prot · GG0961 · 1993-02-12 00:00:00 — Jag konstaterar attäven om justitieministern säger sig ha ettengagemang i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten, har det tyvärr inte tagit sig uttryck iform av åtgärder.Det finns 16 700 poliser. 200 av dem sysslarmed bekämpandet av den ekonomiskakriminaliteten. Riksåklagaren säger att situationenär löjeväckande. ,konkursförvaltaren, säger att hela systemet harkollapsat. Vad gör då justitieministern? Jo, honavsätter till Riksåklagaren för atttillskapa en särskild utredningsgrupp.Här sätter samhället in miljard efter miljard för atträdda bankerna. Men vi har inte råd att sätta in merän mera i ökade resurser för attbekämpa den ekonomiska kriminaliteten. Jagtycker att det är ynkedom. Socialdemokraterna harpresenterat ett omfattande program som mycketsnabbt skulle få effekter i form av en bättrebrottsbekämpning. Jag skulle gärna se attjustitieministern införkompletteringspropositionen tar upp ettresonemang med finansministern om att få litetstörre utrymme i sin budget för ett kraftfulltprogram i det avseendet.Jag ställde i mitt inledningsanförande en fråga tilljustitieministern om beläggningssituationen påanstalterna. Jag skulle gärna vilja att honkommenterade den frågan i hennes nästa replik. Vihar nu en överbeläggning påkriminalvårdsanstalterna. Det kan leda till enmycket brutalare miljö på anstalterna, som i sin turföder ny kriminalitet med ökadåterfallsbenägenhet. Jag tycker att justitieministernmycket snabbt bör återkomma till meden redogörelse för vad hon tänker göra för attåstadkomma en bättre situation på anstalterna ochsom möjliggör en ökad differentiering av deintagna.Anf. 10 Justitieminister ():Herr talman! känner säkerligen,precis som han säger, ett stort ansvar förnarkotikaproblemen. Jag tror inte att Lars-ErikLövdén och Socialdemokraterna i allmänhet riktigthar förstått allvaret. Även om inte är likailla ute som många andra länder är, tycker jag deproblem har är stora.Det var många som varnade förutvecklingen i . Etablissemanget trodde intepå varningarna. Men det de varnade för är just densituation som råder . Det är regeringen som nulägger fram ett förslag som skall ge möjlighet att fåtag i unga människor på väg in i missbruk. Dettakrav har vi moderater ställt år . Men dendåvarande socialdemokratiska majoriteten villeinte ställa sig bakom kravet. Jag utgår från att nisocialdemokrater, när ni nu är i opposition,kommer att ställa er bakom vårt förslag till ändradnarkotikastrafflag.Jag tror aldrig att och jag kommer att bliöverens i debatten när det gäller den ekonomiskabrottsligheten. Jag vill gärna påpeka att iSocialdemokraternas egen ekonomiska motiontalas det om vad som hände under desocialdemokratiska åren 1986--1991. Antaletanmälda ekonomiska brott ökade , ochandelen ärenden som gick från polis till åklagareminskade från till . Vad som inte står imotionen är att under de socialdemokratiska årenminskades polisens resurser förekobrottsbekämpning . Vad som inteheller står i motionen är att den överenskommelsesom träffades på grund av den ekonomiskakrisen innehöll ett sparbeting förJustitiedepartementet på . Detvar inte regeringens önskemål. Det var ettsocialdemokratiskt önskemål som vi accepteradeför att få en överenskommelse. Jag kan inte se attSocialdemokraternas krav om att lägga på 100miljoner kronor är något annat än ett spel förgallerierna. Det är inte seriöst.Riksåklagaren har begärt exakt 6 miljoner kronorextra i anslag.Anf. 11 () replik:Herr talman! Våldsbrottsligheten ökade kraftigt . Vi fick en 20-procentig ökning av mord, dråpoch misshandel med dödlig utgång. Misshandelsbrottenökade med 12 %.Jag tänker inte lägga den moderatejustitieministern till last för att denna ökning harskett. Jag säger inte att det är regeringens fel att detunder 1992 blev en dramatisk ökning avvåldsbrottsligheten. Därför vill jag inte heller höraatt det är Socialdemokraternas fel att denekonomiska brottsligheten ökade så kraftigt undernågra år på 80-talet.Däremot tar jag på