prot · GG09122 · 1993-06-04 00:00:00 — Man skall in i detalj ange hurmycket man kör med ett växlingslok, hurlastbilarna är konstruerade osv. Detta är något sombryter mot vår tradition och som verkar totaltonödigt. Det här är bara ett exempel på onödigasaker i EES-avtalet.Anf. 39 (-) replik:Fru talman! Vi gör helt enkelt olika bedömningar --och jag -- av vad ett uteblivetEES-avtal skulle få för konsekvenser. BirgittaHambraeus säger att det inte skulle innebära någraproblem, men hon redovisar egentligen inte vadhon grundar den bedömningen på.Jag tror att det skulle innebära problem för deföretag som finns här i landet och för de företag someventuellt skulle vilja lokalisera sig här i framtiden.Jag tror att ger oss bättre möjligheterän om vi står utanför när det gäller deltagande iinternationellt forsknings- och utvecklingsarbeteoch samarbete på andra områden, som jag tyckerär oerhört viktigt.Jag kan hålla med om att detmedför stora problem när man under en korttidsrymd skall ta till sig väldigt mycket lagstiftning.Problemen är inte alltid av den karaktären att viskulle behöva sänka våra ambitioner. Jag har fleraexempel på motsatsen, där jag tycker att Sverigeskulle ha anpassat sig till på ett sättsom skulle ha höjt ambitionsnivån.I mitt inledningsanförande nämnde jag det direktivfrån 1977 som reglerar anställdas villkor vidöverlåtelse av företag. I har det ansetts attde svenska turordningsreglerna och rätten tillåteranställning motsvarar de besluten. Enligt minmening gör de inte det. EG-direktivet innebär inte får avskeda människor med anledning aven företagsöverlåtelse. Det kan man göra i Sverige.Just det faktum att man överlåter ett företag räknassom att arbetsbrist har uppkommit.Om de som är helt fixerade vid frågan om ett jaeller nej till ett EG-medlemskap i ställetkoncentrerade sig litet mera på att se vad som rentobjektivt vore bäst i viktiga sakfrågor, tror jag skulle gagna människors intresse mycketmera. Då skulle man t.ex. ha kunnat driva fråganom en annorlunda anpassning av EES-avtalet.Birgitta är intresserad avkärnkraftsfrågor. Jag kan bara framhålla att detfinns ett direktiv som handlar ommiljökonsekvensbeskrivningar och som ocksåreglerar hur allmänheten skall ha inflytande. Dettadirektiv gäller också kärnkraftverk ochanläggningar för radioaktivt lager. Med densvenska lagstiftningen har allmänheten ingen insynoch inget inflytande över beslut enligtmiljöskyddslagen som gäller sådana anläggningar.Med en korrekt anpassning till hade vikunnat få det, om de i som är intresseradeav kärnkraftspolitiken hade drivit den frågan ochinte hade varit så förblindade av att ett nej till EG isig är huvudsaken. Som tur är måste vi inte för allframtid leva med den EES-anpassning som vi nuhar gjort. Det är fortfarande fullt möjligt för oss attföreslå förändringar i de lagar som vi har anpassatoch säga att anpassningen i stället bör göras på ettannat sätt. Det tror jag vore ett konstruktivt sätt atthantera den här frågan.Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 40 (nyd):Fru talman! Som en av representanterna för Nydemokrati när det gäller EFTA-delegationen ochEES-avtalet vill jag här egentligen baraunderstryka vår positiva inställning till attriksdagen kommer att fatta beslut om detjusterade . Det är för alla angeläget attinte fördröja ikraftträdande, som vi nu har väntatpå länge, så att vi åtminstone fr.o.m. den 1 januari1994 har alla spelregler för samhälle och näringslivklara.De farhågor som nej-sägarna för fram i sina grovtmissledande argumenteringar mot vårt deltagande iEES och EG kommer efterhand att falla på sin egenorimlighet. Utanför pågår endemonstration och det har talats om vagnar med1 500 lagar. Det delas naturligtvis också utbroschyrer. I broschyren påstås bl.a. följande:EES medför att vi frånhänder oss möjligheterna attpolitiskt styra samhällsutvecklingen till förmån förde s.k. marknadskrafterna. EES kommer attundergräva fackliga och sociala rättigheter somsäkrar en anständig lön och hyggliga arbetsvillkor.EES