prot · GG0955 · 1993-01-21 00:00:00 — Det är vår förhoppning attvi skall inte bara fattabeslut om utredningarna, utan också tillsätta democh rekrytera erforderligt folk till dem.Ambitionen är att resultaten avkonsekvensanalyserna skall föreligga förefolkomröstningen, så att de kan vara en del avunderlaget för belysning av olika frågor och varaunderlag för ställningstaganden.I det här sammanhanget vill jag också bejaka vadYlva sade om vikten av att man -- ävenom analyserna i delar kan bli djuplodande --försöker presentera materialet på ett sådant sätt attdet blir lättillgängligt. Det är vår avsikt attuppmana resp. utredningar att särskilt beaktapresentationsfrågan.Jag vill också peka på det förhållandet att det skallknytas en parlamentarisk referensgrupp tillutredningarna, och det är naturligt att man ocksåfrån sida på det sättet bevakar justdenna, som jag bedömer det, mycket viktigaaspekt.Anf. 43 ():Herr talman! Tillåt mig först uttrycka min glädjeöver att vi i relationerna till EG , , harkommit så långt att vi skall inledaförhandlingar om svenskt medlemskap.Vi är alla angelägna om att få ett snabbt och braresultat i förhandlingarna. Jag skall inte säga ''alla'';det finns ju några undantag i kammaren. Men departier som står bakom det här är alla utom detidigare kommunisterna, ''snabbt'' menar jag att vi kanske är klara föreårets slut med förhandlingarna. Med ''bra'' menarjag naturligtvis att vi får gehör för de krav ochönskemål som ställer fram införförhandlingarna.Min första fråga till statsrådet är om detvid något tillfälle krävs en avvägning mellan snabbaförhandlingar och snabbt resultat och ett braresultat, där man kanske kunde ha uppnått någotmera om man hade förhandlat litet längre. Vilkenavvägning är statsrådet i så fall beredd att göramellan snabbt och bra? Min egen avvägning är attvi i så fall skall satsa på ett bra resultat.Min andra fråga är om man i det här arbetet, iförberedelserna, med konsekvensanalyser ochsådant, också kommer att ta upp vad detta betyderför arbetssituationen i , dvs. ommedlemskapet leder till ökade arbetstillfällen förvårt land eller om det har motsatta konsekvenser.Jag tror att det vore mycket värdefullt om de häralternativstudierna också gav ett bra svar på denfrågan.Anf. 44 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag kommer att något dra över tiden för att ge defyra ytterligare talare som är anmälda möjlighet attställa frågor. Jag hemställer om så korta inlägg sommöjligt.Anf. 45 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall försöka efterkomma denönskan.På första fråga blir mitt svar att vi harett med EG gemensamt mål för förhandlingarna,medlemskap 1995. Den danske utrikesministernUffe har sagt att man från EG:ssida är angelägen om att gå så snabbt fram sommöjligt. Jag delar i och för sig den uppfattningen.Men är det uppenbart att sakfrågorna nustår i fokus.Ingen förhandlare, åtminstone ingen medsjälvaktning, skall säga sig att vi måste vara klaraden och . Då har han spelat bort ettförhandlingskort.Det är ett bra resultat som räknas, och ett sådantskall vi uppnå.Sedan något om sysselsättningen, som är en centralfråga. Den kommer att vara en central fråga kanskei första hand för den samhällsekonomiskakonsekvensanalysen. Men den kommer också inexempelvis när man talar om välfärden. Jag räknarsåledes med att frågan kommer att inta en centralroll i båda konsekvensanalyserna.Anf. 46 ():Herr talman! Jag tolkar så, attmeddelarskyddet kommer att få vara kvar helt ochhållet, ograverat, i . Det innebär att det,också när EG:s hemligheter kan komma att lämnasut, är lika förbjudet att ens efterforskavem som kan ha lämnat dem, även om det ärstatliga tjänstemän.Offentlighetsprincipen har det bekymret attutrikessekretessen , utan att man ändrar pålagen, kan komma att omfatta också inrikespolitik.När vår lagstiftning går över till ett delvisdiplomatiskt spel i COREPER kommer sättet attlagstifta att bli väldigt annorlunda. Vi är vana viden stor öppenhet här. Men risken finns