prot · GG0959 · 1993-02-10 00:00:00 — få majoritet för i utskottet.När det exempelvis gäller frågan om bly i bensinenser jag fram emot att röstar på vårtförslag om att få fram en plan över när den blyadebensinen skall totalförbjudas, eftersom det nu finnsblyfria alternativ. Jag tänker även på andrastyrmedel som är aktuella i vår miljömotion.Tyvärr har jag inte tidigare sett denna beredskap. IFolkpartiet var man exempelvis inte villig att gå osstill mötes när det gällde frågan om miljöavgifter påhandelsgödsel som innehåller kadmium. I det fallettyckte man att det inte behövdes några styrmedel.Det här stämmer inte riktigt med handlingen.Anf. 131 ()replik:Herr talman! I mitt anförande underströk jag att deekonomiska styrmedlen skall verka på en frimarknad. I så måtto tror jag att vi i de fyraregeringspartierna har en samsyn.Inga-Britt talar om en plan för att få bortden blyade bensinen. Min uppfattning är närmastatt man med lämpligt utformade ekonomiskastyrmedel kan bevara den individuella friheten ochbehålla marknaden. Det behövs, såvitt jag förstår,ingen plan för att avveckla den blyade bensinen. Delagom utmätta ekonomiska styrmedlen bör i det härfallet kunna fungera tillfredsställande.Anf. 132 ()replik:Herr talman! Detta innebär att ställer upp på den s.k. utbytesprincipen. Detfinns ju alternativ med bensin, utan farliga ämnen.Målsättningen är därför att de mindre farligaalternativen skall användas, och då behövs det enplan för detta.Lennart Fremling säger att han ser fram emot attkomma med i EG, därför att man då får samverkamed , vilket innebär ett lyft förmiljöfrågorna. Jag håller också med om att det ärbra att komma med i EG. I dagens läge är faktiskti stort sett samtliga länder, utom -- även dekonservativa partierna -- mer framåt när det gällermiljöfrågorna än den svenska regeringen.Anf. 133 ()replik:Herr talman! Jag förstår inte riktigt vad det skalltjäna till att göra upp en plan för att avveckla denblyade bensinen. Det är kanske inte heller så enkeltatt man bara kan förbjuda den. Det finns vissatyper av motorer som kanske inte används såmycket, men som ändå behöver den här bensinen.Jag tror att vi som politiker skall akta oss för att ien komplicerad teknisk värld gå in med så striktatekniska beslut. Det är bättre att sätta ett pris ochdärigenom successivt avveckla. Annars får vi enkomplicerad byråkrati, med dispensgivning.När det gäller EG-frågan är många miljöfrågorinternationella till sin karaktär. Luftföroreningarnapasserar över nationsgränserna. Dessutom finnsdet ett behov av en stark statsmakt, som kan ståemot storindustrins intressen. Och det går bättreför länder med myndigheter som arbetargemensamt inom EG än för enskilda nationer.Jag är övertygad om att vi har möjligheter attsnabbare genomföra miljöförbättringar genom enkraftfull myndighetsutövning, som vi faktiskt kanha i en framtida union inom . Jag vill gärnagå så långt att jag talar om en europeisk union. Jagär övertygad om att ett ökat internationelltsamarbete och en ökad internationell integrering avde här frågorna leder till en bättre miljö för oss allai Europa.Anf. 134 Statsrådet ():Herr talman! Jag begärde ordet därför att bl.a.Lennart Fremling har tagit upp frågan omutsläppsrätter.Naturvårdsverket utreder den här frågan ochkommer att lägga fram ett förslag med synpunkter.Det går nämligen inte bara att rätt upp och nedlägga fram ett förslag, därför att en idé kommerfram. Man måste först ha väl genomarbetadeförslag.Vi kommer också att arbeta för exempelvisytterligare älvskydd. Det är helt klart att vi skallgöra så. Jag har också tagit initiativ till att viåtminstone beaktar vattendrag även söderut.När det gäller lyssnade jag väldigtintresserat till , därför att hanframför synpunkter som gör mig litet tveksam tillhur det gick till när beslutet fattadeshär i . Jag minns att då hadeåsikter om hur processen gick till.Det är viktigt att känna att regeringen har stöd i detarbete som bedrivs, nämligen att skaffa fram såmycket kunskap som möjligt vid prövningen