prot · GG09120 · 1993-06-02 00:00:00 — I utskottsbetänkandet sägs vidare: ''Omgenomgången skulle leda till ett sådant resultat attgrundlagsändringar krävs, förutsätter utskottet attriksdagen föreläggs förslag härom underinnevarande mandatperiod inom den tid som angesi 8 kap. 15 § första stycket regeringsformen.'' Iklartext innebär detta att en proposition i så fallmåste läggas på bord senast den 17december i år.Det är angeläget att understryka attoffentlighetsprincipen är en av våra allra främstaprinciper som vi har att ta till vara. Därför får manakta sig för att när som helst ge efter för vad somkan kallas för ett populistiskt tryck. I det här fallethar det varit befogat att agera, men man skall sättaupp ett varnande finger och säga att det inte alltidär så.Margareta ville ha en arbetsgrupp somskall pröva sådana här frågor. Det behövs inte. Vihar en lagprövningsrätt. Den är visserligen utrustadmed förbehållet att det måste vara uppenbart attlagar strider mot varandra för att man skall kunnapröva det, men det finns ändock en sådanmöjlighet. Man kanske också skulle kunna gålängre och göra lagprövningen ännu effektivareinför framtiden.Kontentan måste bli att det är bra att man kan agerasnabbt i vissa lägen där så krävs, men det är enutomordentligt komplicerad materia vi har att göramed av grundlagskaraktär. Offentlighetsprincipenär inte någonting som man får göra till en vana atttubba på. Här har man kunnat rätta tillfelaktigheter. Det är bra, men vi måste varavarsamma . Konstitutionsutskottetkommer förvisso att vara det.Anf. 7 (nyd)replik:Herr talman! Det är nog riktigt som att man inte alltid kan gå efter detpopulistiska trycket. Det tragiska är emellertid äratt det är detta populistiska tryck som harfått och dess utskott att agera. Jag tyckeratt denna händelse liksom de uppenbara luckorsom vi härmed har sett att vi har i vår lag ger ossriksdagsledamöter budskapet att vi får skärpa ossordentligt.Jag undrar om inte såsom en ledandemoderat skulle hålla med om följande. Vi borde idenna riksdag ha en särskilt anordnad debatt sombara skulle handla om dessa vidriga företeelser,nämligen våld, våldspornografi och övergrepp motkvinnor och barn. Då skulle vi i denna kammarekunna uttala vad vi egentligen tycker. Då skulle detkunna gå en signal ifrån kammaren tillkonstitutionsutskottet och justitieutskottet om skall sätta fart på dessa frågor. Vi ligger långtefter det allmänna rättsmedvetandet i Sverige.Anf. 8 ESCH (m):Herr talman! Vår offentlighetsprincip är omistligoch inte förhandlingsbar. Det är ett konstaterandesom vi har har hört ofta under senare tid.Under loppet av har behandlattvå ärenden som innebär inskränkningar iyttrandefriheten och offentlighetsprincipen. Jagtänker på förbudet mot tobaksreklam och på dennu aktuella propositionen angåendebarnpornografi. Det senare ärendet skall det fattasbeslut om efter en exeptionellt snabb behandling.Vi har hört och vi vet att trycket från allmänhetenär stort och enigheten om behovet av en lagändringär total. Så långt är allt gott och väl.Det föreliggande lagförslaget är emellertid präglatav den brådska som har rått. Man använder t.ex.uttrycket ''en ung person'' för att ange vem lagenavser att skydda. Det uttrycket kommer attförorsaka stor osäkerhet i domstolarna om vem detär som omfattas av lagen. ''En ung person'' kannämligen avse personer . Jag menar attdet borde klart ha angivits vilka personer som lagenär avsedd att skyddda t.ex. genom användande avde uttryck som är vanliga i vår lagstiftning, isynnerhet i sådana här sammanhang. om ''minderåriga'', ''omyndiga'' och ''barnunder ''.Eftersom lagen är att betrakta som ett provisoriumfinner jag det angeläget att den översyn som harställts i utsikt också kommer till stånd. Motbakgrund av det som har inträffat förefaller det inteosannolikt att det även i fortsättningen kan uppståhäftiga och mycket välmotiveradeopinionsyttringar som kräver omedelbarainskränkningar i offentlighetsprincipen.Skulle