prot · GG0992 · 1993-04-15 00:00:00 — Ni var även på god vägatt godta krispaket nr 3, men då svek civilkuragetför Socialdemokraterna, eftersom ni stötte påkritik från de människor som hade fostrats i enannan anda ute i bygderna och som inte varberedda på denna omställning.Därför har ni nu hemfallit åt en traditionelloppositionsroll och vill dra er ur. Det märktestydligt när man diskuterade de 7 miljarderna ochkommunsektorn tidigare i dag.Detta förs alltså i allt väsentligt en ekonomiskpolitik i rak motsatsställning till den flykt frånproblemen som präglade den politik som leddeSverige in i krisen.Vad är det vi skall leva av? Den frågan ställde jagi min förra replik. Svaret är egentligen ganskaenkelt. Det är det svenska näringslivet.Problemet, herr talman, är att det svenskanäringslivet inte räcker till för den uppgiften. Detär för litet, och det går för dåligt. Företag slås utpå löpande band.Jag vill påminna om attkonkurserna var fyra gånger så mångasom under det förra lågkonjunkturåret 1977.Dessutom kännetecknas näringslivet av alltför låglönsamhet.Ni har inte gått till botten med analysen av dessaproblem. Därför har ni inte dragit de korrektaslutsatserna. Det är ett klart besked från oss påden fråga som har ställt.Förste vice talmannen anmälde att Bo Holmberganhållit att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 12 ():Herr talman! Som förtroendevalda och i mötenmed människor ute i samhället konfronteras viofta med olika livsöden. I vår egen omgivning servi hur många människor drabbas av svårapåfrestningar, och man ställer sig frågan: Hurmycket kan en enskild individ klara av?Den offentliga debatten förs ofta i termer av ''attde och de problemen måste ni politiker klara av --lösa''. Det låter som om nästan alla problem i livetgår att lösa på politisk väg.Så är det ju inte. De verkligt stora frågorna -- vadvi som individer skall använda våra liv till, hur viskall möta det faktum att vi skall dö och kanskelida -- kan inte lösas, framför allt inte med någrapolitiska beslut. Många invänder kanske mot dethär resonemanget. Men tänk efter! Varjemänniska har värdighet, är någonting och har ettmål i sig själv. Samhället kan inte överta detpersonliga ansvaret.Däremot kan vi begära att den politiskainriktningen i , i landsting och ikommuner skall vara att fatta beslut som så långtsom möjligt hjälper till att lindra människorslidanden när de drabbas av olyckor och attutjämna de påfrestningar och prövningar sominträffar under en människas livscykel.Till hälso- och sjukvårdens grundläggandeuppgifter hör ju att förebygga ohälsa och återfall isjukdom, att behandla och bota, lindra och stödjamed hjälp av habilitering osv. och att geomvårdnad och smärtlindring. Det här är frågorsom behandas i dagens betänkande.I vårt land är alla människor genom hälso- ochsjukvårdslagen tillförsäkrade en god vård på likavillkor. Men varje individ är en personlighet medabsolut värdighet, med eget samvete och ansvarför sina handlingar. De politiska besluten får inteleda till översitteri och förmynderi. Individensfrihet måste respekteras.Kort sagt: Etiska värderingar och humanism skallvara ledstjärnor i välfärdspolitiken. Målet är attskapa ett välfärdssamhälle som inte bara är starktnog ekonomiskt för att klara tryggheten för alla,utan som också ger rejält utrymme för denenskilde att välja vård, barnomsorg ochutbildning. Vi skall inte, och får inte, krypa undanvårt ansvar för våra medmänniskor, likaväl som visjälva ansvarar för våra egna handlingar.Ingen kan förneka att det finns brister ivälfärdspolitiken som både kan och bördiskuteras och åtgärdas. Det framgår avsocialutskottets betänkande att vi slår vakt omgrunderna för den generella välfärdspolitiken.Regeringens politik -- som vi ställer oss bakom --syftar till att förbättra det allmänna välståndet ochatt skapa förutsättningar för att utveckla ochförbättra den offentliga sektorns insatser. Vi vetatt det behövs speciella insatser för dem som ärsärskilt utsatta.De