prot · GH0910 · 1993-10-19 00:00:00 — Mendå lyssnade ingen.Jordbruksministern förklarar att en skogsägare kanreklamera en vara som är felaktig. Men det är inteså lätt att reklamera en vara, som varit i jorden i15--. Det handlar ju om sådana tidsperspektivnär det gäller dessa plantor.Det är underligt att man alltid skall skjuta överansvaret på den enskilda människan, i detta fall denenskilda skogsägaren, när det uppstår sådana härproblem. Statens myndighet har ju inte enbart givitråd och anvisningar utan har också marknadsförtoch sålt denna vara. I stället för att rekommenderaatt skogsägaren skall stämma staten och begäraersättning, skulle man kunna starta en samordnadutredning och klarlägga problemet ordentligt. Manblandar in så många andra saker. Det behövs enordentlig utredning så att man om möjligt kanfastställa ansvaret och skadeståndsskyldigheten.Anf. 181 Jordbruksminister ():Herr talman! Det är riktigt som att denna diskussion har pågått . Det är fråga om försyndelser som gjordesför . Det är också därför somSkogsstyrelsen har tittat på detta problem och, somjag refererade , kommit fram till att det finnsen hel del skogsplanteringar från dessa år som inteär bra. Men inte den övervägande delen utan enrelativt begränsad del av planteringarna har blivitdålig, och det är inte alla planteringar med t.ex.täckrotsplantor av detta slag som har drabbats.Därför är det mycket svårt att göra en utsaga omvem som bär skulden.Det har faktiskt kommit in ganska mångareklamationer i dessa sammanhang. Det komväldigt många . Såvitt jaghar kunnat förstå arbetades det då inomskogsägarrörelsen, eftersom man skrev på i principlika blankett och reklamerade. Det har alltsåfunnits en aktivitet. Jag tror inte att vi kan kommaså värst mycket längre just . Det viktiga är att viser till att problemet inte upprepas och att vi tarlärdom av det som har hänt.Anf. 182 (-):Herr talman! Det är klart att det är viktigt att manser till att detta inte upprepas. Men man måsteockså åtgärda det som redan har hänt. Det finns juregionala skillnader i fråga om dessa problem. Därklimatet är kärvt har man tydligen de störstaproblemen. Man lär kunna ta upp plantor somsattes och läsa texten på papperetsom sitter omkring plantan, eftersom klimatet ärsådant att papperet inte har förmultnat. Därför ärdetta kanske ett problem för Norrland.Många påstår att detta är en tidsinställd bomb.Plantan kan växa och växa riktigt bra.Men när rötterna med tiden kläms åt, får plantanproblem med försörjningen och dör eller blåseromkull på grund av ett dåligt utvecklat rotsystem.Anf. 183 Jordbruksminister ():Herr talman! Det är rätt att svaga marker och kallalägen har medverkat till att problemen uppkommit.Vi har därför en regional skevhet med störreproblem norröver.Detta förändrar dock inte totalbilden, dvs. att denövervägande delen av planteringarna inte hardrabbats. Vid en kontroll med stora skogsägare ochmed har man kommit fram till attproblemet inte skall övervärderas. Det viktigaär att vi ser till att inte göra dumheter införframtiden.Den låga förmultingsgraden på papperet i norr kanmöjligen underlätta bestämmandet av vem somsålde plantan för 20 år sedan.Anf. 184 (-):Herr talman! Jag kan självfallet inte tvingajordbruksministern att ta initiativ till en utredning idenna fråga. Eftersom jordbruksministern nämneratt det har kommit in ett antal reklamationer ochatt skogsägare hör av sig skulle jag vilja att hanöverväger att fundera på saken ytterligare ochåtminstone försöker skapa samordning aveventuella åtgärder. Varje enskild skogsägare skallinte behöva inleda processer var och en på sitt hållför att få sin rätt i frågan.Anf. 185 Jordbruksminister ():Herr talman! Denna fråga debatterades flitigt iriksdagen och runt 1990. Minföreträdare gav ett svar här i kammaren sedan.Vår bedömning är att situationen intenämnvärt har förändrats . Jag skall gärnasäga att jag naturligtvis skall fundera på dennafråga, liksom på alla andra frågor, om det finnsallvarliga signaler. Jag vill inte på något sätt avvisaden möjligheten.Min bedömning är dock att någon särskildåtgärd inte är nödvändig.