enligtnaturresurslagen, innan beslut fattas. Självfallethar vi ständig kontakt med danskarna i denna fråga,vilket är nödvändigt eftersom vi har ett avtaltillsammans. Den frågan är ett typiskt exempel påatt den förra regeringen inte tänkte efter före, utanatt det var principen att först fatta beslut, sedanbetala, och först därefter se över miljöfrågorna,som rådde.Till slut, herr talman, vill jag säga att vi kanskeredan i dag hade fått bort bly i drivmedel omexempelvis etanol och alternativa bränslen, sominte innehåller bly, hade blivit skattebefriadetidigare. Men det klarade den förra regeringen inteav, utan nu har denna regering faktiskt fattatbeslutet som ger möjlighet till framväxt av enmarknad med alternativa bränslen utan bly.Anf. 135 ()replik:Herr talman! Jag är tacksam för att regeringenkommer att jobba vidare med frågor om ytterligareälvskydd. Jag är även medveten om att det ipropositionen finns angivet att man kommer attgöra det.Jag noterade, när det gäller utsläppsrätterna, attstatsrådet inte nämnde ordet överlåtbarautsläppsrätter. Man kan diskutera olika tekniskalösningar på utsläppsrätter. Det är en intressant deli konstruktionen, om man kan använda överlåtbarautsläppsrätter. Jag säger inte att det löser allaproblem, men det är en intressant idé för att kunnaanvända ett marknadsekonomiskt system och ändåuppnå en bra miljö.När det gäller , måste jag konstateraatt jag inte var ledamot av denna kammare då fattade beslut om bron. Jaguppfattar att statsrådets svar innehåller ettkonstaterande av att regeringen har sådanakontakter med att man hållermöjligheten öppen att modifiera avtalet om bron,om man nu finner att ekonomiska skäl talar för det.Jag menar att man måste titta på kalkylen och seom det inte vore klokare att minska investeringenoch nöja sig med två körfält och i stället använda deinvesteringspengarna på annat håll.Anf. 136 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill bara säga till LennartFremling att den utredning som behandlarutsläppsrättigheter också ser över frågan omöverlåtbara utsläppsrätter. Det handlar omkväveutsläppsrätt till vatten, och man får ta områdeefter område, eftersom det är så varierande,beroende på vad det handlar om.Någon var inne på frågan om kadmium m.m., ochden arbetar vi också med -- alla de här sakerna ärnaturligtvis mycket viktiga. Det gäller att stimuleraforskning och alla som arbetar för att skaffa framkunskap, så att vi vet vad vi verkligen skall ta itumed för att komma till rätta med problemen.Jag vill återigen vända tillbaka till det område somjag har huvudansvaret för som statsråd, nämligensamhällsplaneringen. Vi har fokuserat mycket avvad som händer i naturen och konstaterat att dethänder alldeles fel saker. måste vi börjafokusera den bebyggda miljön och denbebyggelsestruktur som bestämmertransportbehov, avfallssystem och energisystem --allt det som påverkar naturen. Det är därför somdet är så viktigt att samhällsplaneringen också ärinriktad på rätt sätt och att regeringen ser till att vibörjar tänka efter innan vi fattar beslut och görmiljöprövningar innan besluten fattas.Anf. 137 ()replik:Herr talman! Jag är tacksam för de beskeden frånstatsrådet. Vi liberaler tror att det går att räddamiljön, men det är bråttom med att rätta till demisstag som har begåtts. I den rika världen måste viräkna med att i vissa avseenden förändra vårlivsstil. En del människor kommer säkert attuppfatta denna förändring som uppoffringar i vårlevnadsstandard, men det finns inte någotmoraliskt hållbart alternativ. Dagens livsstil vältraröver flera kända problem på kommandegenerationer -- jag tänker på försurning,övergödning, växthuseffekt och ozonhål.Sedan måste också konstateras att en viktig uppgiftför staten är att ge stabila och långsiktiga signalertill näringslivet och till enskilda. I fråga ommiljöavgifter kommer detta tyvärr inte att blimöjligt. Dels vet man inte tillräckligt omefterfrågans känslighet för olika stora avgifter, delsvet man för litet om hur den internationella handelnpåverkas. Denna