prot · GG0953 · 1993-01-19 00:00:00 — Som ocksåtar upp i sin fråga har gränsen på maximalt 100djurplatser i en stallavdelning ifrågasatts. Kritik haräven riktats mot kravet på sektionering av stallarnär ungdjuren kommer enbart från enbart egnamjölkkor och mot sektioneringskravet i oisoleradestallar. Jag har av erfarit att verkethar för avsikt att bl.a. höja tillåtet antal djurplatsertill 300 per stallavdelning.Anf. 42 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret. Det var ett utförligt och bra svar.Som jordbruksministern känner till håller svensktjordbruk på med enomstrukturering och en produktionsanpassning föratt möta en internationell konkurrens. Mångajordbrukare som har haft mjölkbesättningar slutarmed mjölkproduktion och övergår tillköttproduktion av både extensiv och intensivkaraktär.Det sker ombyggnationer och även nybyggnationerav stallar för köttproduktion. Somjordbruksministern påpekar har de djurstallar somvar i bruk en respit föranpassning till nu gällande lagstiftning. För de nyastallar som byggs eller de stallar som byggs omgäller dock bestämmelserna . När detgäller dessa stallar måste det nu komma ett snabbtbesked om vilka riktlinjer som kommer att gälla.Jordbruksverkets översyn beräknas inte vara klarförrän . Konsekvensen av detta är attnya bestämmelser dröjer alldeles för . Deanimalieproducenter som måste rusta sig för denkonkurrens som uppstår då vi förhoppningsvisinträder i EG 1995 måste få ett besked om hur deskall agera. De kan inte vänta. Jag skulle vilja frågajordbruksministern om han är beredd att påskyndaett beslut som ger köttproducenterna möjlighet attsnarast komma i gång med ny- och ombyggnationav djurstallar.Anf. 43 Jordbruksminister ():Herr talman! Den ambition som ligger bakombestämmelsen är, som jag redan tidigare nämnde,en målsättning att hålla sjuklighet och smittryck påen så låg nivå som möjligt. Den ambitionen finnsnaturligtvis kvar. Men det är säkert möjligt, somNorinder har påpekat, att ha flera djur i enavdelning om man har goda förutsättningar förövrigt.Jag har erfarit att översynkommer att vara klar . Jaghoppas att man efter det kommer att vidta deförändringar som är nödvändiga och som kan varalämpliga. Jag förstår då att man bl.a. kommer attöka djurantalet. Frågan är om man också kommeratt gå vidare när det gäller oisolerade stallar, därsmittrycket av naturliga skäl är mindre än iisolerade stallar.Anf. 44 ():Herr talman! Jag tackar jordbruksministern fördet. Det finns inga skiljaktigheter mellan oss vadgäller djurhälsan. Vi skall hålla en hög nivå pådjurhälsan i . Men när man talar medveterinär expertis får man beskedet att de inte kanse några stora problem med att utöka djurantalet.Det är också precis vad jordbruksministern säger.Det vore därför tacknämligt om vi så snabbt sommöjligt kunde komma i gång med dem som villbygga om. Jag vet inte om jordbruksministern sernågon skillnad mellan dem som har rekrytering frånegna mjölkkor och dem som köper in mjölkkorutifrån. Det finns bestämmelser bl.a. för stall förkalvar. Kanske jordbruksministern kan utveckladetta något.Anf. 45 Jordbruksminister ():Herr talman! Om man för samman djur -- det måvara grisar eller andra djur -- uppstår ett störretryck även om man har rekrytering bara från enbesättning. Det allra bästa i detta fall är naturligtvisom rekrytering sker från en egen besättning. Jagtror att det finns anledning att överväga -- i varjefall om man har ett bra hälsotillstånd -- om det överhuvud taget finns några medicinska skäl för attbegränsa djurantalet, när det handlar omrekrytering från egna djur.Anf. 46 ():Herr talman! Jag är nöjd med de svar som jag harfått av jordbruksministern. Jag vill baraunderstryka hur angeläget det är att vi så snabbtsom möjligt får en ändring till stånd, omjordbruksverket instämmer i detta. Det bästa vorenaturligtvis om det kunde komma ettbeslut, men jag vet inte om det är möjligt. Jag voredock tacksam om jordbruksministern ville verkaför detta.Anf. 47 Jordbruksminister ():Herr talman! Denna bestämmelse är ju utfärdad avjordbruksverket. ser man över den. Såvitt jagförstår pågår detta arbete på det sätt som man haranledning att önska. Jag utgår från att det kommeratt ske med all den skyndsamhet som är nödvändig.