prot · GG09125 · 1993-06-09 00:00:00 — man lånar upp utan något tak.Det kan ju vara smart för enarbetsmarknadsminister, men det är en djuptoansvarig politik, tycker jag.Vi får en lägre kvalitet. Ungdomspraktik är ingariktiga jobb. Ungdomspraktik är ingen riktiganställning. Ungdomspraktik , ochsedan? ALU, som var den absolut sista åtgärden,beräknas omfatta 50 000--60 000 ungdomar. Redani dag är de 40 000. Jag tror att de kan bli 100 000,precis som när det gällde ungdomspraktiken. Deåtgärder som var tänkta att vara den sista lösningenhar blivit de stora lösningarna, volyminsatserna.Det blir en väsentligt mindre volym planeradarbetsmarknadsutbildning. Det blir sämreutbildningsbidrag. Det blir sämre nivåer påberedskapsarbete. Det är alltså sämre villkor ochlägre kvalitet. Det blir mycket sämre incitament.En person kan få en ALU-tjänst och kanske hållapå med närradioverksamhet på ettfackföreningskontor. Man håller sigaktiv. Hur skall det jämföras med att ta en datakursför att förstärka sin kompetens på den ordinariearbetsmarknaden?För arbetsförmedlingen kostar det ingenting påALU. Det är inget budgetkonto som bliröverskridet. Det är bara att låna pengar. Det ärmycket dåliga signaler till den enskilde, som ocksåtjänar mycket mer. Han kanske får sina 80 %åtminstone. I utbildningsalternativet får han 52 %.SVUXA-bidrag på . av 80 är 52 %.Dåligt kostnadsansvar, dålig kontroll, dåliguppföljning, dåliga incitament, dåligarbetsmarknadspolitik. Och så frågan om tvång förALU. , som föruthänvisade till att det var fullständigt meningslöstoch felaktigt att införa tvång, gjorde det nu igen,efter det att vi hade motionerat om avslag på BörjeHörnlunds proposition.Finansutskottet har inte följt ett enigtarbetsmarknadsutskott. Jag hoppas att ElverJonsson skall deklarera att han självklart skall röstaefter sin övertygelse, följaarbetsmarknadsutskottets enhälliga förslag ochdärmed stå fast vid sitt tidigare ställningstagandeför motion. Detta är en renlagstiftningsfråga. Det handlar om reglerna förarbetsmarknadspolitik. Det handlar inte ettögonblick om finanser.Rekryteringsstöd på den ordinariearbetsmarknaden, kompetensutveckling inomramen för det ordinarie arbetslivet,beredskapsjobb som handlar om riktiga jobb i denmeningen att det är riktiga arbetsinsatser,arbetsmarknadsutbildning direkt programmeradför den arbetsmarknad som väntar oss framöversamt tidigarelagda beställningar inom denoffentliga sektorn för att gynna industrin ärexempel på områden där vi har lagt ned storakostnader inom vår arbetsmarknadspolitik.Regeringens förslag är ungdomspraktik, som ärgratis arbetskraft och inga riktiga jobb, ALU, somdelvis är en artificiell arbetsmarknad, och minskadarbetsmarknadsutbildning, alltså minskade insatserför att förkovra arbetskraften. Jag menar att det ärstor skillnad vad gäller filosofi och värderingar,ambitioner, analys och förmåga att hitta enhandlingslinje som skapar riktiga jobb.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom hela denmeningsyttring som i det här fallet lämnat till finansutskottets betänkande. Menjag vill yrka bifall till meningsyttringen vad gällermomenten 11, 19, 24, 26, 27, 35, 36, 37, 38, som ärvillkorad, och 41. Därutöver yrkar jag bifall till desocialdemokratiska reservationer somsammanfaller med våra yrkanden, nämligenreservation nr 8, avseende mom. 16, reservation nr9, avseende mom. 17, reservation nr 10, avseendemom. 20, och reservation nr 19, avseende mom. 34.Med dessa ord och dessa yrkanden vill jag, frutalman, önska en riktigt glad sommar, så att vi kanmötas igen till hösten.Anf. 134 ():Fru talman! betänkande 30 på merän 500 sidor handlar i stora delar om en heltreviderad nationalbudget. Det kan knappast vararimligt att lägga ett så stort material på ett enda avriksdagens utskott. Med den beredningsplikt somriksdagen är ålagd är det inte möjligt att nöjaktigtfullfölja ett så tungt ärende som åretskompletteringsproposition om den i allt väsentligtläggs på ett enda utskott.Arbetsmarknadsutskottet är kritiskt