prot · GG0973 · 1993-03-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:73Torsdagen den 11 marsKl. 12.00--15.201 § Svar på interpellation 1992/93:78 omCubaAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har ställt femfrågor till utrikesministern om samarbetet medCuba. I interpellationen frågas om regeringen avseratt lämna katastrofbistånd; om tidigaresamarbete inom kultur och vetenskap skallåterupptas; om regeringen kommer att verka för attUSA:s sanktioner skall upphöra; om föregen del, direkt eller indirekt, kommer attmedverka i sanktioner mot och påvilket sätt regeringen vill verka för att Cubarespekterar de mänskliga rättigheterna samtsnarast avskaffar dödsstraffet.I regeringsdeklarationen fastslogs attregeringens riktmärken för utvecklingssamarbetetskulle vara stöd för mänskliga rättigheter,demokrati och marknadsekonomiska reformer.Med ledning av dessa riktmärken bedömdes detinte som ändamålsenligt att samarbeta med denkubanska regeringen i ett långsiktigtutvecklingssamarbete. Beslut fattades därför omatt inte förlänga de pågående avtalen avseendeforskningssamarbetet när dessa avslutas innevarande år.I den händelse FN eller enskilda organisationerinkommer med appeller om stöd tillkatastrofbistånd till , kommer dessa att prövaspå samma sätt som andra ansökningar av liknandekaraktär.Regeringen har beslutat att biståndssamarbetetmed skall upphöra. Ingångna avtal/åtagandenskall dock fullföljas. Några hinder mot kultur- ochforskarutbyte inom ramen för t.ex. SvenskaInstitutets gäststipendier föreligger inte. försåledes ingen sanktionspolitik gentemot . Detär regeringens uppfattning att dialog och kontakt iallmänhet är ett bättre medel än isolering, om manvill åstadkomma förändringar.FN:s rapportör avseende de mänskligarättigheterna i , ambassadör , har rapporterat tillgeneralförsamlingen och . Hanframför i dessa rapporter den av deladeuppfattningen att sanktionspolitik mot ärkontraproduktiv om avsikten är att åstadkommaförbättringar för de mänskliga rättigheterna och attbidra till en fredlig utveckling i landet.I anslutning till den beslutade utvidgningenav den amerikanska sanktionspolitiken, framfördeSverige mycket bestämda invändningar direkt tillden amerikanska regeringen med anledning av attäven icke-amerikanska företag skulle komma atttvingas till vissa inskränkningar till följd av denutvidgade amerikanska sanktionspolitiken.Sverige följer mycket nära utvecklingen i medavseende på de mänskliga rättigheterna, framförallt genom vår ambassad i . varockså medförslagsställare till generalförsamlingensMR-resolution om , som antogs i slutet avförra året. Vi är vidare medförslagsställare tillresolutionen om , som vi räknar med skallantas av FN:s kommission för demänskliga rättigheterna och som för närvarandesammanträder i Genève.Regeringen har vid ett flertal tillfällen under detgångna året protesterat mot en rad övergrepp ochavser att även fortsättningsvis följa utvecklingen påmotsvarande sätt. Förtrycket av dem som medfredliga medel kämpar för respekten för demänskliga rättigheterna och för en demokratiskutveckling är oacceptabelt. Det är också av vikt attde kubanska myndigheterna samarbetar med FN:srapportör och tillåter honom att besöka landet.Vad gäller dödsstraffets avskaffande kan nämnasatt frågan togs upp i FN av Sverigeför . var senare mycketaktivt i det arbete som ledde fram till att FN:sgeneralförsamling antog ett frivilligttilläggsprotokoll till konventionen ommedborgerliga och politiska rättigheter angåendeavskaffande av dödsstraffet. Från svensk sida har visedan dess i internationella sammanhang verkat föratt höja protokollets betydelse, något som dockförsvåras av att en majoritet av FN:s medlemsstaterhar kvar denna strafform. har varken anslutitsig till konventionen eller dess tilläggsprotokoll.Sverige verkar konsekvent för att dödsstraffet skallavskaffas i de länder som alltjämt tillämpar det.Anf. 2 HANS ():Herr talman! Jag tackar för svaret, som delvispositivt tillmötesgår de synpunkter jag framförde imin interpellation