prot · GG09104 · 1993-05-04 00:00:00 — Samarbetet inom EG torde dock överhuvud taget inte ha kommit till stånd om intevinsterna vida hade överstigit kostnaderna.En avslutande reflexion jag vill göra är att dekostnader vi kommer att bära som EG-medlemmar, inte minst för de resor som bliraktuella, måste ställas mot den förmodligen mycketomfattande handelspolitiska resediplomati som viskulle få ägna oss åt i en situation där vi befann ossutanför EG. Det är någonting vi lever med , eftersom vi bär kostnaderna för svenskaexperter som på olika områden måste följautvecklingen inom EG på plats utan att vi imotsvarande mån har något nämnvärt inflytandepå denna utveckling.Anf. 115 ():Herr talman! Jag ber att få tacka försvaret på min fråga. Jag tycker att det är mycketvärdefullt att det var så utförligt. Jag tyckernämligen att det fortfarande råder en viss oklarhetom hur beslutsprocessen går till, att ministerrådetockså arbetar med många undergrupper och attsträngt taget mycket få beslut fattas avministerrådet -- besluten är i själva verket redan ipraktiken fattade i undergrupperna, och bara någrafå återstår för ministrarna att fatta beslut om. Överhuvud taget är det viktigt att vi lär oss hurbeslutsprocessen går till.Riksdagens revisorer sade i enskrivelse till att vi måste diskutera hur viskall kunna medverka i alla de tusentals grupperna,om det är möjligt för oss att medverka i alla. Dettaär en reflexion som man kan göra. alltså berättat att detta kommer att täckas frånambassaden, vilket kan vara värdefullt att höra.Jag skall ta upp det som enligt min mening ärbekymmersamt i detta sammhang. Vi har nyssdiskuterat ett exempel på en förordning somvisserligen fanns färdig men som blir oerhörtkonstig när den skall införas i svensk lag. Redan nuhar en ny lagstiftningsprocess börjat ta form iSverige. Myndigheternas tjänstemän är mycketbekymrade. Det händer att de på sitt bord får endiger lunta med tusentals sidor av svårbegriplig textsom de skall överföra till svensk lagtext. Vi iSverige är ju vana vid att ha utredningar, att haremissinstanser och att tjänstemännen finns med påalla nivåer och kan följa hela arbetet. skall vialltså snabbt ta över många lagar. Detta är ettbekymmer i sig. Om vi skulle bli medlem i EG,innebär det alltså att tjänstemännen skall vara medoch bevaka allt detta och ha en möjlighet attpåverka, men vi har inte de svenskaremissinstanserna i vanlig ordning, utan det helasker i slutna rum i EG och blir mycket annorlunda.Detta är alltså exempel på det som lagrådet kalladeför en ny rättsordning som införs i vårt land och somär mycket bekymmersam.Anf. 116 Statsrådet ():Herr talman! Jag är mycket glad över att BirgittaHambraeus pekade på att det är fråga om enutdragen beslutsprocess. Men jag kan inte riktigtfölja logiken i hennes resonemang om det somföljer av detta. Det tar nämligen ofta säg ett á tvåår från det att ett förslag kommer fram till dess attbeslut fattas. Dessutom konsulterar kommissioneni allmänhet experter från medlemsländerna innanden lägger fram ett förslag. Detta gör att vi kommerin i ett mycket grundligare förfarande, somdessutom är mycket öppet, eftersom förslagenläggs på bordet och är offentliga. Detta gör att våraåkare på ett tidigt stadium, som i detta fall, kankonsultera dessa bestämmelser och ge våraexperter och sedan våra regeringsrepresentantersynpunkter på hur dessa bestämmelser skallutformas.Jag tycker att det exempel som upp är ett alldeles utmärkt exempel påolägenheterna av att stå utanför EG och inte havarit med att utforma bestämmelserna. Dennabestämmelse, vilken kan gälla även alla andrabestämmelser, har nämligen tillkommit utan att vihar varit med i beslutsprocessen. Våra åkare harinte kunnat vara med, våra experter i olikadepartement och myndigheter har inte kunnat varamed, och vi har inte kunnat gå ut med ettremissförfarande eller genom ett muntligtförfarande eller på annat sätt kunna höra andrassynpunkter. Då hade med all sannolikhet dessabestämmelser, i den mån de är besvärliga, ickeutformats