att det blirslutenhet utan lagändring. Det är alltså väldigtviktigt att vi fortsätter att bevakaoffentlighetsprincipen, så att den inte urholkas.När det sedan gäller konsekvensutredningarna blevjag något bestört när sade att detskulle vara konsekvensutredningar ungefär som närdet gällde kärnkraften. Men där har oberoendeforskare -- forskare som kanske rent av är mycketpositiva till kärnkraften men som ändå äroberoende, vidsynta och justa -- sagt attkonsekvensutredningen när det gällde kärnkraftenvar alldeles bedrövlig. Använd alltså inte den sommönster!Man får bara svar på de frågor som man ställer.Väldigt mycket beror på vilka frågor man ställer.Det i sin tur beror väldigt mycket på vilkeninställning man har.Ulf säger ''när vi kommer in i EG''. Dåinser man vilken inställning han har.Till sist en fråga: Varför inte en vitbok om våraförhandlingskrav? Om dessa bevakas av en upplystopinion, finns därmed en hjälp för förhandlarna attfå igenom kraven som man önskar.Anf. 47 Statsrådet ():Herr talman! Jag måste säga att jag känner migmycket främmande inför tanken på ett diplomatisktspel när vi har att göra med viktiga internationellaförhandlingar nu och som rör centralasvenska intressen. Vi har förhandlingar som rörutrikes- och säkerhetspolitiken. Vi harförhandlingar som rör en rad andra områden somalla har både en utrikes- och en inrikespolitiskdimension.När det gäller t.ex. OECD-samarbetet och ILOkan det finnas vissa handlingar somsekretessbeläggs, på samma sätt som det iframtiden av bl.a. förhandlingsskäl kan finnas skälatt sekretessbelägga andra handlingar.Men här gäller vad jag sade tidigare. Jag räknaralltså med att i allt väsentligt kommer den typen avhandlingar att vara öppna.På fråga, om meddelarfrihetenkommer att finnas kvar också i det härsammanhanget, är svaret ett okvalificerat ja.När det gäller frågan om konsekvensutredningar äravsikten att tillsätta experter, fackfolk o.d. som ärväl kvalificerade att göra bedömningar här.Birgitta ifrågasätter tidigare utredaresheder, objektivitet osv. Men det får helt stå förBirgitta egen räkning.När det slutligen gäller de svenskaförhandlingskraven och relationerna tillmotsvarande svenska bestämmelser kan man haolika uppfattning om huruvida det skall vara envitbok eller, som vi har, en grönbok. I dennaredovisar vi grundläggande svenskautgångspunkter för förhandlingar som sedankompletteras med en redovisning avförhandlingsmålen. Jag gav en första redovisning ide delarna här i , och definns tillgängliga skriftligt. Mitt anförande finnsockså tillgängligt skriftligt.De utgångspunkter som vi ger för förhandlingarnamed EG kommer att offentliggöras i precis detögonblick som jag framför mitt anförande i Bryssel.På den vägen kommer vi att gå vidare med störstamöjliga öppenhet när det gäller alla svenskaförhandlingskrav och önskemål i förhandlingarnamed EG.Anf. 48 ():Herr talman! har visat stor ovilja när detgäller att acceptera EES-ländernas linje vad avserSchweiz bortfallande bidrag.Därför undrar jag: Är statsrådets oro stor för attSpaniens ställningstagande skulle kunna innebäraen risk för att inte kommer till stånd?Jag har naturligtvis förståelse för att statsrådet isvaret måste ta hänsyn till svenskaförhandlingsintressen.Anf. 49 Statsrådet ():Herr talman! När det gäller EES-förhandlingarnaeftersträvar vi, som jag sade tidigare, en anpassningav som följd av den situation som haruppstått genom att har sagt nej.Vi har haft konsultationer, diskussioner, med som för förhandlingar för EG:sräkning. När det gäller oss och EG-kommissionenfinns det en långtgående samsyn. Det kan dock intebli fråga om förhandlingar förrän Kommissionenhar ett förhandlingsmandat. Man siktar tydligen påatt utverka ett sådant i samband med rådsmötetden . Uppenbarligen finns det delademeningar.Jag har uppmärksammat bl.a. vad den spanskeutrikesministern sade i i går.Han framförde krav som ligger en bra bit från denposition som EFTA-länderna har intagit, och delvisreste han nya krav. Det är klart att det