om . Men jag har ocksåinvändningar, eftersom regeringens ståndpunktinte i tillräcklig grad främjar ekonomisk utvecklingoch demokratisering av Cuba.För att motverka den allvarliga ekonomiska krisenhar den kubanska regeringen initierat ett krispaket.Det omfattar bl.a. liberalisering av det ekonomiskalivet med ökat privat ägande och förbättradeförhållanden för utländska investeringar inom t.ex.turism och textilindustri.Val har hållits i . Även om det inteuppfyller våra krav på demokratiska val, får detdock betraktas som ett visst framsteg.Jag noterar att några hinder mot kultur- ochforskarutbyte inom ramen för t.ex. SvenskaInstitutets gäststipendier inte föreligger, vilket jaguppfattar som en viss förändring i regeringsbeslutetav den 14 november 1991.Mot bakgrund av utvecklingen i och andraförändringar, finns det anledning att göra en vissomprövning av hållning till . Ensuccessiv förändring av samarbetet är påkallad,främst vad gäller kultur och vetenskap. Detta börsnarast möjligt återupptas.En förändrad svensk hållning skulle underlätta våramöjligheter att kunna påverka vad gällerrespekten för de mänskliga rättigheterna. Ökadeförutsättningar borde även föreligga att förmåCuba att avskaffa dödsstraffet.Det är angeläget att FN:s rapportör avseende demänskliga rättighetera i , ambassadör , ges möjligheter att till fullo uppfyllasitt mandat. Han bör i första hand beredasmöjligheter att upprätta en direkt dialog med denkubanska regeringen. , som är väl insatt ikubanska förhållanden, skulle kunna, med hjälp avvidgade arbetsmöjligheter, göra verksamma insaterpå MR-området.Det är viktigt att framför mycket bestämdainvändningar direkt till den amerikanskaregeringen med anledning av att även icke-amerikanska företag skulle komma att tvingas tillinskränkningar till följd av den utvidgadeamerikanska sanktionspolitiken.Sverige bör inte bara verka mot det utvidgadeamerikanska handelsembargot mot utanockså agera för att sanktionerna helt upphör. Enligtmin mening är denna sanktionspolitik otidsenlig,onödig och skadlig. Ett hävande av sanktionernakan bryta isolering, vilket har lett till enmycket allvarlig inrikespolitisk situation. Man börpå allt sätt främja det fria flödet av informationeroch idéer till det kubanska folket. Det är hög tid fören normalisering av omvärldens relationer tillCuba.En avveckling av sanktionerna är en form avförtroendeskapande åtgärd frånClintonregeringens sida. Kubanska oppositionellaframhåller hur en sådan åtgärd skulle vara lämpligatt vidta som en signal på amerikansk vilja attinleda en ömsesidig, förtroendeskapande processmellan och . Det är av betydelse attSveriges regering tillvaratar de möjligheter somföreligger för att verka i denna riktning. Det ärdessutom av stort intresse att få statsrådetSvenssons kommentarer till de invändningar jaghär har anfört till hans svar, som i huvudsak varpositivt.Anf. 3 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att det har ett stort värdeatt den här interpellationen har lagts fram.Jag kan visst hålla med om att det går att skönjavissa framsteg. och jag kansedan ha olika uppfattningar om huruvida dessaframsteg är stora eller små. Men jag tror ochhoppas att vi kan vara överens om att detfortfarande finns mycket att önska och förvänta.Det finns väl också anledning att i varje fall nämnai sammanhanget att det står svenska företag fritt attidka handel med , om de tycker att projektenhåller för gängse företagsekonomiskabedömningar.Beträffande den amerikanska embargopolitiken,som uppehöll sig särskilt vid,bör väl sägas att vid tre olika tillfällen harprotesterat mot den s.k. Cuban Democracy Act,som undertecknades av president den 23oktober 1991.Under april månad anslöt vi oss till tvådémarcher i ärendet. Den ena gjordes inom ramenför och gällde sjöfartsavsnittet ilagförslaget. Démarchen gjordes av ,, , , , ,, , , , Spanienoch . Den andra démarchen tog uppandra delar av lagförslaget, särskilt avseendedotterbolags verksamhet. Den démarchen gjordesav med anslutning av ochCanada.En ytterligare