tillmötesgå dem lika snabbt somnu har skett, kommer många att fråga sig vad somegentligen menas med att offentlighetsprincipen äromistlig och icke förhandlingsbar.Vi kan göra antagandet att barnpornografimåletaldrig hade kommit upp, utan att EG skulle hakommit med krav på de ändringar som vi nu haråstadkommit. Skulle vi då ha svarat att våroffentlighetsprincip icke är förhandlingsbar ochomistlig?Vi kan redan nu se vilka problem vi kan komma attfå. Vår offentlighetsprincip medger att de som sitterfängslade för de allra grövsta man kan tänka sig harrätt att få ut handlingar som polisen harhemligstämplat. Är detta acceptabelt? Vi kommeratt ställas inför sådana frågor, och vi måste då fåerforderlig tid för att lösa problemen.Anf. 9 Tredje vice talman ():Herr talman! Jag ber att först få instämma i BirgerHagårds anförande. Vi har olika intressen avprincipiell art att ha i åtanke så snart vi är inne påförändringar av sekretesslagstiftningen.Det är precis som sade i sittanförande, att den grundläggande principen i vårtsamhälle är att det är offentligheten som är principoch att det är sekretessen som är undantag. Dettaär vi mycket stolta över, och vi talar om det för allasom vi träffar från andra länder. Att ökaoffentligheten i det offentliga är en av våraambitioner, också om vi blir medlemmar i alltså viktigt med principiell balans i dendiskussion som har förts.Vidare reagerar jag emot när någon här säger attriksdagen i det här fallet visar handlingskraft, attdet kan gå snabbt när det krävs och att det borde gåtill så. Då är man enligt min mening inne på mycketfarliga vägar. Det skall egentligen inte gå till på dethär sättet. Beslut i , och inte minst beslutsom rör principiellt väldigt viktiga och svåraavvägningsfrågor, skall naturligtvis normaltövervägas mycket noga. skall inte baraför att tillfredsställa en tillfällig opinion rusa i vägoch ändra lagstiftningen hur som helst. LiksomBirger Hagård vill jag här höja ett varnande finger.I sak tycker jag att de ändringar som vi nu föreslåroch som kommer att anta är bra, menhanteringen av ärendet är icke bra. Det vill jaggärna ha sagt.Jag begärde egentligen ordet för att göra någrareflexioner kring internationella konventioner ochden svenska lagstiftningen. Det har ju anförts attom vi bara hade följt , hadeproblemet varit ur världen. Så enkelt är det inte.Det finns ett rent allmänt problem när det gällerinternationella konventioner och deras tillämpningoch praktisering i vårt land. En möjlighet ärnaturligtvis att vi bestämmer oss för attinternationella konventioner som vi harundertecknat skall gälla som lag i . Det finnsen del länder som har sådana bestämmelser. Mendå måste man komma ihåg att vi är mycketnoggrannare i vårt land. Om vi införlivar enkonvention i vår lagstiftning, menar vi också att denskall tillämpas. Då uppkommer betydandesvårigheter, eftersom internationella konventionerofta är oklara i sin utformning. De är tillkomna somkompromisser och ofta väldigt allmänt hållna. Föratt konventionerna skall få precision krävs attmosvarande sakinnehåll överförs i preciserad text isvensk lag.I utredningen om grundlagen och EG -- som jag harhaft möjlighet att sitta med i -- har vi haft anledningatt fundera över detta. Utredningen konstateradeatt vi i kommer att vara skyldiga att följa endel av de beslut som fattas av EG:s behöriga organ,oavsett vad som står i svenska lagar. Vi föreslogdärför relevanta grundlagsparagrafer för SverigesEG-anslutning. Detta förorsakade ett våldsamtupplopp i den allmänna debatten och en kritik somman ibland förvånade sig över, eftersom den frånsaklig synpunkt var dåligt grundad. Det visar hurkänslig denna fråga är. Jag kan erinra om att jag iett särskilt yttrande till utredningens betänkandehar en del funderingar kring internationellakonventioners tillämplighet på svensk lagstiftningöver huvud taget.Precis som von der Esch var inne på är dettaett problem som kommer att få ökad tyngdframöver, inte bara om vi kommer