till dennahantering. Vår invändning har styrkts av attfinansutskottet inte bara gått in ibudgetbedömningar utan också i direktaregelsystem. Detta är en utveckling somfackutskotten och partigrupper införframtiden bör fundera över.Fru talman! En tung del i finansutskottetsbetänkande rör arbetsmarknadspolitiken, medstora satsningar mot arbetslösheten. Läget påarbetsmarknaden har drastisktförsämrats. Arbetslösheten kommer sannolikt attkulminera under kommande budgetår.Påfrestningarna på arbetsmarknadspolitiken är nuoch i den nära framtiden mycket stora. En avarbetsmarknadspolitikens främsta uppgifter är attså långt som möjligt hejda en ytterligare skärpningav läget. Kampen mot arbetslösheten måste stå icentrum för den ekonomiska politiken.Det är viktigt att arbetslösheten inte blir ett medelför att klara den ekonomiska politiken. Ändå är deten stor tillgång, för att inte säga en bedrift, attinflationen har kunnat hållas tillbaka så kraftigt.Skall vi få en fungerande arbetsmarknad, behöverden vila på tre viktiga fundament. Det första är denaktiva arbetsmarknadspolitiken. Det andra är ettpositivt näringsklimat. Det tredje, inte minstviktigt, är att sunda statsfinanser upprättas.Några tydliga iakttagelser är värda är notera. Denförsta är att de s.k. bra länen har haft denkraftigaste försämringen. En annan iakttagelse äratt fler män än kvinnor är öppet arbetslösa. Entredje och viktig positiv iakttagelse är att flerkurvor pekar åt rätt håll.Sammantaget görs betydande insatser i kampenmot arbetslösheten. har så storaresurser satsats som just . Visserligen kan mansäga att arbetslösheten som regel har varit mindre.Ändå är det värt att notera att det handlar om ca100 miljarder kronor på årsbasis, dvs. ungefär 2miljarder kronor !Som jag har sagt kan man dock inte med endastarbetsmarknadspolitiken klara krisen. Därförkrävs det en rad insatser på olika politikområden.Här kan nämnas tidigare beslut omåtgärder inom ROT-sektorn, satsningar påutbildningsområdet och trafikområdet samt deförslag som nu skall ta ställning till.Sammantaget ger dessa betydandesysselsättningseffekter.Fru talman! När det gäller analysen av hur det stårtill finner vi lätt varandra i utskott och kammare.När det gäller den allmänna inriktningen och målenär det inte heller svårt för oss att bli samstämda.Men när det gäller den totala bilden och att hanteraproblemen går åsikterna isär. Det är i och för siginte överraskande, men där är det inte längre likaenkelt.Nu påstår Socialdemokraterna grötmyndigt i sinreservation till betänkandet att arbetslinjen harövergivits. Det propagandistiska tricket är intetrovärdigt om man erinrar sig hur arbetslöshetenuppstod och varför den har hamnat på den höganivå som den är på i dag.Den internationella lågkonjunkturen, som Sverigehar dragits med i, har en stor skuld till attarbetslösheten har blivit så stor. I börjadelågkonjunkturen att slå igenom på allvar under detandra . Dessutom har den tidigaresocialdemokratiska regeringen en rejäl andel i att vii nu har en så hög arbetslöshet.Socialdemokraterna brukar så fort de får chansenanklaga regeringen för att den passivt tittar på närarbetslösheten skenar i väg. Senast i söndagsuppmanade statsministern i endebattartikel i att inte ta semester utani stället ta nya grepp för att stimulera ekonomin.Vad bortser ifrån är att det varpassivitet under densocialdemokratiska regeringstiden som gjorde attarbetslösheten kunde stiga fritt. Erfarenheter frånandra länder visar, att ju längre man väntar med attsätta in arbetsmarknadspolitiska åtgärder, destostörre insatser krävs senare för att pressa nedlångtidsarbetslösheten. Även om varkenregeringen eller regeringspartiernas företrädarehär i imponerar på socialdmokraternamed sin argumentering, finns det anledning atterinra om den presenterade utredningenPolitik mot arbetslöshet. Man säger där att trots attarbetslösheten ökade under andra halvåret 1990och , ökade inte antalet personer iåtgärder. Märkligt, , att det ändåkunde stå still! Utredningen konstaterar