stora kostnaderna medtransfereringssystemen är ett bekymmer. Mensyftet med välfärdspolitiken är att öka människorstrygghet. Det är fråga om att omfördela resurserfrån de år då man förvärsarbetar och harinkomster till början och slutet av livet. Men detär också fråga om att man under de yrkesaktivaåren skall kunna bibehålla sin standard videxempelvis arbetslöshet och sjukdom. I debattenframförs ofta synpunkter om en enhetlig nivå förett grundskydd inom våra socialförsäkringar.Orsaken är att vi inte längre skulle ha råd medförsäkringar som ger inkomsttrygghet.Från liberalernas sida anser vi i ställetatt inkomstbortfallsprincipen skall ligga till grundför ersättning och trygghet vid dessa tillfällen.Regeringen har också aktivt bidragit till attbromsa kostnadsutvecklingen inom systemen.Därmed är också grunden lagd för en framtidautveckling av välfärdsstaten.Herr talman! Valfriheten är en viktigförutsättning i välfärdspolitiken. Därför är det viktigt att detfinns alternativ att välja mellan. De kan oftaerbjudas inom den offentliga sektorn, där nuförändrade attityder verkligen kommer fram.Man har blivit mycket mer serviceorienterad.Men det finns också behov av alternativ inom denenskilda sektorn. har berört denfrågan i tidigare inlägg. I debatten, oftast frånsocialdemokratiskt håll, framförs argument motatt ha alternativ. Man påtalar risken för ensegregering. Vi får välja bil, kläder och mat. Mendet blir ''konstigt'' om vi själva får välja t.ex.husläkare. Vi anses på något sätt inte varakapabla att klara av detta.Vi i liberalerna vänder oss mot dettasynsätt.Jag vill starkt framhålla att verklig valfrihet kanåstadkommas endast om vi håller fast vid engemensam och solidarisk finansiering. Priset förden service vi erhåller som enskilda brukare skallvara detsamma, oavsett om man föredrarkommunal eller enskild service. Plånboken skallinte styra, utan brukarens -- patientens -- behovoch önskemål.Men det stora hotet mot välfärdsstaten är intebrukarnas valfrihet utan en stagnerandeekonomi. Utgångspunkten är att vändautvecklingen. Men det kräver ävenstrukturförändringar och vissautgiftsminskningar. Det är dessa åtgärder sommåste tillkomma. De är smärtsamma, menabsolut nödvändiga, om vi skall bevaravälfärdsstaten -- och inte minst kunna sörja för desvaga i samhället. Tyvärr har ni socialdemokraterhittills inte haft modet att ställa upp på denödvändiga besparingarna.Det är onekligen en fantastisk uppgift att fåutveckla välfärdsstaten. Men tyvärr saknar vi hoser modet, ansvaret, att motarbeta avarterna,stelbentheten och bristen på alternativ. När ochhur kommer ni socialdemokrater att bidra tilllångsiktiga lösningar? Det räcker inte med attenbart göra avbön mot det som har varit fel. Jagtänker på uttalande i entidningsartikel. Det krävs också aktiv handling.Av bl.a. rapportframgår det att genomgår denallvarligaste krisen . Vi känneralla verkningarna av detta i samhället. Sättet attförsöka lösa denna kris kan komma att präglaSverige framåt. Tregrundprinciper framhålls som viktiga i rapporten:Aktivt medborgarskap, pluralism och tydligansvarsfördelning. Var finns Socialdemokraternai detta sammanhang?Från liberalernas sida har vi underårtionden arbetat för att människor skall kunna fåvård och omsorg när det behövs. Vi har krävt mervaluta för skattepengarna -- eget rum,hundradagarsgaranti i sjukvården, rätt till egenhusläkare osv. Detta har genomförts, ellergenomförs , successivt. Det är några etappmål,men vi går vidare. Handikappreformen med enlista på rättigheter visar vägen för att skapa ökadtrygghet och rättvisa för många glömda.Men de kärva tider som vi nu upplever kräver --ja, tvingar fram -- nedskärningar för att vi skallklara en generell välfärd. Människors krav ochförväntningar ökar, men tillväxten av resursernahåller inte jämna steg.Knappheten på resurser gäller inte minst hälso-och sjukvården. Men det går att effektiviseravården. Det visar flera intressanta projekt, bl.a.inom thoraxkirurgin i