prot · GG09121 · 1993-06-03 00:00:00 — Itiopunktsprogrammet är det mycket tydligt sagt skall omprioritera och fördubbla insatserna tillkvinno- och jämställdhetsforskning.De 10 miljoner som FRN nu förlorar är medel somFRN har använt för forskningsinformation.I detta betänkande ges det ett ansvar förforskningsinformation till varje fakultet,anslagsgivare, forskningsråd ochforskningsstiftelse. Därmed är det tydligt att detblir fler som kommer att ge information inomramen för sina resurser. FRN:s informationsansvarkommer att utvidgas inom det område som gällerallmänhet, ungdomar och skolor. För dettakommer de kvarvarande pengarna att räcka till.Anf. 34 ()replik:Herr talman! När det gäller kvinno- ochjämställdhetsforskningen och de ökade anslagenråder det inga delade meningar. Det är bra ochriktigt att man får de medlen till sitt förfogande. Sålångt kan nog också resonemanget om enomfördelning accepteras.Det är rimligt att man säger att man tycker att ettområde är viktigare än andra och att man dåavsätter ökade resurser till det. Men det går inte attkomma ifrån att det måste gå ut över någonting omanslagen skärs ned med och detsedan pekas ut en rad områden, inte bara kvinno-och jämställdhetsforskningen, som skall få ökaderesurser.I FRN-nytt nummer 2, 1993 pekas det ju ut en radområden med, skall vi säga, ganskapopulärvetenskapligt innehåll. Det är den typen avkonferenser, miniseminarier osv. som FRN harkunnat ordna för att göra forskningen tillgänlig fören större grupp av människor, människor utanförden snävt vetenskapliga världen.Ett annat exempel utöver dem jag nämnde i mittinledningsanförande är forskning som är motiveradpå lång sikt.Det är ändå på det sättet, , attnågonting som FRN gör inte kommer attkunna uträttas av FRN , eftersomambitionerna på vissa preciserade områden ökassamtidigt som anslagen minskas. Det är viktigt attMargitta inte lämnar detta därhän utan atthon är vänlig och talar om på vilka områden somman nu får skära ned på ambitionerna.Anf. 35 () replik:Herr talman! Jag är glad att togupp att vi ändå är överens om satsningen påjämställdhet och kvinnoforskning och om FRN:sbetydelse för att hålla fram dettaområde. Det kanske jag inte poängteradetillräckligt i mitt anförande, men jag är glad att jaghar fått anledning att säga det nu.Om det på en scen där FRN har varit denende aktör som har haft informationsanvar nukommer upp 10--15 andra aktörer som har egnabudgetpengar för att ge information tillallmänheten måste man anse att förutsättningarnaär bättre . Då kan den som varensam också klara sig med mindre pengar och ändådelta i ett samspel, där målet är att information omden forskning som bedrivs i skall nå ut tillallmänheten. I kraft av sin samlade erfarenhet ochkompetens kommer FRN naturligtvis att ha ettförsprång i det sammanhanget. Jag utgår ifrån attandra som också skall informera och tydligare ta sittinformationsansvar kommer att dra fördel av dennaerfarenhet. Därmed tycker jag att jag har svarat påBengt Silfverstrands fråga. Det går inte att här i dagsäga att man skall sluta att informera om det enaoch att man skall börja att informera om det andra.Detta är ett ansvar för FRN, som FRN får skötainom sin budget, och för samtliga -- och jag villunderstryka samtliga -- forskningsfinansieradeorgan i landet, alltså inte bara för de statligtfinansierade organen.Anf. 36 () replik:Herr talman! Det är en sak som jag har funderatöver när det gäller forskningspolitiken. När vi talarom olika sektorer -- ekonomisk sektor, teknisksektor och medicinsk sektor -- handlar det ofta omFoU, forsknings- och utvecklingsarbete. Men närdet gäller jämställdhet och kvinnoforskning talasdet bara om forskning och inte omutvecklingsarbete. Det är kanske betecknande,eftersom de sektorer som jag tidigare nämnde ärmanliga områden, där det är naturligt medutvecklingsarbete. Jag hoppas att vi kan kommadithän att vi också kan tala om FoU-verksamhet ifråga om kvinno- och jämställdhetsforskning, inteminst för