vidare:Perioden /91 kan därför ur svenskarbetsmarknadspolitisk synpunkt karakteriserassom att åtgärderna sattes in för sent och i begränsadomfattning.Den statliga slår också fast attdet var bristen på yrkesarbetare och tekniker somvar det främsta hindret för industriell expansionunder 1980-talets senare del -- detta i kombinationmed kraftiga kostnadsökningar.Utbildningssystemet hade en bristande flexibilitetoch anpassning, som innebar att många avstod frånatt investera i utbildning och yrkesrörlighet.Arbetsmarknadsutbildningen råkade i strykklass. Istället för att öka den, minskade densocialdemokratiska regeringen den till en konstantlägre nivå enligt den statliga expertgruppen EFA.Detta gällde alltså där i stort settSocialdemokraterna styrde men tog, för attanvända ord, semester frånarbetsmarknadspolitiken åtminstone det sistaregeringsåret. Från varnade vi för dettaredan i valrörelsen . Därför ekar det ihåligt närman nu skyller på den nuvarande regeringen ochsäger att den medvetet strävar efter en högarbetslöshet, när man själv var med om att låta denstiga upp till en nivå som gör att det är oerhört svårtatt nu pressa ner arbetslösheten.Regeringen, och för övrigt också , hartagit många nya och otraditionella grepp. De tvåviktigaste är ungdomspraktik ocharbetslivsutveckling. Utan dessa åtgärder hadetusentals fler varit öppet arbetslösa.Socialdemokraterna har varit emot främstungdomspraktiken. De har ansett attungdomspraktiken har slagit ut ordinariearbetstillfällen. Det har förekommit till en viss del,men skall man ha klart för sig att ca 20 %av dem som har haft ungdomspraktik senare harfått riktiga jobb i företag.Socialdemokratiskt motstånd mot reformer är ingetnytt. Det kunde vi se dåSocialdemokraterna gick emot flera reformer, inteminst på jämställdhetens område. Vi kunde semotstånd från Socialdemokraterna , då de vägrade att medverka till den offentligasektorns förnyelse, som då hade varit angelägen attstarta. ser vi motståndet mot ungdomspraktikoch delvis också mot arbetslivsutveckling.Jag skulle vilja fråga : Vad är detsom gör att ni socialdemokrater så ihärdigt förstmotsatte er att vi över huvud taget skulle införaungdomspraktik och också motsätter er att viskall öka denna satsning i ett exeptionellt svårtläge? Ni går emot att vi skall ha praktikverksamhetför akademiker. Det skulle vara intressant att vetavarifrån detta hårdnackade motstånd kommer.Vad hade ungdomarna haft för alternativ i dettaarbetsmarknadspolitiska läge? Sannolikt hademerparten hamnat i öppen arbetslöshet. Därförmåste åtgärden ses som en tillfällig lösning i ettkärvt arbetsmarknadsläge och bör så snart lägetmedger det ersättas av vad vi kallar för riktiga jobb.På den punkten är vi överens.Ändå går det inte att räkna bort eller slopaungdomspraktiken. Tiotusentals ungdomar haröver denna vinter fått en nära och realistisk kontaktmed arbetslivet. En fundering trots allt är att detkanske vore rimligt att överväga en avgift för denarbetsgivare som engagerar en ungdomspraktik.Den ytterligare satsning som görs påutbildningssidan med möjlighet till ett tredjegymnasieår är välkommen. Men vi får inte glömmaatt det är en förhållandevis ''studieobenägen''grupp som man vänder sig till. Man får inte hysaalltför stora förhoppningar om att lyckashundraprocentigt.Vänsterpartiets företrädare talar här om att detgäller att satsa på utbildning. Det är helt riktigt.Men det gäller att klara av de väldiga volymer vi ärpå väg mot.En annan arbetsmarknadspolitisk åtgärd som hartillkommit bara är dens.k. Även denna åtgärdskall ses som en tillfällig lösning i ett trängtarbetsmarknadsläge. Det är dock en betydelsefullinsats för många människor som annars skulleförlora kontakten med arbetsmarknaden. För vi vetatt den som varit borta från jobbet ett par ipraktiken aldrig kommer tillbaka.Det är emellertid viktigt att understryka, trots vadsom har sagts av de båda föregående talarna, attbåde ungdomspraktik och ALU skall varasistahandsåtgärder, när andra åtgärder har