démarche, herr talman, gjordes avEG , när man upprepade tidigareståndpunkter angående den extraterritoriellatillämpning av amerikansk lagstiftning som CubanDemocracy Act utgör. blev det så att Sverigeinte kom med i det sammanhanget, för det var ju enEG-affär, men har i stället hosföreträdare för den amerikanska administrationenframfört den svenska kritiken ytterligare en gång.Anf. 4 HANS ():Herr talman! Det är bra att statsrådet svaret med att redogöra för de olikaåtgärder som regeringen har vidtagit. I nuvarandeläge menar jag att det finns all anledning attintensifiera ansträngningarna, framför alltberoende på att har fått en ny regering.Man bör inte hesitera för att öka ansträngningarnanu. Det borde finnas större förutsättningar för ettpositivt gensvar med en demokratisk regering iWashington. Vi vet från valrörelsen i samband medpresidentvalet att det här inte är en enkel fråga,eftersom även det demokratiska partiet har intagitståndpunkter som knappast kan sägasöverensstämma med dem som vi har framfört frånsvensk sida, men jag vill understryka attförutsättningarna nu borde vara större. Det geranledning till förnyade ansträngningar från densvenska regeringens sida.Jag menar att möjligheterna att få sanktionerna atthelt upphöra skulle förbättras, om togytterligare ett steg för att bryta den isolering somCuba är utsatt för. Det jag i första hand har i åtankeär att samarbetet när det gäller kultur ochvetenskap återupptas. Den saken tycker jagatt borde kommentera.Anf. 5 Statsrådet ():Jag har inget emot att det understryks att det ärdags att intensifiera ansträngningarna i det läge sområder. Jag är också överens med Hans GöranFranck om att det borde finnas möjlighet , närUSA har en ny president. Gamla låsningar kan juofta vara svårare att komma ur, och har enpresident och en vicepresident som förhoppningsvisser med litet andra ögon än företrädarna.Emellertid är förhållandet det att chefen förlatinamerikanska avdelningen i State Departmentännu inte har utsetts, och det kan ju i varje fall rentpraktiskt ännu försvåra kontakterna ellermöjligheterna till påtryckning.Forskningssamarbetet med har pågått underlång tid och får ur forskningssynvinkel höga vitsord,det skall sägas. Svenska forskare talar mycketpositivt om forskarrelationen med sina kubanskakolleger. De säger att det är bra projekt, men manmåste ändå kunna förvänta attmottagarländerna själva tar över.Castroregimen har prioriterat tre sektorer somgrund för landets utveckling. Det är socker,bioteknologi och mediciner, och harmedverkat inom samtliga de sektorerna. Men vi harfunnit att utvecklingsmodell inte skaparförutsättningar för en hållbar utveckling och etteffektivt bistånd. Därför har vi alltså beslutat attinte förlänga avtalen om forskningssamarbete ochatt därmed avsluta biståndssamarbetet i detavseendet med Cuba.Men låt oss vara överens om, ,att vi fortsättningsvis skall utöva påtryckningar åttvå håll. Vi skall försöka få att ändra sinpolitik, och vi skall försöka få att ändrasin politik. Naturligtvis finns det en förhoppninghos mig -- och jag tror hos oss alla -- att vi snart skallkunna återuppta en klok och för alla parter positivforsknings- och kulturverksamhet.Anf. 6 HANS ():Herr talman! Om regeringen vill agera så som AlfSvensson nu senast uttryckte sig, dvs. att finnavägar för ett återupptagande av samarbetet -- deinvändningar han gjorde kan vi inte diskutera här --är det uppenbart att det finns goda möjligheterinom kultur och vetenskap. Jag menar attregeringen kan agera med stor kraft och styrka i dethär fallet, inte minst med hänsyn till detbetänkande från utrikesutskottet som antogs avriksdagen i går.När det gäller andra typer av samarbete är detriktigt som säger, att företagen självakan agera för att utöka handeln med . Men detär ju alldeles klart att den position som regeringenintog genom beslutet vägernegativt i vågskålen. Det är därför som det behövsen öppning av attityden, att man säger att nu ärtiden inne för att bryta isoleringen. Det kommerockså att påverka handelsutbytet.Anf. 7 Statsrådet ():Herr talman! Fortsättningsvis gäller att det finnsmycket att önska från kubanernas sida och inteenbart från amerikanernas sida. Det var därför jagockså sade i min tidigare replik att vi har allanledning att utöva påtryckningar åt två håll. Menlåt oss hoppas att den dagen inte är avlägsen, då detkubanska folket blir kvitt sin diktatur, den diktatursom kubanerna har plågats av under många --alldeles för många -- år.