prot · GH097 · 1993-10-14 00:00:00 — Den skall varasolidariskt finansierad. Det är därför vi anser attavgiftsuttaget skall göras hela vägen upp, vare sig vitalar om pensioner eller sjukförsäkring. Man skallinte stanna på en viss nivå, som ni på borgerlig sidavill göra.Sedan, , får ni finna er i att vi talarsanning om verkligheten. Vi talar om vad somhänder med barnomsorg, skola och äldreomsorg idet samhälle som växer fram. Det samhälletpräglas av privatisering och social nedrustning. Därär det den privata pengen och skolpengen somavgör vad man har råd att kosta på sig, sina barnoch sina gamla föräldrar. Vi är djupt upprörda överde orättvisor som detta skapar. Vad skall det bli avde barn som växer upp i skilda världar, beroendepå föräldrarnas plånbok eller religiösa uppfattning?De får inte, som , växa upp tillsammans ochlära av varandra, så att barn som är olika faktisktockså kan lära sig att leva tillsammans på ett brasätt. Vi är emot detta och kommer att bekämpa dettill varje pris. Om och när vi kommer tillbaka medinflytande i samhället, kommer vi att försökareparera de skador ni nu åstadkommer.Anf. 117 Statsrådet ():Herr talman! Jag beskrev hur och detparti hon representerar har agerat i dennakammare i några stora och viktiga frågor. Honsvarade mig med att beskylla mig för felaktigheteroch osanningar. Sedan kommenterade hon inte pånågon punkt, såvitt jag förstår, vad jag sade omarbetsskadeförsäkringen eller sjukförsäkringen ochdet andra jag nämnde. Det får väl fortsätta att varaen hemlighet för mig och kammaren vilkafelaktigheter och osanningar det fanns i minbeskrivning av deras agerande på den punkten.Vad gäller frågan om AP-fonderna är det så, herrtalman, att det inflyter avgiftsinkomster och detfinns räntor, förstås, från de fonder som redanfinns. Jag påpekade nu bara att det fanns enskillnad mellan de löpande avgiftsinkomsterna ochde löpande utgifterna, och att detta är ettbekymmer, även om man framåt kan klara sigmed räntorna på AP-fonderna.Låt mig formulera det på ett annat sätt som kanskegör det tydligare för och kammaren.I dagsläget betalar vi ut allmänna pensioner med29 % räknat i förhållande till det totalalöneunderlaget. Vi tar in 18 eller . Räntornapå AP-fonderna kan hjälpa till attbrygga över detta, men i grunden är det så att vibetalar ut mer än vi tar in. Det kommer inte att gåi längden, oavsett vilken matematik man villanvända.Birgitta svarade mig på frågan om taket isocialförsäkringarna. Hon vill att de skall varasolidariskt finansierade. Med det vill hon snararedölja vad diskussionen gäller än att föra fram det.Det stora med socialförsäkringarna är just att allamänniskor är med i dem. råkar det vara så atthöginkomsttagare mera sällan är sjuka ocharbetslösa. Det gör att deras bidrag till försäkringenär att de är med i försäkringen och att människormed lägre inkomster, som oftare är sjuka ocharbetslösa i de flesta samhällen, får hjälp i det läget.Men utöver det, herr talman, vill attdet skall finnas en speciell skatt i dessa försäkringar.Talet om att en försäkring är en försäkring är enförsäkring är bara ord. vill hamarginalskatter i , och det må vara hänt.Men varför skall hon föra in dem isocialförsäkringarna och förstöra den debatten?Jag hoppas att hon inte skall lyckas med det, menrisken finns.Till sist ett ämne som inte är i första hand mitt, menjag kan inte låta bli att reagera. talarom att det nu är föräldrarnas plånbok som äravgörande för i vilken skola man skall gå. Det taletär kraftigt missvisande, för att uttrycka sigförsiktigt, i ett läge där skolpengen har underlättatför många föräldrar och barn att göra valet, som detidigare inte kunde göra eftersom det just varföräldrarnas plånboks tjocklek som avgjordefrågan.Att nyspråket användes vartydligen inte en enstaka förseelse, utan det kommertill användning över ett ganska brett fält.Anf. 118 ():Herr talman! Debatten om välfärd och trygghet,inte minst , har varit livlig de senasteåren. Att