männens skull. Utvecklingen i samhället iövrigt konserverar oss män i vår roll, kanske idet sämsta avseendet.Vad är det då som händer? Det finns tendenser tillökade löneskillnader mellan kvinnor och män. Detgörs kraftiga nedskärningar inom offentlig sektor.Massor av arbetstillfällen för kvinnor försvinner.Sekundärt betyder detta en nedvärdering avtraditionella kvinnoarbeten såsom vård ochomsorg. avlämnade en rapport om atten del kommuner planerar nedskärningar med40 % inom barn- och ungdomssektorn, dvs.traditionella områden där kvinnor har kunnat fåarbete. aviserar den borgerliga regeringendessutom ett vårdbidrag. Det blir inte män i denakademiska karriären som stannar hemma ochväljer vårdbidrag. Det blir de kvinnor, MargittaEdgren, som egentligen skulle ha påbörjat sinforskarutbildning för att kunna gå vidare med ettkonstruktivt utvecklingsarbete inom kvinno- ochjämställdhetsforskningen. Jag är orolig, eftersomdet är så motstridiga bud och förslag från denborgerliga regeringen när det gällerjämställdhetsarbetet.Anf. 37 () replik:Herr talman! I går var ,som är professor vid , häroch talade. Vi var rätt många som lyssnade,betecknande nog nästan bara kvinnor, förutom vårkamrat som deltog i sin egenskap avordförande för . för det senaste inom sin forskning. Detvar ju professor som visade attkvinnors stressnivå stiger när de kommer innanförhemmets dörrar, till skillnad från män som dåslappnar av varpå deras stressnivå sjunker. Detvisar tydligt att kvinnors belastning är betydligtstörre än mäns. hade nuforskat vidare. Hon visade skillnaden i livsvillkorför män och kvinnor, där båda jobbar heltid. Deviktigaste hindren för kvinnor i t.ex. enforskningsvärld är fortfarande att de inte har någraförväntningar från omgivningen på sig, att de har fåförebilder och att samhället är byggt av män förmän. Det är dessa tre faktorer som enligt MarianneFrankenhaeuser är de absolut avgörande för att detär kvinnorna som ''går hem''.Anf. 38 () replik:Herr talman! Då drar jag den slutsatsen att eninsats för att sänka stressnivån vore att aldrig införadetta vårdbidrag.Anf. 39 ():Herr talman! Utskottets vice ordförande nämnde i sitt huvudanförande att honvar besviken på för att vi inte stöder densocialdemokratiska reservationen beträffanderesurser till de små och medelstora högskolorna.Björn gav också uttryck för sammasynpunkter i sitt anförande, där han dessutomefterlyste motiv till varför vi stöder enstiftelsehögskola i jag inte ser här,börjar jag med att kommentera det som BjörnSamuelson sade. Man kan tänka sig att jag somsmålänning skulle vara avundsjuk på den satsningsom man gör i med fastaforskningsresurser osv. Men efter den hearing somutbildningsutskottet hade iandrakammarsalen med företrädare för olikauniversitet och högskolor stärktes jag i minuppfattning att detta har vi i inte råd attundvara. Vi hade också fått erbjudande om attdelta i arbetet med att överföra vår högskola iKalmar till stiftelseform. Men vi ansåg att vi intehade tillräckligt med krafter och resurser för detta.Vi ser inte med några som helst avundsjuka ögonpå det som man nu gör i , tvärtom.Nej, ingen behöver vara besviken på Centernsinställning när det gäller de mindre och medelstorahögskolorna. Vi är alldeles övertygade om -- ochdet har vi varit från början -- att satsningarna pådessa högskolor inte kan undvaras. Dessasatsningar måste göras för att det skall bli en positiveffekt ute i regionerna, och de kommer att påverkahela vår nation.De mindre och medelstora högskolorna kan på ettmycket offensivt sätt medverka till att stärkaSverige som kunskapsnation. Det behövs för att viskall kunna höja den allmänna kunskapsnivån ochockså för att det regionala näringslivet skallblomstra och utvecklas.Jag blir besviken när jag tar del av protokollet fråndebatten när det gällde högskolelagen.Jag förstod att jag skulle bli angripen på den härpunkten . Vi från hade avgivit ensärskild reservation, där vi begärde resurser förforskning och forskarutbildning vid