prot · GH096 · 1993-10-13 00:00:00 — Det får inte finnas en gräddfil föross, för då saknar politiken fullständigttrovärdighet.Om ansluter sig till kritiken motvärnskatten på grundval av de bedömningar somnationalekonomer och andra gör -- det är möjligtatt ni då följer någon gammal lärobok som AdamSmith ursprungligen skrev -- är ni fjärran från detfördelningspolitiska ideal som jag faktiskt troddeåtminstone fortfarande gällde som rättesnöre förstora delar av vänstern.Anf. 15 () replik:Fru talman! talar om ''minaekonomer''. Jag tog faktiskt med mig en bok somkom ut i går, och som jag har skrivit. Den heterSchamanerna och handlar om ekonomerna iSverige. Jag tänkte överlämna den till GöranPersson.Vår kritik av den tillfälliga värnskatten utgår intefrån ekonomerna. Den utgår just från de sjuka,pensionärerna och alla dem som om. Vi anser att man permanent ochomedelbart måste höja skatten förhöginkomsttagare. Ni föreslår en tillfälligskattehöjning mitt i en lågkonjunktur. Det är alltsåvi som vill tala om hur man långsiktigt skallfinansiera pensioner och sjukersättningar och ipraktisk handling visa solidaritet med en riktiglångsiktig och hållbar värnskatt.Kommunerna får fortfarande ett visstöverskott. Man drar in och sparkar folk därför är orolig för utvecklingen åren 1995 och 1996.Det kommunerna behöver är just besked om denlångsiktiga utvecklingen. Är socialdemokraternaberedda att prioritera den kommunala expansionenoch ge de nödvändiga pengarna just till sjukvårdenoch till skolan? Jag talar nu inte omkonjunkturpolitik utan om strukturpolitik. Är niberedda att sätta den offentliga, nödvändigagemensamma konsumtionen före den privata?Ni vågar uppenbarligen inte ta ställning till denfrågan, och det är mycket beklagligt. Det alla depensionärer och sjuka som vi träffar, GöranPersson, behöver veta är inte att den borgerligaregeringen har ställt till elände. Det vet de i alla fall.De behöver veta vilken politik som ni och vigemensamt efter nästa val skall sätta i denborgerliga politikens ställe.Anf. 16 ():Fru talman! har varit en dåligperiod för dem som önskar att den borgerligapolitiken skall misslyckas. Det har varit tätt medrapporter om allt fler ljusglimtar i ekonomin.Orderingången ökar, inte bara till exportindustrinutan också från hemmamarknaden.Industriproduktionen stiger. De lediga platsernablir fler och konkurserna färre.Utan tvivel ökar aktiviteten i näringslivet. Ochkanske viktigast av allt: Hushållens optimism stiger.För första gången är det nu fler som troratt vi går mot bättre tider än motsatsen.Men självfallet kvarstår betydande problem. Vimoderater sade redan före valet att saneringen avSveriges ekonomi blir både mödosam ochtidskrävande. Trots mer omfattandearbetsmarknadspolitiska åtgärder än någonsintidigare ligger den öppna arbetslösheten på enmycket hög nivå. Det stora underskottet istatsbudgeten och det ännu störreupplåningsbehovet utesluter de traditionellamotmedlen att inrätta fler jobb i den offentligasektorn och att med subventioner påskyndabostadsbyggandet. Dessutom är det angeläget attnu låta den konkurrensutsatta delen av ekonominexpandera.En viktig skillnad mot den förra nedgångsperiodenrunt är att underskottet i bytesbalansen dåväxte parallellt med budgetunderskottet, vilketframtvingade upplåning utomlands. visar våraaffärer med utlandet överskott, vilket betyder attdet offentliga upplåningsbehovet kan tillgodosesmed inhemskt sparande.I längden är det naturligtvis inte tillfredsställandeatt det privata sparandet placeras i statsskulden --det bör kanaliseras till nya satsningar i näringslivet.Men jag kan inte förstå dem som ser det som ettproblem att det privata sparandet i , från attlänge ha varit negativt, nu når upp till nivåer somär jämförbara med andra länders.Förbättringen av sparandet betyder mycket för atthålla nere prisstegringen. Det är populärt attdödförklara inflationen som politiskt problem.Inget kan vara mera förhastat. Inflationen måsteständigt bekämpas. Det duger inte att lägga nedvapnen