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på fråga 1993/94:47 om handelshindervid export av papperAnf. 186 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vad jaggör för att få bort den belgiska s.k. ECO-taxen,som han menar diskriminerar svensk export avpapper och kartong till Belgien.Det belgiska parlamentet antog ensärskild lag om miljöskatter för bl.a.dryckesförpackningar, bekämpningsmedel,batterier och pappersprodukter. Lagen träder ikraft beroende på vilken typ avprodukt det gäller. Sålunda utgår miljöskatt påreklamtryck från , men skatt påtidningspapper (dagstidningar) utgår först den 1januari 1995. Vissa pappersprodukter, t.ex.tidskriftspapper och pappersförpackningar förlivsmedel annat än drycker, är helt undantagna frånskatteplikt. I lagen föreskrivs att en särskild skall inrättas. Denna harrätt att föreslå att vissa skatter ändras, ges en annanutformning eller slopas om skatterna riskerar atthota sysselsättningen eller annars visa sig mindreändamålsenliga från miljösynpunkt.Lagen ger inte rätt att diskriminera vissa produkterpå grund av deras ursprung. Skulle det visa sig attlagens bestämmelser, då de omsätts i praktiken,kommer att innebära en diskriminering eller påannat sätt skapa otillåtna handelshinder för svenskaprodukter, kommer vi givetvis att ta upp detta pålämpligt sätt, t.ex. inom eller med stöd avEES-avtalet.Jag vill understryka att regeringen självfallet delarden målsättning som ligger till grund förövervägandena att införa särskilda miljöskatter iBelgien, nämligen behovet av att skydda miljön ochhushålla med tillgängliga resurser. Även i Sverigebedrivs ett mycket aktivt arbete för att minskaavfallsmängder och främja återanvändning ochåtervinning.Anf. 187 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.Bakgrunden till frågan är naturligtvis oron försvensk skogsindustris framtid. Vi vet att svenskskogsindustri bidrar med den största delen avnettoimporten av kapital till . Vi vet att denär mycket effektiv och att miljöinvesteringarna harvarit omfattande under de senaste åren.Det är naturligt att vissa länder, i det här falletBelgien, vill skydda sin egen industri. Den har inteden effektivitet som den svenska pappersindustrinhar.De flesta försöker nu att arbeta för att skapakonkurrens på lika villkor. Jag tycker därför att denlag som successivt kommer att träda i kraft ärstötande.Papper är en förnyelsebar råvara. Hur man än betersig med papperet ingår det i ett naturligt kretslopp.Därför är motivet till lagen tvivelaktigt i dettahänseende.Jag efterlyser initiativ från statsrådet , såatt han så att säga stämmer i bäcken.Anf. 188 Statsrådet ():Herr talman! Jag delar givetvis omsorgen om densvenska skogsindustrin. Jag kan försäkra att vi påolika sätt och i olika sammanhang bevakar densvenska skogsindustrins intressen påexportmarknaderna.Så har skett också i detta fall i den meningen att vihar agerat gentemot belgiska vederbörande för attförsöka åstadkomma att skatten får en sådanutformning att den inte diskriminerar den svenskaskogsindustrin.Det är alldeles uppenbart att man i har tagitintryck av de uppvaktningar som har gjorts frånutländsk sida. Det har inte bara skett från svenskutan också från andra länders sida. Jag ser som har tillskapats somett uttryck för detta.Jag vill ändå säga att jag åtminstone inte i dagslägetär beredd att i första hand uppfatta den åtgärd somhar vidtagits som ett sätt att diskriminera utländskaproducenter eller, för att vända på det, som ett sättatt främja den belgiska industrin. Det är snarare såatt det finns en omsorg om att främja återvinning.I detta fall, liksom i många andra fall, blir det enbesvärlig avvägning mellan å ena sidan de syftensom miljöskatterna är avsedda att främja och åandra sidan de intressen som vi givetvis vill verkaför, nämligen en fri handel.I dagsläget är jag icke beredd att säga attmiljöskatten strider mot de handelspolitiskaintressena och att de miljömässiga intressena