de små ochmedelstora högskolorna. Vi ansåg att vid dehögskolor där det inte fanns någon fakultetsnämndskulle högskolestyrelsen kunna fungera som ensådan nämnd, eller annars kunde högskolestyrelsenutse ett organ som skulle bestämma var forsknings-och forskarutbildningspengarna skulle satsas. Enviss del av fakultetsanslagen skulle då bli en nyanslagspost för dessa högskolor. På det viset ville viha till stånd en ändring i högskolelagen.Med den inställning som socialdemokraterna har borde de ha stött den centerpartistiskareservationen. Men så icke, vi blev ensamma i denhär frågan. Den gången valde socialdemokraternaatt göra upp med . går de sin egenväg. Detta har vi accepterat. Vi insåg att vår väginte var framkomlig. har vi valt att sluta uppkring en modell som redan har börjat att tillämpaspå flera håll i landet, nämligen en nätverkslösning,där närliggande högskolor samverkar med ettuniversitet, sitt alma mater, för att de skall uppnåen god kvalitet i forskningen och också för attkunna ta till vara de stora outnyttjade resurser somfinns vid de mindre och medelstora högskolorna.Många av de studerande som egentligen skulle hamöjlighet att gå vidare till forskarutbildning utgören stor outnyttjad potential. Vid dessa högskolor ärdet av de studerande med grundutbildningsom går vidare, medan det är på andrahögskolor. Det har vi inte råd att undvara. Med vårmodell får man också bättre möjligheter attrekrytera vetenskapligt kvalificerade lärare.Om vår modell skulle införas, blir det en god ochfin kombination av det gamla storakritiska massa, som är nödvändig iforskarsammanhang, med sin heltäckanderesursrika miljö och av de mindre och medelstorahögskolornas nya offensiva satsning, mindrebyråkrati och inte så tyngande traditioner.Detta kommer att bli ett mycket fruktbartsamarbete, och det kommer att medverka till, somvi ser det, nytänkande, vitalitet och mångsidighet.Vi i är långt ifrån ensamma om att hysadessa tankar. Vi från sydöstra , som arbetarmed vår speciella form av samverkanslösning i ettnätverk, har en stor motion med 26 undertecknaremed socialdemokraten som förstanamn. I motionen utvecklar vi hur vi ser på dennamodell och dess möjligheter till framgång iregionen. I utskottets skrivning finns mångapositiva omdömen om vår modell i sydöstraSverige, och man anser att denna form avsamverkan och nätverkslösning är ensamverkansform och en modell som skallförstärkas, vilket jag hälsar med stor och uppriktigtacksamhet.Jag har fått på min lott att något kommenterabetänkande UbU22. Som utbildningsministernsade i sitt anförande handlar det om vad som kanöversättas som högskolornas och universitetensinfrastruktur. Det är nu regeringen får reparera vadsom har försummats och det är detta somutvecklas i UbU22, lokalförsörjning m.m. förhögre utbildning och forskning.Det kommer att hända mycket på detta område.Från tar universitet och högskoloröver ansvar förlokalförsörjningen. Hädanefter skall man då självsvara för sin lokalplanering, välja hyresvärd ochsluta hyresavtal. I går fattade dessutombeslut om att införa ett nyttresurstilldelningssystem för universitet ochhögskolor med stor frihet att fördela givna resursermellan olika kostnadsslag.Det nya resurstilldelningssystemet kräver ettfortsatt mycket noggrant översynsarbete, därför attdet här gäller att dela upp lokalkostnader mellangrundläggande högskoleutbildning och forskning.Här måste man skrida till verket med stornoggrannhet.I höst avser utbildningsutskottet ordna en offentligutfrågning, liksom har gjorts, för attanalysera dessa frågor som har så stor betydelse förhela högskolevärlden.Herr talman! Jag vill något nämna anslagen tilllokalförsörjningen. Det är tre anslag som vi i dagskall ta ställning till. Det första, G1, är ett gammalt,traditionellt reservationsanslag som avser resurserför inredning och utrustning. Detta har redanpåbörjats och skall nu fullföljas enligt gällandeordning. Utskottet har inga invändningar mot dekostnadsramar som föreslås, utan