prot · GH0929 · 1993-11-24 00:00:00 — Det har ingenting attgöra med att man skulle erkännaKurdistan som en egen stat.Jag yrkar därmed bifall till Vänsterpartietsmeningsyttring.Anf. 71 (nyd):Herr talman! Korruption är en dold verksamhetsom sätter den fria konkurrensen ur spel. Jagnoterar med tillfredsställelse att utskottet delar denoro som jag framfört i min motion.I betänkandet konstaterar utskottet vidare attfrågan om korruption är kontroversiell i såvälutvecklingsländer som industriländer. Det är därförsom jag anser att den här frågan är en viktig politisksignal. Många med positioner i samhället --politiker, ämbetsmän, industrifolk -- är inblandadei surdegen och vill inte lyfta fram allt till belysning.Det vill Ny demokrati. Motionen innebär förslagtill några åtgärder. Utskottet anser det önskvärt attkorruptionsproblemet uppmärksammas påinternationell nivå. återstår det att se omregeringen vill det, eftersom utskottet har varit såpositivt i sin skrivning. Jag ser fram emot ettinitiativ.Vi behöver bara se på rapporter i tidningarna.Nyligen har det rapporterats om . Det harvarit rapporter om hur FN-tjänstemän har varitinblandade. Det finns otaliga exempel. SIDA harvarit inblandat. Bara för någon dag sedan visademan att när flyktingar som inte har skäl att stannahär skall återvända till Kosova måste svenska statenbidra med pengar till korruptionen genom attbetala mer eller mindre konstiga avgifter, enligttidningsuppgifter t.o.m. i form av whiskyflaskor.Det är med bestörtning man läser sådana rapporter.Medborgarna tröttnar när korruptionengenomsyrar samhället. Den finns över hela världensom en farsot, en sjukdom som blir allvarligare ochallvarligare om vi inte gör någonting. Det är just ettsådant initiativ som motionen visar att vi måste taför att ta itu med problemet.I vårt u-landsbistånd har vi konstaterat att detflorerar korruption av olika slag. Enligt deuppgifter som jag har fått är exempelvis vissaverksamhetsrapporter till SIDA friserade ochförskönade till oigenkännlighet. Mina sagesmänhar läst dem men är inte själva inblandade i SIDAutan känner till fakta på plats. Man rapporterar heltenkelt så att det passar de hemmavarandebeslutande ämbetsmännen och politikerna. Hur detär i verkligheten är en helt annan sak. Den som idet fallet skriver är rädd om sin verksamhet ochsina privilegier, och då får man lätt ett slagsvänskapskorruption. Det har i alltför hög grad varitaccepterat.Korruptionen finns i och runt FN, och därför måstevi ge tydliga signaler från . Jag väntar mignu att det händer någonting positivt med anledningav denna motion.Anf. 72 ():Herr talman! Jag lyssnade med stortintresse på inlägg i en tidigaredebatt , där han redogjorde förtornedalingarnas historia. Det jag tänker tala omnu rör om man så vill tornedalsfinnarnas kusiner inordvästra finsk-ugriska minoritetsfolk som i dagfortfarande finns i nordvästra har bott därunder mycket , kanske under årtusenden.De har i dessa områden sett hur störrefolk -- ryssar, för all del också svenskar -- har trängtin i deras historiska områden och gjort dem tillminoriteter i det som ursprungligen var deras land.Det rör sig om ett antal olika mindre folk eller -- omman så vill -- folkspillror.Om man börjar i söder kan man tala om detsetukesiska folket, som bor i områdena söder omsjön , i det omtvistade gränsområdet mellanRyssland och . Vi har ingermanländarnarunt inre del. Som bekant förbjödPeter den store bruket av namnet Ingermanland påalla kartor när han anlade . Vi har detvotiska folket, som bor jäms medingermanländarna, mellan och S:tPetersburg. Vi har vepserna, som bor öster omLadoga och upp mot sjön . Vi har karelerna,som några säger är och andra säger är ett egetfolkslag. Vi har givetvis samerna, och om man såvill kan man gå upp till samojedfolken i norraRyssland.Det intressanta med dessa folkslag är att de nästanalla bor i det område som betraktar somnärområdet i nordvästra , dvs. det områdesom vi enligt olika principer skall