bristande detaljkunskap, somstatsrådet också var inne på, får dock inte avhållaoss från att stegvis medverka till att ett hållbartsamhälle skapas.Anf. 138 ():Herr talman! Mycket har redan sagts, men det tålatt upprepas.Vi lever i en alltmer internationaliserad värld --detta gäller också miljöproblemen. Många av demär av global natur och måste lösas i internationellasammanhang, även om vi har många problem attlösa i . Därför var Riomötet viktigtsom ett första steg mot ökad internationellmiljösamverkan.Nu i dagarna skall en ny --Commission for Sustainable Development, CSD --tillsättas i syfte att följa upp . Dehuvudsakliga uppgifterna för denna kommissionbestår i att övervaka överföring av finansiella ochtekniska resurser från i-länderna till ochatt övervaka genomförandet av genomolika typer av uppföljningar och program. I enmotion under allmänna motionstiden harkristdemokraterna väckt en motion och där lyftfram några viktiga frågor som bör driva idet fortsatta arbetet. Jag skall ta tre exempel.De icke-statliga organisationerna bör harepresentation i svenska delegationer i dekommande uppföljningskonferenserna och vidrapportering till kommissionen om hur Agenda 21följs upp. Vi bör vidare säkra kvinnlig ochungdomlig representation i svenska delegationer.Det är av största vikt att uppföljningen av Agendanförs ned på också lokalt och regionalt plan. Arbetetmåste vara inriktat på en regionalisering av demiljöpolitiska målen, för att största möjligaeffektivitet skall uppnås. Här har också statsrådetredan gett indikationer på att det är precis vad somär på gång.Sverige bör också fortsättningsvis arbeta för enreformering av GEF -- en fond vars medel går tillprojekt i syfte att minska negativ miljöpåverkan iframför allt -- samt verka för att maktenöver programmen ligger hos GEF:s ''participantsassembly'' och inte förskjuts mot exempelvisVärldsbanken.Herr talman! En konvention om biologiskmångfald undertecknades vid Riokonferensen.Problem med biologisk utarmning är ett faktumockså här -- vad gäller både jordbruks- ochskogslandskapet. Bl.a. har långtgåenderationalisering, dränering av landskapet,användning av kemikalier men ocksåluftföroreningar bidragit till detta.Från kds sida berör vi dessa problem i ett parmotioner från allmänna motionstiden. Ett allvarligthot mot biologisk mångfald är hotet omnedläggning av i ochskogsbygderna i . Dessa öppnamarker är det av största betydelse att bevara. Bl.a.bör arealersättning också ges till ängsoch hagmark,och det ekologiska jordbruket skall ges ökadestimulanser.Här i skall vi snart få en proposition frånregeringen om den framtida skogspolitiken.Propositionen bygger på Skogskommitténsutredning, där det av fastlagda målet omsektorsansvar slås fast. Det innebär för skogsbruketatt en förändring mot mer naturanpassadeskogsbruksmetoder kommer att bli nödvändig, omden biologiska mångfalden skall bevaras. Likaså ärmålsättningar om utökad naturreservatsandel avstor betydelse. Skogsnäringen har sagt sig varaberedd att leva upp till sektorsansvaret, vilketmåste ses som mycket positivt. Det är av vikt attuppföljning av hur måluppfyllelsen nås vad gällerutökad naturvårdshänsyn. Inte minst urinternationellt perspektiv är det helt nödvändigt attvi uppfyller de krav som konventionen ombiologisk mångfald ställer på Sverige.Herr talman! Jag vill riktauppmärksamheten mot ytterligare ett problem avgränsöverskridande karaktär. Det gäller huruvidaSverige klarar att leva upp till den antagnamålsättningen om reduktion avkväveutsläppen till 1995. Det är av stor betydelseför att bl.a. tillstånd skall kunnaförbättras.De kommunala reningsverken och massaindustrinökade sina kväveutsläpp mellan 1987 och1990. Dessutom har vi att beakta en ökandetrafikmängd. får halva sitt kvävebidragvia luftföroreningar, där trafiken utgör den störstakällan.Den osäkerhet som råder om skallklara sina åtaganden måste skingras. Enredovisning över var vi står måste fortastmöjligt presenteras. Ytterligare åtgärder kankomma att behövas för att nå uppsatta mål. Det äröver huvud taget nödvändigt med hög aktivitet iÖstersjöfrågan för att miljöbelastningen skallminska. En restaurering av skulle kunnavara ett första stort steg mot att börja avbetalningenpå vår miljöskuld och ett konkret tecken på attmiljöfrågorna finns i centrum av det politiskabeslutsfattandet. Låt oss genom dessa åtgärder visaomvärlden att vi i tar miljöfrågorna påallvar.