prot · GG09112 · 1993-05-18 00:00:00 — Jag beklagar att jaginte fick med lärarna också. Jag instämmer ipåståendet att lärarna för är enmycket central del av skolpolitiken.Vad är bästa skola? Ja, det är inte så enkeltatt man kan titta i facit och säga: Den ser ut så här.Det är inte heller så enkelt att man kan titta på ettland och säga: Där har vi den perfekta skolan.Jag tror att man måste lära från litet olika håll. Mendet finns undersökningar där man i vissutsträckning kan jämföra skolsystem i olika delarav världen. Jag skulle vilja säga att vi på varje punktdär vi känner att vi inte är tillräckligt bra skallförsöka bli bättre och ha som mål att också i deeuropeiska sammanhangen kunna stå upp och säga:Vi tycker, utifrån de kunskaper som finns om olikaskolsystem, att vi håller en tätposition i . Dåhar vi nått målet. Men det kanske inte går hur fortsom helst. I vart fall går det inte på ett och ett halvtår.Anf. 123 ():Herr talman! Svaga elever är för mig en viktig fråganär det gäller kvaliteten i skolan. För vilka gällermålsättningen? Är det en skola som är bra för allaeller är det en elitskola? Vilkautvärderingsinstrument tänker sig för att kartlägga detta?Jag återkommer till frågan: Finns det någonförebild i ? När regeringen satte upp måletEuropas bästa skola, måste man ändå ha tänktigenom frågan. Regeringsdeklarationen är ettviktigt dokument som noga penetreras, till varjestavelse, varje bokstav. Det måste ha funnits någonsom då, 1991, var bättre än vi enligt regeringensbedömning. Vilket land är det som vi skall hinna ifatt med den politik som regeringen bedriver?Anf. 124 (m):Herr talman! Jag tar ett litet exempel. Vi vet attFinland är något bättre än vi när det gällerläsförståelse i vissa ämnen. Det finns mängder avolika exempel. Men ta nu inte det korta svaret somett enkelt svar på den frågan!Jag vill gärna säga något om de svaga eleverna. Detstår i skollagen och i läroplanen att elever medsärskilda behov skall få det stöd de behöver. Dettycker jag är oerhört viktigt att understryka.Det finns en del rapporter och statistik, som ännuinte har analyserats, som tyder på att det har sketten och annan försämring. Jag vet att man i bl.a.Stockholms kommun blev mycket oroad över enlokal undersökning som gällde elever med särskildabehov.Det man då gjorde var att gå tillbaka till varjerektor för att be dem gå igenom hur det såg ut påvars och ens skola. Detta hade ju att göra med delokala budgetarna. Det gjordes då en delförändringar lokalt som har visat att man i några fallt.o.m. har organiserat verksamheten så att stödet ärbättre. Man lägger något mer av resurserna på desvaga eleverna. Det tycker jag är ett utmärktexempel.Men jag tror att det är väsentligt att man noga följervarje resultat som har att göra med elever medsärskilda behov. Det är i tider av trång ekonomi lättatt den som är svag och de som inte är så mångasätts på undantag och det får inte ske. Det vore ettbrott mot vår skollag, mot vår läroplan och mot deambitioner som vi måste ha om vi skall skapaEuropas bästa skola.Anf. 125 ():Herr talman! Vi har fått ett konkret svar, attFinland i vissa avseenden skulle vara bättre änSverige. Vi får titta på det och fortsätta debatten iinterpellationsdebattens form, så att vi kanfördjupa oss litet bättre i den här frågan.Jag kan notera att regeringen för drygt ett och etthalvt år sedan lovade förbättringar av skolanskvalitet. Alla tecken man ser när man är ute ochskaffar sig erfarenheter på fältet är att det har blivitsvårare för eleverna i skolan, därför att antaletlärare i förhållande till elever har minskat. Hjälpentill de svaga har försämrats.När jag ställer frågan hur det blir med Europasbästa skola, svarar skolministern att det i stort settinte har blivit sämre. Det är en ganska nedtonadattityd från regeringens sida. Jag noterar detta.Sedan får vi återkomma till en fördjupad diskussionom detta. Jag menar faktiskt att kvaliteten i skolandess värre har blivit sämre.Anf. 126 (m):Herr talman! Jag beklagar när man