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Svar på interpellation 1992/93:81 omregionalpolitikenAnf. 8 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har ställt tre frågortill mig angående regionalpolitiken.Han vill för det första veta vilka åtgärder jag ärberedd att vidta för att förhindra den snabbaavveckling av industriföretag som sker i storadelar av skogslänen.För det andra vill han veta om jag är beredd attsärskilt beakta vikten av en fungerande offentligsektor i glesbygden.För det tredje vill han veta om jag vill förhindrabolagisering och avreglering som försämrar serviceoch sysselsättning i de glesare områdena.En av regeringens huvuduppgifter är att återvinnautvecklings- och tillväxtkraften i svensk ekonomi. Idet ligger bl.a. att skapa gynnsammaförutsättningar för att starta, utveckla och drivaföretag i alla delar av landet. Regeringen har därförvidtagit en rad åtgärder som underlättar förföretagen att utvecklas på ett önskvärt sätt.Skatterna för småföretagen har sänkts, nyafinansieringsmöjligheter har införts och en radregelsystem har förenklats.Arbetsgivaravgifterna har sänkts generellt ochsystemet med regionalpolitiskt motiveradnedsättning av socialavgifter har vidgats till att gällai större delen av inland och det omfattardessutom fler verksamheter än tidigare.Tillsammans med den förändring av kronans värdesom har skett innebär dessa åtgärder att företagenskonkurrenskraft -- också i skogslänen och istödområdet -- har förbättrats mycket påtagligt.Flera företagare från olika håll i skogslänen som jaghar träffat har också understrukit att det är på detsättet.I den mycket djupa lågkonjunktur som ochomvärlden nu befinner sig i är det tyvärr så, attefterfrågan på produkter från dessa företag äralltför svag. Det gör att företagen ännu inte harkunnat dra nytta av sina konkurrensfördelar. Dettadrabbar dock inte bara skogslänen, utan är ettproblem för företagen i hela landet. Även om detär en klen tröst så kan det ändå noteras att antaletkonkurser har minskat i landetsom helhet, och att flera av skogslänen faktisktligger bättre till än många andra län i dettaavseende.En väl fungerande offentlig sektor är självfallet avstor betydelse i glesbygderna. Inte minst ärkommunernas möjligheter att upprätthålla en godservice av stor betydelse. Utformningen avsystemet med statsbidrag till kommunerna är ettviktigt medel i detta sammanhang. Det system medett sammanslaget bidrag som har beslutatom skall kompensera för såväl bristande skattekraftsom för strukturella kostnadsskillnader.Den väsentliga fördelen med det nya systemet är attkommunerna ges ökad frihet att välja de lösningarsom passar den egna kommunen bäst och avvägaolika insatser efter skiftande krav ochförutsättningar. Jag är medveten om att systemettill en början kan ha vissa brister, t.ex. när det gälleratt beräkna dessa strukturkostnader. En särskildutredare har tillsatts för att följa hur systemet slåroch ta fram underlag för att bedöma hurstatsbidragssystemet på ett bra sätt kankompensera för de strukturella skillnader somfinns.Länsstyrelserna har ett särskilt ansvar när det gällerstatlig service i glesbygd. När en indragning avnågon verksamhet planeras skall berörd myndighetrapportera detta till som i sin tur skallta upp överläggningar om alternativa lösningar.Bakgrunden till att länsstyrelserna tilldelats dennaroll var att varje sektorsmyndighet tidigare i alltförstor utsträckning agerade på egen hand utan attgrundligt pröva om en verksamhet kundebibehållas genom samordning med andraverksamheter på orten. Enligt min mening börlänsstyrelserna också ta egna initiativ tillöverläggningar med berörda myndigheter omsamordnade servicelösningar för att bibehålla ellerutveckla olika typer av lokal service.