mig ansvaret att resurserna föratt bekämpa den ekonomiska kriminaliteten gickner . Det var en följd av att videcentraliserade resursanvändningen inompolisväsendet och överlät till de lokalapolisdistrikten att själva disponera över sinaresurser. Det ledde till en omprioritering ute ilandet. De lokala polisdistrikten följde intestatsmakternas intentioner.Det är därför vi nu motionerar om ett samlat tagmed en central ledning, en särskild organisation,för denna typ av brottsbekämpning. Vi har lagtfram ett förslag om ett ökat utrymme om 100miljoner kronor för att effektivisera kampen motekobrottslighet. Men vi konstaterar att regeringeninte tycks vara intresserad av att på någon punkt gåoss till mötes i det avseendet. Jag tycker att det ärbeklagligt.Så till frågan om narkotikasituationen. Vi tar detproblemet på utomordentligt stort allvar. Det har vigjort även under vår regeringstid. Jag tror attjustitieministern är litet blåögd. Hon tror att manmed en enkel lagstiftningsåtgärd kan komma åtnarkotikamissbruket. Det vore väl för bra. Menproblemen är mycket större än så.Justitieministern måste när det gällernarkomanvården sätta sig in i vad som förnärvarande händer ute i landets kommuner.Narkomanvården är på väg att raseras. I Stockholmhalveras resurserna. I har narkomanvårdentotalt splittrats upp. Runt om i landets kommunerpågår en successiv nedrustning av samhälletsinsatser gentemot narkotikamissbruket.Narkotikapolitiken står på två ben. Vi har enrestriktiv narkotikapolitik med polisiära medel ochrättsväsendets medel, men också med en välutbyggd vård och behandling för dem som ärnarkotikamissbrukare. Om det ene benet faller,faller också hela upplägget av narkotikapolitiken.Då riskerar vi att få samma utveckling som i våromvärld.Jag tror inte att justitieministern skall göra det såenkelt för sig att hon tror att införandet av fängelsei straffskalan för eget bruk skall lösa problemen idet här avseendet.Anf. 12 Justitieminister ():Herr talman! Rent fysiskt är jag, precis som Lövdénsäger, blåögd, men jag tror inte att jag är specielltblåögd mentalt.Jag är väl medveten om att man inte skall tro bara kan lagstifta bort problem i samhället.Det säger jag i alla sammanhang. Det är helt andraåtgärder som är av störst betydelse. Jag sade ocksåi mitt anförande här att lagstiftningen bara kanbli ett komplement.När det sedan gäller narkomanvården, är vi välmedvetna om de påståenden som också kommerfrån om nedrustningen ikommunerna. Därför är också vår socialministerBengt mycket angelägen om att följaupp utvecklingen. Den följs ständigt. Det ärfaktiskt en missuppfattning att vi har en egentlignedrustning.Det har vuxit upp en mängd olika vårdhem av allade slag. Detta har skapat en överkapacitet. Närman inte fyller alla dessa hem ger det intrycket aven nedrustning, men i praktiken är det inte så. Omdet skulle visa sig att det blir en nedrustning måstevi från centralt håll se vilka åtgärder som kanvidtas. Det är helt rätt att utan vård kommer vi intesärskilt långt i kampen mot narkotika.När det gäller vårt förslag till skärpning avnarkotikastrafflagen, är det viktigt för mig attpåpeka att skälet till att vi för in fängelse istraffskalan är att vi skall få en laglig möjlighet attfå bevis för narkotikabruk. Det är särskiltintressant hos unga människor. Det är också för attvi skall få en laglig möjlighet att döma till vård. Denmöjligheten finns inte med dagens system. Denborde ha funnits för länge sedan. Då hade vi säkertinte kunnat rädda alla, men vi hade säkerligenkunnat hindra åtskilliga unga människor från attfastna i ett narkotikaberoende.Anf. 13 ():Herr talman! Kriminalpolitiken under 1970-taletoch har till stor del präglats avreformer inom kriminalvården som främst tagitsikte på gärningsmannen. Brottsoffrens situationhar därigenom kommit i skuggan avgärningsmannens. De senaste årens debatt haremellertid medfört ett starkt ökat intresse förbrottsoffrens situation.Ett antal åtgärder i syfte att förbättra brottsoffrensställning har också vidtagits. har