inte lyssnar påde svar som jag ger. Jag beklagar också när man villtolka in försämringar som inte har skett. Det ärockså viktigt att använder ett konkretunderlag när det gäller att följa upp hurkommunerna sköter ansvaret förskolverksamheten, som är så central för samhälletsutveckling.Jag vill också påpeka att jag i en replik faktisktframhöll att man i har konstaterat vissaförbättringar i stödet till svaga elever, vilket jagtycker är ett plus. Jag hoppas att vi skall kunna sesådana också på andra områden.Hade jag haft till förfogande, skulle jagha kunnat redovisa många förändringar till detbättre. Det gäller inte minst upprustning av enmängd skolor runt om i landet. Men det är intestatens förtjänst, utan det är kommunerna som haransvaret för detta.Det som vi nu håller på med är att utarbeta förslag,som förhoppningsvis kommer att läggas fram innanriksmötet har avslutats, vad gäller läroplaner ochbetyg. Vi sätter där upp målen, ambitionerna ochramarna för hur svensk skola skall utvecklasframöver.Jag ser fram emot fortsatta debatter också utifrånden verklighet som vi befinner oss i, så att viverkligen kan fastställa mål för denna viktigaverksamhet.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1992/93:649 om åtgärder föratt stärka tilltron till rättsväsendetAnf. 127 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att stärkamänniskors tilltro till rättsväsendet så att de kännertrygghet inför det rättssystem som vi har i Sverige.I sin fråga beskriver ett fall där enåklagare lagt ned ett åtal om ansvar för entrafikolycka. Han uppger att åklagarens beslutväckt protester och lett till att människor frågar sighur det står till med rättsväsendet och rättvisan iSverige.Som väl måste känna till får jag somjustitieminister inte uttala mig om ett enskilt fall. Vihar i , liksom i de flesta andra rättsstater, ettsystem där domstolar och myndighetersjälvständigt tillämpar lagar och andrabestämmelser. Just denna självständighet vidprövningen av enskilda fall utgör en viktig garantiför rättssäkerheten här i landet.Det är ofrånkomligt att enskilda domar och beslututsätts för kritik. Att så sker är en självklarhet i ettdemokratiskt samhälle och måste accepteras närkritiken rör rena bedömningsfrågor. I de flesta fallfinns ju dessutom en möjlighet till överprövningefter överklagande. Om kritiken däremot hänförsig till frågor som rör gällande lagstiftning, finnsanledning att noga överväga om lagen bör ändrasså att den bättre kan bidra till att skapa tilltro tillrättssystemet. Jag vill påstå att vår nuvaranderegering varit betydligt mer lyhörd på detta områdeän de tidigare socialdemokratiska.Ett flertal lagändringar i syfte att närma regelverkettill det allmänna rättsmedvetandet har redanantagits på regeringens initiativ. Dessa innebär delsatt straffet kommer att skärpas för ett antal brottdär den nuvarande straffskalan inte kan ansestillräcklig för de allvarligaste fallen, dels att denobligatoriska halvtidsfrigivningen avskaffas, delsatt narkotikastrafflagen ändras, bl.a. för att man påett effektivare sätt skall kunna ingripa även moteget bruk av narkotika.Ett område där den nuvarande lagstiftningen medrätta har utsatts för kritik ärtrafiknykterhetsbrotten. Här ligger regeringenlångt framme i arbetet med att åstadkomma enändring. Ett förslag till sänkt promillegräns ochskärpt påföljd för grovt rattfylleri bereds förnärvarande. Ett lagförslag kan vara färdigt tillhösten.På en rad andra områden ses lagstiftningen över.Det gäller bl.a. påföljdssystemet, där såväl reglernaför påföljdsval som nya påföljdsformer övervägs,behandlingen av unga lagöverträdare, där ettbetänkande kommer att presenteras ,samt vissa bestämmelser om sexualbrott mot barn.Vidare har en promemoria presenteratsmed ett flertal förslag till lagändringar som har tillsyfte att stärka brottsoffrens ställning.Detta är åtgärder som, tillsammans med en fast ochkonsekvent förd kriminalpolitik, har stor betydelseför att människor i ett längre perspektiv skall kunnakänna