intresset för dessa frågor är stort, detvittnar antalet debattdeltagare i denna debatt om.Alla politiska partier är eniga om att socialavälfärdssystem är viktiga för människors trygghet.Många av de vackra ord som har sagts här, utanövertoner, tror jag att de flesta av oss kan skrivaunder. Men är vi olika partier, och vi ser litetolika på utformningen av de socialatrygghetssystemen.Jag kommer huvudsakligen att uppehålla mig vidsocialförsäkringarna, som är mitt huvudområde,medan andra moderata talare kommer att behandlafrågor om äldrevård och vård av sjuka.Från moderat sida har vi pekat påbehovet av förändringar isocialförsäkringssystemen, inte minst med hänsyntill samhällsekonomin, men också på grund av attvi anser att människor utöver ett grundläggandeskydd bör ta ett ökat eget ansvar för sinatrygghetsförsäkringar. Välfärdsstatens omfattningoch utformning har skapat inte bara ekonomiskaproblem, utan har också urholkat den enskildamänniskans och den enskilda familjenssjälvständighet och rätt att själv bestämma över sittliv och att välja olika omsorgsformer.Vi har alla blivit mer eller mindre beroende av detoffentliga. Man brukar ibland tala om den inlärdahjälplösheten. Denna tar sig ibland nästan groteskauttryck i demonstrationer och slagord inför minstaförändring.Hur mycket som egentligen är ett värnande ommänniskors trygghet kan diskuteras. Många gångerhandlar det om att värna den egna gruppensrättigheter och uppnådda förmåner. Verkligsolidaritet sitter ganska trångt i dagens , villjag påstå, trots allt vackert tal. För att inte tala omhur illa man ser på frivilligverksamhet ochvälgörenhet -- läs: att göra andra människor väl! --att det har betraktats som fula ord.Anders lilla bok är slutsatte på ett särskilt sätt fart på debatten om desociala försäkringssystemen. Att inte reformeradessa system skulle vara ett verkligt hot mot densociala tryggheten på litet sikt för de människorsom bäst behöver stöd, hjälp och allas vår omsorg.Tyvärr tog det innan någraförändringar skedde. Det var först somsocialdemokraterna över huvud taget vågade röravid socialförsäkringarna. och LO gicknaturligtvis emot alla förändringar. Men då ladesändå fram ett förslag om en sänkt nivå inomsjukförsäkringen, som trädde i kraft medkänt resultat. Det blev en 25-procentig minskningav sjukskrivningarna. Då utövadesocialdemokraterna ett sunt ekonomiskttänkande -- en liten tid i varje fall.Sedan arbetade vi i utskottet gemensamt framförslaget om en arbetsgivarperiod. Därefter har,som alla kommer ihåg, ytterligare förändringargjorts i samband med krisuppgörelsen för nära ettår sedan. Det gäller bl.a. att en karensdag införtsoch att sjukpenningnivån har sänkts till efterdet första året.Det var naturligtvis bra att det kunde ske engemensam uppgörelse mellan regeringen ochsocialdemokraterna. Men måste sägas attdet aldrig är bra med så snabba beslut i såkomplicerade frågor. Det är klart att det finnsfrågetecken kring den 70-procentigaersättningsnivån. Men där har vi också begärt attregeringen skall följa upp denna fråga noga. Detråder inget tvivel om att det hade varit bättre för oss ''långtidsfriska''. Det hadegett mera pengar, men det hade skyddat dem somär långtidssjuka. Det var ju också den borgerligaregeringens förslag.Om viss enighet nu nåtts när det gälltsjukföräkringen, har det sannerligen inte gälltarbetsskadeförsäkringen. Där var det faktiskt ettunderskott om 26 miljarder när vi fattade ettmajoritetsbeslut om en förändrad -- en rättvänd --lagstiftning.Flera utredningar är på gång inomsocialförsäkringsområdet. Jag hoppas att man skallkunna uppnå stor enighet när det gällertjänstepensionen -- åtminstone när det gäller destora riktlinjerna. Jag är glad över de signaler somhar kommit fram om att det råder ganska storsamstämmighet. Vi vet ju att systemet inte bär sinakostnader på grund av att det krävs minsten 2-procentig årlig tillväxt i ekonomin för att klarautgifterna . Men även jag har ställt