägsdragning att icke vanliga resandetåg,persontåg och godståg kan köras på den sträckan.Jag måste ändå hävda att trafikutskottets skrivningi betänkandet -- även om jag inte företrädermajoriteten -- är riktig. Vi säger att vi har fullförståelse för att det icke skall göras några intrång ide bevaransvärda delarna i centrumoch på . Men det är upp tillBanverket och regeringen att klara ut den sakentillsammans med stockholmarna. Övriga landet kanicke acceptera de fördröjningar som uppstår tillföljd av problemet med järnväg genom den s.k.getingmidjan i Stockholm.Anf. 157 () replik:Herr talman! Visst är utskottets formuleringvacker. Den talar om att man skall ta störstamöjliga hänsyn till kulturmiljö och annat. Dettackar vi för. Jag tror tyvärr att detta blir till intetförpliktande, när det kommer till sakensavgörande. Vi från tunnelförespråkarsidan har juförsökt att argumentera för att det är nödvändigt attriksdagen tar ett ansvar och anger riktningen. Detär inte en vanlig spårdragning som skall ske, utandet här är en spårdragning som skall ske mittigenom de kulturmiljökänsligaste delarna i landet.På finns det många historiskabyggnader som har ett speciellt värde för oss.Trafikutskottets förslag innebär att man bollartillbaka frågan till regionen. Jag tror också attregionen måste hitta den ekonomiska lösningen påtunnelalternativet. Men det skall även finnas enmöjlighet att resonera med staten, SJ och andra omen omfördelning av andra pengar som inte ingår iDennispaketet för att man skall finna en lösningsom klarar kulturmiljö och ökarkapaciteten.Jag vet inte var man kan hitta stöd förresonemanget att stockholmarna inte vill åka underjorden. Folk åker tunnelbana i , bådestadsbor och länsbor. Man tycker att det är ettutmärkt sätt att ta sig fram. Dessutom finns detflera alternativ som innebär att man inte behöver gåner så långt under jorden. Därtill blir det mycketbättre omstigningsmöjligheter till tunnelbana, bussoch andra kommunikationsmedel vid Centralen.Det är inte jag, utan det är folk på SJ som hävdaratt kapaciteten vid Centralen är ett problem. Ävenom man med ett tredje spår kan ta in fler tågsätt tillStockholm, har man litet svårt att ställa demnågonstans. Det finns två byggnader här som utgören begränsning. Visst kan man förlägga perrongerännu längre bort, men då fårkollektivtrafikresenärer och andra mycket långavägar att ta sig till andra kommunikationsslag.Dessutom måste väl tågen växlas någonstans, ochdet tror jag att man gör norr omCentralstationsbyggnaden.Herr talman! Avslutningsvis kommer inte fråganatt dö med detta. Den kommer i allra högsta gradatt hållas vid liv av dem som värnar omkulturmiljön i och i Sverige.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 158 () replik:Herr talman! Jag vet att det är ont om tid, men jagvill bara säga några saker till ser inget negativt med att det är de yngsta somhar tagit tag i dessa frågor. Det gäller inte bara dettredje spåret, utan det gäller ocksåDennisöverenskommelsen. Det är precis som KentCarlsson säger, att man nu bollar tillbaka frågan tillregionen. Utskottets skrivning medger ändå enöppenhet att kunna föra diskussioner mellanregionen, departementet samt också mellan SJ ochBanverket. Efter beskrivning avalla positiva fördelar borde det gå att hitta enlösning.Kvar står dock utskottets skrivning, nämligen attdet i huvudsak inte får bli någon fördyring när detgäller de statliga pengarna eller att byggandet av etttredje spår fördröjs. Om det hade varit fråga om enliten kommun ute i landet, hade jag kunnat förståatt det hade varit svårt att anlita dyra konsulter.Men med kapacitet måste detvara ganska enkelt att få fram en redovisning av vadsom är positivt och att kunna byta ut vissa delar iDennisöverenskommelsen.Men som sagt, det är inte vi i som skallpåpeka detta, utan det är ni själva som skall tainitiativet. Utskottet ger i alla fall den öppenhetengenom sin skrivning.Anf. 159 () replik:Herr talman! Den planering som pågår iStockholmsområdet när det gällerspårutbyggnaden är inriktad på att oavsett om manväljer ett ytalternativ eller ett tunnelalternativ,skall man klara detta tidsmässigt på ungefär sammatid. Det är ett klokt sätt att arbeta på, därför att dåhåller man alla dörrar öppna.Jag vill återkomma till det ansvar som har för sådana kulturmiljöer som är avriksintresse. Utskottet säger nu i princip att dettabara är en Stockholmsfråga. Så är det faktiskt inte.Riddarholmen är inte bara en angelägenhet förstockholmare. Det är därför som jag och andra iden här debatten anser att det är ansvaratt ange en inriktning när det gäller ett sådantriksintresse som medRiddarholmskyrkan och andra byggnader.Visst kan man hitta lösningar iStockholmsregionen, som gör att man kan få framen tunnellösning. Men det kommer antagligen attbehövas diskussioner också med staten om anslag,kanske inte i storleksordningen 2 miljarder -- somdet