samarbeta särskiltmed och där vi skall bidra till en positiv ekonomiskoch politisk utveckling.Dessa folk genomgick under Sovjettiden, och förden delen även under det tsarryska väldets senaredel, ett ganska oblitt öde. Visserligen fanns detperioder då man underlättade för deras kulturellaexistens och då man gjorde det möjligt för dem attutge böcker och undervisa i skolor på sina egnaspråk. Detta förbyttes dock mycket snabbt i enytterst brutal förryskning.Det finns kanske särskilt skäl att uppmärksammaingermanlänningarnas situation. Under slutet avandra världskriget var de mer eller mindrefördrivna från sina områden. Detta hade ettsamband med att de ingermanländska områdenatill stor del kom under finsk kontroll underfortsättningskriget. I och med den finska reträttenföljde ingermanlänningarna med, men ifredsavtalet blev tvunget att utlämnaingermanlänningarna till . Det vara bara en mindre krets som klaradesig undan. En del kom till . Det finns i dagungefär 5 000 ingermanlänningar i Sverige.Ingermanlänningarna tvingades i stor utsträckningatt bosätta sig i i stället för att återfå sinagamla marker. I realiteten är det först på senare årsom de har kunnat komma tillbaka till sinaursprungliga bygder.Vårt intresse för dessa områden borde baseras påatt , vid sidan av , är ett land med ettstort antal finsktalande personer. Det finns mångamänniskor som har språklig förmåga att ta kontaktmed dessa folk. En del har t.o.m. personligakontaker med dem. är det lättare för Sverigeatt uppmärksamma dessa folks situation, därför attdet när gör det ibland kan uppfattas som ettinlägg i en gammal gränskonflikt mellan Finlandoch Ryssland.Som alla vet pågår det i en debatt omgränsen i . Det är inte alltid till fördel fördessa folk om ett intresse för deras existens, språkoch kultur uppfattas som varande en del i ett försökatt ändra gränserna.Utskottet skriver välvilligt om min motion i dettaämne. Jag tror att verkligheten tyvärr är den attsvenska myndigheter i sitt samarbete mednordvästra mycket litet haruppmärksammat dessa folk. I någon mån kan dettabero på att man från rysk sida förefaller vararelativt ointresserad. Kanske är man rent politisktlitet rädd för att dessa folk skall göra sina intressengällande. Kanske ser man inte med särskilt storförståelse på att de nu skall undervisa på sina egnaspråk osv. Därför tror jag att detta är en fråga somsvenska myndigheter måste uppmärksammabetydligt mer än vad man har gjort.Till sist vill jag bemöta . Hanställde en fråga till mig om dödsstraffet i de baltiskastaterna. Jag instämmer helt och fullt med HansGöran i denna fråga. Jag vågar påstå att jag,när jag träffar baltiska politiker, inte låter någottillfälle gå förlorat för att påtala det lämpliga i attavskaffa dödsstraffet.I ärlighetens namn skall man nog säga att de allraflesta ledande baltiska politiker är relativtinförstådda med detta. De har problem med enfolkopinion som inte är lika förstående och somofta hejas på av åklagare från den gamlasovjettiden, som åklagarkåren fortfarande till stordel utgörs av. De driver en kampanj mot vad depåstår är en otillåten uppmjukning av rättsväsendetsedan demokratiseringen i de tre baltiska staterna.Jag tror att det framför allt är folkopinionen i debaltiska länderna som behöver påverkas. Jag bidrarmed stor övertygelse med mitt lilla strå till denstacken.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 73 HANS ():Herr talman! Egentligen borde jag inte begäraordet när någon instämmer. Jag vill ändå göra etttillägg.Man skall naturligtvis fundera över vadfolkopinionen tycker och tänker. Men när det gällerde grundläggande mänskliga rättigheterna -- rättentill liv och rätten att inte bli torterad -- måstepolitikerna klart säga ifrån att detta äroacceptabelt.Jag är trots allt mycket bekymrad över situationeni . Jag kan nämna ett exempel. Efterfrigörelsen har det skett 18 verkställanden avdödsstraff. Det senaste skedde . Fem nyadödsstraff avkunnades i . Eftersomdetta är särskilt