tilltro till rättssystemet.Det är emellertid helt klart att denna tilltro till stordel också är beroende av hur den kriminalpolitiskadebatten förs och hur hanteringen avuppseendeväckande brott refereras imassmedierna. Alltför ofta har felaktigt ellerofullständigt återgivna fakta om ett enskilt fall fåttutgöra underlag för en allmänt hållen kritik moträttsväsendet som helhet. Det är viktigt för tilltrontill rättssystemet att debatten åtminstone här ikammaren är saklig och underbyggd av kunskaperom systemets sätt att fungera.Anf. 128 HANS ():Herr talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret, även om jag hade en förhoppning att detskulle vara mer distinkt och uttömmande. Jag ärmedveten om att justitieministern inte kan besvarafrågor som rör ett enskilt ärende. Men jag tycker attdet jag har redovisat i min frågeställning är av såstor principiell betydelse att det fanns skäl att ställafrågan.Sedan jag ställde frågan har problemet medmänniskors tilltro till rättsväsendet aktualiseratsytterligare. Jag tänker då på visningen avbarnpornografifilmer som har ägt rum i Stockholmstingsrätt. Justitieministern kommenterar också deti svaret.Människor i allmänhet anlägger en aspekt grundadpå sunt förnuft på hur saker och ting hanteras. Detrimmar illa med det allmänna rättsmedvetandet närman upplever att rättvisa inte skipas. Det ärförståeligt om både anhöriga och allmänhet blirupprörda när man inte går till botten och ett ärendeinte får en ordentlig prövning i domstol. Det gälldeju här en mycket svår trafikolycka där detuppenbarligen fanns många oklarheter. Jag villdärför fråga justitieministern om hon inte anser attdet är viktigt att svåra trafikolyckor, där det råderoklarheter om trafikbrott osv., får en rättsligprövning i domstol.Anf. 129 Justitieminister ():Herr talman! efterlyser ett merdistinkt och uttömmande svar. Jag måste påminnaom att fråga helt och hållet hänförsig till ett enskilt fall. Med de regler som har antagit, som jag tycker är riktiga, får ettstatsråd inte kommentera ett enskilt fall.Om vi skall se det generellt skulle jag vilja säga attdet, oberoende av vilken typ av brott sommisstanke avser, är viktigt att vi har enåklagarorganisation och en polisorganisation somger oss möjlighet att på ett djupt sätt görautredningar. Detta är min fasta övertygelse. Dethar jag visat bl.a. genom att ,efter det att den nuvaranderegeringen tillträdde, ta initiativet till att tillsätta de1 000 polistjänster som då var vakanta. Enförutsättning för att vi skall kunna göra gedignautredningar är att vi har polismän på de tjänster därutredningarna skall ske. Vi är säkert helt överenspå denna punkt, att utredningar skall göras gediget.Då måste man också skapa förutsättningar. Det ären av mina uppgifter, som jag tar på allvar. Dettycker jag också att jag har visat tydligt.Anf. 130 HANS ():Herr talman! Jag påpekade redan i mitt förstainlägg att jag är på det klara med attjustitieministern inte kan kommentera enskildaärenden. Det har heller inte varit min avsikt. Jagville få till stånd en principdiskussion, medutgångspunkt i ärendets karaktär, om det inte ärangeläget med ändringar i nuvarande regelverk.Jag menar att det är angeläget med ändringar sominnebär att denna typ av trafikolyckor, där såmånga oklarheter föreligger, får en rättsligprövning i domstol, så att polisutredningarnanagelfars och människor kan få frågeteckenuträtade.Jag är väl medveten om att justitieministern är merinsatt i juridiken än jag. För oss somriksdagsledamöter och folkvalda är det angelägetatt spegla det missnöje och den kritik och oro somfinns hos människor. Det är det jag vill peka på idenna fråga.Anf. 131 Justitieminister ():Herr talman! Det är otroligt viktigt att vi allagemensamt arbetar för att skapa ett förtroende förrättssystemet. Det gör vi genom att skapaförutsättningar för polisens arbete och genom detomfattande lagstiftningsarbete som är på gång påkriminalpolitikens område. Men vi skall inteunderskatta den debatt som förs -- jag