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1992/93:315 omgymnasieutbildningen och industrinsrekryteringsbehovAnf. 48 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig ivilken utsträckning regeringen -- genom mig -- kanmedverka till att popularisera utbildning förindustrin.Som har påpekat i sin frågaligger ansvaret för gymnasieskolan inomUtbildningsdepartementets område.Gymnasieskolan är så konstruerad att det är deenskilda individerna som själva avgör sinutbildningsinriktning. Berörda myndigheter ochavnämare bör lämna en väl avvägd information omutbildningen och arbetsmarknaden.Industrin har tydligt visat att den känner ett ansvarför dessa frågor och har en kontinuerligverksamhet som syftar till att ge information omvillkoren för arbete inom näringslivet.Informationen ges i olika former och riktas tillelever, lärare och ansvariga inom skolmyndigheter.Jag anser att det är viktigt att näringslivet tar ansvaräven i lågkonjunkturer genom att genomföra vissarekryteringar. Därigenom undviks bristsituationersom i högkonjunktur kan bli kostnadsdrivande, ochindustrin försäkrar sig därigenom om ett jämnttillflöde av kompetent arbetskraft.I mars kommer, enligt vad jag har inhämtat,att vara värd för enkonferens om behovet av rekrytering till tekniskaoch naturvetenskapliga gymnasie- ochhögskoleutbildningar.Vidare kan jag nämna att regeringen, för attunderlätta för främst småföretagen att rekryteravissa yrkeskategorier, överväger åtgärder för attöka möjligheterna för arbetslösa civilingenjörer attkomma ut på arbetsmarknaden.Anf. 49 ():Värderade talman! Jagär glad över att näringsministern själv svarar på minfråga och inte, som man ganska ofta råkar ut för,lämnar över den till någon annan minister meduppgift om att han eller hon har huvudansvaret.När det gäller detta ärende kunde näringsministernegentligen ha hävdat att det ärutbildningsministerns ansvar. Att näringsministernöver huvud taget svarar är ett bevis på att hankänner ansvar även för industridelen i min fråga.Den sak det gäller är egentligen mer alarmerandeän man skulle kunna uppfatta av näringsministernssvar. Ändå tror jag att han tycker att det är ganskaallvarligt. Om det är så illa i hela landet som det äri , skulle inte mer än 700 ungdomarvara intresserade av att studera de utmärktautbildningslinjer som är avsedda för jobb inomindustrin.Det är riktigt som näringsministern säger att manäven rekryterar på annat sätt. Men om man överhuvud taget skall ha ett utbildningsprogram igymnasieskolan som utbildar för industrins behov,måste man anpassa det så att det lockar sökande.Annars är det bättre att bara ha den andrarekryteringen. Man kan säga att skolan harmisslyckats, eftersom så få söker. Jag tänkte attnäringsministern skulle kunna ha någon idé om hurman genom extra stimulanser från näringslivetkunde öka antalet sökande.Kan man inte ta reda på anledningen? Kan intenäringsministern initiera en undersökning om vaddet beror på att så få söker?Anf. 50 Näringsminister ():Det är riktigt att vi har ett betydande ansvar när detgäller att skapa en ökad kompetensutveckling inomnäringslivet, vilket har uppmärksammats högstpåtagligt. Regeringen skall återkomma till delar avdetta i den s.k. forskningspropositionen i slutet avnästa månad.Självfallet är det fråga om att anpassa utbildningentill efterfrågan. Men det gäller även att hosungdomarna skapa motivation för att gå igenomdenna typ av utbildning. Det finns i entendens till att inte uppmuntrakompetensutveckling hos människor. Men i varjeenskilt samtal som jag för med näringslivetsföreträdare betonar jag vikten av att man hela tidenförsöker höja kompetensnivåerna inom resp.företag för att skapa rätt motivationsgrund förvidareutbildning för den typ av yrken som ändåtenderar att bli bristyrken i en högkonjunktur. Dethar