väcker oro.Det är också klart att det ökar risken förförseningar. Men jag hoppas och tror att man påEG-sidan ändå skall visa sig mena allvar med vadsom uttalades efter nej --nämligen att man på alla håll, i alla ochi , är angelägen om att sättaavtalet i kraft så snabbt som det någonsin är möjligtbeträffande EG och de återstående EFTA-länderna.Anf. 50 ():Herr talman! Först en fråga angående denplanerade konsekvensutredningen. Jag bedömerdet som väldigt angeläget i den här frågan, där detfinns ganska olika uppfattningar om verkligheten,att den här utredningen arbetar på ett sådant sättatt de verklighetsbeskrivningar som man kommerfram till har trovärdighet både bland dem som äranhängare av ett EG-medlemskap och bland demsom har en kritisk inställning.Jag blev inte lika upprörd som statsrådetDinkelspiel av beskrivning avkonsekvensutredningen om kärnkraften. Jag varsjälv med i den utredningen. Men jag ansåg migtvungen att lämna den, därför att jag inteuppfattade att det i de verklighetsbeskrivningarsom gjordes togs tillräcklig hänsyn till devärderingar som jag stod för.Min fråga är alltså: Kan man räkna med att den härutredningen verkligen kommer att anstränga sig attnå fram till resultat som kan vara trovärdiga bådeför anhängare och för kritiker av ett svenskt EG-medlemskap? Det kan gälla något slags modell,vetenskaplig medling e.d.Statsrådet framhöll att vi skall eftersträva enförhandlingslösning från svenska utgångspunkteroch inte från exempelvis danska. Det tycker jag ärrimligt. Men innebär den danskauppgörelsen från för det första att detslagits fast att man kommer att stå utanför enmilitär samverkan och för det andra att manbibehåller handlingsfriheten när det gäller denmonetära unionen i sista skedet.Det här påminner om tankar som förts fram i densvenska debatten. Det finns också en delgemensamma nordiska värderingar när det gällerregionalpolitik, sociala frågor,offentlighetsprincipen osv. Vilken vikt tillmäterstatsrådet möjligheten att på deområden där det är befogat hitta gemensammanordiska ståndpunkter i förhandlingsarbetet?Anf. 51 Statsrådet ():Herr talman! På första fråga kan jagsvara mycket kort: Det är vår fasta ambition attkonsekvensanalyserna skall få en sådan personellsammansättning att de blir trovärdiga i alla lägeroch kan tjäna som ett gott underlag förfolkomröstningarna.På andra fråga kan jag svara att dendanska lösningen är en dansk lösning, som inte ärtillgänglig för de andra länderna.Men finns det vissa tolkningar här -- jaghar redovisat detta i ett anförande --som naturligtvis är vägledande också i andrasammanhang.Jag kan mycket väl tänka mig att utverkagemensamma parallella nordiska lösningar påområden där vi har gemensamma intressen. Ettsådant område är regionalpolitiken. Ett annatsådant område är förutsättningarna för att drivajordbruk i subarktiska delar och i glesbygd. Detfinns också några andra områden där det ärnaturligt att söka lösningar som blir parallella.Det är ett, men bara ett, av många skäl till att vifrån regeringens sida kommer att eftersträva ettmycket nära nordiskt samråd underförhandlingarna.Anf. 52 ():Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga omoffentlighetsprincipen. Statsrådet säger att den inteär förhandlingsbar och att vi skall säga blankt nejtill att förändra i vår grundlag. På det viset skulleden kunna urholkas på något sätt.Om vi inte ens tar med offentlighetsprincipen iförhandlingarna och kräver att få ha den ograverad,kan vi inte då hamna i en situation där ett ärendekommer upp i domstolen, domstolen konstateraratt inte uppfyller kraven, varpå vi tvingasatt förändra i tryckfrihetsförordningen, om detskulle visa sig att uppgifter som rör personer lämnasut t.ex. till journalister?Anf. 53 Statsrådet ():Herr talman! Frågan var om offentlighetsprincipenskulle kunna komma upp i domstolen. Såvitt jaghar erfarit från jurister och från EG slår man fastatt den inte berörs. Varje land för på detta områdesin egen politik.Till yttermera visso kan det icke bli