taröverhanden. Vi kommer dock att nära följautvecklingen av ärendet.Anf. 189 ():Herr talman! Jag delar inte riktigt uppfattningenom att ECO-taxen inte är på väg att skada handelnoch om att man inte vill skydda egna intressen iBelgien. Det är nämligen så, om jag inte ärfelunderrättad, att den s.k. ECO-taxen omfattarden belgiska hemmaproduktionen och importen,men inte den belgiska exporten av papper.Jag vet att man i har protesterat mot ECO-taxen. Jag vet också att frågan har diskuterats iTyskland, där man har avfört sådana härsynpunkter.Jag skall ge ett exempel som visar att man kan seECO-taxen som ett handelshinder. Inblandningenav returfiber i tidningspapper skall i vara sålåg som . egen produktion avtidningspapper är ganska hög. När det däremotgäller övrigt tidningspapper skallinblandningsnivån vara , och lagen träderi kraft . Den tillverkningen är väldigtliten i Belgien.Anf. 190 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill inte påstå att det här inte ärnågot handelshinder. Det kan mycket väl vara så attdet blir ett handelshinder. I viss mening är det så,att alla miljöskatter riskerar att påverka deninternationella handeln, och många gör det. Ickedesto mindre kan det finnas fall där vi finner attskälen för miljöskatter tar över de handelspolitiskaintressena. Det är en besvärlig avvägning. Vad vi påsvensk sida framför allt vill verka för är att demiljömässiga bestämmelserna får en sådanutformning att de till sin karaktär ärickediskriminerande. Om man drar den fullakonsekvensen av ett resonemang som säger att manskall vända sig mot varje miljöskatt som påverkarhandeln, tror jag att man definitivt kan skrinläggaplanerna på att över huvud taget införa några somhelst miljöskatter.Anf. 191 ():Herr talman! Det här fallet är faktiskt litet speciellt,därför att om detta skulle bli omfattande i ,kommer man inte att klara pappersproduktionen iframtiden. I vart fall klarar man inte svenskskogsindustri, därför att den enligt mitt sätt att sehar en global uppgift när det gällerpappersproduktionen eftersom vi har väldigtmycket skog i . Man kan icke tillverkapapper utan en ansenlig mängd s.k. färskfiber ellerjungfrufiber. Därför ser jag det mer som att detbehövs en överenskommelse över gränserna omhur man skall klara miljöproblemen. De är inte såenkla att varje land kan lösa dem med miljöskatter.Anf. 192 Statsrådet ():Herr talman! För det första, visst är det här falletspeciellt. Varje miljöfall är speciellt. Det ligger isjälva sakens natur. Man måste därför titta på varjefall för sig.För det andra delar jag helt uppfattningen att detkommer att behövas jungfrufibrer ipapperstillverkningen, vilket gör att vi aldrigkommer att slås ut helt från marknaden. Vikommer alltid att ha en viss avsättning för vårexport, men icke desto mindre kan detta utgöra etthot mot den svenska exporten, vilket vi har allanledning att uppmärksamma.För det tredje är det av det skälet som vi mycketnoggrant kommer att följa utvecklingen på det härområdet, för att se om någon ytterligare åtgärdpåkallas från vår sida. Då kommer vi framför alltatt ha ickediskrimineringsaspekterna för ögonen.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1993/94:38 om permissionfrån sluten psykiatrisk vårdAnf. 193 Statsrådet ():Herr talman! har frågatsocialministern vilka åtgärder han avser att vidtaför att stävja släpphäntheten och frikostighetenmed persmissioner till våldsverkare som är intagnaför sluten vård och som uppenbart är livsfarliga föromgivningen när de är på fri fot. Arbetet inomregeringen är så fördelat att det är jag som skallsvara på frågan.Göthe tar i sin fråga upp ett beslut somJustitieombudsmannen fattade . Efteratt ha läst igenom beslutet kan jag konstatera attkritiken gäller ett antal permissionsbeslut somfattades tidigare än , dvs. innanden nya lagen om rättspsykiatrisk vård trädde ikraft.Vid förra veckans frågestund, där upp en liknande fråga, förklarade jag attskyddet för allmänheten har stärkts genom den nyalagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård.Tingsrätten