på ett sådant sätt att de hade varitbesvärliga för de svenska åkarna.Jag kan hålla med om att det ärett problem att från till en annan överta ettmycket stort regelverk. Från den synpunktenbeklagar jag att inte blev medlem i EGtidigare. Då hade vi kunnat vara med och utarbetaäven de här bestämmelserna. startar vi från dethär utgångsläget och söker vara med så mycket vikan i EES. Vid medlemskap blir det ännu lättare.Anf. 117 ():Herr talman! Jag vill ta min fråga , så att jag integlömmer bort den. Det som sägerär mycket intressant, att kostnaderna förtillresande tjänstemän i kommittéarbetet täcks avgemenskapsbudgeten och inte belastar den svenskastatsbudgeten. Får man tolka det som att det är frittfram att skicka hur många tjänstemän som helst,och bara skicka räkningen, eller gäller det ettbegränsat antal tjänstemän? Det här var en nyhetför mig. Jag är intresserad av att få den litetutvecklad.Sedan säger statsrådet att det vore mycket bättre attvara med, för då blir det inga överraskningar iefterhand. Det värsta som håller på att hända är attvi måste ta över en mängd saker som vi inte hardeltagit i beslutsfattandet om. Men det finns ocksåen annan väg. Man kan fortsätta med ett egetlagstiftningsarbete. Man kan lyssna på vad somfinns i andra länder, men de lagar som skall gälla ivårt eget land utformar man i vårt land. Man bindersig alltså inte för en lagstiftningsprocess som äroerhört svår att övervaka och där det blir väldigtchansartat vilka som i själva verket kan vara medoch påverka.Anf. 118 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill bekräfta att det är EG sombetalar kommittéarbetet. Jag kan inte säga det pårak arm, men jag utgår från att man harbegränsningar, på samma sätt som vi har detbeträffande vårt eget deltagande.När det gäller de synpunkter på fördelar och nackdelar med att stå utanförhar jag även här litet svårt att följa resonemanget.På alla de områden där det är av svenskt intresseatt åstadkomma en harmonisering måste vi, för attkunna delta i arbetet på en annan marknad, för attvi skall kunna konkurrera på likvärdiga villkor,söka utforma våra bestämmelser på ett ensartatsätt. Där är vi helt utanför processen när de härbestämmelserna utarbetas, medan vi i slutändenändå tvingas till följsamhet. Detta för att vi inteskall komma i sämre konkurrensläge.Anf. 119 ():Herr talman! Statsrådet vet mycket väl att EFTA-länderna redan nu är med på lika villkor t.ex. istandardiseringskommissioner och utarbetar degemensamma regler som skall gälla.Vi slipper binda oss för olika former av lagar somkanske inte alls passar hos oss, om vi inte lovar attgöra det genom eller genom att blimedlemmar i en union. Där kan vi alltså tvingas attlyda bestämmelser som vi har försökt att påverka,men som blir helt annorlunda än de bestämmelsersom vi i själva verket skulle vilja ha och som intepassar i vårt land.Vi har möjlighet till frihandel. Vi har genom vårtavtal möjligheter att sluta avtal. Jag tycker att detär bra att vi studerar hur man lagstiftar och att viföljer de lagar som är bättre där nere. Men vi skallhela tiden ha möjligheten att själva utforma delagar som vi själva önskar. Det skall vara ett frittland som samarbetar med EG i stället för en delstati en union.Anf. 120 Statsrådet ():Herr talman! Det är bl.a. erfarenheterna avstandardiseringsarbetet -- där om jag inte misstarmig en del beslut fattas med majoritet, men det ärjag inte säker på -- som har gjort att vi har sagt ossatt det är ett svenskt intresse att delta i ett brettinternationellt samarbete, bl.a. påharmoniseringsområdet.Jag håller helt med om att i denbästa av världar skulle vi delta fullt ut och utformaalla bestämmelser och sedan säga: Vi gör precissom vi vill. Men det är inte det alternativet man stårinför. Antingen är man med i ett internationelltsamarbete som EG:s och tar de olägenheter somföljer med de fördelar som är förenade medsamarbetet eller också väljer man att stå utanföroch isolera sig. Det gäller EFTA, det gäller ,det gäller och det gäller allt