hotar det svenska välfärdssystemet. Maskornai det sociala skyddsnätet kommer att bli grövre.EES tvingar fram sänkningar av de svenskaskatterna och minskar statens, landstingens ochkommunernas möjligheter att upprätthålla socialtrygghet och välfärd. När det gäller miljön hindrarEES från att vara ett föregångsland ochpåverka andra länder med goda exempel.Vad är nu detta? Det är i princip förenklade falskaargument som förs fram på det här sättet. Jag villhär bara säga att detta är ett memento för oss andraatt inte förtröttas i vårt arbete att sprida denverkligt korrekta informationen om fördelar ochnödvändigheten av vår anslutning till EES och EG.Fru talman! Självfallet yrkar vi i Ny demokratibifall till hemställan i betänkandeom det justerade EES-avtalet.Anf. 41 ():Fru talman! godkändes första gången inovember, och då röstade jag nej. Formellt gällerdet betänkande vi nu behandlar ett nytt avtal. Jaghar därför ett behov av att deklarera att jag i dagensomröstning kommer att stödja Vänsterpartietsmeningsyttring. Det har skett förändringar i avtaletpå grund av att har ställt sig utanför. Medmin röst i den senare voteringen säger jag nej tillhela , vilket jag också gjorde inovember.Jag säger nej av huvudsakligen två skäl. Det förstaskälet är att jag inte tror på välsignelserna av deneventuella ekonomiska tillväxten som man tror attEES-avtalet kommer att leda till. Jag tror att deekonomiska klyftorna mellan människor kommeratt öka i och i världen i övrigt.Ännu mera allvarligt är effekterna på transport-och miljöområdet. Jag är inte beredd att medverkatill beslut som ytterligare kommer att ökatransporterna och miljöförstöringen så länge vi harbensindrivna bilar. Jag är inte på något sättmotståndare till ett internationellt samarbete, menvi är inte mogna för det i . Jag tycker inte attavtalet skall godkännas. Jag tror inte att detkommer att leda och i positivriktning.Fru talman! Jag hade inte tänkt säga så mycket merän detta. Men jag vill ändock utnyttja litet mer avtiden till att säga att jag tycker att det är tråkigt attvi inte kan diskutera utan att behöva anklagavarandra för att komma med falska och felaktigapåståenden och säga att andra skall skämmas.Utifrån de bristfälliga kunskaper, som jag tror attalla har, måste vi försöka bedöma vad EES och EGkommer att leda till. Det är fråga om en så långprocess. Som jag ser det är processen så långtgången att den inte går att stoppa. Det är på ett sättnaturligt, men besluten i de riktigt stora frågornaväxer fram. Det för oss alla -- både i och utanförriksdagen -- svårt att finna den punkt då man kansäga: Nej, det här är inte bra. Man sätter hela sinpersonliga prestige på spel och det är mycket svårtatt göra det.Eftersom detta är min första period i ärdet lättare för mig att i det stora socialdemokratiskapartiet säga att jag inte riktigt är med på de härtankegångarna. Det skrämmer mig att processenhar gått så långt att vi fattar beslut om ett avtal --som i och för sig bara skall röra handeln -- men somändock innebär, vilket vi socialdemokrater sägerman och man emellan, att man släppermarknadskrafterna fria. Sedan blir det här avtalet,som vi inte har ställt under en folkomröstning,argumentet för att skall bli medlem, så attvi kan vara med och påverka det som vi har gått ini. Detta är litet skrämmande. och EG-medlemskapet har ingen folklig förankring.Annika säger att man skall vara varsammed orden. Men säger hon att nej-sidanexploaterar oro. I nästa replik sades att Sverigemåste vara ett land som det skall vara möjligt attvara i. kan väl ändå inte mena attom vi säger nej till skulle bli ettland där mämniskor inte skulle kunna bo och därföretag inte skulle kunna verka.Jag vet att nej-sidan inte har några färdiga, braalternativ. Men jag tycker att det är övermaga avalla ja-företrädare att kräva det. Jag kan gratuleraja-sidan till att ha fått ytterligare en snabbtänkt,välartikulerad och påläst företrädare. Det har ja-sidan fått utöver att den har allaekonomiska fördelar, all