tills den åter hunnit växa sig stark. Denförsvagade kronkursen ger upphov till utifrånkommande prisimpulser, som kommer att göra sigpåminda när den inhemska efterfrågan ökar. Att idagens läge stimulera den privata konsumtionenmed t.ex. en momssänkning framstår därför somytterst lättsinnigt. Det är ett säkert sätt att beställaen räntehöjning, som skulle bryta den begynnandeinvesteringsuppgången.Skattepolitiken är förvisso strategisk i dettasammanhang. Men lättnaderna bör sättas in påutbudssidan. Regeringens kommande förslag omslopad flyttskatt underlättar för människor attbosätta sig där jobben finns. När nu beskattningenav småföretagen justeras ned till de nivåer somgäller för de stora aktiebolagen, betyder det enstimulans för den del av företagsamheten som skallge framtidens nya jobb. Och syftet med att slopadubbelbeskattningen av aktier är naturligtvis inteatt göda kapitalägarna. Det är att förbättra denförsörjning med riskkapital som den nödvändigautbyggnaden av näringslivet kräver.Sänkta skatter betyder mycket för möjligheternatill nya, flera och riktiga jobb. Därtill är det viktigtatt öka flexibiliteten i arbetslivet. Det skall ske påhuvudsakligen två vägar. Först och främst är detangeläget att få till stånd en decentralisering avlönebildningen, vilket medger en bättre avkänningmot marknadens krav. Detta är i allt väsentligt enuppgift för arbetsmarknadens parter. På detpolitiska systemet vilar den andra huvuduppgiften,nämligen att i grunden reformera arbetsrätten. Deförändringar för framför allt småföretagsamhetensdel som regeringen aviserat är ett första steg för attförbättra möjligheterna för friställda ochnytillträdande på arbetsmarknaden att fåmeningsfull sysselsättning.På samma sätt verkar det kommande förslaget omen allmän arbetslöshetsförsäkring, där den hårdakopplingen till facket och därmed till en vissbransch upphävs. Även i övrigt är det angeläget attinföra mera av försäkringsmässigt tänkande isocialförsäkringssystemet, t.ex. påpensionsområdet. Strävan skall vara att låtaindividen bygga upp egna tillgångar till skydd motinkomstbortfall, som kan medföras vid skiften iyrkeskarriären. Inte minst en ökande frekvens avarbetsbyten över gränserna gör nationellaenhetslösningar otillräckliga.Detta för över till den största utmaningen i svenskpolitik : att lotsa vårt land in i deteuropeiska integrationsarbetet. Den kvardröjandeovissheten beträffande svenskt medlemskap i starkt avhållande på tillkomsten av nyajobb. Det är en viktig uppgift för oss riksdagsmän,som ju ändå till är positivatill ett svenskt medlemskap i , att klart ochtydligt också säga detta och att arbeta för attskingra de tvivel som ännu råder blandmedborgarna. Mindre möjlighet har vi kanske attpåverka tillkomsten av ett nytt , menett sådant skulle få stor betydelse för jobben ochvälfärden i vårt land.Fru talman! Jag vill också hälsa i gänget. Själv har jag varit mitt partisförsteman i finansutskottet ochekonomisk talesman åtminstone . Jaghar sett mina motsvarigheter på den andra sidankomma och gå. Först var det ,sedan och , som ofta toghjälp av . Därpå följde Anna-GretaLeijon och senast och . undrar jag hur länge kvar.Jag är ledsen att behöva säga det, men egentligenär uppgiften hopplös. Den som kan något omekonomi inser att med socialdemokratisk politikgår det inte att sanera finanser. Detbörjade med att gav upp. För attavlösa honom som finansminister fick man ordnatill en hel regeringskris. Förre vice statsministernOdd har sedan lämnat politiken, liksomErik , och många andra mederfarenhet från . Motivet förAllan avgång bekräftar att rollen äromöjlig. Hans nuvarande uppgift sägs ju vara attuppfinna den nya teori som skall göra det möjligtatt i dagens läge motivera fortsatt offentligutgiftsexpansion och högskattepolitik.Socialdemokraterna tycktes sedan inse dessasvårigheter. Man inledde mot slutet av sinregeringsperiod en frigörelse från gamla dogmergenom bl.a. valutaregleringens avskaffande,skatteomläggningen och ansökan om medlemskap iEG. Förra