internationelltsamarbete. Det gäller också FN, där vissa beslut isäkerhetsrådet blir tillämpliga även för vår egendel.Anf. 121 ():Herr talman! Vi är redan med och samarbetar i allade organisationer som statsrådet räknade upp. Detsom skiljer ett medlemskap, och även ,från detta är att vi går in i ett tvingande överstatligtsamarbete. Jag vet att EES inte är överstatligt, menvi lovar ändå att följa en mängd olika lagar som viännu inte vet konsekvenserna av. Det är detta somär skillnaden mot allt annat internationellt arbetesom vi deltar i. Det har faktiskt gått mycket brahittills. är ett av världens öppnaste ländernär det gäller samarbete med hela världen, ävenmed EG och inom EFTA. Det finns all anledningatt fortsätta på den vägen och att utveckla vårinternationalism.Anf. 122 Statsrådet ():Herr talman! Det är i denna grundfråga somBirgitta och jag har skildauppfattningar. Det är med mitt sätt att se ett svensktintresse att gå vidare på den väg vi har slagit in på,den internationella vägen, i insikt om att allt flerfrågor måste lösas i ett brett internationelltsamarbete. Det är den slutsats som ursprungligensex medlemsländer, nu tolv medlemsländer,representerande nio av tio västeuropeer, harkommit fram till. Det är den slutsats som inte barajag själv, utan den och endominerande del av den svenska hardragit.Med synsätt kommer mannaturligtvis till en annan slutsats när det gällerharmoniseringen.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1992/93:576 om ökad tillväxtoch fler arbetstillfällen i kommunernaAnf. 123 Finansminister ():Herr talman! har frågatarbetsmarknadsministern om han ämnar vidtanågra åtgärder för att stimulera en ökad tillväxt ochfler arbetstillfällen i kommunerna i stället för attsänka statsbidragen.Frågan har överlämnats till mig.Som säkert har noterat innehållerden kompletteringsproposition som regeringenlade fram inga förslagom sänkta statsbidrag för vare sig kommuner ellerlandsting. Tvärtom föreslår regeringen, i syfte attbegränsa det kommunala skatteuttaget ochunderlätta en anpassning av den kommunalaverksamheten när den ekonomiska situationensnabbt försämras, att kommuner och landsting somen engångsåtgärd för får behålla vissaskattemedel. Sammantaget rör det sig om över 4miljarder kronor som annars enligtfinansieringsprincipen skulle ha förts över tillstaten. Beloppet motsvarar intäkterna från detökade skatteunderlag som beror av det sänktagrundavdraget. Som villkor för att få del av dessamedel gäller enligt förslaget för varje enskildkommun och varje enskilt landsting att skattesatseninte höjs för år 1994.Till detta skall läggas alla dearbetsmarknadspolitiska åtgärder som har mereller mindre direkt inverkan på kommunernasekonomiska situation och som inte minst innebären avlastning beträffande kommunernassocialbidragskostnader. Dit hör t.ex. den kraftigaökningen av arbetslivsutveckling som motverkarutförsäkring från arbetslöshetskassan. Till desenaste för kommunerna viktigare satsningarna hörockså förslaget i kompletteringspropositionen om89 000 extra utbildningsplatser och det ROT-program som har ställt sigbakom. Det sistnämnda innebär bl.a. att 800miljoner kronor har anvisats till reparation ochunderhåll av bl.a. vissa kommunala fastigheter.Vad gäller det nya statsbidragssystemet förkommuner så kan uppgiften om att Stockholmsstad på grund av statliga beslut skulle ha förlorat 2,7miljarder kronor av sina inkomster för intevara riktig. Jag saknar dock underlag för att gå in ien diskussion om detta. Däremot innebärregeringens förslag om en ''frysning'' av1993 års övergångsregler en förbättring för t.ex.Stockholms stad med över 200 miljoner kronorjämfört med tidigare beslutade regler.Slutligen vill jag framhålla att det är regeringensuppfattning att de nya arbetstillfällena i första handbör tillkomma i den privata sektorn, snarare än iden kommunala sektorn. Därom har -- i varje falltill nu -- rått bred enighet.Anf. 124 ():Herr talman! Jag tackar finansministern så mycketför svaret. Frågan var ställd