miglitet undrande över de braskande rubrikerna itidningarna om ett nära förestående ökatavgiftsuttag.Utredningen om sjuk- och arbetsskadeförsäkringenskall nu påbörja sitt arbete. Jag tycker att det ärviktigt att utredningen kan arbeta ganskaförutsättningslöst. Låt mig säga -- vilket kanske intehör till vanligheten -- att jag är glad över ett beslutsom fattades vid den socialdemokratiskapartikongressen, nämligen att man inte längrehåller fast vid att ansvaret för försäkringen skallläggas på arbetsmarknadens parter. Det haderesulterat i ett gigantiskt korporativt system. Nukvarstår detta endast som ett av flera förslag iutredningen. Det är inget fel i att utreda förslag.Att ytterligare förändringar måste göras inomsocialförsäkringssystemen tycks de flesta nu hainsett. Nödvändigheten av förändringar har bl.a.påtalats av . I anledningdärav lades också fram en skiss till en framtidasocialförsäkring.Riksdagens samtliga politiska partier har vid dethär laget utarbetat olika förslag. Från mitt partissida anser vi att det bör finnas en grundtrygghet föralla motsvarande en viss del av inkomsten. Varnivån bör ligga har vi inte bundit oss vid. Vi anserockså att det alltid skall finnas en grundtrygghet fördem som själva inte kan betala in några avgifter.Det skall alltså finnas ett offentligt ansvar. Jag villbetona detta eftersom det i debatten ibland harpåståtts att vi moderater inte skulle måna ommänniskors trygghet. Jag är då en representant förde mörkblå eminenserna. Jag vill bestämt hävda atttrygghet är en viktig ingrediens i ettsocialkonservativt parti. Den grundläggande nivånkan sedan kompenseras med möjlighet för denenskilde att själv försäkra sig till den nivåvederbörande önskar i konkurrerande bolag.Vidare anser vi att systemet skall vara meraaktuariskt, dvs. avgift skall i princip följas avmotsvarande förmån. En förändring av systemetfår icke följas av en jättelik skattehöjning.Herr talman! Jag ber att få återkomma medytterligare synpunkter senare.Anf. 119 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får erinra om att detta sammanträde fortsätterutan något middagsuppehåll.Anf. 120 () replik:Herr talman! Jag noterar först med uppskattningatt utskottets ordförande gav oss det erkännandesom inte orkade ge, nämligen att viunder vår tid i regeringen inledde ett arbete för attreformera sjuk- och arbetsskadeförsäkringen. Tilldetta arbete var också knutet de initiativ som togstill att gå från passivt kontantstöd till aktiva,förebyggande och rehabiliterande insatser. Dessainsatser är mycket viktiga framför allt för demänniskor som berörs, men också för att där liggeren mycket stor potential för att långsiktigt saneraekonomin i dessa stora system. också ett erkännande till värdet avkrisuppgörelsen, även om det fanns en delbekymmer att klara hastigheten i fallet.Därför är det oerhört beklagligt att regeringen harvanskött uppföljningen av uppgörelsen dels genomatt totalt köra över den då arbetande utredningen,dels genom att köra över största parti ifråga om arbetsskadeförsäkringen. Den skulle juingå i den beredning av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen som vi var överens om.Här körde regeringen över med ett förslag utan attbry sig om att ta reda på vilka andra civilrättsligalagar och avtal man borde ha visat respekt för. Dethar visat sig att regeringen har gjort fel rättsligt setti denna fråga. Det handlar om mycket stora belopp.Vidare dröjde det innan beredningen ensblev tillsatt så att den kunde börja arbeta. Jagtycker att det är att visa en dålig vilja att uppnålångsiktiga gemensamma lösningar. De olikauttalandena från paretWesterberg-Könberg har visat detta.Vi menar allvar med att vi vill ha breda ochansvarsfulla lösningar på detta område. Det vardärför vi lade ned så stora ansträngningar under vårkongress för att fatta bra beslut som skulle kunnaunderlätta både uppslutningen kring deuppoffringar som krävs från de enskilda och bredauppgörelser