årets krisuppgörelser innebar att de gickmed på vissa utgiftsneddragningar, även om desamtidigt försökte bromsa fondavvecklingen ochprivatiseringsarbetet. Men skedde enklar omsvängning tillbaka till traditionellsocialdemokratisk ekonomisk politik. Trotsutfästelserna att liksom regeringen redovisabesparingar på orkade manaldrig ta fram ett färdigt förslag. När IngvarCarlsson avvisade Internationella valutafondensförord för fortsatta utgiftsnedskärningar ,försvagades kronan och räntan steg. Samma sakinträffade när partikongressen krävde återgång tillkeynesianism av gammalt märke. Ovissheten omden framtida kursen får arbetsgivarna att mötaefterfrågeökningen med maximalt uttag av övertidi stället för att inrätta nya jobb.Nyfikenheten på är nu stor. skall han välja? Eller rättare sagt: Skall hanfärdas framåt eller bakåt på den enda vägen? OmSocialdemokraterna återkommer tillregeringsmakten, skall han då återinföraflyttskatten? Skall han skärpa skatten försmåföretagen? Skall han återställadubbelbeskattningen? Tänker han återgå tilldagens arbetsrättsliga regelverk? Vill han upphävaden allmänna arbetslöshetsförsäkringen? AvserGöran att engagera sig i opinionsarbetetför svenskt medlemskap i ? Jag fäste mig vid attdet inte fanns ett ord om detta i det anförande handebuterade med här i rollen som ekonomisktalesman. Det är många som väntar på svar pådessa frågor, inte minst de som skulle gå miste omde riktiga jobb som den borgerliga ekonomiskapolitiken hjälper dem till.(Applåder)Anf. 17 () replik:Fru talman! avslutning varmagnifik: alla de riktiga jobb som den sittanderegeringen har skapat! Detta kostar man på sig attsäga i en situation med 670 000 människor utanförarbetsmarknaden. Det ligger inte så litet av cynismi den typen av syn på verkligheten.Sedan frågade hur länge jag skallvara kvar i den här funktionen. Målet är att vi skallsitta till i finansutskottet. Sedan är målet attflytta in i kanslihuset. lär, oavsettvilken regering som sitter, få vara kvar ifinansutskottet. Det kan man kanske förstå när hanvinklar anförandet på så sätt som han gjorde.Allan roll består i och kommer att bestå iatt för socialdemokratins del vara med ochformulera en politik på europeisk nivå för fullsysselsättning och rättvis fördelning. Visocialdemokrater är övertygade internationalister.Det är vårt idéarv. Jag är en stark anhängare av enökad europeisk gemenskap och ett svensktmedlemskap. Men vårt problem iopinionsbildningsarbetet består i att hans partikamrater motiverar attackerna på detsvenska välfärdssamhället med att vi måste göra så,därför att vi skall gå med i EG. anpassar vi densvenska arbetslöshetsnivån till den som gäller iEuropa. Detta accepterar inte vi socialdemokrater.Med den typen av EG-debatt i går vi motett säkert nej i en kommande folkomröstning omTobissons verklighetsbild får gälla.Därför är vår ansats att låta visa hurman tillsammans i kan stimuleraekonomin, kan satsa på utbildning ochkompetenshöjning, kan använda den politiska kraftsom alla de socialdemokratiska partiernarepresenterar. Därför är arbeteutifrån vår EG-diskussion inom socialdemokratinav oerhört stor betydelse.Egentligen borde det vara så att och hanspartikamrater och andra i denna kammare ocksåutnyttjade sina möjligheter att föra ut diskussionenutanför det egna nationella partiet. Moderaternaslår sig ofta för bröstet för att de umgås i så finakretsar internationellt. När hörde man dem i desammanhangen ta upp arbetslösheten, rättvisan,utbildningssystemen? Det är den klassiskagamla högerpolitiken, och detta skrämmermänniskor. Mot det tänker vi sätta en motkraft i engemensamt formulerad socialdemokratisk politikför tillväxt och arbete i Europa.Anf. 18 () replik:Fru talman! Tänker avgå somekonomisk talesman om nu -- med -- olyckan skulle vara framme och han fick bliminister ? gjordevisserligen det, men det dröjde åtskilliga år. Jag ärglad om jag får sitta kvar i finansutskottet och därföreträda en politik som jag tycker vinner allt störregehör och har gjort under de