apostroferat i utskottsutlåtandetfinns det anledning för oss att göra ytterligareansträningar för dödsstraffets avskaffande i vårtnärområde.Herr talman! vill jag säga att vi är några somskall resa till inför valet den 12 december.Jag vill erinra samtliga som åker om att det nu sitter500 personer i dödscell i Ryssland.Anf. 74 ():Herr talman! Eftersom jag instämmer i det somHans Göran säger måste även jag begärareplik. Det är populärt att begära repliker även omman håller med.Jag instämmer som sagt i att det är otillåtet meddödsstraff. Jag anser att det är varje politikers, ävenbaltiska politikers, skyldighet att tala ut om detta,oavsett hur folkopinionen ser ut. Jag ville bara pekapå de problem som finns efter årtionden avkommunistisk brutalitet i de baltiska, och för all deläven i de ryska, samhällena. I en demokratisk tidmåste man övertyga folkopinionen om att det finnsbättre metoder i kriminalpolitiken.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 25 §. )p10p > 23 § Nordiskt samarbeteFöredrogsutrikesutskottets betänkande1993/94:UU6 Nordiskt samarbete (redog.1993/94:NR1).Anf. 75 ():Herr talman! I de fem nordligaste länen ochfylkeskommunerna bor ca 1 miljon människor. IMurmansk och oblast bor totaltungefär 2,8 miljoner människor. Sammanlagt bordet alltså ungefär 3,8 miljoner människor på detsom brukar kallas . I denna siffraingår också den samiska befolkningen. Den har sinsärprägel.De historiska förändringar som har skett genomden militära avspänningen har väckt förhoppningari den här delen av världen om ett bredaresamarbete inom samhällslivets alla områden.Egentligen har vi som bor där uppe talat ombehovet av ett sådant samarbete under fleradecennier, men det har varit ett hinder.I betänkandet nämns den viktigaKirkeneskonferensen, som hölls den 11 januari1993, inte 1992 som det står i betänkandet.Kirkeneskonferensen kan bli en startpunkt för ettstarkare samarbete i regionen. Det råd sombildades i samband med skallverka för ett samarbete inom en rad olika områden,t.ex. handel, ekonomi, forskning, teknik,infrastruktur, turism, utbildning och kulturelltutbyte. En del av detta samarbete har ocksåkommit i gång.En plan för samarbete mellan ochMurmansk oblast har undertecknats . Dennaplan är en fortsättning på det samarbete som harbedrivits alltsedan 1988. Flera kommuner harvänorter i norra och i de nordiskagrannländernas norra delar. Det pågår också ettomfattande välgörenhetsarbete för att lindra detsociala elände som har utvecklats i Ryssland.Miljöproblemen kartläggs i regionen genom ettsamarbete mellan länsmyndigheterna. Vissagemensamma utbildningsinsatser görs också.Naturligtvis utvecklas också handeln.Det finns också anledning till oro. I en delbeskrivningar av kan man fåintrycket att de rika naturtillgångarna i områdetskall exploateras på de centraleuropeiskaekonomiernas villkor. Det är viktigt att beslut intefattas ovanför huvudena på kalottbefolkningen, inågon sort nykolonial anda. Om befolkningen iregionen körs över är ett kommande bakslag mereller mindre garanterat. Likaså kommer det att bliett bakslag om man inte vid en exploatering av olja,gas och tar hänsyn till de storamiljöriskerna med en sådanexploateringsverksamhet.Vi kan snart vara tillbaka i djupa motsättningar, omvi inte tar hänsyn till befolkning och miljö i det härområdet. Det är därför som jag i min motionkraftigt understryker ömsesidigheten ochallsidigheten i Barentssamarbetet.Jag är inte helt nöjd med utskottets skrivning, menjag uppskattar den positiva hållning som avspeglasi texten.Ett annat orosmoln är givetvis den kriminalitet sombreder ut sig i de västra delarna av Ryssland.Olaglig handel med sprit och narkotika och annankriminalitet kan luckra upp affärsmoralenytterligare också hos oss i , och den kanockså utnyttjas av mindre nogräknade intressenteri länderna i vår del av världen.Det fordras verkligen att vi håller garden uppe såatt öst--väst-handeln inte spårar ur. Vi måste byggaut gränskontroller i