ekonomisk styrka ochdärmed möjligheter att skapa opinion för ja-sidan.I mitt parti finns det många som inte har tagitställning och som förmodligen inte ens kommer attta ställning på partikongressen . Vi har ettsådant förtroende för våra medlemmar att vi sägerstudera, läs på och ta sedan ställning själv. Närmänniskor gör det i studiecirklar kommer de allraflesta fram till att de inte vill vara med om ettmedlemskap. Ju mer vi lär oss i mitt parti, destomer negativa blir vi. Det är ingenting som vi skämsför. Jag skäms inte och jag vill inte exploateranågon oro. Men jag tror att det här är dåligtgenomtänkt, och som säger ärdet förmodligen onödigt. Jag tror inte att leder oss till en hållbar utveckling. Grundenför är illusionen om den eviga växten.Jag skulle så gärna vilja att vi någon gångdefinierade vad vi menar med det.Fru talman! Jag kommer därför att rösta nej. Jagkommer att stödja meningsyttring,och med det menar jag nej till hela . Viär inte mogna för att ta det här steget.(Applåder)Anf. 42 (-) replik:Fru talman! tycker att jag sänkerdebattnivån genom att påstå att nej-sidan behöverskämmas. Därför vill jag gärna säga att jag tyckeratt det är en förutsättning för politisk debatt skall respektera varandras åsikter. Men jagtycker också att det måste vara en förutsättning iden politiska debatten att man är ärlig. Och vissthar jag en egen skuld att sona. Jag har stått påappellmöten och sagt saker som jag kanske i mittinnersta visste inte skulle kunna vara heltgenomförbara. Det har de allra flesta politiker idetta land gjort. När man ser hur den typen avbeteende leder till en oerhörd brist på tilltro till detdemokratiska systemet måste man säga sig attfr.o.m. nu skall ingen politisk åsikt komma övermina läppar som jag inte nogsamt har tänkt igenomoch där jag inte har redovisat problem ochmöjligheter med olika alternativ.Jag tycker att nej-sidan exploaterar människorsoro. Min anklagelse mot nej-sidan, och mot departier som är organiserade på nej-sidan, är att maninte får göra på det här sättet. Man redovisarinternationaliseringens problem som om de vore enkonsekvens av och ett eventuelltsvenskt medlemskap och inte som den konsekvensde faktiskt är av internationaliseringsprocessenöver huvud taget. Man talar t.ex. om detdemokratiska underskottet i EG och menar attparlamentet har för litet inflytande. talarman om att de små länderna blir överkörda. Det äroförenliga ståndpunkter. Antingen harparlamentetet mer inflytande och de enskildanationerna ännu mindre än de har ellertvärtom, men inte både--och.Man talar om den inre marknadens konsekvenserför miljön, men man redovisar inte att allutrikeshandel med andra delar av världen innebärsamma problematiska inverkan på miljön.Det sätt som detta måste hanteras på är genomgemensamma internationella ansträngningar för attskapa andra typer av transportsystem. Vi måsteockså forska för att utveckla andra typer avbränslen. Det måste skapas en politisk makt somkan stå emot de stora starka transnationella företagsom driver sina egna kortsiktiga intressen.När man inte gör detta är man oärlig i den politiskadebatten -- det vidhåller jag -- och då har mananledning att skämmas. Men varje ärligt sökande ärbetydelsefullt och varje tendens att lyssna påvarandra och att lära av varandra är oerhörtbetydelsefull i debatten.Anf. 43 () replik:Fru talman! reflekterar något överden debatt i EG-frågan som förekommer i vårtparti. Den debatten kan man självfallet beskriva påen rad olika vis, men den är kanske inte ett ärendeför kammaren.Jag vill bara konstatera att den socialdemokratiskariksdagsgruppen, med mycket få undantag, stårbakom betänkande EU3.Anf. 44 ():Fru talman! Jag hade egentligen inte tänkt att gåupp i den här debatten, eftersom jag uppfattar attdagens beslut i allt väsentligt är en upprepning avdet ställningstagande som redan medmycket stor majoritet gjorde i slutet av förra året.Vissa justeringar har visserligen gjorts i detta avtal,med anledning av att är med,men de är inte -- som jag ser det -- av