(Applåder)Anf. 139 Statsrådet ():Herr talman! Jag tyckte att det var roligt att LiisaRulander talade om olika grupper som vi behöverha med i miljöarbetet och även i samhällsplaneringoch på beslutsfattande nivå, nämligen kvinnor ochungdomar. I det dokument från Riokonferensensom kallas för tas just denproblematiken upp.Det gäller ju för oss alla att när vi far i väg tillinternationella konferenser undersöka om det inteär möjligt för oss att ta med oss ungdomar. I annatfall kan vi kanske se till att kvinnor får möjlighet attdelta.Jag gjorde nästan en liten kupp när jag fortill på en och tog med migen ung man från nätverket Q 2000. Eftersom jagsatt ordförande kunde jag ge honom en chans attkomma till tals, vilket verkligen ställde till med enmassa saker -- det hade aldrig hänt förut. Då väckerdet också uppmärksamhet och riktar intresset mott.ex. vad den unga generationen vill få ut avframtiden.Vi har föresatt oss att minska utsläppen till vatten,t.ex. Det är ett arbete sompågår i regi och som äroerhört viktigt.Vi arbetar med att se över allt det som släpps ut,både till vatten och till marken. Vi kommer ocksåatt snart lägga fram direktiv till en utredning omgrundvatten -- det är ju så oerhört väsentligt att vihar kontroll över situationen när det gäller vattnetoch att vi tar rätt hänsyn när vi planerar samhället.När det gäller NGO, dvs. icke-parlamentariskaorganisationer, vill jag säga att jag inte tycker att dedirekt skall ingå i regeringsdelegationer, men det ärviktigt att ge dem möjlighet att medverka somsjälvständiga representanter och föra sin egentalan; det är viktigt att ge dem alla möjligheter attgöra det och att ge dem stöd. Men jag tycker att detär oerhört väsentligt att komma ihåg deras roll i dethär arbetet.Anf.140 () replik:Herr talman! Jag vill naturligtvis tacka statsrådetför det positiva bemötandet. Det var ett par sakersom statsrådet sade som jag skulle vilja ta upp.När det gäller medverkan av NGO vill jag säga attdet inte får bli så att vissa skall åka på egenbekostnad. Det måste finnas samma resurser församtliga som skall delta. Om de inte kan finnas medpå det ena sättet måste de finnas med på det andra,men det som vi från vår sida vill poängtera är att detär viktigt att de ekonomiska villkoren är lika.Jag skulle gärna vilja passa på att ställa en fråga:Hur är det med de andra parlamenten runtÖstersjön -- vilka kontakter tas där och hursamarbetar man med dem kring de här frågorna föratt detta inte skall bli bara en svensk manifestation?Anf. 141 Statsrådet ():Herr talman! När vi träffar andraregeringsföreträdare och även parlamentarikerförsöker vi från den sida lyftafram och de dokument som kom utav den och framhålla vikten av att leva upp till attolika grupper skall få komma till tals. Det är demöjligheter vi har att jobba med de här frågorna.Vi försöker också föregå med gott exempel och visapå att det är möjligt att genomföra det här.Om man jobbar i en icke-parlamentariskorganisation är det inte meningen -- jag håller medom det -- att man skall vara tvungen att med egnapengar betala sitt deltagande. Det var inte så jagmenade. Jag menade att man skall få varasjälvständig part. Ingår man i enregeringsdelegation representerar man så att sägaregeringen. Vi vet att de här organisationerna villrepresentera sig själva och framföra sina egnaåsikter. -- Det var närmast det jag ville framhålla.Sedan gör vi ju allt för att också ge möjlighet försådana organisationer från t.ex. Balticum att deltaockså i det här arbetet. Vi stöttar över huvud tagetmedverkan från de så att säga svagare i andraländer, där man inte har samma ekonomiska stödsom vi ger. Jag är övertygad om att vi har enliknande policy i andra länder i när detgäller de här frågorna.