stället för att avveckla, eller ivarje fall minska, dem.Det är givetvis bra, herr talman, attkommunikationsministrarna nu haft ett möte ochgjort en deklaration, , ominfrastruktursatsningar i regionen är ofrånkomligt att vägnät, järnvägsnät samttele- och datakommunikation samordnas, så attinvesteringar blir maximalt effektiva. Det räckerinte med deklarationer. Det måste till ett mersystematiskt samarbete mellan de statliga verkenoch deras myndigheter. Man måste helt enkelt sättasig ner för att i detalj planera utseendet på denfysiska infrastrukturen.Såväl som har lagt framskisser och förslag som kan vara ett mycketanvändbart material för en sådan plan. Ett förstärktoch utvecklat järnvägssystem på Nordkalottenskulle också ha stor betydelse för Bothnia- ochNorrbothniaprojekten. Det skulle också förstärkabehovet av insatser i , exempelvis av enomaxlingsstation.Jag konstaterar att skrivningen är positiv också idetta avseende. Men när en motion iutrikesutskottet anses vara besvarad är den ipraktiken avslagen. Jag tycker att vi skulle haft ennågot djärvare hållning. En sådan hållning kommertill uttryck i meningsyttring, tillvilken jag yrkar bifall.Anf. 76 ():Herr talman! Den nya europeiska öppenheten ochsträvan till integration innebär en utmaning för detnordiska samarbetet. Det är också det europeiskaengagemanget som är nyckeln till vår nordiskaframtid. De nordiska statsministrarna stadfästeredan i Bornholmsdeklarationen sitt gemensammaintresse för att delta i ett utbyggt utrikespolitiskt,säkerhetspolitiskt och ekonomiskt samarbete iEuropa.Som en följd av utvecklingen i Central- ochÖsteuropa har säkerhetsbegreppet vidgats. Detomfattar nu t.ex. även ekonomi, miljö ochmänskliga rättigheter. De största säkerhetspolitiskariskerna förorsakas av de etniska ochnationella motsättningarna i och detalltmer kritiska ekonomiska läget där.Dessa faktorer har redan lett till ett starkt nordisktengagemang inom ramen för ESK-processen. Dennordiska Bosnienbataljonen är ett bidrag. Det ärviktigt att de nordiska länderna på alla sätt bidrartill att trygga demokratin, till att värna om demänskliga rättigheterna och till att skapa enekonomisk bärkraftig utveckling i . Mendetta kan vi klara endast i samarbete med EU.I det ökade regionala samarbete som vi nu ser växafram i vår närhet, har de nordiska länderna redanen given roll. Ett samarbete med de europeiskainstitutionerna kommer att berika också dettraditionella nordiska samarbetet inom ram. Jag tänker närmast på det etableradesamarbetet inom , på det baltiskainvesteringsprogrammet, på Nordiska rådetsarbetsprogram för och och påNordiska investeringsbanken. Av stort värde ärnaturligtvis också samarbetet mellan och Baltiska rådet.Samarbetet inom , Barents Euro-Arktiska råd -- där frågor som rör miljö, ekonomi,teknik och vetenskap samt infrastrukturen skalldiskuteras -- är ett bra exempel på ett nytt sätt attsamarbeta. pekade också på dettaalldeles nyss.Även befolkningsfrågor, mänskliga kontakter,kulturella förbindelser och turism diskuteras irådet. kommer också att medverka iden särskilda kommitté som skall bildas förregionernas inom unionen.Skapandet av ett ömsesidigt givande och ettvaraktigt samarbete över Storkalotten kommerockså att bidra till fortsatt stabilitet i våranärområden.Utmaningarna på är enorma. Vi hardär en miljöförstöring nästan utan motsvarighet påandra håll i och en oerhört stark militärdominans, som förhoppningsvis kan brytas genomen övergång till ett mer civilt samhälle. De storaresurser som krävs för detta och för att förbättramiljön finns inte inom regionen. Det är därförnödvändigt att sätta in detta samarbete i ett sådantvidare sammanhang som EU:s medverkan ledertill. Därmed skapas också en länk till det övrigaEuropa.Vid 43:e session i , antogs t.ex. också enrekommendation till om attutarbeta ett konkret handlings- ochsamarbetsprogram för närområden, medsärskild uppmärksamhet på ochLeningradregionen. Möjligheter och förutsättningtill samarbete