tillarbetsmarknadsministern, och det var den medanledning av att jag tycker att det finns en Moment22-effekt mellan dagens utformning avstatsbidragen och kommunernas förutsättningaroch möjligheter att skapa fler arbetstillfällen.Effekterna av dagens system är att när vi ökarförvärvsintäkterna, alltså får fler jobb, sjunkerstatsbidragen.Det här kan medföra att det inte finns några somhelst incitament för att just öka verksamheterna.Däremot lönar det sig att lägga ner barnomsorg,fritidsverksamhet etc. ! Jag tycker attdet här är fel. Jag tycker dessutom att ett sådant härsystem skapar klara kvinnofällor. En utbyggd ochbra barnomsorg måste ge möjligheter för alla attarbeta.Jag är också orolig för utvecklingen för inte minstde s.k. kvinnojobben, och det är också därför somjag också är mycket intresserad av att höra BörjeHörnlunds uppfattning om saken. känna till alla de varsel som finnsutlagda inom den s.k. gemensamma sektorn.I kompletteringspropositionen föreslår regeringenatt skall sparas på att växla nedökningen av den offentliga konsumtionen, främstden kommunala, från2 % till tillväxt. Menproblemet är ju att den kommunala verksamheteninte växer utan krymper, och det har dengjort i rad med växande arbetslöshet somföljd.Anf. 125 Finansminister ():Herr talman! Låt mig först kommentera det somsades sist, nämligen att de 35 miljarderna skulleutgöra något slags luftbesparing när det gäller attbegränsa utgifterna för den offentligakonsumtionen.Jag vill för det första säga att det är ungefär 25miljarder som berör kommuner och landsting och10 miljarder som berör staten.Om man för det andra ingenting gör utan avstårfrån denna typ av insatser som kommer att krävasför att fullfölja denna besparingspost, kommerkrafter i kommuner och landsting, inte minstbefolkningens ålderssammansättning och tekniskaframsteg inom sjukvården, att medföra att dekommunala utgifterna stiger och att de kommunalaunderskotten kraftigt ökar. Därmed ökar också detotala offentliga underskotten.De insatser som kommer att krävas för att man inteskall få sådana stora underskott är mycket stora,och att beskriva detta som luftbesparingar är enganska stor förolämpning mot de kommunpolitikersom kommer att ha en mycket stor arbetsuppgiftframöver i att klara den produktivitetsökning somkrävs för att man skall kunna ge en bra service medmindre pengar.Frågan om statsbidragsreglernas utformning ochintresset av att öka det egna skatteunderlaget meden bra och hög förvärvsverksamhet även förkvinnor diskuterade och jag så sentsom . Såvitt jag då tyckte migkunna märka är vi helt överens om att detta ärviktigt.Slutligen tycker jag mig märka att resonerar som om kommunernas främstauppgift är att skapa jobb. Jag tycker att derasfrämsta uppgift är att skapa en mycket välfungerande service för medborgarna.Anf. 126 ():Herr talman! Självfallet är det oerhört viktigt förkommunerna att skapa en väl fungerande service,men till det behövs det människor. I varje fall hörjag från mitt bostadsområde, från dekommun- och landstingspolitiker som jag harkontakt med och inte minst från sjukvårdspersonalhur man går på knäna. Man har rationaliseratoch effektiviserat, men det finns smärtgränser förhur mycket längre som man kan nå i deavseendena.Jag är orolig och jag reagerar över att när vi ökarförvärvsintäkterna i kommunerna, sjunkerstatsbidragen. Detta får negativa konsekvenser ochleder till stora samhällsförluster. Så blir fallet närbarnomsorg, vård och omvårdnad inte fungerar.Anne refererade också till den debatt somvi förde här . ''att det är viktigt att ha regler som också gerkommunerna motiv att tillgodose samhälletslegitima krav på att det även för den del avbefolkningen som råkar vara kvinnor finnsmöjlighet att förvärvsarbeta''. Jag tycker att det varett mycket bra uttalande, och det är också därförsom jag är så noga med incitamenten tillkommunerna för att skapa arbetstillfällen.Anf. 127 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Den ärade talaren måste se när den röda lampanlyser. Då är