Överläggningen var härmed avslutad.UtbildningspolitikAnf. 142 ():Herr talman! I den här utbildningsdebatten är vifyra socialdemokratiska talare som kommer attbelysa olika delar av utbildningspolitiken. Jag utgårfrån att utbildningsministern kommer att varanärvarande under hela debatten. Eftersom PerUnckel har tackat nej till flera debatter omstiftelsefrågan ser jag fram mot en diskussion här ikammaren mellan och -- kommer senare attberöra just den frågan.Jag hoppas också att utbildningsministern harnågot att säga om ytterligare satsningar påutbildningsområdet. Jag betonar ordet''ytterligare'' -- jag hoppas att han inte barakommer att framhålla vad som redan är beslutat.Vi socialdemokrater hävdar mycket kraftigt att detnu behövs en storsatsning på utbildning. Vårt landbehöver få till stånd en långsiktig tillväxt. Det ärnödvändigt med höjd utbildningsnivå ochkompetensutveckling.Utbildning måste också användas mycket mer föratt förebygga arbetslöshet och som en medvetenoch meningsfull aktivitet underarbetslöshetsperioden.För oss socialdemokrater står det klart att det nukrävs extraordinära insatser, inte minst inomutbildningsområdet, för att motarbeta denhistoriskt höga arbetslösheten.Jag anser att det är oacceptabelt att regeringenagerar så kraftlöst. Det räcker inte, Per , atthänvisa till redan fattade beslut om nyahögskoleplatser. krävs det just extraordinäraåtgärder, och det inom hela utbildningsområdet.Först gäller det ungdomarna, som drabbas särskilthårt av arbetslöshet. lämnar ca100 000 ungdomar skolan. Av dem kommer 40 000att ha genomgått en tvåårig gymnasieutbildning.Inom ett par år kommer pratiskt taget allaungdomar att ha genomgått en treåriggymnasieskola. Det är ett resultat av dengymnasiereform som vi socialdemokrater drevigenom trots hårt motstånd från ochFolkpartiet.Det naturliga i den här svåraarbetsmarknadssituationen borde vara att erbjudade ungdomar som har en kortgymnasieutbildning ett tredje gymnasieår. Detgäller både dem som går ut i vår och andraarbetslösa ungdomar . Det skulle varaen stor vinst både för ungdomarna och församhället.Vi socialdemokrater kräver att regeringen vidtaråtgärder så att kommunerna kan börja planera föratt minst 50 000 ungdomar skall kunna få det tredjegymnasieåret. Vi menar att det är lönsamt för allaparter att staten stöder kommunerna med 30 000kronor per elev för detta. -- Det är viktigt attbeskedet kommer snabbt.En ansvarskännande regering skulle omedelbartagera. Dess värre har landet inte enansvarskännande regering. I budgetpropositionenlåtsades man knappast om problemet och hade ingaförslag. Ändå blir ju problemet akut om någramånader. Man kan undra vad denhandlingsförlamningen beror på. Regeringen tycksanse det mer angeläget att lägga ned sin energi påatt diskutera privatisering av skolor, högskolor, osv.Gymnasieutbildningen måste alltså utökas mycketkraftigt, och det gäller också högskolan. Vi föreslåratt högskolan skall få ta inytterligare 10 000 heltidsstuderande utöver denökning på 10 000 som redan har fattatbeslut om. En stor del av den satsningen bör gå tillde mindre och medelstora högskolorna.Herr talman! Vi måste på alla sätt ta till vara varjemänniskas vilja till utbildning. Det gäller inte minstde vuxna som vill komplettera sinungdomsutbildning genom Komvux ochfolkbildning. Trots alla vackra ord om livslångtlärande visade regeringen sitt rätta ansikte genomatt föreslå kraftiga nedskärningar avkomvux, folkbildning och vuxenutbildningsstöd. Visocialdemokrater gick kraftigt emot det i riksdagenoch lyckades något begränsa nedskärningen.Regeringens njugghet mot vuxenutbildningen äroförsvarbar. Vuxenutbildningen behöver tvärtomnu expandera ytterligare. Vi föreslår därför att dekommuner som kan öka sinvuxenutbildning skall få statligt stöd för att göradet. Ytterligare 20 000 heltidssstudieplatser bordeanordnas där staten betalar 30 000 per plats. Påliknande sätt bör ytterligare 5 000heltidsstudieplatser komma till inomfolkbildningen, och vuxenstudiestöden behöverbyggas ut.Vi socialdemokrater anser att en verkligstorsatsning nu bör göras på utbildning. 