i funnits en stark tendens till att för ettvisst yrke anställa den som är billigast att anställavid just den tidpunkten i stället för att söka höjakompetensnivåerna på varje enskild befattning iföretaget.Vi kan också notera att det i finns ett antalländer och bolag som har väsentligt fler akademikeranställda än vi har i , vilket är ett tecken påatt vi inte tillräckligt har värnat omkompetensutvecklingen i näringslivet.Anf. 51 ():Herr talman! Här gäller det egentligen intekompetensutveckling utan att få ungdomar, somfunderar över vad de skall ägna sig åt under denyrkesverksamma delen av sitt liv, att förstå attdenna utbildning för industrin är en kvalificeradutbildning. Jag tror att väldigt många människor iSverige inte har klart för sig att denna utbildning ärså kvalificerad eller att industrin nu har blivit såtekniskt utvecklad att det inte går att säga att får jaginga andra jobb kan jag i alla fall söka ett jobb påfabriksgolvet. Där har skolan misslyckats.När det gäller den information som bådegrundskolan och gymnasieskolan har lämnat utunder har det snarare varit så har varit mån om att ange det andra könet ändet traditionella såsom yrkesverksamt i jobbet.Skulle man visa en bild på en bilmekaniker, var detviktigt att det var en flicka. Skulle man visa en bildpå ett sjukvårdsbiträde, var det viktigt att det varen pojke. Sådana insatser har man gjort.Kan näringsministern lova att mera konkret göranågonting för att stärka industrins information?Anf. 52 Näringsminister ():Herr talman! Det är fråga om bådekompetensutveckling och att skapa bättremotivation för att gå en yrkesutbildning inriktad pånäringslivet. Jag tror att en av de allvarligaste sakersom inträffade i på detta område under1970-talet var den ganska betydande arbetslöshetenbland ingenjörer och civilingenjörer, vilken underlång tid medförde svårigheter att rekrytera brastudenter med goda betyg till den typen avutbildning.Om man jämför svenska och utländska företaginom samma koncern, finner man att de utländskahar väsentligt fler högre utbildade anställda. Vimåste skapa en större efterfrågan, så attungdomarna ser att de verkligen kan få jobb när dehar gått igenom en yrkesinriktad utbildning förnäringslivet. Sedan är detta givetvis en sak ocksåför skolan.Anf. 53 ():Herr talman! Om det är sant att bara 700 ungdomartror att industrin i kan ge dem jobb, är detså alarmerande att vi måste vidta åtgärder. Jag inseratt näringsministern är beredd att göra någonting.Jag ville aktualisera problemet för att det skullefinnas kunskaper om detta inte bara iUtbildningsdepartementet -- där har manmisslyckats -- utan även i Näringsdepartementet.Anf. 54 Näringsminister ():Herr talman! Jag kan försäkra vi arbetar mycket aktivt med detta. Vi hardirekta program som vi nu jobbar med för attförsöka få ut i näringslivet fler av dem som hargenomgått utbildningar. Vi ser det såsom centraltatt man skapar goda exempel och förebilder, somkan motivera ungdomar att gå igenom denna typ avutbildning.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1992/93:323 omriskkapitalbolagens verksamhetAnf. 55 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkakriterier och riktlinjer som gäller förriskkapitalbolagens verksamhet.Frågan är framställd mot bakgrund av bankernasförsiktighet när det gäller lån till mindre företag.På grundval av regeringens proposition 1992/93:41Kapital för tillväxt, beslutade i november1992 om riktlinjer för utskiftningen av vissa medelur de förutvarande löntagarfonderna. Sexriskkapitalbolag och två portföljförvaltande bolaghar tillförts totalt 6,5 miljarder kronor.Utskiftningen till privata ägare är i allt väsentligtgenomförd. Det innebär att verksamheten bedrivsi enlighet med resp. bolagsordning. Enligt dessaskall riskkapitalbolagen på kommersiella grunderförstärka de små och medelstora företagenskapitalbas genom sina investeringar. Det ökarmöjligheterna för banker att lämna lån till sådanaföretag. Därigenom främjas dessa företagslångsiktiga utveckling.Samtidigt