talartiden slut.Anf. 128 Finansminister ():Herr talman! Vad gäller det som sades i den förstadelen av inlägg har jag en annanuppfattning. Det andades ett slags uppgivenhet, attdet inte går att förändra och förnya mera i denkommunala verksamheten. Jag tror att detta är heltfel. Jag tycker att verkligheten visar attkommunpolitikerna är bra mycket meroptimistiska, framsynta och förändringsvilliga änvad ger uttryck för.I den senare delen var inlägget ett instämmande ivad jag sagt tidigare, och jag är självfallet glad föratt få denna uppslutning kring vikten av att hasådana statsbidragsregler att det lönar sig förkvinnor att förvärvsarbeta. Det är en oerhört viktigprincip för regeringens arbete.Anf. 129 ():Herr talman! Jag tycker att det som sker inomarbetsmarknadspolitiken är mycket oroväckande,inte minst på kvinnosidan. Situationen i vårtsamhälle är sådan att det skulle behövas mera avomvårdnad och omsorg, men här går man nu utmed storsläggan och varslar i stort sett i varendakommun över hela landet. Därför tyckte jag att detvar mycket viktigt att till arbetsmarknadsministernfå ställa följande fråga: Vad tänker man göra åtdetta? Skall vi lösa saker och ting bara medgarantipensioner o.d. och därmed kasta ut demedelålders kvinnorna, inte minst från denoffentliga sektorn? Är det rätt politik?Anf. 130 Finansminister ():Herr talman! Jag skall inte upprepa mittursprungliga svar, som naturligtvis är väl avstämtmed arbetsmarknadsministern. Där refereras till de4 miljarder kronor som behövs som enengångsåtgärd för att vi inte skall behöva gå alltförsnabbt fram i en svår situation. Där refereras ocksåtill en stor mängd av de förslag somarbetsmarknadsministern lade på bordför och som i hög grad avhjälperden kommunala situationen och underlättar förväldigt många enskilda människor att hantera ensvår arbetsmarknadssituation. De får något vettigtatt göra och kan i många fall bättra på sinutbildning, så att de blir bättre rustade att ta dejobb som kommer fram.Anf. 131 ():Herr talman! Jag är tacksam för att besvarat denna fråga, även om jag är besvikenöver att inte har fått göra det.Frågan löd: ''Ämnar arbetsmarknadsministern attvidtaga några åtgärder för att stimulera en ökadtillväxt i kommunerna och fler arbetstillfällen -- istället för att straffa dem genom sänktastatsbidrag? ''Det som jag åberopade i min fråga var att dekommuner som skapar fler arbetstillfällen och somordnar mer inom barnomsorg o.d. får sänkningarav statsbidragen. Jag undrade hur detta går ihop.Jag är alltså ledsen över att inte harsvarat på min fråga. Man har i svaret i stället väntpå den och hänvisar till attkompletteringspropositionen inte innehåller någraförsämringar av statsbidragen. Det var faktiskt intedet som jag avsåg med min fråga.Anf. 132 Finansminister ():Herr talman! Låt mig då avslutningsvis bara säga attfrågan möjligen missuppfattades. Men om det vardet senare som avsåg, handlade detom statsbidragsreglernas konstruktion, och även dåär det mitt ämnesområde. Det var alltså naturligtatt jag besvarade frågan. Detta berördes också iden debatt som fördes , och vi fårsäkerligen anledning att återkomma till det. gÖverläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1992/93:608 om möjlighetenför gravida och föräldralediga kvinnor attåteranställasAnf. 133 Finansminister ():Herr talman! har frågatcivilminister om vilka åtgärder honär beredd att vidta för att gravida och föräldraledigakvinnor inte skall diskrimineras i samband medomstruktureringen inom den offentliga sektorn.Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på frågan.Inger är oroad över vissatidningsuppgifter om att gravida kvinnor ochsådana som varit föräldralediga nekatsåteranställning i samband med omstruktureringar.Vid t.ex. privatiseringar av offentlig verksamhetpåstås de nya arbetsgivarna i flera fall ha valt bortsådana kvinnor, eftersom de inte harkunnat stå till arbetsgivarens förfogande.Jag tycker att den fråga som tarupp, nämligen hur kvinnors kompetens ocharbetskraft tas till vara på arbetsmarknaden, ärviktig och angelägen. Däremot har jag inte kunnatverifiera just de tidningsuppgifter som IngerLundberg refererar till. Jag tror också att fråganmåste ses i ett litet större sammanhang; det gällerinte endast omstruktureringar och privatiseringarav den offentliga sektorn. Tyvärr finns detfortfarande situationer på arbetsmarknaden därkvinnor riskerar att diskrimineras jämfört medmän. Dit hör händelser på grund av graviditet ochföräldraledighet, men inte bara inom offentligaverksamheter utan också vid förändringar i privataföretag, t.ex. fusioner, uppköp ochomstruktureringar. Det är i allmänhet lättare för enanställd att bevaka sina rättigheter och se till attinte glömmas bort i sådana processer om man självär närvarande.Inom har en rapportutarbetats över alternativa verksamhetsformerinom vård och omsorg (Ds 1992:108). I fråga omanställningstrygghet vid avknoppningarkonstateras att lagen (1982:80) omanställningsskydd tolkas på olika sätt inom olikakommuner och landsting med avseende påföreträdesrätt till återanställning. Inga fall har gåtttill domstol när det gäller huruvida företrädesrättengäller också mot ny huvudman efter det att enkommun avknoppat en verksamhet. Däremot finnsdet domar i arbetsdomstolen där företrädesrättengällt efter t.ex. övertagandeavtal eller motsvarandemellan privata företag. I rapporten konstaterasockså att det finns möjligheter att avtala bortföreträdesrätten. Detta kan ske genom attkommunen, entreprenören och den fackliga ellerde fackliga parterna sluter en överenskommelsesom innebär att 25--27 §§ LAS inte skall gälla vidövergången av verksamheten. I vissa fall krävsockså medgivande från den enskilde arbetstagaren.Vid tillsättning av statliga tjänster skall enligtgrundlagen avseende fästas endast vid sakligagrunder, såsom förtjänst och skicklighet (11 kap.9 § RF). Enligt lagen om offentlig anställning skallnumera skickligheten sättas främst (4 kap. 3 §LOA). Några motsvarande regler finns inte för denprivata sektorn.Inom håller vi just nu på attavsluta ett arbete med att ta fram ett cirkulär omorganisations- och strukturförändringar inomstatsförvaltningen. Cirkuläret, som inom kortkommer att skickas ut till chefer och handläggareinom , beskriver de principer sombör gälla vid genomförande avstrukturförändringar inkl. privatisering ochbolagisering av statlig verksamhet. En viktiggrundprincip i cirkuläret är att i de fallarbetsuppgifter förs över från en nedlagdmyndighet till en nybildad eller redan existerandemyndighet, bör i första hand den personal erbjudasanställning som i den nedlagda myndigheten hademotsvarande arbetsuppgifter. Samma princip börenligt cirkuläret vara en utgångspunkt vidförhandlingar i samband med t.ex. bolagisering.Jag anser att cirkulärets riktlinjer ger en god grundockså för att motverka diskriminering av gravidaoch föräldralediga kvinnor i samband medstrukturförändringar inom statsförvaltningen. Detär viktigt att dessa kvinnors situationuppmärksammas, och jag kommer i olikasammanhang att medverka till att så sker.Anf. 134 ():Herr talman! Jag vill tacka finansministern försvaret på frågan. Jag kan ändå inte undgå att sägaatt jag är litet förvånad över att det ärfinansministern och inte civilministern sombesvarar frågan.Det pågår ett stort systemskifte inom den offentligaverksamheten, och det påverkar samhället påmånga sätt. Bl.a. påverkar det de anställdasförhållanden och situationen på arbetsmarknaden.Risken är uppenbar att förändringarna kan leda tillatt svaga grupper på arbetsmarknaden slås ut isamband med ägarskiften. Därför är jag litetförvånad över att regeringen inte har givit ettdepartement uppgiften att till fullo följa, utvärderaoch föreslå förändringar i samband med detsystemskifte som pågår.Som finansministern själv konstaterar tolkasföreträdesrätten olika i olika kommuner. Flerakommuner och landsting har vägrat att skriva påavtal som garanterar de anställda turordningsrättnär den nya arbetsgivaren skall anställa folk. Detpåverkar kanske priset på entreprenaden.