tog upp det islutet av mitt svar. Jag är personligen övertygad omatt en del av den bristande tilltron beror påden vridna debatt som förs och där allmänheteninte får ta del av de verkliga förhållandena, utan detstora intresset fixeras vid braskande rubriker. Menhär finns som sagt också många och stora brister,som vi successivt håller på att avhjälpa.Anf. 132 HANS ():Herr talman! Jag kan hålla med justitieministernom att det finns exempel på att informationen tillallmänheten har varit rent av vilseledande,subjektivt värderat, i sådana här fall. Det fall somjag exemplifierade med och som jag tror attjustitieministern har fått en del handlingar om visarändå att man har gått väldigt grundligt till väga föratt undersöka hur saker och ting har hanterats, mendet verkar som om det fortfarande råder oklarheterpå en mängd punkter. Det tycker jag ärotillfredsställande såväl för anhöriga som förallmänheten. Dessa frågetecken bör rätas ut.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1992/93:650 omsammanslagning av . 133 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omjag kommer att verka för att nuvarandeorganisation med vaktlag i kommer attfortsätta även om Eslövs och Lunds polisdistriktslås samman.Under de senaste åren har utvecklingen inomPolisen gått mot en ökad decentralisering medstörre möjligheter för polismyndigheterna attbestämma sin organisation. Den 1 juli förra åretgenomfördes ett nytt budgetsystem vilket innebaratt huvuddelen av medlen för Polisens verksamhetnumera anvisas över 24 länsramar somlänsstyrelserna förfogar över. infördes enny enhetlig regional ledningsorganisation inomPolisen, den s.k. länspolismästarmodellen. Dessatvå reformer har inneburit en kraftigdecentralisering från regeringen ochRikspolisstyrelsen till länen och de lokalapolismyndigheterna. I många fall fattas nu beslutenom organisation och verksamhetsinriktning avkommunalt förankrade förtroendemannaorgan,nämligen polisstyrelser och länsstyrelsernasstyrelser.Med hänsyn till det statsfinansiella läget har nukraven på effektivitet i polisverksamheten skärptsytterligare. Regeringen har därför iplaneringsdirektiven för polisväsendet införkommande budgetår uppdragit åt länsstyrelsernaatt utarbeta rationaliseringsplaner för Polisen inomresp. Meningen är att genomorganisationsutveckling och andra åtgärder minskakostnaderna utan att detta drabbar den operativapolisverksamheten. För att ge länsstyrelsernaförutsättningar att på ett effektivt sätt driva dettarationaliseringsarbete har regeringen genomändringar i polisförordningen delegerat tilllänsstyrelserna att bl.a. besluta om indelningen ipolisdistrikt.Som exempel på de vinster som kan göras viddistriktssammanslagningar vill jag peka på dennyligen genomförda sammanslagningen avpolismyndigheterna i och . Detberäknas att man genom dennaorganisationsförändring kunde frigöra ca 20 poliserför andra viktiga uppgifter. genom att ett antal dubbelfunktioner kundeundvikas i den nya organisationen.Av det jag nu sagt framgår att det inte är en sak förregeringen att ta ställning till hur Polisen inom ettvisst polisdistrikt organiserar sin verksamhet. Jagskall därför inte uttala mig om vaktlagen hosPolisen i och Lund.Anf. 134 ():Herr talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret.Jag känner litet oro för att det väsentligtförbättrade läget i de mellanskånska kommunerna,som är ett ganska stort geografiskt område,kommer att försämras och att organisationen medde fem vakthavande befälen, som var och en ledersitt vaktlag, som täcker hela distriktet -- ,och -- skall brytas sönder. Som det ärnu har man bevakning -- även omnätterna när de flesta brotten begås. Man serpolisen på gator och torg -- inte bara enstadspolisbil som då och då kör en runda runttorget, utan man känner sin polis.Målet och inriktningen på arbete grundar sig påbudgetpropositionen, och man vill genombrottsförebyggande och brottsbekämpandeåtgärder minska antalet brott.Det här gäller alltså inte bara utryckning då ettbrott har begåtts utan det är fråga om ettgenomtänkt åtgärdsprogram för förebyggande avbrott. Det är dessa förebyggande åtgärder som jaganser är oerhört viktiga och att polisen har ett brasamarbete med socialtjänst och skola -- polisenkänner då till vilka familjer som ärproblemfamiljer.Vi vet att volymmässigt begås de flesta våldsbrotteninom familjerna. Därför har områdespoliserna godnytta av sin lokalkännedom. Att ha goda kontaktermed skolan och att tidigt kunna se vilka barn sommår dåligt är också en av de uppgifter som dessavakthavande befäl arbetar med.