Även glesbygdsmyndigheten har här en viktig roll.Myndigheten bör genom att ha kontakter medberörda centrala verk och myndigheter diskuteraaktuella verksamhetsförändringar och möjlighetertill olika former av samordnande servicelösningar.När det gäller frågan om bolagisering ochavreglering har regeringen satt som villkor att enverksamhet som bolagiseras skall uppfylla deregionalpolitiska målen i samma grad som tidigare.De tjänster som verksamheten omfattar skall haåtminstone samma kvalitet som innanbolagiseringen eller avregleringen genomförs.Denna kvalitetsnivå säkerställs genom framför alltlagstiftning.Ett exempel på höjning av servicenivån iförhållande till den tidigare regeringens ambition ärden nya telelagen. I det lagförslag som lämnades tillLagrådet har begreppet''grundläggande telekommunikation'' utsträckts tillatt också omfatta viss datakommunikation ochanvändning av telefax. Detta har skett för att iförsta hand tillgodose behoven i deregionalpolitiskt prioriterade områdena.I den avreglering som har inletts för inrikesflygetföljer vi de regionala konsekvenserna mycket noga.Luftfartsverket har fått i uppdrag att redovisa ettförslag till trafikering av inre . Redaninnan detta förslag har presenterats vill jag säga attdet är regeringens uppfattning att detregionalpolitiskt viktiga flyget skall upprätthållas.Genom att i de bolagiserings- ochavregleringsprocesser som pågår upprätthållaregionalpolitiskt viktiga service- och kvalitetsmålpå det sätt som jag har redovisat, skapasförutsättningar för att utveckla nya verksamheteroch ny sysselsättning även i de glest befolkadeområden som nämner. I den månde bolagiserade eller avreglerade verksamheternaförändrar sin personalstyrka, vilket självfallet kanbli följden av nödvändiga rationaliseringar för attuppnå bättre effektivitet, förutsätter jag att de tarsitt arbetsgivaransvar så långt det är möjligt.Anf. 9 ():Herr talman! Jag vill tackaarbetsmarknadsministern för svaret. Det är ganskalångt och i och för sig välskrivet, men jag tycker attdet är kraftlöst, för att inte säga håglöst. Detkontrasterar väldigt starkt motarbetsmarknadsministerns uppträdande under dentid han var oppositionspolitiker.Jag känner inte riktigt igen . Jagerinrar mig att vi möttes i en debatt för ett och halvtår sedan i , som ligger i glesbygd utanförUmeå. Då målade i starka ochljusa färger glesbygdens och skogslänens framtidvid en eventuell borgerlig valseger. Föga anade vidå att skulle bli ansvarig förregionalpolitiken. Det var väl inte så många iåhörarskaran som då förstod att denregionalpolitiska debatten om ett och ett halvt årskulle vara väldigt kraftlös, ja nästan döende.Regionalpolitik är ju ytterst en ideologisk fråga.Det handlar om jämlikhet. Jämlikhetssträvandenär inte precis borgerlighetens bästa gren. Däremothyllar man marknadskrafterna ochmarknadskrafternas frihet. Avreglering ochkonkurrens motiveras för de borgerliga partiernanärmast av ideologiska skäl. De utgör ettganska starkt hot mot de svagare delarna av landet.Det är det vi nu upplever.Jag har i min interpellation pekat på detövergripande, stora problemet, dvs. Den slår mot alladelar av landet och bryter ned solidariteten med destrukturellt svagare regionerna. Jag har pekat påbehovet av en stark offentlig sektor. De borgerligapartierna angriper ständigt den offentliga sektorn,och det drabbar glesbygden hårdast. Där spelar denoffentliga sektorn relativt sett den största rollen.Svag ekonomi i kommunerna medför nunedläggningar av t.ex. glesbygdsskolor. Det ärsådant som centerpartister runt om i landet interiktigt känner igen som de budskap som bars framföre valet.Det är samma sak med den bostadspolitik som nubedrivs, som faktiskt innebär ett totalstopp förbyggande utanför de större tätorterna.Så kommer frågan om avreglering på olikaområden. De faktiska monopolen, t.ex.Postverket, SJ och