prövats.Oppositionen har lagt fram förslag till åtgärder påen rad områden, åtgärder som sammanlagt belöpersig på åtskilliga miljarder utöver regeringensförslag. Bara inom B 2-anslaget vill man satsa 16miljarder kronor utöver vad regeringen harföreslagit. Jag vill fråga Socialdemokraterna: man tänkt sig att finansiera denna satsning?Skall staten låna ytterligare miljarder? Eller vad ärdet man vill dra in på vid en sådan satsning? Enfråga till: Är det över huvud taget möjligt förarbetsmarknadsmyndigheten att framgångsriktkunna administrera ytterligare arbetstidskrävandeinsatser?Nu har här i kammaren uppträttsom en betald gråterska, då han pekar påutbildningsstödet och säger: Hur kan ni försämraför de stackare som har det svårt påarbetsmarknaden? Ett skäl är naturligtvisbudgetunderskottet. Det borde inte vara heltobekant. Vi vet att det finns skillnader bland destuderande. Det är ingenting nytt.Johnny säger att den lågavlönade fåralldeles för litet. Men vad säger då nisocialdemokrater om dem som är helt utaninkomst, som vare sig får SVUXA eller något annatutan måste ta lån? Vad säger tilldem? Vi måste från alla håll medge att det är ettproblem att vi har olika villkor för studerande somsitter sida vid sida i skolbänken. Detta är inget nytt.Problemet är naturligtvis inte löst, men det lösesinte med socialdemokratiska överbud den härgången heller.Herr talman! Allt fler ljusa bilder syns nu iekonomin. Exportindustrin går allt bättre, räntanfaller, låga löneavtal har slutits. Detta innebärsammantaget att möjligheten för företagen attnyanställa har ökat kraftigt. Ny statistik visar attantalet konkurser och varsel minskar. FrånTrygghetsrådet SAF-PTK rapporterar man attantalet inkomna ansökningar minskar för förstagången sedan våren 1990.Tillsammans pekar dessa ljuspunkter i rätt riktning.Kompletterar vi dem med regeringens satsningar påarbetsmarknadspolitik och övriga områden, harSverige goda möjligheter att gå en förbättradframtid till mötes.Så ser det ändå ut som om det positiva börjar fåövertaget. Utvecklingen tyder på att grunden ärlagd för en export- och investeringsledd expansioni den svenska ekonomin under resten av 1990-talet.Vi kanske trots allt är vid den vändpunkt som förrefinansministern påstod sig se men aldrignådde fram till. Utgångsläget för exportindustrin ärhögst gynnsamt. Den dagen då konjukturen sätterrejäl fart gäller det att vi harrustat oss för expansion. Då ärutbildningsinsatsernas träffsäkerhet och kvalitetavgörande.Jag tror att vi förhållandevis snart, kanske , kommer att uppleva att 90-talets storabristvara är just yrkesutbildad arbetskraft.Framtidens arbetsmarknad kommer att ställa storakrav. Då är det viktigt att vara välrustad.Regeringens kompletteringsproposition har tagitfasta på det, och därför är den en god och realistiskgrund för att möta kommande budgetårs stora ochkrävande behov.Anf. 135 () replik:Herr talman! säger attarbetslösheten kommer att kulminera under nästaår. Tror inte själv på de prognosersom finns i kompletteringspropositionen, som ärsignerad av den regering som väl ? De prognoserna pekar på attarbetslösheten skulle kulminera och inte 1994.Jag ställde några frågor till omutbildning. Han sade själv att det skall löna sig attutbilda sig och att man skall satsa på utbildning.Det hade inte Socialdemokraterna gjort i tillräckligomfattning , sade han. Även ElverJonsson har en viss benägenhet att falla tillbaka påhistorien i stället för att diskutera det som äraktuellt för dagen.Det sägs att man måste ha yrkeskunnigt folk iframtiden. Är det då rätt att skära ner påersättningen till de människor som skallvidareutbilda sig? kan själv betraktasig som en gråterska när det gäller argumentet omatt olika personer i samma klassrum har olikamycket betalt. Vi skall vara medvetna om att desom har kommit till AMS för en yrkesutbildningeller omskolning har gjort det därför att de hardrabbats av arbetslöshet.Jag vill fråga : Anser de som är hemma skall ha mer betalt än de somgenomgår en utbildning som kan komma