Även brott på dansbanor och vid gator och torg kanförebyggas om polisen redan finns på plats. Jag ärorolig för att dessa möjligheter kommer attförsämras om distriktet blir för stort.Anf. 135 Justitieminister ():Herr talman! Jag har full förståelse för denna oro.Jag vill påstå att oron grundar sig till vissdel på en missuppfattning. Det är därför jag harnoga följt utvecklingen efter sammanslagningen avTäbys och två polisdistrikt.Bland det första jag stötte på som nytillträtt statsrådvar oron i dessa distrikt inför den då föreståendesammanslagningen. Efter det attsammanslagningen har genomförts har jag intemötts av någon oro. Jag gjorde senast i förra veckanett besök i det nya sammanslagna polisdistriktet.Jag fick en redovisning som visade det jag nämndei mitt svar, nämligen att ca 20 poliser har kunnatfrigöras för andra arbetsuppgifter. Däremot finnsdet en polismästare färre. Jag fick också redovisatför mig siffror som visar hur man totalt sett har fåttfler poliser ut på gatorna. Distriktsindelningen haringen betydelse för områdes- ochkvarterspolisernas sätt att arbeta.Jag har full förståelse för oron. Jag menar att det ärviktigt att bevaka den lokala förankringen. Därfinns bl.a. möjligheten till att inrätta polisnämnderunder polisstyrelsen -- det är viktigt att påpeka --för att den lokala synen på polisens verksamhetskall kunna beaktas.Anf. 136 ():Herr talman! revisorer har i sin rapportPolisen i samhällets tjänst -- som just nu är ute påremiss -- kommit fram till helt andra slutsatserangående organisationen av polisdistrikten. Detbetonas starkt i rapporten att polisens uppgifterbäst löses på lokal nivå, dvs. så nära människan sommöjligt. Värdet av en bred samverkan mellan olikasamhällsfunktioner betonas. Jag nämnde tidigareatt Eslövs polisdistrikt arbetar på det sättet.Revisorerna menar vidare att man skall låtaprimärkommunerna utgöra självständiga operativapolisområden. Det skapar också bättre betingelserför ett mer aktivt engagemang i kampen motbrottsligheten från kommunens sida. Kommunenfår på ett helt annat sätt en del av ansvaret förbrottsbekämpningen inom sitt område.För mig känns detta oerhört positivt. Jag har erfaritnär jag har pratat med folk att det är just på detsättet de vill att polisen skall fungera, dvs. så näramänniskan som möjligt.Jag vill ställa en fråga till justitieministern.Det sägs att de små distrikten har fått för mycketpengar på bekostnad av de stora distrikten. IEslövdistriktet skulle det innebära 1,3 miljonerkronor för mycket. Anser justitieministern attdistriktet skulle kunna arbeta med utgångspunkt isina intentioner om dessa 1,3 miljoner kronorsparas in?Anf. 137 Justitieminister ():Herr talman! Först och främst vill jag att vi inteskall blanda samman polisområden ochpolisdistrikt. Det talas i rapporten ompolisområden. Polisområden finns inompolisdistrikten. Det finns inte någon motsättningmellan rapporten och det arbete som bedrivs inomlänet.Jag vill påstå att det stora problemet är den totalabristen på ekonomiska resurser. I av bristpå ekonomiska resurser har vi från regeringenssida, bekräftat av , gett direktiv om attadministrationen -- dock icke den operativaverksamheten nära människorna-- skall begränsas.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av förste vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till kl.18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.23 § Svar på fråga 1992/93:594 omSocialstyrelsens utredning om amalgamAnf. 