kan besluta om särskildutskrivningsprövning när den dömer någon tillrättspsykiatrisk vård. Det är då länsrätten sombestämmer om patienten får vistas utanförvårdinrättningens område. Åklagaren har i sin turmöjlighet att överklaga beslutet.I lagen anges uttryckligen att skyddsaspekten skallvägas in vid prövning av utevistelser för patientersom genomgår rättspsykiatrisk vård. att arten av brottsligheten och risken föråterfall särskilt skall beaktas vid beslut ompermission. Det är enligt min mening av största viktatt skyddaspekterna prövas noggrant i varje enskiltfall. Det finns dock inga bedömningsmetoder somhelt kan garantera att en person som genomgårrättspsykiatrisk vård inte kommer att begå nyabrott vid permission eller efter utskrivning.Socialstyrelsens regionala tillsynsenhet i Örebrogenomförde -- dvs. tre dagarefter händelsen i -- en inspektion vid Säterssjukhus. Regionala tillsynsenheten kommer senarei höst att avrapportera sina erfarenheter fråninspektionen och jag kommer då att få möjlighet attbedöma om några åtgärder behöver vidtas från minsida.Jag vill också hänvisa till det svar som jag gav vidförra veckans frågestund, nämligen att regeringenhar gett i uppdrag att utvärderatillämpningen av den nya psykiatrilagstiftningen.Som framgick av svaret är jag inte beredd att lämnanågra åtgärdförslag innan jag tagit del avSocialstyrelsens utvärdering.Anf. 194 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Att jag ställdeen liknande fråga för sedan visar påmångfalden av sådana här otäcka händelser.Jag konstaterar till min glädje att det har gjorts eninspektion vid Säters sjukhus och att detuppenbarligen är min fråga som har föranlettinspektionen. Min fråga ställdes ,och genomfördes inspektionen vidSäters sjukhus av regionalatillsynsenhet i . Då utgår jag från att mansnabbt kan sortera ut det väsentliga som kom framvid inspektionen och mycket snart ge ett svar tillstatsrådet, därför att när sådant här ständigtinträffar och människor blir dödligt skadade menarjag att det inte finns utrymme att invänta enbyråkratisk handläggning. Jag tycker attSocialstyrelsens handläggning som statsrådet gavbesked om för sedan, vilket visserligen varpositivt, har varit litet långsam. Min fråga är: vilja skynda på handläggningen?Anf. 195 Statsrådet ():Herr talman! Först kommentar,att det var hans fråga som hade föranlettinspektionen. På den punkten har jag ingenkännedom om ärendet. Jag kan bara konstatera attdet när det gäller att två händelser följer påvarandra inte är självklart att den första har orsakatden senare, men det kan ju förstås vara så.Vad det gäller sättet att handlägga ärendet har man,vilket både och jag har konstaterat,från sida varit mycket snabb,oavsett vad det hela gäller. Jag räknar med att dekommer att ge mig ett svar så fort de har kunnatsammanställa det hela. Jag har ingen anledning atttro att man på den här punkten agerar specielltbyråkratiskt. Jag kommer att ta del av den rapportsom kommer att lämnas till mig.Anf. 196 ():Herr talman! Jag tackar för dessa ytterligare svar.Bakgrunden till just den här frågan är den händelsesom utspelades i ,då en patient vid Säters sjukhus som var dömd tillsluten psykiatrisk vård gick ut på frifot i samhället och gjorde sig skyldig till övergrepp.Den här personen är en notorisk återfallspatient.Denna gång var det alltså en 18-åring som på intetsätt var känd från något kriminellt eller annatvådligt sammanhang som blev ett oskyldigt offer.Trots två skott i ryggen har 18-åringenuppenbarligen överlevt, och det skall vi vara evigttacksamma för. Men tänk om han nu hade avlidit!Vilken väldig reaktion det skulle ha blivit frånallmänheten, därför att det handlar ju om -- det ärbakgrunden till mina frågor -- att allmänheten skallha ett skydd. Därför upprepar jag här till statsrådetangelägenheten av en snabb handläggning. Det ärinte statsrådet som är långsam i hanteringen, menjag är rädd för att det kan gå långsamt i denbyråkratiska hanteringen.Anf. 197 Statsrådet ():Herr talman! Jag ser