varitpådrivande till många av dessa reformer. Jag skullevilja nämna några.Besöksförbudet ger en trakasserad kvinna skydd såtill vida att den som förbudet avser inte fåruppehålla sig i närheten av kvinnans bostad ellerarbetsplats.Ett annat exempel är rätten till målsägandebiträde.Målsägandebiträdet ger i princip vid allasexualbrott och vid vissa misshandelsbrott stöd ochhjälp till det utsatta brottsoffret vidförundersökning och rättegång. Men även sådanaadministrativa regler som rätt till kvarskrivning ochidentitetsbyte är viktiga reformer för utsattakvinnor.Införandet av försöksverksamhet medlivvaktsskydd för hotade kvinnor är ytterligare enreform där vi tagit ett stort steg framåt. Som enföljd av införandet av livvaktsskydd har polisendessutom tagit fram en väska med skyddsutrustningsom bl.a. innehåller en bärbar telefon och larm.Polisen lånar ut dessa väskor till de hotade kvinnorsom så önskar.Utöver det som redovisats finns naturligtvis mycketmer att göra. När det gäller målsägandebiträde,borde det vara möjligt att ha rätt till sådant även närbrotten har förövats utomlands. Den kvinna somblir utsatt för sexualbrott utomlands har en mycketsvår situation. Allt är främmande, från språk tillsjälva rättsförfarandet. Det borde vara rimligt atten kvinna från vårt land som råkar ut försexualbrott utomlands har möjlighet att erhållasamma stöd som den som utsätts för motsvarandebrott i Sverige.När det gäller sexualbrotten finns det ett områdesom också är angeläget att förändra. Det ärpreskriptionstiderna.Många barn utsätts för övergrepp under hela sinbarndom och kan inte komma ur sin svåra situation.Först när de blir äldre vågar och orkar de ta itu medde problem som övergreppen orsakat. När de välgör det är det viktigt att de får samhällets stöd sombekräftar att samhället inte accepterar övergrepppå barn.I många fall kan emellertid brotten ha hunnitpreskriberas. Eftersom sexuella övergrepp på barnär en så speciell typ av brottslighet, kan det vararimligt att preskriptionstiderna för dessa brottförlängs.Det är också känt att barn som utsätts för sexuellaövergrepp lätt kan glida över till prostitution ivuxen ålder. Det är därför angeläget att frågan omprostitutionen på nytt blir föremål för utredningoch att frågan om kriminalisering prövas i detsammanhanget.När det gäller sexuella övergrepp på barn, harmassmedia lyft frammål som för det stora flertalet medborgare framstårsom stötande. Jag tänker nämna ett par exempel.Vi har den trettonåriga flickan som våldtogs ochsom blev gravid av våldtäkten. Där menarTrollhättans tingsrätt att trettonåringens vuxnautseende gjorde att våldtäkten inte kunde bedömassom grov.Ett annat exempel är när en sextiofemårig manhåller fast en åttaårig flickas armar, lägger sig påhenne och har samlag med henne. Domstolen anserinte att det är våldtäkt, utan sexuellt umgänge medbarn.Vad är det som gör att vi gång på gång undrar ombarn är tillräckligt skyddade enligt vår lagstiftning?Jag tror att det delvis beror på att sexuellaövergrepp på barn länge varit ett sådant tabubelagtområde i , och att målen därmed varit så fåatt hållbarheten i vår lagstiftning sällan har satts påsin spets.När nu allt fler kvinnor offentligt törs tala om vadde själva och deras barn varit utsatta för ökarantalet mål och lagstiftningens hållbarhet prövas.Därför är det särskilt angeläget att vi noga följerupp om lagstiftningen ger tillräckligt skydd förbarn.När det gäller den trettonåriga flickan, harlagstiftningen för våldtäkt ändrats. Genomen lagändring som trädde i kraft harvåldtäktsoffrets låga ålder förts in som enomständighet som skall eaktas särskilt vidbedömandet av om ett sådant brott är grovt.När det gäller åttaåringen, ansåg domstolen inte attbrottet var våldtäkt, utan sexuellt umgänge medbarn. Även här menar jag att lagstiftningen bordeförändras så att små barn som utsätt för sexuellaövergrepp och där våldtäkt inte kan styrkas, i vilketfall som helst har samma skydd som våldtäktsoffereller små barn som utsätts för incest.Nu i