100 000 flerårligen bör delta i olika typer avutbildningsverksamhet för att vi långsiktigt skallhöja utbildningsnivån i landet.Anf. 143 ():Herr talman! Det finns anledning för oss politikeratt ibland ställa oss frågan: Hur blir det med vårabeslut -- hur fungerar de när de kommer ut i denverklighet som de skall fungera i?Jag har haft förmånen att ha engymnasiestuderande hos mig som praktikant. En avde arbetsuppgifter som hon fick av mig var attskriva ned vad hon skulle säga från riksdagenstalarstol till Per i en utbildningspolitiskdebatt, och det gjorde hon. Hon skrev: ''Jagbörjade gymnasiet med inställningen att jag hadetre hårda, krävande år framför mig. Efter har jag ännu inte slutatatt förbryllas över den bristande viljan att delge osselever information om våra rättigheter inomskolsystemet, exempelvis möjligheten till elevvaldaskyddsombud och elevdeltagande vidskolkonferenser. ''Hon fortsätter: ''Jag tycker att skolan ska verkastimulerande och verka för eget tänkande ochpersonlig utveckling. Men med få undantag tyckerjag att skolan utplånat mina ambitiösa försök attifrågasätta, värdera och ta ställning till information.Nu känns det meningslöst på grund av att det endavi elever lär oss är att lyssna och memorera för attskriva ned rätta fakta vid provtillfällen. Det endaegna tänkandet i den processen är när vi försökerlista ut vad vår lärare tycker är viktigast ochtroligtvis prioriterar vid proven, som lätt blirmissvisande.Proven bör vara av en mer utredande kraktär för attfrämja kreativt tänkande och lära oss omsätta vårateoretiska kunskaper i praktiken. Men egna åsikterär något som sällan efterfrågas. Enligt gällandeskolsystem är det enbart korrekta svar som söks,och vi uppmuntras inte till något djupareengagemang.Jag är säker på att gymnasieskolan kan bli mycketeffektivare och intressantare än vad den är i dagutan några större grundläggande förändringar. Jaganser t.ex. att svenskundervisningen bör förbättras.Bra och intressant litteratur stämplas som föravancerad för oss. Valmöjligheter i olikasvårighetsgrader bör finnas, och lärarnas uppgiftbör i stället vara att uppmuntra oss att våga läsasvårare litteratur. En av svenskundervisningensfrämsta målsättningar bör vara att öka elevernaskunskaper och intresse gällande den inhemska ochden internationella kulturen.Socialkunskapen anser jag vara ett mycket viktigtämne, som bör vara obligatoriskt vid allagymnasieprogram. Detta för att ge Sverigesungdom grundläggande kunskaper i grupp- ochsocialpsykologi, vilket leder till minskadfördomsfullhet och ökad förståelse för den egnarollen i samhället. ''Det är ingen dålig salva.Här har vi suttit och fattat beslut och trott att detfungerar på ett helt annorlunda sätt ute i skolan.Jag tänkte att den här praktikanten kanske ärensam om att tycka så här. bad enriksdagskollega att en av hans praktikanter skullefå komma upp och göra en intervju med mig omskolpolitiken. Jag passade på att också fråga henneom de här sakerna.Hon sade att det är så här. Hon får väljaskönlitteratur som hon läste i femman och sexan --när hon går tredje året i gymnasiet.Detta måste mana till eftertanke. Hur skall vikunna följa upp de beslut som vi fattar? Hur skallvi se till att de fungerar ute i verkligheten? Hur skallvi se till att de viktiga beslut som skall fattasframöver får en riktig förankring?Jag blir ju inte lugnare när jag läserLäroplanskommitténs betänkande omskönlitteraturens betydelse inom ämnet svenska.Det får en försvagad ställning i förhållande till denläroplan som gäller.Om vi skall fatta beslut om det här, Per ,gäller det att skapa en så bred parlamentariskmajoritet som möjligt. Hur har ni tänkt att förfaramed dessa viktiga grundläggandeutbildningspolitiska beslut?Det gäller vuxenutbildningens dimensionering ochdess betydelse för försörjningen av studenter tillhögskolan.