skall verksamheten leda till god ochlångsiktig avkastning för riskkapitalbolagens ägare.På grundval av proposition 1992/93:82 Kapital förnya företag, m.m. kommer Industri- ochnyföretagarfonden att tillföras ökade resurser ochhandlägga frågor om stöd till utvecklingsprojektoch nyföretagarlån. Det innebär viktigakomplement till riskkapitalbolagen.Anf. 56 ():Herr talman! Jag vill tacka näringsministern försvaret. Det kan mycket kort sammanfattas i att detfinns i riskkapitalbolagen, attde är privatiserade, att det är bolagsordningarnasom bestämmer formerna och sätter upp målen förverksamheten, och att riskkapitalbolagen påkommersiella grunder skall förstärka de små ochmedelstora företagens kapitalbas genom sinainvesteringar.Detta betyder att ett av de största problem som vihar , att det saknas riskkapital för mångaföretag, inte kommer att lösas med hjälp av dessariskkapitalbolag. Detta innebär att företag som, pågrund av den ekonomiska krisen, befinner sig itillfälliga svårigheter helt kommer att försvinna.Jag har ett färskt exempel som gäller detta:Björneborgs Jernverks AB. Det handlar omarbeten för 230 människor. Det saknas i princip 20miljoner kronor. Detta är inte det enda exempelsom jag har.När jag besöker arbetsplatser i mitt hemlän är denstående frågan: Var finns riskkapital ? Därförhar jag ställt den här frågan till näringsministern.I normala fall är naturligtvis detta en uppgift förbankväsendet, men det fungerar inte på detsätt som det skall fungera på. Det vet vi alla.Vart skall man då vända sig? Skall man vänta sigregionala insatser eller skall man vända sig tillutvecklingsfonderna? Nej, där finns heller ingapengar som kan klara av det här. Man troddekanske att de här riskkapitalbolagen skulle ställaupp med de mjuka lån som behövs, men detkommer de förmodligen inte att göra.Vad finns det för instrument för att tillgodosebehovet av riskkapital?Anf. 57 Näringsminister ():Herr talman! Den typ av insatser som KristinaSvensson efterlyser är knappast något sombankerna skall ställa upp med. De skall syssla medkommersiella krediter. De skall få tillbaka sinautlånade pengar.Det är riktigt att de kanske omedvetet har sysslatmed riskkapital , men det är inte detsom de skall syssla med.Vi har gått in för att garantera banksystemet för attfå i gång en fungerande riktig lånemarknad igen.Det kommer att ta i och med att det finns enhel del psykologiska spärrar att ta sig igenom.Vi har satsat dessa 6,5 miljarder i riskkapitalbolag.Det är inte fråga om någon form av industriakut.Det är inte fråga om någon form av industristöd,utan det är en form av villkorslån. Det är fråga omminoritetsandelar i ägande av kommersiellt riktigaföretag, som kan vara lönsamma.Att dömer ut dessa bolag, genomatt säga att de inte är villiga att gå in i sundakommersiellt riktiga investeringar, är inte särskiltbra, oavsett om det gäller eller någotannat bolag. Varje bolag skall få möjlighet att visaatt de kan göra riktiga kommersiella bedömningar.När det gäller industristöd eller mjuka lån som gårutöver detta är min uppfattning -- den har ävenbekräftats av -- att det kapital som intekräver ränta utöver inflationen skall satsas på nyaprodukter och företag. Detta sysslar Industri- ochnyföretagarfonden med, medan företag som är igång skall ha vanligt kommersiellt kapital. Annarssnedvrids konkurrensen mellan olika bolag.Anf. 58 ():Herr talman! I dessa tider, som är långt ifrånnormala, behöver många företag tillgång till mjukalån för att överleva. Det kan röra sig om en periodpå . Sedan kan de komma in i en stabilverksamhet igen.Det här instrumentet saknas. Jag frågar återigennäringsministern: regeringen, i det här falletnäringsministern, några planer på något nyttinstrument som kan ge oss denna möjlighet?Anf. 59 Näringsminister ():Herr talman! Den kommersiella satsningen påriskkapital, som skall gå till mindre eller medelstoraföretag, är den största som har gjorts i Västeuropai modern tid.Det är fråga om riskbärande kapital, vilket innebäratt banker kan lämna lån