138 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migvilka remissinstanser som behandlarSocialstyrelsens utredning om avveckling avamalgam som tandlagningsmaterial.Socialstyrelsen har avlämnat rapporten (Ds1992:95) Möjligheter att avveckla amalgam somtandfyllningsmaterial. Remisstiden utgick den 1 maj1993. Vissa remissinstanser har fått anstånd med attlämna in sina remissyttranden.Följande remissinstanser har, efter gemensamberedning med bl.a. Miljö- ochnaturresursdepartementet, erhållit rapporten föryttrande: ,, ,, Kemikalieinspektionen,de odontologiska fakulteterna vid samt universiteten i , ochUmeå, samtliga landsting samt , Malmöoch kommuner, ,, förodontologisk materialprovning (NIOM), samt Tandvårdsskadeförbundet.I övrigt har alla organisationer och andra organ somhar synpunkter möjlighet att komma in med dessa.Anf. 139 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret. Jagställde frågan , så det har tagit en visstid att få svaret. Jag ser att remisstiden gick ut den 1maj. Det är litet sent i och för sig för denna debatt.Jag ställde frågan naturligtvis mot bakgrund av denutredning som gjorts. Kvicksilver är ett av degiftigaste ämnen som finns och har en mycket stormiljöpåverkan. Min tanke var att i dettasammanhang höra flera instanser som berörs ocksåur miljösynpunkt. De flesta remissinstanser ärsådana som har med sjukvård, odontologi ochtandvård att göra. Särskilt de som har direktberöring med kvicksilver som avfall är viktiga atthöra. Jag tänkte mig och devattenvårdsförbund som finns. borde vara ennaturlig instans, eftersom den tar hand om de kvicksilver som släpps ut frånkrematorierna. vattenverk,och kunde vara andraremissinstanser.Hur ser hanteringen ut i fortsättningen, och närtänker man sig att fatta beslut? Är det möjligt atthöra dessa i efterhand? Dessa frågor vill jag ställatill statsrådet.Anf. 140 Statsrådet ():Herr talman! Jag har just läst upp vilkaremissinstanser det är. Bland dem finnsNaturvårdsverket och . Jagförmodar att -- jag har intekontrollerat det -- har haft all möjlighet attexempelvis kommentera frågor som har att göramed krematorier. Kemikalieinspektionen sägs haberört krematorierna och avfallsproblematiken isitt remissvar. Jag tror att vi får in material på alladessa punkter.Det finns flera remissinstanser, bl.a. någralandsting, som har begärt en förlängd remisstid ochfått det till utgången av . Jag tror mig veta attbakom detta ligger ett önskemål om att internt ilandstinget få amalgamenheten i att yttrasig i dessa frågor. På den vägen får vi in materialet.Vad gäller tidtabellen för det fortsatta arbeteträknar jag med att ha klar remissammanställningeni . Sedan har vi att ta politiskställning till detta.Anf. 141 ():Herr talman! Jag vill tacka för det svaret. Det låteri och för sig tillfredsställande. Det är oerhört viktigtatt man hanterar dessa frågor så snabbt sommöjligt.När det gäller frågan om amalgam vet jag att detfinns många olika uppfattningar. En sak är jagalldeles övertygad om, och det är att insikten om attdet är problem med amalgam somtandlagningsmaterial vinner allt större gehör hosallt vidare kretsar. Ur den synpunkten ser jag detsom synnerligen angeläget att man tar bortamalgamet som tandlagningsmaterial. Dessutomhar vi naturligtvis fortfarande kvar allt det avfallsom ändå finns just , även om man skulle stoppaanvändningen . Därför är det angeläget att vitar itu med dessa frågor så snabbt som möjligt.Anf. 142 Statsrådet ():Herr talman! Detta är utan tvivel en mycket storoch viktig fråga. Bl.a. av de skäl som MarianneAndersson nu nämnde men också ur ekonomisksynvinkel -- om man skall vidta åtgärder på områdeti den skala som en del har föreslagit -- handlar detutan tvekan om mycket stora utgifter, som förståsmåste tas med i bilden.Frågan är som sagt stor och viktig.Remissammanställningen kommer att finnas klartill början av hösten.Anf. 143 ():Herr talman! Då skulle jag vilja ställa en följdfråga.Man talar om ganska stora belopp.