med i EG utanockså på grund av internationaliseringen avpolitiken, vårt ökade internationella beroende ochvår anslutning till den ena konventionen efter denandra. Detta är frågor som sannerligen krävernoggranna överväganden och mycket storeftertanke.Lagrådet var mycket tveksamt när det gäller deförslag som vi nu kommer att anta, men manaccepterade dem med hänvisning till att hela dennafråga skall bli föremål för översyn, och det villockså jag referera till. Man kommer alltså attfundera vidare. På det sättet får man tillfälle attåterkomma på ett mera stadigvarande sätt ilagstiftningen till de gränsdragningar mellansekretess och yttrandefrihet som det här gäller.Anf. 10 (nyd)replik:Herr talman! Tredje vice talmannen säger attriksdagen tvingas att rusa i väg hur som helst -- hananvände det uttrycket. har tvingatsatt rusa i väg hur som helst just därför att riksdageninte hänger med i vad som händer i verkligheten.Som relativt färsk politiker är detta en iakttagelsesom jag har gjort. Vad vi gör i dagär att vi försöker att undvika att blir tillåtlöje. ber om ursäkt för sinatidigare synder. Så ser jag det.Sedan har jag en fråga till . Våld,våldsbrott, våldspornografi, barnpornografi ärområden där vi här säkert har begått en serieunderlåtenhetssynder. Borde vi inte debatteradessa områden vid ett annat tillfälle i en särskilddebatt, både när det gäller sekretesslagar och ifråga om ändringar i ?Anf. 11 Tredje vice talman () replik:Herr talman! Jag har ingenting emot en sådandebatt. Detta är intressanta områden, men då får vita god tid på oss, därför att det rör sig omkomplicerade frågor. Jag tror att vi även framöverkan hamna i konflikter av det här slaget.När det gäller tidigare försyndelser, tarjag inte på mig någon skuld, därför att dennasituationen som har uppstått var det ingen somkunde förutse när den nuvarandesekretessförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen antogs. Detta ärnågonting som har visat sig kunna inträffa, och dåmåste vi naturligtvis kunna ta upp en sådan fråga tillförhandling och föreslå förändringar. Men hur klokIan än är tror jag icke att han kanförutse allt som kan hända. Vi kommer nog attdrabbas av överraskningar även framöver, utan attdessa överraskningar har sin grund i någonsystematisk eller medveten försummelse frånriksdagens sida.Anf. 12 (nyd)replik:Herr talman! Det handlar inte om huruvida jag ärriktigt klok, utan det handlar om huruvidariksdagen är riktigt klok. Det måste vi dock vara.I det här fallet är det självklart att den lagstiftningsom tidigare här har beslutats uppenbarligeninnebar att det som har inträffat var tillåtet.Denna lagstiftning innebar att tingsrätter kundeinrätta porrbutiker. Jag är övertygad om att dettainte är första gången som det har skett. Det är baradet att det är första gången som det haruppmärksammats.Anf. 13 Tredje vice talman () replik:Herr talman! Vad som har hänt är att det inträffadehar blivit föremål för prövning i tingsrätt ochhovrätt. Våra dömande instanser har alltså haft attta ställning till en speciell fråga. Dessa instanser harkommit till olika slutsatser t.o.m. i den här frågan.Det visar att det i och för sig inte var givet att vi vartvungna att göra de förändringar som vi nu föreslårför att uppnå det syfte som vi alla är ense om.Sådana händelser kan inträffa på alla möjligaområden som är lagreglerade. stiftarlagar som det är ett visst syfte med. Vi har så gottdet går på förhand gått igenom de möjligakonsekvenser av de lagar som antar.Sedan skall dessa lagar tillämpas av dömandeinstanser. Då kan det visa sig att de lagar somriksdagen har stiftat har brister och är ofullkomliga.I det fallet är det naturligtvis skyldighetatt ta itu med de brister som har blivit uppenbara.Jag sade inte att inte var riktigtklok. Tvärtom sade jag att trots att IanWachtmeister är så klok, tror jag ändå inte att hanär så klok att han kan förutse alla kommandehändelser eller alla resultat som kommer avdomstolars prövning av