den arten attde föranleder någon typ av nya ställningstagandeneller bedömningar.Men efter att ha lyssnat på denna debatt känner jagbehov av att bekräfta det som några deltagaretidigare påpekat, nämligen att Centernsriksdagsgrupp, med något notabelt undantag, stårbakom . har också biträttdetta betänkande som vi nu skall ta ställning till.Den inställning som riksdagsgrupp har tillEES-avtalet är också förankrat i upprepadestämmobeslut. har medmycket stor majoritet ställt sig bakom Sverigesdeltagande i EES.Det finns naturligtvis inom , precis sominom de allra flesta partier, ganska starka gruppermed en annan uppfattning och som är kritiska tillEES-avtalet. Det finns de som också är kritiska tillmedlemskap. Men det är värdefullt att också dessaopinioner har en röst här i . Jagvälkomnar deltagande i dennadebatt. Helt klart har många det synsätt somBirgitta ger uttryck för.För som parti, för riksdagsgrupp,för och för riksstämman äruppfattningen mycket klar, nämligen att det gagnarSverige att delta i den europeiskaintegrationsprocessen. är gynnsamtför , och det är viktigt att deltar i detomfattande samarbete som möjliggörpå många områden.Fru talman! Jag yrkar därför bifall till utskottetshemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 7 §. )7 § och betänkande1992/93:UU20 och EG.Anf. 45 ():Fru talman! Betänkande UU20 behandlarmotioner som väcktes . har myckethänt när det gäller vår hantering av EG-frågan.Senare framlades i Socialdemokraternasparti ett mycket omfattande dokument avpartistyrelsen och riksdagsgruppen. Dokumentetinnehåller Socialdemokraterns krav på regeringeninför EG-förhandlingarna. öppnaderegeringen förhandlingarna.Riksdagens EG-delegation har också börjatfungera som regeringens kontinuerliga partner iförhandlingsarbetet, vilket innebär att svaren påmotionerna ibland får en speciell karaktär. Dethänvisas exempelvis till EG-delegationens arbete,inte minst därför att väldigt mycket imotionsyrkandena berör det arbetet.Formerna för våra debatter har också varit av annatslag. I går fördes exempelvis här i enintensiv och kritisk debatt om regeringensuppläggning av miljöpolitiken i EES- och EG-sammanhang.Vid den diskussion som har förts i utrikesutskottetstannade vi inför några viktiga principfrågor. Dehandlar om hur företrädare för olika partier anseratt regeringen bör agera i frågor som är väsentligaför i EG-sammanhang. Det gäller isynnerhet frågor som rör den ekonomiska ochmonetära unionen.Som bekant är denna union ingalunda klar. Vissaviktiga element har fastslagits genomMaastrichtfördraget, men många element saknasoch skall tillföras och konkretiseras i EG underarbetet fram till åtminstone 1996.Det är då viktigt hur den agerarför att främja intressen. I debatten har nej-anhängarna felaktigt hävdat att man inom EGgrundlagsfäster exempelvis monetarismen ochprisstabiliteten, och att det är -- som jag hörde i endebatt i går -- endast bankdirektörerna som skallsköta den ekonomiska politiken. Allt detta är ju fel,men det är klart att den typen av argumentering fårviss näring av att det bara är den penningpolitiskadelen av den ekonomiska och monetära unionensom man har fattat beslut om.Mycket av den finanspolitiska delen som skalltillföras återstår det att fatta beslut om. Givetvis ärdetta en svaghet, och fram tills nu haltar EG:sarbete. Men den finanspolitiska delen är enintegrerad del av den ekonomiska och monetäraunionen. Vi har därför tyckt det vara viktigt attockså lyfta fram de målsättningar som den svenskaregeringen i detta arbete bör följa.Vi socialdemokrater utgår från att , sommedlem i EG, kommer att verka för lika ambitiösagemensamma mål avseende den aktivaarbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken samtsociala välfärden som det ekonomisk-monetäraunionssamarbetets gemensamma monetära ochfinansiella målsättning. Vi menar att detta tordevara en förutsättning för att Maastrichtfördragetsmål om hög sysselsättning och hög socialskyddsnivå skall kunna uppfyllas.I utskottet har vi tyvärr