här har talats om -- utan betydligt mindresummor. Det måste finnas öppenhet för att kunnaföra en diskussion mellan staten, regionen och delokala intressenterna.Utskottets uttalande är till vissa delar bra, men detinnebär också en rad begränsningar fördiskussionerna, begränsningar som vi inte haransett vara acceptabla.Herr talman! Slutligen går det ju skillnader mellande lokala partierna i och decentrala partierna. partikamrater iStockholm är väldigt starka motståndare tilllösningen med ett ytspår. Man hade hoppats att dethade kunnat påverka litet grand, precis som jaghade hoppats att jag hade kunnat påverka minapartikamrater i andra delar av landet. Tyvärr har viinte lyckats, någondera av oss. Det är synd att detblir så, framför allt för kulturmiljön ochRiddarholmen.Anf. 160 ():Herr talman! fattar vi historiska beslut här ikammaren. Stoltheten brukar vara påtaglig vid detillfällena.När vi av allt att döma kommer attbesluta om ett byggande av tredje spåret överRiddarholmen, är detta inte ett historiskt beslut --tvärtom, tyvärr. Det blir ett tragiskt ohistorisktbeslut som den här kammaren fattar.Sverige och städer förändras ju ,och så måste det självfallet vara. Varje generationmåste rimligen få bidra med sitt, med sin lillabyggsten i en ständig förändring och förbättring aven stad -- detta gäller även Stockholm.Det är alltså inte en stillastående stad som jag är uteefter, inte en stad som är färdigbyggd. Stockholmskall inte förvandlas till ett dött hembygdsmuseum.Tredje spåret handlar inte alls om detta.Det är en sak att bygga nytt, att utveckla och att drasitt strå till stacken i en stad med urgamla anor. Mendet är en helt annan sak att riva, att ha sönder ochatt förstöra det gamla.Det är en sund utveckling att omtänksamt låta detsena 1900-talets byggnader prägla . Detär på gränsen till kriminellt att förstörakulturmiljöer, vilka andra generationer aldrignågonsin kommer att få se.Vi skulle kunna fatta ett i genuin meninghistoriskt beslut. Historiskt -- i den meningen att vivisar att vi respekterar vår gemensamma svenskahistoria, som är så koncentrerad till justRiddarholmen. Historiskt -- genom att för förstagången på allvar markera att vi nu bryter med 50-och 60-tals-traditionen att göra städerfulare och fulare. Historiskt -- genom att visa att vialla har lärt av gamla misstag, så att våra barn ochbarnbarn inte skall behöva beskylla oss för det somjag beskyller 50-talets obetänksammabetongpolitiker för.Det fanns en gång en attityd i detta samhälle somjag tror håller på att försvinna. Det är en slags''vaxduksmentalitet'' -- dvs. att allt som är praktisktockså är bra. Den attityden präglade en gångSverige, med som ledande uttolkare.Politiken var för dem ett kliniskt redskap att göraom med. Med rationella metoder skulle det gamlabort och det moderna in. Vi brukar kalla detta försocial ingenjörskonst. har vi lärt oss attmänniskor inte var så programmerbara och såstyrbara. De har faktiskt känslor, en historia och ettansvar för det som kommer efter dem.Myrdals sociala ingenjörskonst ser vi i överfördbemärkelse också i hundratals svenska städer. Depraktiska, fula, fantasilösa och oharmoniska torgenser likadana ut överallt med samma fula Åhléns- ochDomusvaruhus. De är mer gjorda för att allt skallvara praktiskt och lätt att tvätta rent än för attmänniskor skall trivas där. De är precis som envaxduk.Denna mentalitet ser vi också spår av i Stockholm.Den sexfiliga , miljonprogrammet,Plattan vid , parkeringshusen i äralla jättepraktiska. Alla har de förstört ennaturligare stad, och alla är de beslutade avbetongpolitiker med pengar, linjal och kompass.Dess bättre är denna tidsanda på väg att försvinna.Det är bara här i som tidsandanfortfarande lever och frodas. blir sist iSverige med att förstå att 90-talet kräver någotannat än 50-talets planmässighet. Betongattitydenär borta i samhället. Men betongpolitikerna leverkvar.För mig som moderat är det extra orimligt att justde borgerliga partierna -- som i över ett decenniumalltmer har kritiserat just denna socialaingenjörskonst, och som på goda grunder oftauttrycker sin ilska över allt som förstördes på 50-och 60-talet -- nu går i spetsen för att ytterligareförstöra Riddarholmen.Till sist: Ingen vill egentligen ha tredje spåret. Jaghar inte mött en enda person som engagerathar försvarat tanken på ett tredje spår. De som villha tredje spåret vill istället blunda och svälja,eftersom det är enklast. Vi måste, säger de, annarsfaller hela Dennispaketet.Också jag vill förbättra Stockholmskommunikationer. Men kan inte rimligenvara heligare än att kloka människor någon gångkan säga: Vi hade fel på just den här punkten.Utskottets tomma ord är verkligen läpparnasbekännelse. Utskottet visar motsatsen till politisktledarskap. Utskottet har dåligt samvete, och därförgör dom en bisak till huvudsak. Det går fortfarandeatt tänka om. Det är inte för sent!