Umeå.Nya behandlingsmetoder tillkommer, och fråganom prioriteringar dyker allt som oftast upp. Denav regeringen tillsatta prioriteringsutredningenhar en viktig uppift att ge vägledning och underlagför en öppen debatt. Det är viktigt att framhålla,som gör i sin rapport omprioriteringar, att faktorer som patientens åldereller levnadsvanor inte i något fall förs fram somgrund för prioriteringar, varken i positiv ellernegativ riktning. Allas rätt till en god hälso- ochsjukvård är rättesnöret oavsett ålder, geografiskhemvist m.m. Jag tror att vi är politiskt eniga omdetta.En vanlig dag kostar sjukvården i 330miljoner kronor. Hälso- och sjukvården i Sverigesvarar för av bruttonationalprodukten,dvs. per invånare, exkl.tandvården. I avsätts , vilket är denhögsta procentandelen i världen. Ändå anser viatt sjukvården där inte fungerar på det sätt vi villatt den skall fungera i Sverige.Vi vill fortsätta att slå vakt om vårt svenskasystem och att prioritera primärvård, psykiatrioch äldrevård. Husläkarsystemet är bra, och detkommer ju upp på bord om någraveckor.Den strukturella obalansen innebär självklart attutvecklingen av välfärdspolitiken måste ske underdelvis förändrade förutsättningar. Distans mellanbehov och resurser ställer andra krav.Som framgår av utskottsbetänkandet, harregeringen satt i gång ett stort förändringsarbete,även innefattande besparingar, inomsocialpolitikens område.Fr.o.m. januari blev det också möjligt attlokalt ute i landet påbörja försöksverksamhetmed finansiell samordning mellan hälso- ochsjukvård och socialförsäkring. Syftet är ju attanvända pengarna på bästa sätt och att få framkortare sjukskrivningsperioder.I i har tolv personerbörjat arbeta på nytt efter att ha varitförtidspensionerade . Det är ett exempelpå hur man jobbar med rehabilitering. Det gåralltså att vända passiv sjukskrivning till aktivtarbete, och det tycker vi är väldigt viktigt.Förutom de två stora parlamentariskautredningarna inom hälso- och sjukvårdensområde lägger socialtjänstkommittén fram sittbetänkande om hur man skall kunna förbättraden sociala omsorgen och ge de särskilt utsatta --de sämst ställda -- en stabil grund inom ramen förvälfärdspolitiken.Handikapputredningens förslag om stöd tillfunktionshindrade ligger på riksdagensbord för beslut. förslagkommer, en prostitutionsutredning tillsätts, enöversyn av läkemedelsförsörjningen pågår, ochför att utveckla en offensiv narkomanvård harbetydande statliga medel ställts till förfogande.I betänkandet redovisas ett stort antal motionersom behandlats av utskottet. Jag måste erkännaatt jag känner stor respekt för det kunnande ochdet engagemang som visas i motionerna. Det äromöjligt att här gå in i detalj på motionssvaren,men onekligen leder motionerna till framflyttadepositioner. Jag tänker särskilt på att kvinnorshälsa uppmärksammas mycket mer nu äntidigare. Där förväntar vi mycket frånFolkhälsoinstitutet.I ljuset av det stora reformarbete som pågår inomsocialpolitikens område ter det sig märkligt attSocialdemokraterna i sin reservation begär ensyneförrättning i välfärden. Det påminner mig omen husesyn som man gör när ett hus ärfärdigbyggt, och jag vill frågaSocialdemokraterna: välfärden ett statisktbegrepp? Blir välfärden färdigbyggd ?Är det inte ett ständigt förändringsarbete sompågår? Menar ni att vi skall sätta punkt nu?Ni säger vidare att den viktigaste förutsättningenför en framgångsrik välfärdspolitik är en starkekonomi. Men varför vill ni då inte ställa upp pådetta?På en rad områden som jag har räknatupp pågår utvecklings- och förnyelsearbete.Socialstyrelsen har som huvuduppgift att pånationell nivå följa och analysera orsaker tillohälsa. Dessutom finns ute i landetSocialstyrelsens regionala enheter, som följerhälsoarbetet och också kommer att utökas. Vihar inrättat ett med särskildauppgifter att granska och följa utvecklingen inteminst inom alkohol- och narkotikapolitikensområde. kommer ocksåsnart att lägga fram en rapport.Socialtjänstkommitténs