de lagar som stiftas i dennakammare. Vi borde ha en viss ödmjukhet, även ifrågor av den här typen.Anf. 14 ():Herr talman! Jag vill instämma i det som BirgerHagård, von der Esch, m.fl.har sagt om vikten av att behålla en braoffentlighetsprincip. Offentlighetsprincipen harkännetecknat vårt land, och den skall vi i storutsträckning värna om. Det är viktigt att slå fast.Däremot har det visat sig att offentlighetsprincipenhar stått i konflikt med andra lika angelägnaintressen, i det här fallet medsekretesslagstiftningen. Det är därför oerhörtviktigt att denna ändring snabbt kan genomföras.Det är inte sant att det inte har skettnågonting, vilket flera här har sagt. Mitt parti ochflera andra ledamöter har motionerat i dessa frågor.Redan i början av året uppmärksammade vi fråganom innehav av barnpornografi, något som jag ochMargareta här tidigare tog upp. Vi harsagt att den här frågan måste belysas närmare isamband med en övervägning om kriminalisering.Riksdagen har alltså inte varit fullständigt passivoch över huvud taget inte tagit upp dessa frågor.Jag vill också ta upp den boll som . Han ville att det skulle anordnas enhearing om dessa frågor, om sexualbrott, ombarnpornografi osv. Jag kan glädja IanWachtmeister m.fl. med att det är på gång just ensådan hearing. Jag inbjuder honom m.fl.personligen att delta i denna hearing. Riksdagenstvärpolitiska barngrupp har planerat att i början avoktober ha denna typ av hearing. När vi har tagitupp dessa frågor eller väckt gemensamma motionerför att åstadkomma resultat i , har vi gångpå gång stött på olika juridiska problem som harförhindrat en lösning, eftersom den t.ex. harkolliderat med annan lagstiftning. Just därför måstedessa frågor belysas i sin helhet, där man ser detutnyttjade barnet i ett helhetsperspektiv och intebara strikt juridiskt, strikt socialt, striktpsykologiskt etc., vilket vi i den tvärpolitiskabarngruppen har efterlyst. Hearingen kommer attäga rum . Vi hoppas naturligtvis att såmånga av ledamöter som möjligtkommer att delta. Men jag är också övertygad omatt det behövs krafter utifrån som kan hjälpa till attbelysa var luckorna finns.Herr talman! Jag vill avsluta med att jag hoppas attdet som står i propositionen inte bara är tommaord, nämligen att regeringen och departementetavser att återkomma med en vidare belysning avhela frågeställningen. Jag utgår ifrån att så kommeratt ske. Det här är definitivt inte en avslutad fråga.Vi måste se till att den här typen av problem inteuppstår på nytt.Anf. 15 (nyd)replik:Herr talman! talade om dentvärpolitiska barngruppen som skall anordna enhearing . Det är alldelesförträffligt, men det skulle dessutom behövasnågonting i denna kammare. Jag anser att det ärSveriges riksdag som behöver ruskas om i dessafrågor. Det behövs en belysning av hur långt ifrånverkligheten man här inne befinner sig. Vi kankanske göra bägge delarna.Anf. 16 () replik:Herr talman! I tvärpolitiska barngruppfinns också Ny demokrati representerat. Vi hadeinte just bestämt den här salen. Jag trodde inte attdet var det som var det väsentliga. Vi hade siktat påförstakammarsalen eller andrakammarsalen.Men om talmannen är intresserad av att ha dennahearing i plenisal, tror jag inte att det ärnågon av oss som har några invändningar. Vi serfram emot att ha även somdeltagare i denna hearing.Anf. 17 ():Herr talman! Jag vill också sälla mig till dem somhär har satt upp ett varnande finger när det gälleratt tumma på offentlighetsprincipen. Det är enmycket viktig princip som vi har här i ochsom är unik för Sverige.Vi från liberalernas sida har alltidhävdat denna princip som en av hörnpelarna i vårdemokrati. Därför skall vi inte utan vidare ändra ioffentlighetsprincipen. Men just i detta fall är detmycket bra att göra det, och jag ställer mig heltbakom den bedömning som utskottet har gjort omatt vi snabbt skall ändra på detta för att komma tillrätta med en situation som är helt absurd. Men detfår inte gå till på detta sätt regelmässigt, utan