februari kommer enbrottsofferriksdag att äga rum här i . Denskall genomföras här i . I och med denmanifestationen har brottsoffrens situation för långtid framåt blivit en självskriven del av svenskkriminalpolitik.Anf. 14 ():Herr talman! I mitt anförande vill jaghuvudsakligen uppehålla mig vid allmänhetensförtroende för rättsväsendet och samspelet mellanallmänheten och rättsväsendet.Ett gott samhälle är, om man bortser frånmateriella ting, präglat av omsorg, såväl kollektivsom individuell, av gemenskap, hjälpsamhet,kärlek och överhuvud taget alla de godaegenskaper som inte kan mätas i prylar, ledighetoch liknande.Det goda samhället får vi då vi alla tillsammansarbetar för det goda samhället. Därför är det ocksåviktigt att vi för samhällsbygget har en godsammanhållen etisk grund att bygga på.För oss i är det naturligt att bygga på vårtvästerländska kristna kulturarv som etisk bas.Detta är inte att påtvinga någon en viss religion,utan ett naturligt sätt att lära ut, ta till sig och föravidare enkla levnadsregler. Det är regler som göratt vi, om de efterlevs, får ett fast men ändåharmoniskt samhälle att leva i.Principer som ''Du skall icke stjäla! '', ''Du skall ickebära falskt vittnesbörd! '', ''Du skall icke begåäktenskapsbrott!'' eller en ansats som ''Allt vad nivill att människorna skall göra er, det skall ni ocksågöra dem!'' är goda regler i samhällsbyggandet.Med tanke på brottsutvecklingen i vårt land är detviktigt att ytterligare aktualisera sådana godainsatser och regler som jag nämnt, att få till stånd enuppryckning i etiskt och moraliskt hänseende. Detmåste ske i hemmen, i daghem och i skola.Vi måste fostra våra barn och ungdomar till ansvaroch ett bra levnadsmönster och givetvis själva varaföredömen. Detta skulle bidra till att pressatillbaka brottsligheten. Om detta misslyckas, är jagrädd för att vi får ett moraliskt budgetunderskottsom är minst lika allvarligt som det ekonomiska.Herr talman! Den brottslighetsutveckling som vihaft och har i tror jag i mycket hängersamman med en förslappad uppfostran, felaktigidealbildning och etisk vilsenhet. Tills vi fåreffekter av positiva förändringar i dessa avseendenär det viktigt att vi på ett effektivare sätt bekämparbrottsligheten i den situation där vi nu befinner oss.Allmänhetens förtroende för rättsväsendet får intesjunka mer än det redan gjort! Detta skulle i så fallkunna få mycket farliga följder.För att klara detta måste ansvariga politiker,rättsansvariga och rättsväsendet i övrigt på ettmarkerat sätt ta tag i sådana saker som folk iallmänhet, inte utan anledning, tycker är uppåtväggarna i det svenska rättssamhället. Sexuella övergrepp mot barn måste alltidföranleda markerade och hårda straff. Något annatär ur allmänhetens synpunkt inte acceptabelt.2. Att två eller flera kan vara inblandade i mord ochsedan skylla på varandra, så att ingen blir dömd, ärnaturligtvis oerhört stötande. Även i sådana fallmåste rättsväsendet komma fram till lösningar somgör att den eller de skyldiga straffas.3. Att inte butiksägare genom videokamerorpassivt skall få skydda sina affärer mot brottslighet,utan då riskerar att själva bli straffade, är givetvisinte tillfredsställande.4. Att rattfyllerist som orsakar annans död skallslippa undan med annan dom än den som motsvarardråp, är inte heller tillfredsställande och kännsnaturligtvis mycket cyniskt för de anhöriga till denomkomna.I detta sammanhang vill jag också framhålla attalkohol och bilkörning över huvud taget inte hörihop. Enligt min mening är det därför dags attpröva nollpromillegräns för rattonykterhet.Signalerna måste vara mycket tydliga, och därför ärnollgräns egentligen det enda riktiga, anser jag.En annan sak i rattfyllerisammanhang är attbeslagtagande av bilen egentligen borde vara regelvid ertappande för rattfylleri! Brottslingen måstehelt enkelt fråntas sitt farliga vapen.Herr talman! Det finns många exempel pårättssituationer som folk i allmänhet upplever somupprörande, men det får här räcka med dem jagrelaterat. Jag vet att