på miljö- , handels- , kultur- ochinfrastrukturområden skall särskilt beaktas.Vidare antogs också en rekommendation tillMinisterrådet om att, för att bemöta de ökadekraven på koordinering och utökat samarbete somföljer av den europeiska integrationen, förstärkaresurserna för det nordiska regionalpolitiskasamarbetet. I utvecklingsarbetet skall även deeventuella kommande möjligheterna tillstrukturpolitiskt samarbete med EU beaktas, ochde förutsättningar som finns och de institutionellaformer som krävs, skall analyseras, för att etteffektivt regionalpolitiskt samarbete skall kunnaetableras i Östersjö- respektive Barentsregionen.Vidare rekommenderade rådet attetablera ett samarbete med utvecklingsorganen iNordkalottens län och fylken för att utvecklakonkreta projekt som kan ingå i ett utvidgatregionalpolitiskt samarbete inom Barentsregionen.Såvitt jag förstår, efterlyste precisdetta nyss.Allt detta visar, herr talman, att de allt fastare bandsom nu också genom , ochFinlands medlemskapsförhandlingar är i färd attknyta med EU, ger de nordiska länderna inte baraen unik möjlighet att bygga ut ett samarbetesinsemellan utan också en möjlighet att stärkaNordens röst i och i världen i övrigt.Men det är viktigt att det förnyelsearbete som nuinletts, i syfte att finna former för ett starkt ochdynamiskt nordiskt samarbete inom en vidareeuropeisk ram, prövas, effektiviseras ochanpassas till förändrade förhållanden. Detta gällernaturligtvis också parlamentarikerns roll iverksamheten.Herr talman! Jag yrkar bifall till utrikesutskottetshemställan.Anf. 77 () replik:Herr talman! och jag är nog i huvudsaköverens om principerna. Det är fina deklarationersom kommer från om att utvecklavaraktigt samarbete.Deklarationerna från om olikatyper av samarbetsprojekt har ofta inte lett till såmånga konkreta resultat. Om vi skall kunna fåkonkreta resultat, fodras det att det tillskjutsekonomiska resurser dels till miljösamarbetet påNordkalotten, dels till de aktuella myndigheternaså att man där kan sätta i gång med upprättandet avplaner för infrastrukturverksamheten, osv.Har kännedom om huruvida regeringeni budgetpropositionen har tillskjutit medel, så att vifår se konkreta aktioner på grundval av de principersom vi är överen om?Anf. 78 () replik:Herr talman! Jag kan, , inte säga omdetta redan har hunnit avspeglas ibudgetpropositionen, eftersom den i stort sett ärklar. De rekommendationer som Nordiska rådethoppas skall kunna fullföljas, med det allteffektivare arbete som rådet förordar, och somäven ministrarna sagt sig vara beredda att ställa upppå, hoppas jag att vi skall kunna se det, om inte iårets, så i nästa års budgetproposition.Anf. 79 () replik:Herr talman! Denna diskussion har ju nu pågåttminst . Det gick betydligt snabbare attutveckla östsamarbetet med och Baltikum.Jag vill understryka att detta är en del av ,som vi har landförbindelse med och där handel ochutbyte av olika slag snabbt kan utvecklas. Menmiljöproblemen är omfattande, och behoven av ettfolkligt samarbete och fortsatt avspänning är stora.Jag avvaktar med spänning vadbudgetpropositionen kommer att innehålla i dettaavseende. Vi får säkert tillfälle att återkomma.Anf. 80 () replik:Herr talman! Jag kan upplysa om fattade beslut om enrekommendation när det gäller säkerhet, energioch miljö, framför allt i dessa områden. Jag hoppasatt även denna rekommendation skall leda till enförbättring.Anf. 81 ():Herr talman! En omfattande utslagning frånarbetsliv och gemenskap pågår nu i hela Europa.När människor känner att de inte behövs, växermissnöjet mot samhället och de demokratiskainstitutionernas förmåga att lösa problemen. Denekonomiska krisen riskerar att gå över i en kris fördemokratin.Sysselsättningen är den helt övergripande frågan iden socialdemokratiska politiken. Dettamanifesterade vi senast påvår Europakongress. Kampen mot arbetslöshet,kampen för att varje människa har rätt till enmeningsfull sysselsättning och att känna att honbehövs i samhället, är