därunder. Det finns en delsom tror att detta kan komma att innebärakapitalinjektioner i näringslivet på kanske upp till65 miljarder.Det är självklart upp till dem som vill ha kapitalfrån dessa bolag att kunna visa att det innebärsunda investeringar, på ett eller . Detär den typen av insatser som vi är beredda att göra.Därutöver har konkurrenskraften för svensktnäringsliv stärkts, genom att skatterna underföregående år sänktes med 36 miljarder, somriksdagen beslutade, och genom den de facto-devalvering som också har skett.Detta innebär sammanlagdakonkurrenskraftsförbättringar på mellan 15 och20 % för samtliga företag. Detta är en av de störstakonkurrenskraftsförbättringar som i modern tid harskett i Sverige.Anf. 60 ():Herr talman! Skall jag tolka näringsministern så,att stabila företag som har råkat in i tillfälligasvårigheter medan de väntar på sådana här lån ochbedömningar skall gå under och helt utplånas?Det handlar dels om att människor förlorararbeten, dels om att hela samhällen plånas ut. Dethandlar också om att en del av vår industribasförsvinner. När ett företag försvinner kan det inteåteruppstå igen.Skall man bara se tiden an? Jag efterlyser verkligenaktiva åtgärder.Anf. 61 Näringsminister ():Herr talman! Industribasen skall växa. Det bästasättet för en industribas att växa är att företagen blirradikalt mer lönsamma. Det blir de genom ettväsentligt lägre kostnadsläge, som vi nu har fått iSverige. Det är kanske den största förbättringen försvenskt näringsliv i modern tid, som har skett påkort tid.När det gäller räntan på lån till stabila företag villjag säga att det just är den typen av företag som vitänker på när vi garanterar banksystemet för att fåi gång normal, kommersiell kreditgivning. Det ärdem som vi tänker på när vi inrättar de s.k.riskkapitalbolagen, som kan göra investeringar påmånga års sikt, men de måste vara satsningar somhar förutsättningar att långsiktigt kunna blilönsamma och därmed utgöra goda investeringar.Det är den typen av satsningar som bygger välfärd.Anf. 62 () replik:Herr talman! Jag talar om företag som långsiktigtblir lönsamma. Jag talar om sådana företag somtillfälligt råkar in i svårigheter och om vad de i dagfår för hjälp. Det handlar frågan om.Anf. 63 Näringsminister ():Herr talman! Företag som råkar i tillfälligasvårigheter men som har en god kommersiell idé hargoda möjligheter att tjäna pengar efter enkapitalinjektion. De har också möjligheter att fåpengar från riskkapitalbolagen. Men det åliggergivetvis dessa företag att visa att det verkligen är engod investering.Självfallet får företagen visa att detverkligen blev bra projekt. Det får inte bara blinågon form av industriakut.Jag vill även notera att utvecklingfondernaslånekapital kvarstår i utvecklingsfonderna. Densista redovisning som jag fick ifrån dem var atthälften av deras lånefond fortfarande inte varutlånad. Den stod på bankinlåning. De har alltså påmånga håll i landet fortfarande kapacitet förfortsatt kreditgivning.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1992/93:275 om enskuldsaneringslagAnf. 64 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att ompröva mitt beslut om att lägga detfärdiga förslaget om skuldsaneringslag åt sidan.Jag har i olika sammanhang, bl.a. här i ,besvarat frågor om skuldsanering.Det torde vara väl bekant att jag av olika skäl ärtveksam till att införa en lag om skuldsanering medinslag av tvångsmässighet. Jag har alltså ingentingemot skuldsanering, tvärtom! Det jag vänder migemot är att på detta område genom lagstiftninggripa in och tvångsmässigt reglera människorsmellanhavanden. Dessutom skulle ett införande aven skuldsaneringslag, enligt det liggande förslaget,medföra inte obetydliga kostnader för staten. I detnu rådande statsfinansiella läget är enbart dettaskäl nog att vara tveksam. Ett ytterligare skäl tillmin tveksamhet är att en sådan skuldsaneringslaginte skulle hjälpa särskilt många människor. Detstora flertalet av dem som har ekonomiskabekymmer skulle inte beviljas skuldsanering