inte någon anledning att delaGöthe oro på den punkten, utan jagräknar med att kunna få in den här rapporten.Vi har tidigare varit inne på den härtypen av frågor som har att göra med det moderna,civiliserade samhällets allra svåraste frågor,nämligen avvägningen mellan å ena sidan det skyddför allmänheten som vi brukar kalla församhällsskydd och å andra sidan det djupthumanitärt problematiska i att under långa, långaperioder hålla människor inlåsta för brott de harbegått eller därför att de behöver psykiatrisk vårdav olika slag.Som jag nämnde i mitt inledande svar är det dockså, att det inte finns några bedömningsmetoder somhelt kan garantera att en person som genomgår denhär typen av vård inte kommer att begå nya brott.När det sker är det förstås utomordentligt tragiskt.Anf. 198 ():Herr talman! Får jag bara avslutningsvis säga att vi ijustitieutskottet, där jag är ledamot, har behandlaträttspsykiatrin . Det väcks varje årmotioner som vi handlägger. Vi förväntar oss enutvärdering av den förändring som skedde sedan.Vi kan dess värre notera att det är nästintill samma fart på svängdörrarna på en del ställen.Om det hade funnits interneringsstraff hadeden här mannen inte fått gå ute på fri fot. Men nugör man inom rättspsykiatrin en bedömning att detskall finnas andningshål i tillvaron, och då ärvederbörande ute ensam, på obevakad permission.Det är det som är så farligt.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1993/94:50 om dispens frånbestämmelserna om husläkareAnf. 199 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen kommer att se över möjligheterna tilldispens från bestämmelserna om husläkare.Husläkarreformen är en angelägen reform varssyfte är att öka tillgängligheten och kontinuiteten iden öppna vården. Inte mindre viktigt är attreformen stärker den enskildes inflytande.De viktigaste bestämmelserna om husläkare finns ilagen (1993:588) om husläkare och i en ändring i 5 §hälso- och sjukvårdslagen (1982:763).Lagbestämmelserna träder i kraft den 1 januarinästa år.Regeringen kan inte ge dispens frånlagbestämmelser. Enligt min mening finns i dettasammanhang heller inget sådant behov medanledning av de övergångsbestämmelser som finnsi anslutning till lagbestämmelserna om husläkare.Landstingen kan fram till utgången av år 1995begränsa sitt ansvar för att organisera den öppnavården så att alla som är bosatta inom landstingetfår tillgång till och kan välja en husläkare. Ipraktiken innebär detta att sjukvårdshuvudmänneninte behöver ha några husläkare i sin egenorganisation och inte behöver ge alla invånaremöjlighet att välja en husläkare förrän efter dennatidpunkt.Jag anser att övergångsreglerna gersjukvårdshuvudmännen tillräckligt rådrum attgenomföra husläkarreformen.Anf. 200 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet försvaret på frågan. Statsrådet kanske har vissförståelse för att jag inte är nöjd med svaret.Att jag inte är nöjd kanske spelar mindre roll, ändet faktum att man runt om i flera landsting ärväldigt missnöjd med beslutet om husläkare. Jagoch många har förståelse för bevekelsegrunderna,dvs. att öka kontinuiteten, öka närheten osv., menvi betvivlar att det kommer att uppnås medhusläkarreformen.Jag undrar därför om statsrådet har tagitdel av skriverierna, exempelvis från ,och och från enrad andra håll. I exempelvis säger bl.a.distriktsläkare och politiker att det handlar om enslakt av primärvården. Andra säger atthusläkarreformen slår sönder vården i Blekinge.Det har alltså kommit en rad protester mothusläkarlagen, och det är det som har föranlett minfråga. Bl.a. i har man sagt att man i denhär situationen vill uppvakta statsrådet omalternativ. Man nöjer sig alltså inte med att förhalaeller avvakta med att införa det hela, som statsrådetanför i svaret, utan man vill ha dispens för att införadet när man själv finner att det skulle gagnaverksamheten.Jag undrar om uppvaktningen har ägt rum, omstatsrådet har tagit del av artiklarna ochskriverierna samt vilka synpunkter regeringen harpå detta.Anf. 201 