i för långsiktiga lösningar pådessa viktiga problem. Det är ytterst allvarligt omde ansvariga ministrarna skapar oro blandmänniskor genom direkt felaktiga uttalanden omsituationen i försäkrings- och pensionssystemen ochvad som krävs av oss.Anf. 121 ()replik:Herr talman! Jag uttryckte faktiskt en viss erkänslaför socialdemokraterna. De vågade börja inleda enbesparing i socialförsäkringarna . Detär synd att vi sedan inte kunde uppnå större enighetnär det gällde att sanera arbetsskadeförsäkringen.Arbetsskadeförsäkringen har varit den verkligagökungen inom socialförsäkringarna och har slukatoerhörda resurser. Men vi lyckades ändå med Nydemokratis hjälp att få till ett majoritetsbeslut så atten sanering kunde komma till stånd av denförsäkringen.Jag tycker att det är viktigt att liggarelativt lågt i debatten. En utredning skall tillsättas.Det vore önskvärt att få en så stor samstämmighetsom möjligt. Jag tycker mig kunna utläsa att manhar uppnått det i fråga om pensionssystemet.Så till en fråga som statsrådet tidigareställt och som jag nu upprepar: Hur tänkeregentligen Socialdemokraterna när det gällerarbetsgivaravgifterna och egenavgifterna iframtiden?I nr 10/93 av , som komi dag, skriver man: Socialförsäkringen -- enmjölkko för s. Om jag förstått saken rätt ämnar nibehålla dagens höga arbetsgivaravgifter ochdärutöver lägga ca på demsom har arbete. Inte minst har varitmycket kritisk till detta. Det vore värdefullt att fåett klarläggande från . Om människorskall stå inför denna gigantiska skattehöjning,betackar sig nog väldigt många för desocialdemokratiska lösningarna beträffandemorgondagens socialförsäkringar.Jag är glad över litet lugnare ton nu.Jag tror att vi ändå är överens om att förändringarmåste göras. Dessutom tror jag att det vore suntoch välgörande för den socialpolitiska debatten omvi också litet grand kunde komma bort från dettamed välfärdsstatens välsignelse -- dvs. att vi alltidtror att det som råder är det bästa.Personligen tror jag att blir mera socialt ochmera medmänskligt om vi också släpper in detpersonliga ansvarstagandet och om vi får in litetmera av frivilligverksamhet och organisationersmedverkan i det hela. Jag vill gärna höra BirgittaDahls åsikter om detta.Anf. 122 () replik:Herr talman! När det gällerarbetsskadeförsäkringen vill jag säga att vi var deförsta att ta upp problemen i denna. Det gjorde vitillsammans med fackföreningsrörelsen. Vi satte igång ett arbete för att reformeraarbetsskadeförsäkringen.Det sätt varpå den nuvarande regeringen kördeöver oss och parterna samt de många berördaenskilda människorna genom förändringar somgenomfördes utan en ordentlig beredning och utanatt avvakta arbetet i den kommande beredningenförstörde många av de förutsättningar som behövsför att en förändring skall kunna åstadkommas.Jag skall inte gå in på teknikaliteter. Men vi har enprincipskiss som vi vill få prövad i beredningen ochsom handlar om att underskottet iarbetslöshetsförsäkringen skall täckas dels genomatt vi för över den arbetsgivaravgift som i dagfinansierar sjukförsäkringen, dels genom denvärnskatt som vi vill ha för de högstainkomsttagarna.Finansieringen av sjukförsäkringen skall iframtiden ske genom egenavgifter -- solidarisktutformade och som löper hela vägen upp. Dettaskall byggas upp av fem till ,beroende på vilka förutsättningar som denekonomiska utvecklingen ger.Det var detta som vi fick hela densocialdemokratiska partikongressen med mångafackliga representanter att enhälligt ställa sigbakom. Detta skedde efter en ganska ovanligprocess bestående av diskussioner och en dialog.Jag skall vara ärlig och säga att det från börjanfanns ett motstånd mot detta. Men kongressenslutade med att vi enhälligt ställde oss bakom detta.Det var, -- och hälsa det till BengtWesterberg -- ett slitjobb att få människor att ställaupp på ekonomiska uppoffringar. Det jobbet skulleni aldrig klara, därför att ni inte åtnjuter sammaförtroende som vi bland dem som