endomstolsfråga så länge det inte finns någonunderliggande rättsakt. Det vore en sak om detfanns en rättsakt som berördeoffentlighetsprincipen, en gemensam EG-bestämmelse. Då kunde fråga uppstå omtolkningen av denna. Men eftersom det inte finnsen sådan underliggande rättsakt, är det svårt att sehur man skall kunna anhängiggöra något ärendeoch ta upp det i domstolen.Som jag sade tidigare är det vår avsikt att även i vårtöppningsanförande deklareraoffentlighetsprincipen såsom ett omistligt svensktvärde. Det kan finnas anledning att fundera överom man skall förena det med något slagsdeklaration eller liknande under förhandlingarnaför att ytterligare stadfästa detta. Om det skulle visasig erforderligt är vi självklart beredda att göra det.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1992/93:58 omanknytningsinvandringAnf. 54 Kulturminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att harmonisera anhörigbegreppeti den svenska utlänningslagstiftningen med det somär rådande inom EG.Utgångspunkten för interpellation äratt de svenska reglerna borde harmoniseras med deinom EG rådande reglerna. Så som frågan är ställdär jag böjd att tro att den grundar sig på ettmissförstånd om vad EG-rätten har reglerat.Om man vill jämföra den svenskautlänningslagstiftningens anhörigbegrepp med ettför gemensamt begrepp, måste manvara medveten om att ett sådant ännu inte existerar,på samma sätt som det ännu inte finns någon ''EG:sinvandringspolitik'' i stort. En sådan är visserligen ivardande men långt ifrån något färdigt, tillämpbartregelverk.Det rådande anhörigbegreppet inom EG-rätten avser fri rörlighet för EG-medborgare ochderas anhöriga inom EG:s eget territorium.Invandring från länder utanför EG regleras inte avEG-rätten men har varitföremål för mellanstatligt samarbete mellan , vilket resulterat i folkrättsligainstrument, t.ex. konventioner och resolutioner.Ett utkast till resolution föreligger sedan i höstasvad gäller principer för familjeåterförening, mennågon resolution har inte kunnat undertecknasännu på grund av meningsskiljaktigheter. Jagåterkommer senare till resolutionsutkastet.Rätten till familjeåterförening och skyddet förfamiljelivet återkommer i en rad internationellakonventioner och överenskommelser som Sverigetillträtt och som vi därmed åtagit oss att tillämpa ivår utlänningslagstiftning.Enligt nuvarande svenska regler fåruppehållstillstånd ges till en utlänning som är näraanhörig till en person bosatt i . Enligt praxisavses med nära anhörig maka/make eller sambo,hemmavarande barn som ärensamstående, föräldrar och andra släktningar somär väsentligen beroende av en i bosattperson. Personer vars samtliga nära släktingar finnsi , s.k. ''sista länk''-fall kan också fåuppehållstillstånd.Lars menar att våra grannländer och övrigaeuropeiska länder saknar motsvarande generösaregler. Principerna för anhöriginvandring i deenskilda länderna, som alltså regleras i varjeenskild stats utlänningslagstiftning, skiljer sig påolika punkter vad gäller t.ex. personkretsen,kvalifikationstider och försörjningsplikt. Det ärdärför svårt att göra entydiga jämförelser. som tillsätts för att seöver hela den svenska invandrarpolitiken samtinvandrings- och flyktingpolitiken kommer bl.a. attstudera dessa regler.Jag nämnde inledningsvis att det för EG-rätten rådande gemensamma anhörigbegreppetgäller fri rörlighet inom EG för EG-medborgareoch deras anhöriga. blir gällandeäven i när träder i kraft.Den fria rörligheten för personer inom EG, ochsåledes även inom EES, innebär att EES-medborgare får rätt att fritt flytta mellan deavtalsslutande länderna för att ta anställning, startaegen verksamhet, studera, bo och leva -- enligt ettför hela EES gemensamt regelsystem. Engemensam arbetsmarknad skapas och medborgarei EG- och EFTA-länderna får rätt att utan krav påarbetstillstånd ta arbete var som helst inom helaEES-området.Den fria rörligheten innebär också attfamiljemedlemmar till den som flyttar för attarbeta, studera eller pensionera sig i ett