nu som jagspelat den roll jag har.Göran gjorde ett för mig förvånansvärtuttalande. Han säger att regeringen syftar till attanpassa arbetslöshetsnivån i till EG-nivån.Det är den raka motsatsen: genom att arbeta för enanslutning till EG skapar vi möjligheter till nyariktiga jobb i . Om vi inte skulle kommamed i EG -- gjorde ingenting nu föratt försöka att hjälpa till med detta -- kan han varasäker på att det då blir arbetslöshet i Sverige.Göran tyckte att det var märkvärdigt närjag talade om att vi skapar nya riktiga jobb med vårekonomi. Jag erinrar om att antalet lediga platserökar. Vad som håller igen -- jag påminner därmedom den myckna övertiden -- är just oron för attsocialdemokraterna kommer tillbaka till maktenoch ändrar på de många reformer som vi i denborgerliga regeringen har kunnat genomföra. Detär ju onekligen oklart vad socialdemokraterna skallföra för politik. Men ovissheten är stark och rädslanblir betydande när man talar om att man, somGöran sade, skall stimulera bådefinanspolitiken och penningpolitiken.Jag vill citera ur en ledare i efter förraveckans debatt här i kammaren. Man skriver:''Socialdemokratins ekonomiska alternativ är ännuofullgånget. Det saknas konkreta besked om hurräntorna ska sänkas och statsbudgeten långsiktigtsaneras.'' Vad som behövs är ''en mer nyanseradsyn på förändringarna av arbetsrätten och de småföretagens och egenföretagarnas ställning ochkapitalförsörjning''.Hur står det till med det här, ?Kommer ni att stötta regeringen i ansträngningarnaatt skapa förutsättningar för nya riktiga jobb ellerkommer ni, på grund av fackets motstånd och medandra förklaringar, att bromsa denna nödvändigautveckling?Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag tror säkert blir kvari finansutskottet, så vi behöver inte diskutera densaken. Min framtida arbetsuppgift kommer atthandla om att vara med och formulera en politiksom vi skall regera på och som skall ta Sverigetillbaka till full sysselsättning. Då handlar det ocksåom rättvis fördelning. Det är där vi skiljer oss åt ochdet är där jag anklagar för att inteförstå den dimensionen i Europapolitiken. Därbidrar statsministern och vice partiordföranden,, mer till nej-sidan i kampanjen än till ja-sidan. Denna insikt har spridit sig i allt vidarekretsar. Det är bra att det sägs i klartext här ikammaren.Vad gäller vår ekonomiska politik finns det tvåskolor i debatten.Den ena skolan står för den normpolitik somTobisson har varit med och formulerat som denenda vägens politik. Det är en normpolitik som harhaft en bred uppslutning av de nationalekonomersom det här tidigare talades om från Lönnrothssida, men som allt fler ekonomer överger. Somjag sade är jag inte bergsäker på att dessaekonomer är de mest hållfasta och stadiga att lutasig emot, men om man följer debatten råder detinga tvivel om att den som står isolerad ärregeringen. Normpolitiken har misslyckats.Tillväxten har utplånats. Arbetslösheten har gått ihöjden. Och sysslar med den typ avreformer som kallas för strukturella, nämligen attge sig på arbetsrätten.Det är en sak som jag vill ha sagt. Jag sträcktetidigare ut handen och inbjöd till samarbete överblockgränserna. Denna invit inbegriper inteModerata samlingspartiet. Gränsen går vid LarsTobisson. Det är bra att ha detta sagt, eftersom dethär finns en så avgörande skillnad i synsätt. Vi talarom två helt olika samhällen. Det går inte attsamarbeta med , om man vill ha enrättvis fördelning. Det är viktigt att de som följerdenna debatt via TV och här i kammaren ställer sigfrågan , när gåvorna i form av sänktaktievinstbeskattning skall delas ut till dem somredan har, hur detta kan anses vara rättvist i en tiddå många gamla inom vården just därför attresurserna saknas inte får den tillsyn och omsorgsom de rimligen borde ha. Där skiljer vi oss åt,. Därför finns det inte någon möjlighet tillsamverkan mellan moderater ochsocialdemokrater.Anf. 20 () replik:Fru talman! Det finns en likhet, uppgift är att vara med och formulera denpolitik som vi skall