samhällettill nytta ? Jag förväntar mig ett svarunder debatten.Elver säger att det aldrig förut har satsatsså mycket på arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Men det är ju en självklarhet. Vi har aldrig imodern tid upplevt den arbetslöshet som vi har . Då satsar man naturligtvis påarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Men vi skallkomma ihåg att det i årets budget inte har satsatsmer än . Ändå gör man den bedömningenatt man skall få ut fler utbildningsplatser. Detinnebär i praktiken att man övergår till sämreåtgärder, som jag sade i mitt inledningsanförande.Jag skulle vilja fråga om han tyckeratt det är rätt att sänka utbildningsbidraget. säger att det är av samhällsekonomiskaskäl. Det kan jag på sätt och vis förstå. Men trorinte att människor i många fallkommer att avbryta en utbildning därför att det nuär nya regler och man bara får i ersättning?Jag tror att själv har fått ett telefaxfrån en byggnadsarbetare som hade en yrkesskada.Han kommer att avbryta sin utbildning efter ettår. Vad har det kostat samhället att man kastar bortett års utbildning, för att man inte kan fullfölja denutbildning man har kommit in på? Jag tycker att detär en viktig aspekt i detta sammanhang.Anf. 136 () replik:Herr talman! På frågan om jag verkligen tror attarbetslösheten kulminerar är mitt svar ja.Johnny hänvisar till att det i propositionenfanns en bedömning att det kunde dra i väg längre.I den mån man skall ta fasta på det, gäller det attbekämpa den typen av prognoser. På den punktenhar jag samma uppfattning som alla de talare somunder dagen har sagt att det gäller att kämpa ännumer aktivt för att begränsa arbetslösheten, om denöppna arbetslösheten drar i väg mot tvåsiffriga tal.Där får ingen kraft sparas. Jag tror att vi har bådeförmåga och tillräcklig vilja i denna riksdag för det.Johnny frågar litet retoriskt om det är rättatt skära ned på olika typer av stöd och bidrag. Närdet finns tvingande omständigheter blir detnödvändigt.Han frågar också om min principiella syn, om desom är hemma skall ha bättre betalt än de somstuderar eller arbetar. Naturligtvis skall de inte det.Sett i ett internationellt perspektiv har viförhållandevis goda villkor för både studenter ocharbetslösa i . Därmed inte sagt att det fårvara ett mål i sig att det skall bli allt sämre villkor.Herr talman! Socialdemokraterna ser det på ettnågot statiskt sätt som att det nu blir sämre, när detskall bli fler platser i t.ex.arbetsmarknadsutbildningen. Det påstod inteAMS-chefen . Han sade att mankunde tänka sig en effektivitetsförbättring på både10 och inom verket.Jag tycker att det är rimligt att i en trängdekonomisk situation inkassera denna förbättringsom kan göra. Det ärviktigt att inte heller i denna fråga ha en statisk syn.Till sist, herr talman, vill jag säga att det är viktigtatt vi försöker att inte bara måla upp de negativabilderna. De finns förvisso, och kvällsavisorna ochandra hjälper till att måla dem i grälla färger, menjag menar att vi som politiker också skall peka påde möjligheter som finns. Med studieflit och trägetarbete kan vi tillsammans hjälpa upp en utvecklingsom är mycket svår både i i och västvärldeni övrigt. Därför gäller det att ta gemensamma tag.Låt oss uppmuntra varandra till det.Anf. 137 () replik:Herr talman! När jag talade om sämre åtgärdermenade jag bara att man gått över från åtgärdersom har gett bra resultat. I budgeten finnsmindre av satsningar på beredskapsarbeten. SomHans Andersson sade i sitt inledningsanförande gårman över till att se arbetslivsutveckling som enförstahandsåtgärd. Även ungdomspraktiken börjarses som en förstahandsåtgärd.Det är inte, som påstår, så att visocialdemokrater säger nej till arbetslivsutveckling.Vi säger däremot att den inte får öka i denomfattning som är fallet. Det sker i sådanaformer att jag tror att inte ensarbetsmarknadsminister kan sägaatt man har kontroll över det som händer.Arbetslivsutvecklingen börjar nu ge enutträngningseffekt även på ordinarie jobb.Vad sedan gäller att