dettamåste vara ett undantag snarare än en regel.När det gäller hanteringen av själva ärendet, våldoch övergrepp mot barn, tycker jag att det ärmycket bra att denna fråga har belysts på detta sättoch att vi verkligen får en debatt. Jag välkomnardet förslag som har väckt härtidigare om att ha en debatt i kammaren om våldmot barn och mot kvinnor. Ju fler som engagerarsig i den debatten, desto bättre. har detnämligen varit kvinnorna i som har tagitupp dessa frågor. Men om vi kan få en mycketbredare uppslutning i en sådan debatt, tycker jagatt det vore mycket bra. Det hindrar inte att manbåde har en hearing, vilket barngruppen har väcktförslag om, och en debatt här i kammaren. Dettycker jag är högst angeläget.Jag reagerade självt mycket starkt när jag såg denhär filmen från , där man visade barnethelt oskyddat, medan förövarens identitet inteskulle röjas. Detta nakna barn satt alltså helt öppetför allmänheten att beskåda. Så får det inte vara,att barnet inte skyddas mer. Nog finns detanledning att se över dessa frågor. Jag utgår ocksåfrån att regeringen verkligen tar upp hela fråganoch återkommer och belyser den.Anf. 18 (nyd)replik:Herr talman! Det talas mycket vackert i dennakammare om offentlighetsprincipen. Det är bra påmånga sätt. Men vad vi nu ser är attoffentlighetsprincipen har kommit att betyda rättenatt kika i grannens nyckelhål och att samla på sigdiverse snaskigt material från domstolarna. Detkan väl ändå inte ha varit meningen medoffentlighetsprincipen?Jag skulle vilja framföra något annat som jag tyckerkommer långt före offentlighetsprincipen,nämligen den personliga integriteten i endemokrati.Anf. 19 ()replik:Herr talman! Frågan gäller just de fall då denpersonliga integriteten och offentlighetsprincipenkolliderar. Det är en mycket delikat avvägning somman måste göra i detta fall. Båda principerna är juviktiga. Men i just detta fall har jag ingainvändningar mot att ändra lagen och justeraoffentlighetsprincipen, så att integriteten hos debarn som har utsatts för övergrepp inte kränks. Idetta sammanhang är vi alltså helt överens. Mendet är svåra överväganden som vi har att göra.Anf. 20 ():Herr talman! Som inledde med ärdetta betänkande helt enigt, och det var väl inteförutsatt att det skulle bli någon debatt mellanutskottsledamöterna. När nu representanter föralla partier har gjort deklarationer, kan det väl ändåfinnas anledning för mig att säga några ord omvarför även vi har kommit fram till de ståndpunktersom finns redovisade i betänkandet.Allra först skulle jag vilja säga att det är mycket lättatt instämma i det som ochandra har sagt här tidigare om den vrede ochindignation som vi alla har känt över hur dettamaterial kunde bli tillgängligt. Jag vill ocksåmarkera vad många har sagt här, nämligenatt barnpornografibrott och olaga våldsskildringarär avskyvärda uttryck för både ohämmadspekulation i våld och mänsklig förnedring som intekan accepteras i ett samhälle som vårt.Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag.Jag vill också säga något om den diskussion som harförts om offentlighetsprincipen. Det är naturligtvispå det sättet, som har framförts från från tredje vice talman , attoffentlighetsprincipen är mycket viktig och att detskall till mycket starka skäl för att göra ingrepp iden. Men i detta fall kan ingrepp accepteras mersom ett undantag än som en regel. Jag tycker att detär mycket viktigt att denna markering finns med idenna debatt.