regera utifrån. Jag hoppas attjag skall kunna fortsätta med det även ochåren därefter.Jag konstaterar att här gavs inga besked införframtiden. har ingen replik kvar,men till skillnad från mig lär han kunna återkommai debatten, så han har möjlighet att precisera sig.Göran har haft många roller: skolminister,ordförande i jordbruksutskottet och så småningomledamot i näringsutskottet. Han lanseras nu somden som skall bidra till en annan syn påsmåföretagen inom det socialdemokratiska partiet.Det finns uttalanden av , som hanhar gjort i anslutning till publiceringen av ensocialdemokratisk programskrift som heter . Där säger : ''Vi har haft enlitet njugg inställning till småföretagen, men enomprövning har varit på gång länge, och har visatt ner foten.'' På vilka punkter har man då satt nerfoten? Jo, man skall sänka skatterna föregenföretag så, att de jämställs med aktiebolag.Man skall ompröva regler som försvårar försmåföretagen -- detta gäller även LAS. Vidaresäger att de arbetsrättsliga lagarnakom till mest med tanke på storföretagen och attdessa lagar måste ses över. Att t.ex. låtasmåföretagen undanta en eller två personer frånturordningsreglerna är inte särskilt dramatiskt.Detta är förslag som kommer att läggas fram.När nu i sin nya roll konfronterasmed sina tidigare uttalanden, säger han attsmåföretagen inte behöver några skattesänkningar,utan de behöver kunder. Han försöker atttillbakavisa att han har gjort uttalanden som skulleöppna för reformer av arbetsrätten. Vad är det somgäller? Det finns tillfällen för attprecisera detta. Den frågan kommer att förföljahonom under de närmaste månaderna.Vad har emot en allmänarbetslöshetsförsäkring, att alla yrkesverksammafår tillgång till försäkring på lika villkor? Jag skallförvåna genom att berätta att jagsjälv en gång var initiativtagare till en erkändarbetslöshetskassa. När vi då inom startadedenna arbetslöshetskassa sade vi att vi sågdetta som en övergångslösning på vägen mot enallmän försäkring. Det har gått sedandess, och det är först när det kommer en borgerligregering till stånd som man kan räkna med att få ettfullgott skydd för alla yrkesverksamma vidarbetslöshet.Jag upprepar mina frågor: Kommer på olika sätt släcka de ljustecken som kanskönjas i ekonomin? Jag är rädd för att GöranPerssons framträdande här kommer att få deneffekten ute på marknaden.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 21 (nyd)replik:Fru talman! Det var ett intressant replikskifte somvi fick höra. är redan i kanslihuset.Lars kommer aldrig dit. Och de skallaldrig samarbeta. samarbetade deriktigt bra, då de gjorde upp om ett krispaket, enöverenskommelse som bägge två nu gör allt vad dekan för att bryta emot. Politiken är förunderlig.Åter till anförande. Det är nu kris,och jag har en fråga till honom. Ny demokrati harföreslagit att man skall skära rakt över när detgäller de kostnader som staten inte har råd med,eftersom budgetunderskottet är så oändligt stort.Varför gäller inte ersättningsnivån , som gällerför arbetslöshetsförsäkringen, för t.ex. biståndet?Skall vi blåsa på med biståndet, när vi inte kanbetala de arbetslösa? Varför skall det vara en lågersättningsnivå i sjukförsäkringen men inte iföräldraförsäkringen? Skall det det vara bättre,rättvisare och lönsammare att vårda sjukt barn änatt själv vara sjuk? Vi menar att man måste kaparakt över. Det tycker vi att också Moderaternaborde mena, men det har vi aldrig hört någontingom.Nästa fråga till : sade att detinte går att genomföra någon momssänkning,därför att räntan då går upp -- de som bestämmeröver ränteläget sitter ju inte här inne, men det ärmycket möjligt att räntan går upp. Hur är det medtjänstemomsen, denna fullständigt vansinniga skattsom innebär en extra skatt på arbete -- tjänsterrepresenterar nämligen arbete? Vi har hafttjänstemomsen , och utgör den enklump i arbetslöshetens . Tjänstemomsenhöjdes från till för ett par sedan.Regeringen utreder nu frågan för att man -- såvittjag förstår -- med en ganska feg tidsplan ivalrörelsen