delade meningar när detgäller att få likhet i målsättningarna. Attmålsättningarna är lika starka inom olika områdeninnebär ju inte nödvändigtvis samma medel. Vissamedel är gemensamma, exempelvis eventuelltgemensamma mynt. Konvergenskraven inomEMU kommer att uppfyllas genom olikartadenationella medel. Men det hindrar ju inte attmålsättningarna kan ha samma kraft.Fru talman! Det vill vi ge uttryck för i reservationnr 1, som jag yrkar bifall till.En annan viktig fråga som vi diskuterat ärarbetsrätten. För oss är det ett mycket väsentligtkrav att den nordiska traditionella arbetsrätten kanfortsätta att vidareföras i ett EG-sammanhang. Detär särskilt viktigt från den synpunkten att vi i högstagrad välkomnar utländska företag, utländskaarbetare och tjänstemän, att komma till föratt arbeta här -- också med utländska arbetsgivare.Men då skall självfallet svenska regler, löner ocharbetsvillkor gälla. Det får inte ske någon socialdumpning.För att ett EES- och EG-samarbete skall kunnafungera bra är detta en självklar koppling, även närdet gäller möjligheten till en stark uppslutningkring ett ja till ett EG-medlemskap i en kommandefolkomröstning.Det här är i första hand en svensk kontroversiellfråga. Den vill i olikaavseenden nedrusta den svenska arbetsrätten. Omsådana förslag förverkligas skulle Sverigesmöjligheter till lika behandling vid medlemskap ivissa EG-sammanhang försvagas.Men det är inte enbart en svensk fråga. Det handlarom att försäkra sig om att vi som EG-medlemmarkan föra denna modell vidare i förhandlingarna. Vikan tyvärr konstatera att regeringen inte tagit någotinitiativ på det här området. I deklarationenuttrycks målsättningar, som vi är överens om, mendärefter tycks inte mycket ha hänt.Vi har dock ett danskt ordförandeskap i EG, sålikartade intressen som finns, exempelvisden nordiska arbetsrättsmodellen. har ettaktivt intresse av att kunna försvara och vidareföradenna modell.Det danska ordförandeskapet har inte minst underdenna vår varit mycket aktivt. Man diskuterar iEES-sammanhang -- givetvis även i EG-sammanhang -- mycket väsentliga direktiv omutländska entreprenader.Här handlar det alltså dels om att vi måste försäkraoss om att svenska kollektivavtal skall kunna varatillräcklig grund för att genomföra EG-direktiv,dels om att vi skall kunna fortsätta att krävasvenska avtal och villkor , t.ex. viden entreprenad. Vi menar att det är hög tid, underdet danska ordförandeskapet, för den svenskaregeringen att ta initiativ för att se till att vi på dehär viktiga punkterna försäkrar oss om att vi kanfortsätta den traditionella modell som vi harhaft.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 2.Slutligen har vi socialdemokrater i EG-delegation på olika områden angivit att vi anser attdet behövs kompletteringar av det underlag förförhandlingar som vi har sett frånregeringen. Det gäller särskilt på jordbruketsområde, där vi menar att man måste ta fram ett nyttmaterial för att det skall kunna föras en fullödigförhandling. Det gäller både ekonomiskakonsekvensberäkningar, miljömål, mål om detöppna landskapet och regional fördelning, där viefterlyser ett nytt underlag från regeringen.Vi hade en diskussion om det i går i EG-delegationen, och jag utgår från att regeringen nuåterkommer med ett nytt underlag på det härområdet, så att EG-delegationsledamöter får en reell möjlighet att ta ställning tillde förhandlingsbud som förbereds inomregeringen.Jag vill säga att den här frågan inte gäller enbartjordbruket, där vi har framfört de flesta kritiskasynpunkterna. Vi efterlyser också -- något som viinte har sett -- ekonomiskakonsekvensberäkningar när det gällerregionalpolitiken och den viktiga frågan, somsjälvfallet också blir en av de frågor som tas upp islutförhandlingarna med EG, nämligen det svenskabudgetbidraget. Vi efterlyser en ekonomiskbedömning, konsekvensberäkningar ochalternativa ekonomiska utvecklingsmöjligheterfrån regeringens sida.Om vi inte får det, riskerar regeringen att föra enförhandling i ett gungfly. Man