yrkar bifall tillregeringens reservationsanslag på 836 500 000kronor.Det andra anslaget, G2, gäller medelstillskottenligt den nya resurstilldelningsordningen förlokaler vid universitet och högskolor. Medlen skallanvändas till lokalhyror, bränsle, elektricitet,vatten och andra kostnader för fastighetsdrift. Härkommer den nya friheten in som innebär attmedelstillskottet från detta anslag också fåranvändas till andra utgifter för grundläggandehögskoleutbildning samt forskning ochforskarutbildning. I högskolepropositionenredovisas i en särskild bilaga ett 90-tallokalförsörjningsprojekt som universitet ochhögskolor har tagit upp i sin fördjupadeanslagsframställning. Här föreslås nu att många avdessa projekt skall planeras och genomföras.I den följande forskningspropositionen finnsförslag på andra lokalförbättringar, vilketutbildningsministern nämnde. Jag kan nämnanågra exempel: Materialcentrum vid iUppsala, Biomedicinskt centrum vid Lundsuniversitet -- allt som jag nu nämner ärspetsforskningssatsningar som är mycket viktiga förSverige som industrination -- vidStockholms universitet och Tekniska högskolan iStockholm där man vill uppnå ett nära samarbete,utbyggnad av preklinisk forskning vid universiteteti . Detta var bara några exempel som jag villenämna.Under allmänna motionstiden väcktes fleramotioner om olika byggprojekt vid universitet ochhögskolor. Flertalet av dessa får ses somtillgodosedda genom att de finns med bland delokalförsörjningsprojekt som kommer att åtgärdasenligt vad regeringen har redovisat i propositionen.Det blir ökade hyreskostnader. Somutbildningsministern sade är det mycket sombehöver åtgärdas. Kostnaderna kommer att ökamed . Dessutom har manavsatt särskilda medel på 133 miljoner förutrustning och underhåll. Sammantaget är detta post i budgeten som uppgår till 2 986 000 537kronor som avsätts för just detta ändamål.Socialdemokraterna har på den här punkten denenda reservation som är fogad till dettabetänkande. De vill att forskningsverksamhetenvid de små och medelstora högskolorna skall räknasin i underlaget. Jag ser detta som följdriktigt. Deföljer här sin linje konsekvent och vill satsa på demindre och medelstora högskolorna. Då menar viatt man inte kan försaka att reservera sig också påden här punkten. I utskottets yttrande säger vi attmeningen är att en översyn skall ske och attregeringen för skall redovisa hur man villha uppdelningen av lokalkostnader, och vi avslårdenna reservation. Det är en reservation, somenligt min personliga reflexion är ganska onödig.Socialdemokraterna vill här framhålla sig som detenda parti som värnar om de mindre ochmedelstora högskolorna. Det tycker jag är ettgrundfalskt tyckande, om jag får dra dessaslutsatser. Alla är betjänta av en god organisationvid de mindre och medelstora högskolor som harforskning i sin verksamhet. Vi menar också att denmodell som utskottet nu förordar, och som vihoppas att kommer att besluta om, är enmodell som har framtiden för sig, och som vi iCentern har valt att stödja för att nå högsta möjligaeffekt av insatta resurser i form av hög kvalitet iforskningsverksamheten.Slutligen, herr talman, vill jag med det anförda yrkabifall till UbU22 och avslag påSocialdemokraternas reservation ochVänsterpartiets meningsyttring.Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag vill göra klart för MarianneJönsson att det inte beror på att min farfar kommerfrån Alvestatrakten, att jag är värmlänning, att jaghar studerat i eller att jag älskar , attjag föreslår fasta forskningsresurser tillhögskolorna i , , , Sundsvalloch . Detta ställningstagande har gjortsutifrån den debatt som vi har drivit iforskningspolitiska sammanhang , dåvi har sett att kompetensen och kunskapen viddessa högskolor har växt fram så att vi ansåg detvara dags för ytterligare satsningar. I den frågan harvi tidigare fått stöd av Centern.Det finns ju inget motsatsförhållande i att byggaupp nätverksorganisationer och att ge fastaforskningsresurser till