den fråga som står överstpå den politiska dagordningen i vårt fortsattaEuropasamarbete.Vi socialdemokrater har genom det samarbete somarbetarrörelsen nu bedriver på nordisk basis ieuropeiska sammanhang fått klart för oss att vi medvåra traditioner när det gäller arbetsmarknaden iNorden har goda möjligheter att påverka denpolitik som utformas. Det vore illa om hamnade på åskådarplats i den process somnu tyder på ett omtänkande och nytänkande iEuropa vad gäller sysselsättningen.Mot bakgrund av de senaste årens växandearbetslöshet i de nordiska länderna är det illa attinga initiativ har tagits från svensk sida av dem somnärmast är ansvariga, nämligen samarbetsministernoch arbetsmarknadsministern, för genomförandeav det samarbetsavtal som undertecknades redan1983 om en gemensam arbetsmarknad.Vid session på för tvåveckor sedan beslöt rådet att rekommenderaministerrådet att före lägga framförslag om åtgärder, som på ett nordiskt plan kanbidra till ökad sysselsättning. Hade ansvarigaministrar visat det intresset för det nordiskasamarbetet att de hade närvarit i kammaren när vinu diskuterar detta, hade jag frågat vilka initiativoch vilka förberedelser som de ansvarigaministrarna vidtar för att verkligen göra nästasession här i till ett nordiskt möte,som klart markerar för de nordiska folken, och inteminst för våra ungdomar, att kampen motarbetslösheten är den viktigaste frågan.Vi är medvetna om att det inte finns några enklalösningar på arbetslösheten av typen ''sänk skattenoch avreglera, så gör marknaden resten''. De somtror att sådana finns måste redan ha blivit gruvligtbesvikna.Ute i är det två skolor som gör sig gällande.Den ena menar att avreglering avarbetsmarknaden, försämring av de anställdasanställningsskydd och försvagning av facketsinflytande är lösningen. Den andra går ut på attstärka individernas ställning, att rusta dem som nuär arbetslösa eller hotas av arbetslöshet för de jobbsom kommer att finnas. Det torde inte råda någontvekan om vilken inriktning vi socialdemokraterstår för.Vad som behövs är politiska beslut som inte barastimulerar tllväxt utan också korrigerarmarknadens och industrisamhällets till synesobönhörliga utslagning av människor. Viaccepterar inte att människor betraktas såsomavfall. Det rimmar illa med vår uppfattning om allamänniskors lika värde. Vi accepterar inte enmassarbetslöshet, där en hel ungdomsgenerationslås ut.Jag har i mött en bild som skrämmer migoerhört. har till skillnad från haften hög arbetslöshet , och det finnsmycket att lära av förhållandena där. En bild, somjag har fått från politiker och andra ansvariga, är enung familj med föräldrar i åldern 20--och medett eller ett par barn. De unga föräldrarna har aldrighaft ett arbete med det liv, den identitet och denrytm som det innebär. Passiviteten har blivit nästanfullständig. Att sitta och titta på TV:s olika kanalerblir i stort sett den enda sysselsättningen.Mathållningen består till stor del av chips, när mantittar på TV.Det sociala kontaktnät som uppstår genom arbeteoch fritidsaktiviteter saknas. Även om manekonomiskt sett skulle kunna åka på semester, blirpassiviteten ett hinder.I denna situation skall de ungas barn växa upp. Dehar aldrig fått uppleva att föräldrarna har ett arbetemed allt vad detta innebär. Allt fler i talarom en förlorad generation, i mitt exempel de ungaföräldrarna. Det är mycket stor risk för att en nyförlorad generation är på väg: de ungas barn. Detkommer att behövas omfattande insatser för att såinte skall bli fallet. Vi måste vara starkt medvetnaom att det i arbetslöshetens spår håller på att växafram ett mycket allvarligt folkhälsoproblem. Låtoss också i det nordiska samarbetet göra allt för attförhindra en sådan utveckling.Anf. 82 ():Herr talman! Det är helt naturligt att i ennordisk debatt även uppehåller sig vid frågor somgäller framtid i ett allt starkare ochintegrerat . De senaste årens snabbascenförändringar har skapat nya förutsättningaroch ändrade förhållanden.