man skall vara optimist vill jagsäga att vi i och för sig alla skall vara optimistiska.Elver har även i tidigare debatter sagt attSocialdemokraterna ser för mörkt på utvecklingen.Men vi har ju fått rätt i våra prognoser. Vi sadehösten 1991 att man behöver sätta in ytterligareåtgärder för att klara sysselsättningen i landet. Visade det också i vår stora motion , viframhöll det och har också gjort det nuunder . Vi har fått rätt i dessabedömningar.I dag kommer den nya AMS-prognosen i DagensNyheter, som väl är regeringens husorgan, och densäger att arbetslösheten kommer att öka.Man skall ta detta på allvar, även om man då blirbeskylld för att vara pessimistisk. Det är oerhörtviktigt att man sätter in det batteri av åtgärder somkrävs. Vi har anvisat sådana gång på gång, ochvarje gång har och den borgerligamajoriteten med hjälp av Ny demokrati röstat nervåra förslag, bortsett från utbildningsförslagen ikompletteringspropositionen. De förslagen lade vifram , men ni avslog samtliga av dem.Men , senare, gick det bra att kommatillbaka.Problemet är att man kanske inte kan få det resultatsom från början var avsett. Tiden är för knapp föratt ge sådana signaler i utbildningssystemet så attåtgärderna skall kunna fungera från augusti månad.Hade ni inte bromsat detta, garanterar jag att dethade varit ett antal fler tiotusental människor isysselsättning i landet.Anf. 138 () replik:Herr talman! Att regeringen ibland kommertillbaka med förslag som oppositionen har väckt äringenting nytt. Det var föga originellt. I den månoppositionen har goda förslag, skall naturligtvisbåde regering och riksdagsmajoritet ta fasta på det.Problemet med den socialdemokratiskaalternativpolitiken är ju att den inte hänger ihop.Den är i högsta grad lös och osäker. När man serpå de vägar som den socialdemokratiska motionenanvisar för att ge inkomster blir man närmastförskräckt över hur lösa förslagen är. De har sådanabrister att det är svårt att ta in dem i en aktuellbudget. De bygger på antaganden om en radgynnsamma utfall, som måste slå in för attresultatet över huvud taget skall kunna komma inärheten av vad som beräknats.Det var vidare en ganska intressant bekännelse somJohnny gjorde. Han sade att man redanhösten 1991 såg hur eländigt det var. Det är då litetmärkligt att man inte under det sista regeringsårettog tag i det som förklarar har försummat.Dessutom sade förre finansministern underhela 80-talet i sina finansplaner till att omman inte tog tag i de problem som redan då varuppenbara, skulle man komma att få vara med omett arbetslöshetens stålbad. Detta är inget somnågon har önskat, men det har blivit en verklighetpå grund av en rad omständigheter. En sådanomständighet var att den förra regeringen tog så lättpå de problem som tornade upp sig ,problem vars uppkomst man i grunden har stortansvar för.Jag är vidare bekymrad, herr talman, över att man isocialdemokratisk politik fortfarande ser så oerhörtnegativt på ungdomspraktiken. Ungdomspraktiksom en sistahandsåtgärd som erbjuds för att gemeningsfull sysselsättning är naturligtvis enfantastisk sak. Vi skall möjligen vänta med denslutgiltiga betygsättningen på det projektet. Jagtror att vi med facit i handen i slutet på 90-taletkommer att säga att det var för väl att vi hade enungdomspraktik som gav unga människorarbetslivserfarenhet, som de sedan skulle ha nyttaav för hela livet.Detsamma skall sägas om , genomvilket en långtidsarbetslös får chansen att vara medi ett utvecklande arbete. Det är vår uppgift bådesom politiker och via atttillse att dessa arbeten verkligen blir meningsfulla.På den punkten skall vi naturligtvis observant följautvecklingen både, som jag hoppas, påregeringssidan och framför allt här i riksdagen.Anf. 139 HANS () replik:Herr talman! Jag hörde att var litet misslynt över frågan om tvånginom ALU. Men det vara mera ett slagsadministrativt missnöje över att finansutskottet nuhade klampat in.Jag vill upprepa den direkt fråga som jag tidigareställde: Kan verkligen acceptera denanvisade lösningen?