annat EES-land, oavsett nationalitet, har rätt att flytta med ochbosätta sig i EES-landet i fråga. Medfamiljemedlemmar avses maka/make och derasbarn som är eller beroende av dem försin försörjning samt föräldrar som är beroende avden som flyttar eller dennes maka/make.Maka/make och barn har, oavsett nationalitet, rättatt arbeta i det nya innebär en principiell rätt tilluppehållstillstånd för medföljande som inte kanprövas annat än i begränsad utsträckning gällandesläktskap och beroendeställning visavi den personsom bosätter sig i ett annat EES-land.Vad gäller EES-medborgare som flyttar till Sverigekommer man således inte att kunnapraktisera den s.k. uppskjutnainvandringsprövning av makan/maken som ärpraxis i dag.EES-medborgarens barn har rätt tilluppehållstillstånd i stället förnuvarande svensk praxis som är . Det finnsheller inga möjligheter till bedömningar om barnenär ''hemmavarande'' eller ''ensamstående'', endastsjälva släktskapet måste styrkas. Bedömningar kaninte heller göras vad gäller medföljande föräldrar,utom avseende släktskap och beroendeställning.Utgångspunkten för är alltså att denfria rörligheten för personer är något positivt ocheftersträvansvärt. För att underlätta för människoratt utnyttja sin rättighet att flytta skall familjenockså ha en naturlig rätt att flytta och levatillsammans.Som ett led i avskaffandet av de inre gränsernainom EG har valt att harmoniseravissa delar av sina invandrings- och asylregler. Jagredovisade inledningsvis att detta arbete sker imellanstatlig form. Det är således inte en del avEG-rätten. När EG:s statschefer antog ettgemensamt arbetsprogram för invandringspolitik iMaastricht identifieradesfamiljeåterförening som ett prioriterat område.Vid i den30 diskuterades frågan omfamiljeåterförening, och ett utkast till en resolutionom principer för familjeåterförening för personersom inte är EG-medborgare presenterades. Menman kunde inte enas på grund av irländskainvändningar mot den del som handlar omarbetstillstånd för familjemedlemmar.De principiella riktlinjer som läggs fast iresolutionsutkastet vad gäller familjeåterföreningskall utgöra en harmoniserad ''minimistandard''som inte får underskridas av det enskilda landet.Denna typ av minimiregler används ofta i EG-arbetet. Det uttrycks också klart och tydligt iutkastet att det inte finns något hinder förfördelaktigare regler på detta område om ett enskiltland så skulle önska.EG:s medlemsländer är överens om att ta hänsyntill de uppräknade principerna vid eventuellaändringar i den nationella lagstiftningen. 1995 skallde individuella nationellalagstiftning vara i överensstämmelse med reglerna,men det konstateras också att principerna inte ärtvingande för de enskilda länderna.Det skall också poängteras att denna resolution inteskall gälla för personer som beviljats flyktingstatus,eftersom vissa har andra regler förflyktingar.Vid ett svenskt medlemskap i kommer Sverigeatt, efter förhandlingar, bli delaktigt av debestämmelser och principdeklarationer somarbetats fram inom EG före vårt inträde. Om maninom EG-kretsen antagit t.ex. den föreslagnaresolutionen om familjeåterförening utgör den endel av den textmassa har att ta ställning tilli medlemskapsförhandlingarna. Frågan om hurutvecklingen inom EG kommer att påverka Sverigeskall också följas av den parlamentariska kommittésom nu tillsätts.Vad är då en resolution och vad skulle det innebäraom skulle skriva under en sådan? Enresolution är ett icke-bindande folkrättsligtinstrument som kan uppnå en viss bindning genomatt vara tillräckligt precis i det den föreskriver ellergenom nogsam tillämpning av de länder som skrivitunder den. Resolutioner är ett av de instrumentsom används i EG:s mellanstatliga arbete och deger inga sanktionsmöjligheter. När den europeiskaunionen träder i kraft kommer troligen ävenresolutioner att kunna tolkas av EG-domstolen.Utkastet till resolutionen, som troligengrundar sin interpellation på, omfattar alltsåfamiljeåterförening vad gäller personer som inte