Justitiedepartementetverkligen har tagit tag i en del av de saker som jaghar räknat upp. Det tycker jag är bra, och det ärnödvändigt. Det är viktigt att rättsmaskineriet påallvar fortsätter med detta, så att man kanupprätthålla en god relation till allmänheten och attallmänheten har förtroende för rättsväsendet.Herr talman! När det gäller att skydda mot ellerförebygga brott bör samhället i än störreutsträckning än ta till vara möjlig hjälp frånallmänheten. Folk bör uppmuntras till att vid brotteller misstanke om brott: Larma -- Iaktta -- Vittna!Jag tror att om vanligt folk förmås bli merauppmärksamma och villiga att hjälpa polisen i desssvåra uppgift att spåra brottslingar, kanallmänheten bli polisens bästa vapen mot den alltmer ökande och grymmare brottsligheten.En organisation, mot brott --Våga , har vuxitfram och utgör en växande förebyggande kraft motbrottslighet. Inte minst genom sitt projekthåller dennaorganisation på att växa upp till en folkrörelse. Detär angeläget att ta till vara den ideellabrottsförebyggande resurs som dennaickevåldsorganisation innebär. Det är därför viktigtatt denna rörelses utveckling inte hämmas på grundav medelsbrist i sin målsättning attbrottsförebyggande aktivera medborgarna ochdärigenom skapa ett tryggare samhälle.Om alla goda krafter samverkar, kan vi vändabrottsutvecklingen.Anf. 15 (nyd):Herr talman! I finns representanter föralla delar av vårt avlånga land, men när jag tittar utöver lokalen kan jag inte undgå att lägga märke tillatt väldigt många här råkar vara från , och dettycker jag är trevligt. Norrlänningar, hallänningar,malmöbor och andra är självfallet också välkomna,men jag känner det nästan som om jag befann mighos fullmäktige i Lund.Nu har redovisat våra allmännaståndpunkter i frågor som har att göra medrättsmedvetandet. Men en punkt som jag tyckerhör hemma på socialförsäkringsområdet har ocksåhamnat här, och jag förmodar att det är rätt att jagtar upp den nu.Jag anser att pensionsförmåner i vissa fall skallförverkas då någon har dömts för grova brott och isamband därmed till utvisning.I ett fall, som jag inte skall gå in på i detalj,eftersom jag inte får lov att göra det här ikammaren, blev en tioårig flicka mördad, ochbrottslingen, som inte var svensk medborgare,dömdes för mord, i två instanser, till slutenpsykiatrisk vård och därefter till utvisning.Vad hände då? Jo, enligt uppgift frånFörsäkringskassan, som jag har varit i kontakt med,får mördaren behålla en stor del av sinapensionsförmåner, däribland ATP. Jag tycker attdet är direkt stötande ur rättsmedvetandesynpunkt.Jag tror att allmänheten tycker det också, och jaganser att här måste det ske en förändring.Förhoppningsvis kommer min motion i frågan attbehandlas välvilligt här i kammaren.Det finns också andra fall av grova brott somföranlett utvisning. Vi i Ny demokrati tycker attbrottslingarna i många fall skall utvisas direkt, menom vederbörande, som i det fall jag nämnde, dömstill sluten psykiatrisk vård, innebär det att han efterett eller är friskförklarad, åkerhem till sitt hemland och där uppbär svensk pensionunder resten av sitt liv. Detta tycker vi är mycketstötande.Jag hoppas som sagt på en positiv behandling avmin motion i detta ärende.Anf. 16 (nyd):Herr talman, fru justitieminister och alla andra!Det är ganska bedrövligt att behöva stå här faktiskt,för jag kan informera hela församlingen om attJohn har fått nog av detta.Till att börja med måste jag läsa i Sverigesgrundlagar, för där står någonting om att alloffentlig makt utgår från folket. Det måste vi jurespektera.För att vara på den säkra sidan -- jag är gammalgrävmaskinist, så jag är van garderamig -- skall jag läsa upp vad som står iregeringsformens andra kapitel om grundläggandefri- och rättigheter, första paragrafen, förstapunkten, som är väldigt viktig. Jag vill inte att herrtalmannen klubbar av mig, om det visar sig att herrtalmannen tycker att jag är oförskämd. Jagkommer kanske att vara det.Det står i alla fall så här: ''-- -- -- yttrandefrihet:frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sättmeddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikteroch känslor, -- -- --.'' Det är vad jag kommer attgöra nu.När man hoppar in i detta spel -- det är ett spel ochingenting annat -- är det bäst att man har en ordbokmed sig. Man måste slå upp alla konstiga ord somkommer härifrån. Jag slog bl.a. upp ordet politik,och då fann jag något mycket intressant. Det står:''Politiken är konsten att hindra människorna frånatt lägga sig i det som angår dem.'' Det var enfemetta direkt. Det är vad vi politiker har gjort. Vihar förhindrat alla människor från att lägga sig i vadsom angår dem, inte minst på lagområdet. Den somyttrade detta var fransmannen , somlevde på 1800-talet.Till min glädje hörde jag att fru justitieministernsade att den vuxne bär hela ansvaret. Det tycker jagär bra. Det sades vidare att den som tittar på ocksåskall straffas. Det tycker jag också är bra. Jagtycker att alla som sitter här skall straffas. Vad harvi stökat till i ? Socialdemokraterna medLidbom och i spetsen använde på sin tidlagboken för att förhindra att all makt utgick frånfolket. Vi har tagit patent på det. Den saken är klar.Hur skall jag nu göra för att vi i denna sal, det ärinte så många här, skall rycka upp oss? Jag tycker att det är stor skandal. Mellan1900 och 1950 begicks det 32 mord i . Mellan1981 och 1992 begicks det i genomsnitt över 160mord . Det är stötande, och det vi som sitterhär som bär skulden till detta.År 1991 kom det in över hundra nyariksdagsledamöter. Jag trodde i min enfald att detdå skulle hända någonting. Men nej, vi baraacklimatiserade oss och ställde in oss i ledet. Vi äralla röstboskap mer eller mindre. Så illa är det. Hurskall jag då kunna påverka så att det blir litet farthär? Jag vet inte.Jag är gammal grävmaskinist. Som ni kanske vet ärdet väldigt ruttet i denna riksdag, både under och i.Hur gör man då? Jo, man går till botten. Vi måstedå gå till botten i denna församling och titta på allaoegentligheter som har försiggått här. Det vet jagom, men man bara nonchalerar allt. Vilka bär detstörsta ansvaret? Jo, det är egentligen de som tittarpå. Därför kan man inte säga att det bara ärsocialdemokraterna utan det är även de borgerliga.Det är vi alla som bär ansvaret. Det är hög tid att virycker upp oss.Jag skall ge alla som kom in 1991 enliten respit. Vi var över hundra stycken. Men jaguppmanar alla som har suttit i risdagen före 1991:Hoppa rätt ut i Strömmen. Jo, det är kallti vattnet. Men ta litet hänsyn till fisken. Fiskenskulle bli så förskrämd att den skulle hoppa rätt upppå land. Jo, jag säger -- upp till bevis varoch en, och alla ni andra som inte finns här -- att såmycket dynga som kommer ner i Strömmen på engång har de aldrig skådat. Upp till bevis!Jag har ungefär en minut kvar av min taletid. Vihar ett budgetunderskott. Det kostar er allaskattebetalare , för att betalaräntor, bara räntor. Kom ihåg detta! Fr.o.m. nu ochtills jag slutar tala -- . Detta har de olikaregeringarna slarvat bort. Så enkelt är det. Skallman börja städa, så måste man städa uppifrån. Ochdet är härifrån. Vi måste börja titta på och granskaoss själva. Jag är trött på detta spelet. Vi hör ipartiledardebatter och debatter hit och dit hur mankastar skit och dynga på varandra. Det går bl.a. utpå att var och en är så duktig. Det är dags att läggakorten på bordet, kasta prestigen över bord ochglömma partitillhörigheten.Man måste inse att de senaste 20--30 åren har gåttfel, för det har de gjort. Gå ut på gator och torg ochhör vad folket säger. Det har gått långt. PåKarolinska sjukhuset slog två invandrare ihjäl enkvinna . slog fyra invandrareihjäl en . Jag hoppar inte på invandrarna,men jag tycker att det är stor skandal att vi görskillnad på människor. Var har videmonstrationerna? Nej, det är ju bara svenskaroch norrmän som slås ihjäl. Skärpning, allmänskärpning! Tack skall ni ha. kör vi på. Jaghoppas att det blir någonting av, exempelvis nästavecka.(Applåder)Anf. 17 Justitieminister ():Herr talman!