uppdrag är att se över denenskildes rättigheter och lägga fram förslag.Nej, det verkar långsökt att tala om behov avsyneförrättning! Staten anger de nationellamålen, utövar tillsyn och utvärderar. Landstingoch kommuner måste själva svara för denkonkreta utformningen. Det kan inte beslutasfrån horisont.Herr talman! I reservation 5 tarSocialdemokraterna upp frågan om de nationellamålen inom hälso- och sjukvården uppfylls. Jagtycker att jag har redogjort för det arbetesom pågår. I har det rått stor enighet om''vård på lika villkor''. Det synsättet har inteförändrats, och några nya direktiv tillsjukvårdsutredningen behövs inte.Jag gläder mig åt att Socialdemokraterna tar uppfrågan om primärvården och att de uppfattar densom en viktig del av hälso- och sjukvården. MenSocialdemokraterna ställer inte upp påhusläkarsystemet utan vill fortsätta medoffentliga monopol inom hälsooch sjukvården.Jag yrkar därför avslag på reservation 5. Jag yrkarockså avslag på Ny demokratis motioner ochreservationer, som i och för sig är intressanta mensom ju redan är under beredning i olikautredningar.Till sist, herr talman, måste jag bemötaSocialdemokraternas mycket märkligamotivreservation i fråga om engångsstöd till . Det är tydligt att det finns ett politisktmotstånd mot verksamheten, trots vetskap om destorverk som stiftelsen uträttar bland utslagna ochderas familjer. bedriver ettomfattande arbete för socialt utslagna på nära 50platser i landet och driver ett tiotal vårdhem ochtre stora familjeanläggningar. brottas manmed stora ekonomiska problem.Över en kvarts miljard har samlats in under årenslopp som frivilliga gåvor. Det ger en bild av detenastående engagemang och den offervilja sompräglat stiftelsen och dess vänner. Nog vore detväl märkligt, om inte kunde ställa uppför stiftelsens möjligheter att fortsätta sina viktigarehabiliteringsinsatser.Majoritetsskrivningen går ut på attSocialstyrelsen får pröva frågan om fördelning avmedel anvisade för bidrag till organisationer sombedriver rehabiliteringsarbete, varken mer ellermindre! Men detta vill inte Socialdemokraternaställa upp på.I övrigt yrkar jag bifall till utskottets hemställanoch avslag på samtliga reservationer.Anf. 13 BO () replik:Herr talman! Jag kan konstatera att regeringenoch oppositionen har helt olika förklaringar tillden ekonomiska krisen. Vi kommer väl intelängre på den punkten, antar jag. Det betyder attdet inte är meningsfullt av och andraatt tro att Socialdemokraterna skall sticka inhuvudet i en ekonomisk politik som bär åt helt felhåll.När man nu träffar företagare, säger de: Ser niinte att näringslivet är nästan helt utslaget och attvi har ett bankväsen som inte kan förse ens friskaprojekt med pengar? Och så är det. Denräntepolitik som förs är helt felaktig, när Sverigeär på väg ner i en depression.Jag sitter i hemma i Västernorrlandoch ser att vi med hjälp av bidrag frånregionalpolitiska medel får gå in och ge pengar tillfriska investeringar, eftersom bankerna kräversådana realräntor och sådana säkerheter attföretagen inte kan skaffa pengar den vägen. Inserinte och regeringen den mycketmycket allvarliga situation som befinnersig i?Det görs allvarliga felbedömningar i bankernaoch i den ekonomiska politiken, och sedan begärman att Socialdemokratin skall ställa upp pådetta. Det är ju fullständigt omöjligt.Jag citerade vice . Han känner precis denallvarliga oro som jag ger uttryck för -- ennäringslivets man som står ute i verkligheten ochkänner problemen in på bara kroppen. Han sadeockså så här i artikeln i :''Tyvärr är skattelättnader overksamma i ett lägedär det inte finns några vinster att beskatta.Sanningens minut närmar sig för statsledningen. ''Jag instämmer i detta.Det är därför vi är så oroliga för att man för felekonomisk politik, så att man inte får pengar tillden generella välfärdspolitiken, som alla tydligenär överens om, i varje fall i ord.Ulla Orring talar om valfrihet ochhusläkarpropositionen. Ja, man behöveranstränga sig mindre