dessa högskolor. Men det äralltså så man nu skall tolka , att det nu ärnätverk som gäller. Från sida är det nuinte längre tal om att bygga ut de fastaforskningsresurserna till ytterligare högskolor iSverige.Det skulle vara intressant att få möta i denpolitiska debatten inför valet i just dessafrågor bl.a.Anf. 41 () replik:Herr talman! Naturligtvis är målet fastaforskningsresurser, men vägen dit är lång. Vi har isydöstra gjort en egen organisation för hurvi tänker oss detta stegvis genomfört. Vi bildartillsammans med vårt universitet, som i det härfallet är , en forskningsorganisation där defasta forskningsanslagen senare fördelas efter hurvi anser att de bör prioriteras. Vi bildar en fastforskningsorganisation bland våra tre högskolor.Sedan får man tänka sig detta stegvis. Det är intenågon process som vi kan se slutet på under dettaårhundrade. Målsättningen måste naturligtvis varasjälvständiga enheter med upprätthållande avhögsta kvalitet. Detta har vi inte nu möjlighet attuppnå utan hjälp av ett universitet.Anf. 42 () replik:Herr talman! Jag vill för protokollets skull få sägaatt om hade velat fanns det möjlighet att iutskottsbehandlingen om forskningspolitiken geregeringen till känna om fasta forskningsresursertill dessa högskolor. Det hade varit möjligt förCentern om de hade haft förmågan och kraften attse till att dessa högskolor hade fått en början till enfast forskningsorganisation genom en uppgörelsenär det gäller pengarna från de fornalöntagarfonderna. Men valde, herrtalman, att inte agera i denna fråga. Jag vet inte vaddet är som håller dem tillbaka från tidigarevälgrundade politiska ståndpunkter. Men jagförmodar att det är regeringssamarbetet somförhindrar att inta sin egenregionalpolitiska profil och centerprofil framöver.Detta kommer att stå dyrt, herr talman.Anf. 43 () replik:Herr talman! Minns , väckte då förslag om fastaforskningsresurser till de mindre och medelstorahögskolorna. Och det skulle naturligtvis varainskrivet som en paragraf i högskolelagen. Men viblev ensamma om detta. Var fanns BjörnSamuelson då, och var fanns Socialdemokraternasrepresentanter? Vi är pragmatiska, och vi vet att viinte kan gå den vägen. Vi vill ha snabba resultat,och vi är väldigt otåliga, eftersom vi vet att dettabetyder otroligt mycket för våra regioner.Anf. 44 ()replik:Herr talman! När vi hörde har vi bevittnat ett formidabelt ochpraktfullt kostymskifte när det gäller Centernsutbildningspolitik.I hennes senaste replik sade hon att man inomCentern har blivit ensam när det gäller förslaget omfasta forskningsresurser. Därför har man blivitpragmatisk. Detta verkar näst intill obegripligt.Larz , som företrädde , hadenämligen ett förslag om att högskolestyrelsernaskulle få fatta beslut om forskningsresurser. Detgjordes då försök att få en kompromiss till stånd avpragmatiska skäl, eftersom motion lågganska nära Socialdemokraternas. Då kom vi framtill att vi åtminstone skulle se till att vi i utskottetfick ett beslut om att avsätta, att öronmärka,forskningsresurser till de mindre och medelstorahögskolorna. En majoritet gjorde dettaställningstagande, men stod kvar vid sinuppfattning.Nu kommer frågan åter upp till behandling, menregeringen har inte effektuerat ens denriksdagsbeställning som tyckte var alltförmjuk.Det står klart och tydligt i beslutet: Utskottet villvidare förorda att det inom varje fakultetsanslaggenom statsmaktens beslut avsätts en vissvinstandel för lärare och mindre och medelstorahögskolor.Det är klart och tydligt uttryckt att det är på detsättet. Då undrar jag, , om LarzJohanssons mer långtgående krav inte varförankrade i eller om Centerpartiethar bytt utbildningspolitik?Anf. 45 () replik:Herr talman! Det är bara att läsa innantill. SomBengt Silfverstrand nämnde satt jag inte iutbildningsutskottet då. Men naturligtvis är vårinställning att vi skall satsa på de mindre ochmedelstora högskolorna djupt förankrad icenterrörelsen. Jag kan vara vittne bara till det somjag kan läsa. Och det