skall kunna tala både om att ta borttjänstemomsen och om att kanske inte göra det.Utredningsförslaget skall komma så sent att detinte kan bli något beslut, eller också blir det ettbeslut. Vad detta handlar om är dynamiskaeffekter. Vilket samhälle det än är fråga om, är detfullt av dynamik. Gör man någonting dumt medförde dynamiska effekterna att det blir tio gångerdummare. Gör man någonting bra, kan det bli tiogånger bättre.Jag vill erinra om att det finns dynamiska effekter itjänstemomsen. Moderater, övriga regeringspartieroch Socialdemokrater tyckte att detvar kanonfint med bensinskatten. Vad blev det avdessa dynamiska effekter? Svenska folket fick inte köra likamycket bil. Konsumtionen gick ned . Och si,vad bidde det av bensinskatten? Ni trodde att niskulle få in 6 miljarder. Vad blev nettonotan? Såvittvi vet blev den i stället ca 1 miljard. Det finnsmycket av dynamiska effekter. Jag vill gärna ha enkommentar om tjänstemomsen och ombensinskattens effekter, . 22 () replik:Fru talman! undrade om inte vimoderater ville skära rakt över, som han uttrycktedet. Den s.k. osthyvelsmetoden kan man begagnasig av i början av ett saneringsprogram, innan manriktigt har tänkt igenom vad som skall ske ochmedan det finns litet överflöd här och var. Men närman har kommit i gång med saneringen går det inteatt arbeta på det viset. Då måste man avväga varinsatserna görs. Det finns onekligen vissa områdensom är lättare att hantera, som är lättare attöverföra till enskild verksamhet. Andra områdenmåste det offentliga svara för, det kan vi intekomma ifrån, och där är det svårare attåstadkomma besparingar.Vi håller just nu på att arbeta med utformningen avbesparingarna i den kommandebudgetpropositionen, som naturligtvis skall ligga ilinje med det saneringsprogram som riksdagenbl.a. med hjälp antog i våras.Vad beträffar tjänstemomsen ingick en sänkning avden s.k. turistmomsen som en del i uppgörelsen.Det pågår, som själv sade, ettfortsatt utredningsarbete på den här punkten.Jag skulle vilja återkomma till något som IanWachtmeister sade i sitt anförande och som jag hörthonom tala om då och då, ett allmänt råskäll riktatmot räntepolitiken och mot att man inte sänkerräntan. Jag kan försäkra att det inte finns någonsom inte vill sänka räntan. Jag skulle kunna säga:Varför skulle inte jag vilja göra det? Jag är, utöverföreträdare för en regeringspolitik som jag vill skalllyckas, en av dessa utskällda fastighetsägare somnaturligtvis har ganska höga räntor. Men jag kanändå inte hävda att man rakt upp och ner skallbestämma sig för att kraftigt sänka räntan. Jag hartidigare sagt till att det somRiksbanken förfogar över är den korta räntan.Sänker man den kraftfullt, får man som ett brev påposten ökade inflationsförväntningar och enuppgång i den långa räntan, och det är den långaräntan som är betydelsefull för vår ekonomi, förinvesteringar och för långsiktiga satsningar. Därförmåste vi gå vidare på den väg vi har valt, att ta nedden korta räntan, när utrymme för detta finns, utanatt den långa räntan stiger.Jag tror att jag vågar försäkra omatt den här politiken kan fortsätta. Men det blir dåi takt med att ränteläget ute i sjunker,framför allt den tyska räntan. Då kan vi också fåutrymme för den här förändringen.Den stora risken vad gäller den långa räntan är attmarknaden börjar misstänka att vi får ettpolitikombyte i landet, där man släpper lossfinanspolitiken, man släpper loss penningpolitikenoch inflationen stiger. Därmed får vi inte denräntesänkning som vi alla rimligen eftersträvar.Anf. 23 (nyd)replik:Fru talman! Att kapa rakt av när det gällerbyråkratin, bistånd och allt möjligt, är inte fråga omnågon osthyvling. Det skulle i så fall bli tjockaskivor. Det skulle i så fall räcka med fem skivor föratt hela osten skall ta slut. Det är i stället fråga omkraftfulla åtgärder, och dessa är rättvisa. Det finnsnågon sorts logik i det hela. Det som har gjortsfinns det ingen logik i, exempelvis familjepolitikendär man inte kan sänka föräldraförsäkringen.