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan försäkra attjag noga följer utvecklingen i landet i denna försjukvården så viktiga fråga, för att se att dettagenomförs på ett bra sätt och att det som har varitriksdagens intentioner på den här punkten fullföljs,nämligen att varje svensk som vill, för första gångennågonsin, skall få möjlighet att välja sin egenläkare/en fast läkarkontakt.Jag följer bl.a. det som har hänt i . I dehandlingar från därstädes som jag harkunnat ta del av har jag konstaterat att man i sinabeslut har slagit fast att man avser att fullföljaintentionerna i husläkarlagen. Det har skett isamband med en hel del politiskt buller i frågan. Irubrikerna har det handlat om ''nej till husläkare'',men i texterna till de beslut som skulle tas upp ilandstingsstyrelsen -- jag har inte kontrolleratom beslut har fattats, men jag har sett underlaget --är det uppenbart att man avser att följa lagen. Jaghar ingen anledning att tro något annat.I vill man i ett beslut hemställa hosregeringen om en lagändring i en del avhusläkarlagen, nämligen det som har att göra medden s.k. passiva listningen, vad som händer med demänniskor som inte har vare sig valt en husläkareeller aktivt avstått.På frågan om uppvaktning hos mig,kan jag svara att något sådant önskemål icke hadeinkommit till mig så sent som i går när jag var påmin arbetsplats.Anf. 202 ():Herr talman! Jag hoppas då att man fullföljer denintention som man har talat om, dvs. att uppvaktastatsrådet i just den här frågan.Jag kan konstatera att vi har olika synpunkter påhusläkarlagen -- det är inte första gången. Jag harförstått att man i har uttryckt starkaönskemål om att få dispens, men jag hoppas att intenågot landsting sätter sig upp mot lagen, om mannu har fattat ett sådant beslut.Jag har svårt att förstå varför regeringen inte kanacceptera att ett landsting på försök får dispens attlåta bli att genomföra reformen. Då skulleregeringen kunna få många goda exempel, enligtsina egna värderingar, på hur bra det går i de andralandstingen jämfört med i de landsting som har fåttdispens. Skulle inte det vara intressant? Vi skulledå båda få belägg för på vilket sätt primärvårdenblir bättre.Anf. 203 Statsrådet ():Herr talman! Jag gläder mig över det som i och försig är självklart, nämligen att ochjag är helt överens om att de lagar som riksdagenstiftar gäller hela riket -- även före detta danskadelar av riket. Det är bra att vi gemensamt kan slåfast detta från talarstol.Möjligen har jag uttryckt mig oklart i mitt svar,eftersom ånyo upprepar ettönskemål om att skulle få en dispens, somman inte har begärt. Regeringen har inte denmöjligheten. Den lag som har antagitinnehåller inga dispensmöjligheter. Om Blekingemot förmodan skulle skicka in en ansökan omdispens, kommer denna att kunna behandlasmycket snabbt av regeringen, dvs. bara genom ettkonstaterande att lagen inte medger detta.Eva hade en fundering om att det skullevara bra om något område i landet inte infördehusläkare medan resten gjorde det, för att manskulle kunna göra jämförelser. Det är en intressanttankegång. Dock kan vi konstatera att husläkarehar införts på försök i olika delar av landet genomåren och att erfarenheterna av detta har varit goda.Dessutom har vi haft möjlighet att studera andraländer som har haft husläkare. Det har alltsåfunnits många möjligheter att göra jämförelser.Anf. 204 ():Herr talman! Jag tror inte att det är samma sak attha försöksverksamhet eller att gå till , somFolkpartiet gärna gör, och tala om hur utmärkt dethar fungerat med ett husläkarsystem där. Det är enhelt annan sak när vi har en lag och ett förslag somskall genomföras i vårt land. Jag vidhåller att detskulle vara intressant att jämföra detta.Jag förstår den juridiska aspekten att det inte ärregeringen som medger dispens. Vi får då barahänvisa till att fullfölja den uppvaktningsom man har diskuterat och se vilka andramöjligheter det finns att få dispens och vem som , om inte regering eller riksdag skulle kunnagöra det.Anf. 205 Statsrådet ():Herr talman!