står tydligt att ärensam om reservation 34, och vi ville också att enändring skulle göras i högskolelagen. Det blev dåen majoritet i utskottet.Det som sade om att dettaskulle effektueras av regeringen, väntar vi på. Ochdet kommer i regleringsbrevet, BengtSilfverstrand.Anf. 46 ()replik:Herr talman! Den logiken är väl inte riktigtknivskarp. Om man i sin plädering för de mindreoch medelstora högskolorna inte uppnår det somman tycker är det absolut bästa -- i detta fall ettembryo till fakultetsuppbyggnad, att man skall fåfasta forskningsanslag -- då är det nästintillobegripligt att man inte väljer det näst bästa, somväl ändå är, , att man klart ochtydligt uttalar att det skall vara fråga omöronmärkta resurser.Varför frångår sin uppfattning, ochvarför kan inte ansluta sig till detmycket rimliga kravet att lever upp till debeslut som en gång har fattats, nämligen att manklart och tydligt skall ställa vissa ekonomiskaresurser till förfogande för de mindre ochmedelstora högskolorna?Det som utskottsmajoriteten nu ställer sig bakominnebär, och det tycker jag att erkänna, att man inte lever upp till detriksdagsbeslut som klart och tydligt citeras på s. 39.Det innebär att grovt har svikit sinatidigare mycket varma pläderingar för de mindreoch medelstora högskolorna.Det är bara att notera att det var retorik frånCenterns sida. När det kom till verkliga beslut, stodCentern inte fast vid sina krav. Det är särskiltanmärkningsvärt, , med tanke påde rundresor som har gjorts och de löften bland demindre och medelstora högskolorna som Centernhar avgett. Det var en oerhört stark kritik från demindre och medelstora högskolorna för att viinte kunde leva upp till det som de menade att devar berättigade till. sviker alltså demindre och medelstora högskolorna.Utskottsmajoriteten har inte förmågan att tala omför regeringen vad man vill när det gäller de mindreoch medelstora högskolorna. Det är bara att noteraatt inte räckte till. har helt böjt sigför när det gällerutbildningspolitiken. profil när det gällerutbildningspolitiken är helt utsuddad.Anf. 47 () replik:Herr talman! Det var att ta till kraftord. Jag får dåsäga, , att när det gäller dessafrågor har ni verkligen inte visat framfötterna. Jagär besviken på att Socialdemokraterna inte kundestödja decemberreservationen. Man skall inte gråtaöver spilld mjölk, men där är vi . Regeringenskall effektuera detta beslut. Det skall ske iregleringsbrevet.Jag måste säga att det naturligtvis kittlar BengtSilfverstrand att försöka få in en kil mellanregeringspartierna och att försöka få oss i Centernatt bli den kil som skall så splittring och split. Jaghar inte något intresse av att ställa upp på det. Jagvill se framgång för våra högskolor i hela landet.Jag välkomnar det trendbrott som har skett iutskottets skrivning när det gällersamverkanslösningar tillsammans med ett almamater i regionen.Anf. 48 SKÅNBERG (kds):Herr talman! Andra representanter förutskottsmajoriteten, t.ex. ,liksom statsrådet har på ett utmärkt settvisat forskningens stora betydelse och regeringensstora och goda ambitioner. Jag vill instämma i debifallsyrkanden som de har gjort i de betänkandensom vi behandlar i dag.Särskilt glädjande för mig som kristdemokrat äranvändandet av de avvecklade löntagarfondernajust till forskning. En väsentlig del avforskningssatsningarna kommer att ske inom detmedicinska området, i synnerhet inomäldreforskningen. Genom denna forskningkommer medlen och dess nytta att komma folkettill del, inte minst pensionärerna.Forskningspropositionerna och utskottetsbetänkanden är omfångsrika och mångfasetterade.Jag har fått på min lott att ta upp de etiskaaspekterna.Både i regeringens proposition Forskning förkunskap och framsteg, 1992/93:170, och i dagensutskottsbetänkande /93:UbU15 finns avsnittom etikens betydelse för högskolan i allmänhet ochför forskningen i synnerhet.Man kunde möjligen tänka sig att etik och moralframför allt hörde till den fostrande roll somgrundskola och gymnasium har.