rent intellektuellt för attvälja, om husläkarpropositionen går igenom. måste man ju anstränga sig att väljavårdcentral, läkare och sjukhus, men ifortsättningen kommer det ett papper där manblir tilldelad en läkare. Inte är det någon särskildspänst i den typen av valfrihet, !Regering och opposition är överens om dengenerella välfärdspolitiken och de nationellamålen, men vi anser att fortsätter man att sättaekonomisk grimma på kommunerna så kan deinte realisera de fina målen. Jag frågade förutSten om han delar den bedömningenoch den oro som vi känner. Jag fick inget svar, ochjag ställer då samma fråga till . 14 () replik:Herr talman! har alldeles rätt i attvälfärdspolitiken intimt hänger samman med denekonomiska politiken. Utan ekonomisk tillväxtfår vi stora svårigheter att bevaravälfärdspolitiken. Det är ju det vi upplever.Jag tycker att det är väldigt sorgligt attSocialdemokraterna inte kan ställa upp på denomstrukturering som vi är tvungna att göra för attbevara och trygga välfärden för dem som har detsämst ställt.Jag har ett exempel då det gällerarbetsskadeförsäkringarna. Jag tillhörRiksdagens revisorer. Vi granskadeförhållandena i försäkringssystemet, och vi såg atthela systemet brakade i väg käpprätt åt fel håll.Pengarna tog ju slut! Det vissteSocialdemokraterna också om, men man hadeinte modet eller kraften att förändra detta system.Jag har här en tidskrift har gjortett uttalande. Hon fick av journalisten fråganvarför Socialdemokraterna inte gjorde någontingdå man såg att arbetsskadeförsäkringen drog i vägåt fel håll. svarade att man intekunde med tanke på facket.Så var det då, och så har det varit tidigare. Närden borgerliga regeringen nu försöker förändrasystemen så att pengarna räcker till för dem somverkligen behöver dem vill inteSocialdemokraterna ställa upp. Jag tycker att detär väldigt synd. Det som pågår är tragiskt för heladet svenska samhället.Bo Holmberg tar upp frågan om husläkare. Detär inte alls så att man kommer att bli tilldelad enläkare. kan man tvärtom frittfå välja läkare -- den läkare som man harförtroende för. På det sättet får vi en effektivarehälso- och sjukvård.Anf. 15 BO () replik:Herr talman! Vid krisuppgörelserna varregeringen och oppositionen överens om attfortsätta att rätta till felen isocialförsäkringssystemen. Jag sitter inte längre isocialförsäkringsutskottet, men såvitt jag kanminnas finns det beslut om att man skall se till atttransfereringssystemen skall gå ihop. Jag vet inteom jag har missuppfattat situationen på denpunkten, men om det är så skulle ju situationenvara löst.Min fråga till gäller vad det nu är förjättestora omstruktureringar som skall göras. KanUlla Orring förtydliga ordet omstrukturering såatt jag vet vad det är vi talar om? Om vi är överensom att rätta till socialförsäkringssystemen så attde går ihop och att hålla fast vidinkomstbortfallsprincipen måste vi väl ha löst denproblematiken.I socialutskottet talar vi om konsumtionen, dvs.det som konsumeras i sjukvård och i barnomsorgoch annat. Vad är det för omstruktureringar somskall göras där, ?Om jag inte helt har missuppfattathusläkarpropositionen så finns det ett förslag omobligatorisk listning där. Man skall bygga upp ettverk för listning och ett jättestort datasystem föratt hålla reda på folk. Om man inte vill vara medfår man, om jag inte har missuppfattat det, lov attta sig att gå till verket och säga att man inte villha den anvisade läkaren. , , kanjag gå till vilken doktor jag vill: privat elleroffentlig. Har jag missuppfattat husläkarförslagetpå den punkten?Vi socialdemokrater är öppna för att höra på vaddet är som behöver utvecklas ytterligare om vi pådet sättet kan diskutera fram gemensammalösningar för generell välfärd. Men då måste UllaOrring använda andra ord än omstrukturering.Förlåt, men jag begriper inte vad ordet betyderkonkret.Anf. 16 () replik:Herr talman! Om förändringen avarbetsskadeförsäkringen och utbetalningen avmedel från fonden hade skett dåmissförhållandena