även , försökerregeringen riva upp. pläderade iförrgår för att man skall behålla dem. Dessafaktiska monopol utgör ju en praktisk solidariet.Genom dem fördelas vinster som görs ibefolkningstäta områden med insatser för svagareregioner, där verksamheten inte bär sig påföretagsekonomiska grunder.Nu säger arbetsmarknadsministern att man skallgarantera detta med lagstiftning. Jag vet inte vilkenlagstiftning som förelåg när man helt brådstörtatföre nyår med centerpartisternas medverkanavskaffade brevmonopolet. Det kommernaturligtvis att få återverkningar påpostdistributionen i glesbygd.Vilken kraft finns det bakom den lagstiftning mannu talar om när det gället ochteleverksamheten? På inrikesflygets område blirdet tätare avgångar och billigare att flyga på dedestinationer som är starka, och där man kankonkurrera och hämta hem vinster. Där det ärbräckligare underlag lägger företagen nedverksamheten.Jag har försökt att aktualisera en solidariskfördelning inom flygsektorn, så att man skullekunna stödja de svagare destinationerna. Detavslås av den borgerliga majoriteten här iriksdagen.Det har sagts att man i departementet har inlett enöversyn av regionalpolitiken. Gruppen hararbetsmarknadsministern som ordförande. Detframgår inte av interpellationssvaret, men jag vill taupp den frågan. Det är för mig ganskahäpnadsväckande. Jag tycker att det mot bakgrundav de förändringar som har skett under de senasteåren behövs en översyn. Jag har försökt attåskådliggöra dem summariskt här. Men nog är detväl ganska märkligt att det inte sker i form av enparlamentarisk utredning? Så har det ju varit vidalla tidigare tillfällen.Jag vill avsluta detta första inlägg med att fråga avvilket skäl arbetsmarknadsministern nu inte anlitaren parlamentariskt tillsatt grupp för att se överregionalpolitiken i det besvärliga arbetsmarknads-och regionalpolitiska läge vi befinner oss i.Anf. 10 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag har stått i denna talarstol ett antalgånger och debatterat med stora skaror av GeorgAnderssons partivänner. De har med stor kraft ochenvishet framfört att medlen skall omfördelas frånde glest befolkade länen till storstadslän. Det är ettoch samma parti som jag för dessa diskussionermed.Jag känner heller inte riktigt igen GeorgAndersson. Det är inte så länge sedan GeorgAndersson talade mot att arbetsgivaravgifternasänks för företag i inland. Jag har intefunnit någon annan talesman än har varit emot det förslaget. Han talarnaturligtvis för den socialdemokratiska gruppen,vilket jag beklagar.Jag noterar också att frågan om ochBotniabanan inte är något riktigt flaggskepp idiskussionen om regionalpolitik och GeorgAnderssons tidigare åsikter. Jag hoppas att hansåsikter har ändrats på detta område.Vägar och speciellt mindre vägar är oerhört viktiganär hela landet skall utvecklas. Då satt man iVästerbottens län och planerade inom den ram på30 för hela länet som man hadeorder om. På ett enda år kommer vägbyggen pålänsvägnätet i gång till mer än tio gånger densumman. Det betyder väldigt mycket.Jag har också varit med och omfördelat medel tillvägar i storprojekt som strax före valet och där just inte någothamnade norr om . får t.ex. E 4-an iVästerbotten två ordentliga sträckningar till enkostnad av . Detta ärpraktisk regionalpolitik och insatser för att utvecklahela landet.Georg tog upp frågan om Televerket.Det var faktiskt Socialdemokraterna somtillsammans med Ny demokrati stoppade förslagetom kraftigt sänkta taxor för rikssamtal ochutlandssamtal. måste göra detta för attklara sig. Varför stoppade man då detta? Jo, detberodde på att avgifterna för lokalsamtalen skullehöjas litet grand i denna region. drev iStockholmsupplagan en kampanj. Det gjorde manklokt nog inte i andra upplagor.Jag noterar att flyget är klart billigare överalltän vad det var på tid. Man måsteha en beredskap så att flygtrafiken upprätthålls.Det har kommit hot från SAS. SAS har ju vissabesvärligheter . Det är inget tvivel om det.Men det finns här nya företag som är beredda att gåin.