ärmedborgare i något i motsats till de EG-rättsliga reglerna som gäller EG-medborgare ochderas anhöriga. Dessutom gäller resolutionen intepersoner med flyktingstatus.Anf. 55 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation omanknytningsinvandring. Av statistiken överbeviljade uppehållstillstånd för de senaste årenframgår klart att just denna typ av invandring ärden som ökat mest. fick 21 000 personer pådetta sätt tillträde till det svenska folkhemmet.Det är därför väldigt viktigt att riksdag och regeringnoggrant observerar den här utvecklingen, studerartillgänglig statistik över olika typer avanknytningsförhållanden, gör internationellajämförelser, beaktar invandringens påverkan påsamhällsekonomin och bedömer det humanitärabehovet. Ja, i korthet skall man ta hänsyn till allanationella och internationella aspekter när detgäller invandring av anhöriga.Statsrådet uppehåller sig i sitt svar mycket vid EG-rätten avseende den fria rörligheten inom det storaEES-område som vi förhoppningsvis snart befinneross i. Min fråga avser naturligtvis inteflyttningsrörelser inom EES-området, utan densyftar på invandring av flyktingskäl eller avliknande skäl. Det är den bakomliggande orsaken.Det börjar för övrigt bli otidsenligt att användaordet invandrare för person som flyttar inom EG-och EFTA-området. Om jag som sörmlänningskulle flytta till , eller Normandiekänner jag mig inte i någotdera fallet som en riktigutvandrare, lika litet som jag skulle betrakta enperson från , eller sominvandrare bara därför att han bosätter sig iStockholm.Av de 21 000 anhöriga som fickuppehållstillstånd är också det absolut övervägandeflertalet från länder utanför det blivande EES-området. I grova drag sammanfaller derasursprungsländer med de länder som är mestförekommande när det gäller flyktinginvandring.Låt oss därför koncentrera debatten kring dessakategorier och lämna de medborgare som omfattasav EES.Statsrådet må förlåta mig att jag i min interpellationtalar om EG-regler, när -- som jag nu förstår avinterpellationssvaret -- jag skulle ha nämnt att dethär handlar om ett arbete mellan sominte direkt gäller EG-rätt utan ligger på en merafolkrättslig konventionsbas. Det är ju faktiskt enformell skillnad. Men, , vi menar välsamma sak, så vi kan hoppa över en byråkratisktolkning!Dessa konventioner försöker skapa gemensammadefinitioner och en gemensam syn på det regelverksom sedan skall utformas på nationell bas. I den härfrågan handlar det om den s.k.Dublinkonventionen, där bl.a.anhörighetsbegreppet definieras. Eftersom det ärsnävare än den nuvarande svenska tolkningen,frågade jag efter regeringens syn på en eventuellharmonisering.Vid Lissabonmötet mellaninvandrarministrar uppmanades dessutom till ettsamarbete med EFTA-länderna iharmoniseringsfrågor.Jag har egentligen inte fått något svar på dendirekta frågan i min interpellation, nämligen omregeringen avser att harmonisera vår politik medEG:s när det gäller anhörighetsbegreppet, som detdefinieras i . Enligt minmening är våra regler för generösa och avvikerkraftigt från de olika nationella regler som olikaEG- och EFTA-länder tillämpar.Jag hoppas att den parlamentariska kommitté somnu skall tillsättas får klara direktiv att studerakonsekvenserna av den nuvarande politiken och geförslag till harmonisering.Personligen anser jag att det i de flestaanknytningsfallen bör krävas ekonomiska garantierför invandrares försörjning. Det kan egentligensynas mycket skäligt, eftersom anhörighetskriterietjust gäller ''person som är väsentligen beroende aven i bosatt person''. Vill en tidigareinvandrare ta hit sina barn, föräldrar eller annansläkting, kan det ju inte vara fel att han eller honockså åtar sig att för åtminstone fram itiden svara för deras försörjning och inte utgår ifrånatt det är samhällets uppgift. Visst kan det givetvisfinnas fall där vi av humanitära skäl bör och fåracceptera att den nya invandraren inte har någraekonomiska resurser. Men grundregeln bör vara ettkrav på ordnat livsuppehälle.