kom , dvs. dåRiksdagens revisorer lade fram sitt förslag och detfortfarande var en socialdemokratisk regering,hade vi sluppit detta växande underskott. Mendet tog Socialdemokraterna inte hänsyn till. Nugenomförs förändringarna, som Bo Holmbergsäger, men det är så dags det!När det gäller den ekonomiska politikenpåpekade i en ekonomisk-politiskmotion till det stora allvaret idet finansiella läget. Men det hände ingenting. Vifortsatte att stampa på i samma spår. försökerregeringen att lägga om den ekonomiska politikenså att pengarna skall räcka till den välfärd som vitycker att svenska folket är berättigat till. Manförsöker undvika att köra systemen i botten så attdet blir kris och kortsiktiga lösningar. Regeringenförsöker få fram långsiktiga lösningar, och det ärväldigt viktigt. Där har Socialdemokraterna sattsig på bakhasorna.I 17 distrikt i landet är man redan på gång medhusläkarsystemet. Jag har väldigt svårt att förståvilka problemen skulle vara med den passivalistningen. kan man ju själv få välja läkare.Vill missunna svenska folket attgöra detta? Skall vi fortfarande hålla fast vid detmonopolsystem som landstingen har utgjort? Jagtycker att det är dags att förändra dessa system,och det är det vi vill göra . Det skall göras meden hyfsad ekonomi, så att våra socialavälfärdssystem kan behållas. Det är mycketväsentligt. Socialdemokraterna missar verkligentåget om de inte inser det.Anf. 17 (nyd) replik:Herr talman! Jag skulle vilja ta upp en fråga somUlla Orring berör , nämligenåldersdiskriminering. Det här är en oerhört viktigfråga, och jag stödjer till just idenna fråga. Vi skall se till så att gamla patienterfår samma sjukvård som yngre. Det som pågåroch har pågått i är ruskigt. Man anser attpatienter inte kan behandlas om de är 70, 75 eller80 år.Jag kan tala om mitt område -- hjärtkirurgin. Jagvar i 1980--1981. Där besökte jagtillsammans med min chef nästa dags patienter.Jag såg en patient som var och somskulle kranskärlsopereras. Jag sade: ''Oj då, vadgamla patienter ni opererar!'' Läkaren svarade:''Ja, det går ganska bra. Visst har de äldre litetmer komplikationer, men 90--av dem klararsig. Vi har en grundlag i som innebär att jagblir mycket illa ansatt i domstol, om jag inteopererar en patient på grund av dennes ålder. Jagkommer att ha svårt att klara mig undan ettsträngt straff. Har inte ni i , som är så långtkomna, lagar mot åldersdiskriminering?'' Jagsade att vi har lagar mot köns- ochrasdiskriminiering, men tyvärr inte motåldersdiskriminering.Det är en stor brist i vår lagstiftning. Manavfärdar alltså patienter. Man skickar dem till ensäker död när man säger att de är för gamla för attbli opererade när de är 75 eller . Jag tyckeratt skulle ta initiativ till attlagstiftningsvägen förhindraåldersdiskriminering. Kan medverkatill det?Anf. 18 () replik:Herr talman! Det är bra att fler än jag harreagerat just mot detta sätt att negligera de äldresbehov av hälso- och sjukvård och sätta dem längstned på prioriteringslistan. Det finns olikaexempel på det.Det finns också exempel på motsatsen. Jag har engod vän som är och i går opererades påRegionsjukhuset i med hjärt- ochkärlkirurgi. Man kan inte skära alla över en kam.Det är i första hand den tillsatta utredningen somskall lösa frågan om prioriteringar. Jag kommeratt verka för att det inte skall uppstå segregeringoch för att de äldre inte skall motas bort frånoperationsköerna.Anf. 19 (nyd) replik:Herr talman! Det var roligt att höra detta. Jag villbara komplettera med att nämna att efter det attjag och en kollege hade varit i år 1981tvingade vi igenom att även äldre patienter skulleopereras. Den äldste som jag har opererat var 86år gammal, och vi har opererat patienter i upp till90 års ålder. Den ort där man i övrigt går högstupp i åldrarna är , där inte ärnågon ovanlig ålder på en operationspatient.De gamla patienterna behöver denna högtavancerade sjukvård, och jag hoppas att vilagstiftningsvägen kan göra något åt nuvarandeförhållanden.