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutUtskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringAndre vice talmannen meddelade attbostadsutskottets betänkande BoU21,socialförsäkringsutskottets betänkande SfU19,skatteutskottets betänkanden SkU29 och SkU34samt justitieutskottets betänkanden JuU32, JuU33,JuU34, JuU35 och JuU36 skulle avgöras i ettsammanhang efter avslutad debatt.5 § Bostadsbidragens administration --bostadsanpassningsbidragFöredrogsbostadsutskottets betänkande1992/93:BoU21 Bostadsbidragens administration --bostadsanpassningsbidrag (prop. 1992/93:100delvis).Anf. 21 ():Herr talman! För många människor i vårt land ärbostadsbidragen förutsättningen för att de skallkunna efterfråga en bra bostad. Vi har i Sverigemed bostadsbidragen som ett verkningsfullt medelåstadkommit att de allra flesta, och framför alltbarnfamiljerna, har kunnat bo bra.Detta är en målsättning som vi i stort sett har varitöverens om, även om det har knorrats från vissahåll om bidragsberoende.Bostadsbidraget har en utomordentligt storbetydelse för att hushåll med små inkomster skallkunna bo efter sina behov. Min förhoppning är attvi även för framtiden skall finna majoriteter iriksdagen som värnar om detta. Det finns i dagtendenser som kan innebära att välfärden även pådetta område urholkas.Lika viktigt som det är att ha rätt till utbildning, tillomsorg och till sjukvård, är det att ha rätt till en brabostad. Barn som växer upp i en trygg och brabostadsmiljö har goda förutsättningar att klara sigbra genom livet.Det betänkande som vi behandlar innebärstora förändringar, både på det administrativaområdet och i fråga om beräkningsgrunderna.Redan i höstas fattade vi i ettprincipbeslut om att bidragsadministrationen skulleföras över från kommunerna tillförsäkringskassorna. Vi var eniga om det beslutetdå, förutom att vi socialdemokrater redan då villege regeringen till känna att det centralamyndighetsansvaret fortsättningsvis också skallligga hos Boverket.När vi debatterade detta , ansåg AgneHansson att det, eftersom utredningens förslaginnebar att även fortsättningsvis skulleansvara för utvärderingar inom det bostadspolitiskaområdet, inte fanns någon anledning att tro någotannat än att det också skulle bli regeringens förslag.Med facit i hand kan vi nu se att det var just vadregeringen kunde göra. Förslaget innebär nu atthela det centrala ansvaret läggs påRiksförsäkringsverket. I frågor av bostadspolitiskinnebörd förutsätter man att RFV samråder medBoverket.Det gick alltså precis som vi befarade. I denallmänna systemskiftesyran på bostadspolitikensområde, splittras nu de kunskaper upp som finns påBoverket, och en ny kompetens skall börja byggasupp på RFV. Jag kan inte förstå dennaförändringsiver. Vi har ett statligt verk som på ettutmärkt sätt har skött de olika delarna påbostadspolitikens område och som genom att dethar fått ett myndighetsansvar för hela sektorn ocksåhar skaffat sig en bred kompetens som har haft storbetydelse för utformningen av den svenskabostadspolitgiken och som har varit till stort gagnför oss beslutsfattare.Det är bra att vi kan göra rationaliseringar ochförbättringar i administrationen genomförsäkringskassorna. Men det är synd attmajoriteten inte har velat slå vakt om den samladekompetens som utgör. Jag yrkar bifall tillreservation 2.När det gäller administrationen i övrigt vill jagunderstryka det som utskottet har skrivit om denkompetens om finns hos de kommunalahandläggarna och det viktiga i att dessa också fårkomma i fråga vid rekryteringen tillförsäkringskassorna.I fråga om inkomstprövning är det bra att denna nukan grundas på den aktuella förvärvsinkomsten.Men det som vi från Socialdemokraternas sidamotsätter oss är majoritetens förslag attförmögenheter i fortsättningen inte skall påverkabostadsbidragen. Vi menar att alla medel måstetillgripas i det kärva ekonomiska läge som vi nu harför att vi skall få en så rättvis fördelning sommöjligt.Men vi vet att det finns grupper med mycket småinkomster, som trots bostadsbidraget inte har rådmed en fullvärdig bostad. Det finns signalersom visar att människor har börjat flytta in i mindrelägenheter, även om deras behov är större. När detvisar sig att de, på grund av att den nedrehyreskostnadsgränsen höjs, t.o.m. i vissa fall kan fåminskade bostadsbidrag, då tycker jag att man kansatsa de begränsade resurserna på dem och inte pådem som har förmögenheter.Därför har vi också föreslagit att gränsen för 75-procentsbidraget höjs med .