måste själv klara utde ekonomiska förutsättningarna för sig och förriksdagen. Efter de uttalanden vi nu har fått frånregeringen, utgår vi från att regeringen snaraståterkommer med ett nytt underlag på de härområdena.Anf. 46 ():Fru talman! Det känns givetvis litet underligt attvara den ende talaren i dagens debatt somföreträder det parti i som har de åsiktersom har den starkaste ställningen i den svenskaopinionen. konstaterar jag att vi ärriksdagens minsta parti. Den här situationen bordevara oroande för dem som värnar om förtroendetför parlamentet och för det politiska arbetet.När beslutet om att lämna in ansökan fattades idecember 1990 var opinionsläget i vårt landannorlunda. Betydligt fler var då positiva till ettmedlemskap. har otaliga studiecirklar,seminarier och debatter genomförts i vårt land.Steg för steg höjs kunskapsnivån. Jag hävdarbestämt att svenska folket nu tar ställning från enhögre kunskapsnivå . Det mesta avinformationen står faktiskt medlemskapsivrarnaför.Denna splittring mellan politiskt etablissemang ochfolkopinion är ingenting unikt för Sverige.Opinionsmätningar och folkomröstningar i EG-området visar -- även om vi räknar med utfallet iDanmark -- att skepticismen motMaastrichtfördraget är utbredd.Vi som är kritiska till unionssträvandena och detsnabbt framtagna unionsavtalet -- som togs fram ien annorlunda politisk situation än dennuvarande -- betraktar oss som en del av deneuropeiska opinionen och som minst lika godaeuropéer och internationalister som andra påstår sigvara.Ett nytt sätt att argumentera för medlemskap hardykt upp i debatten. Det går ut på att vi är tvingadeatt söka stöd hos EG på grund av att vi inte självaklarar av den protektionism som väntas komma.Det är sannerligen ganska långt ifrån defrihandelsideal som varit ett avhuvudargumenten.Jag tillhör dem som ganska ofta är ute i landet ochdeltar i debatter om den här frågan. Jag möteringen som förnekar det utmärkta i att stora länderi bedriver ett samarbete som syftar till attförhindra att man råkar i krig med varandra.Men finns det en oro för vad de härländerna gemensamt kan ta sig för. Det konstaterasatt många länder som stått utanför allianser ochunioner har klarat sig bra utan att råka in i krig. Justdetta att man har varit en union eller förbundsstathar inte förhindrat att man råkat i krig ochkonflikter under historiens gång.I opinionen konstateras också, att trots att EG harfunnits har den blodiga uppgörelsen i Jugoslavieninte kunnat undvikas. Särskilt det tyskautrikesministeriet lyssnade alltför litet på Förentanationernas generalsekreterare utrikesminister ,när de varnade tyskarna för att tidigt erkännarepublikerna i det sönderfallande Jugoslavien.Men tyskarna drev på, som vi vet. Det är fulltmöjligt att historikerna kommer att säga att detsnabba erkännandet av och försvårade i stället för att underlättamöjligheterna att lösa konflikten. Vi kan undravarför det var så viktigt för den tyskeutrikesministern att driva på just dessaerkännanden.Det finns också de som frågar sig om inte EG nuhåller på att bygga upp en militär organisation somblir något helt annat än en fredsorganisation.Inom ramen för det s.k. IEPG-samarbetet i Europapågår en verksamhet, utan offentlig debatt, sommer eller mindre syftar till att stärka det militärasamarbetet på militärteknologins ochvapenhandelns område.Brittiska forskare hävdar att det inom detvästeuropeiska militära forsknings- ochutvecklingsprojektet drivs omkring 25olika militära projekt. NATO har beslutat att dettaIEPG-samarbete skall upplösas och att EUCLID-programmet skall ställas under WEU:s kontroll.WEU skall också flytta från till , därbåde NATO och EG har sitt högkvarter.I utpekas den västeuropeiskaunionen som EG/EU:s blivande militära organ. betänkande flaggadesockså för ett ökat samarbete med påkrigsmaterielområdet.Man kan undra vad det är för en fredsorganisationsom ägnar denna stora energi åt att under sekretessstärka sina positioner på den militära teknologinsoch vapenhandelns område.