enligtden förslagna lagen. Jag kan som exempel nämnaatt alla med stora skulder knutna till sitt boende ipraktiken inte kommer i fråga för skuldsaneringenligt förslaget. Den föreslagnaskuldsaneringslagen är med andra ord inte särskilteffektiv när det gäller att komma till rätta medprivatekonomiska problem.Trots dessa tveksamheter har jag inte -- somfrågeställaren felaktigt påstår -- beslutat att läggaförslaget åt sidan. Vad jag har sagt tidigare, och nuupprepar, är att jag inte är bereddatt lägga fram något förslag om enskuldsaneringslag. Jag vill först avvakta och se vadolika frivilliga lösningar kan leda till. Dessa frågorbevakas därför mycket noga inomJustitiedepartementet. Skulle det visa sig att enskuldsaneringslag är nödvändig, utesluter jag intelagstiftning. För dagen är dock någon sådan inteaktuell.Anf. 65 ():Herr talman! Jag tackar justitieministern för svaret.Den här frågan har debatterats mycket under detsenaste året. Det beror på flera saker. För det förstalade fram ett förslag 1990.Detta förslag har remissbehandlats och stötts ochblötts en hel del. För det andra befinner sig väldigtmånga människor just , mer eller mindreoförskyllt, i en svår och desperat situation. För dettredje efterlyser många, som i sin yrkesutövningmöter människor med dessa problem, det härinstrumentet vid sidan av möjligheten till frivilligainsatser. För det fjärde är nu sist i Norden.Norden är långt framme på det här området.Danmark har haft en skuldsaneringslag ,och och kommer att få en sådan frånoch med januari 1993.Jag är medveten om att justitieministern besvaradefrågor på det här området och förraåret. Jag är också väl medveten om hur det är attvara minister och få stå och svara på samma frågorflera gånger om. Anledningen till att jag ställde minfråga är att som vi har fått upplevaatt har varit mycket avvisande ochkallsinnig uttalade både och klara sympatier för enskuldsaneringslag och tyckte att det skulle vara bra.Jag tyckte då att jag kunde skymta ett nytt ljus itunneln och ville veta om justitieministern hadetagit intryck av det här. Det glimtar också litet itunneln när man läser budgetpropositionen.Skrivningen där är litet mjukare. Ljuset fortsätteratt blinka litet även efter det här svaret.Man kan ha vissa förhoppningar om att det skallhända någonting. Men det får inte dröja för länge.Vi skall ha klart för oss att det är nu som väldigtmånga människor som befinner sig i en mycket svårsituation skulle behöva en skuldsaneringslag. Demänniskor som jobbar med att försöka reda utdessa problem efterlyser en lagstiftning.Anf. 66 Justitieminister ():Herr talman! Det är helt riktigt som att det finns väldigt många som i Sverigehar en mycket besvärlig privatekonomisk situationpå grund av tidigare skuldsättningar. Jag tycker attdet är viktigt att gång på gång poängtera att detförslag till skuldsaneringslag som lades fram 1990skulle vara till hjälp för ytterst få av alla dem somhar stora problem. Däremot skulle införandet av ensådan lag innebära en ökad kostnad för våradomstolar.Från regeringens sida var vi överens medSocialdemokraterna om -- som jag har uppfattatdet -- stora och svåra sparbeting för rättsväsendetsdel. Skall vi lägga ytterligare kostnader på våradomstolar får vi göra besparingar någon annanstansinom rättssystemet. Detta skulle dock bara klara avatt lösa en marginell del av det stora problemet.Därför menar jag att det är viktigare att i förstahand söka sig fram på andra vägar.Därför har vi tillsammans med Civildepartementetsatt i gång en försöksverksamhet för att öka trycketpå de frivilliga uppgörelserna. Därigenom kan vitroligen hjälpa betydligt fler än vad vi kan göra meden skuldsaneringslag, som andra som är i behov avrättssystemet skulle få vara med och betala genomminskad hjälp på andra håll.Anf. 67 ():Herr talman! Låt mig bara säga till justitieministernatt vi aldrig har krävt att skuldsaneringslagen skullebehöva se ut exakt så som Insolvensutredningenföreslog.Jag är också medveten om att lagen skall hjälpatoppen på isberget.