skall ställa upp,bl.a. därför att vi vill ha en finansiering som ärrättvist fördelad.Nu vill vi komma i gång med jobbet i beredningenoch förutsättningslöst pröva olika lösningar. Men,och det säger jag med eftertryck, vi kan inte frångåkravet på en sammanhållen försäkring och ettsammanhållet pensionssystem som är rättvistfinansierat. Vi som är högavlönade och friska skallbidra när det gäller att täcka kostnaderna för delågavlönade och för dem som oftare behöverutnyttja försäkringarna.Anf. 123 ()replik:Herr talman! Ja, det är visserligen sant -- jag tänkerhär på hur det står i katekesen -- attSocialdemokraterna under påbörjade ett arbete med att saneraarbetsskadeförsäkringen. Men skrek dåväldigt högt från LO-borgen, ochSocialdemokraterna blev, som vanligt, rädda. Detbidde därför inte ens en tumme av det hela.Jag glömmer aldrig det s.k. seminarium som vi hadei utskottet. En representant frånSocialdepartementet ville lyssna på oss för att höravad vi tyckte. Vi tyckte kanske att det varregeringens sak att komma med idéer, men så varicke fallet. Jag sade vad vi tyckte, nämligen att viinte kan vara till freds med enarbetsskadeförsäkring som tickar miljarder varjeår. Då sade från LO: Jag tyckerinte om vad du säger. Men jag tycker i alla fall attdet är bra att vi får ett besked. Det är mer än vi fårfrån det där hållet.Efter detta tordes den dåvarande socialministernöver huvud taget inte vidröra nämnda försäkring.Denna historieskrivning är sann.När det gäller detta med att ni skall finansieraarbetslöshetsförsäkringen med sjukförsäkringenspengar vill jag framhålla att vi då får den gigantiskaskattehöjning som såväl statsrådet somjag har varnat för. Men det är bra att vi på klarspråkfår veta vad svenska folket har att vänta, dvs.samma arbetsgivaravgifter som och dessutomen tusenlapp i egna försäkringsavgifter.Det blir ett dyrt kalas!Jag vill också återigen ta upp frågan omrehabiliteringen. Vi är överens om att det här ärväldigt viktigt, och det tyckte vi moderater redan1982. Det framgår av en motion där vi betonatvikten av att rehabilitera människor i stället för attpassivt sjukskriva dem. Tyvärr tog det väldigt långtid för den dåvarande regeringen innan någothände. När reformen, som är mycket värdefull,trädde i kraft var arbetsmarknadsläget tyvärrdåligt. Detta är alltså en viktig fråga, och jag är gladöver att vi är överens om att vi skall jobba vidaremed de här sakerna. Det var alltså faktiskt vimoderater som tidigt insåg det här.Till sist: Det är viktigt att vi på alla områden inomdet sociala fältet inte bara ser till de offentligasystemen utan också tar med allt annat som ärvärdefullt. Dessutom är det viktigt att vi får ökadvalfrihet och rättvisa för människor såväl när detgäller familjepolitiken -- jag tänker då påvårdnadsbidraget -- som när det gäller vården ochomsorgen. Detta är oerhört väsentligt. Åtminstonepå några av de här punkterna torde vi kunna bliöverens.Anf. 124 Statsrådet ():Herr talman! använde sin replik tillGullan bl.a. till att kommentera vad jagsagt, och jag har i och för sig inget emot det. Jag villbara nämna skälet till att jag begärt ordet återigen.Det har här talats om behovet avsamstämmighet, och det är utmärkt när det gällerde stora socialförsäkringssystemen -- och då,förstås, inte minst pensionsfrågan. Det är alldelesutmärkt att det i den pensionsarbetsgrupp somregeringen har tillsatt och där samtligariksdagspartier är representerade kan ske ettkonstruktivt arbete, där man -- som jag uppfattardet hela -- från alla olika håll är beredd att ge ochta i den här frågan. Det är nödvändigt att denattityden finns för att det skall bli resultat. Det ären självklarhet. Inget enskilt parti kan ju få igenomalla sina synpunkter i en så här stor och viktig fråga.Det som i de andra socialförsäkringssystemen hargjort det svårare att komma överens är framför alltatt Socialdemokraterna inte har velat göra något åtdem. startade -- jag har tidigare iriksdagens talarstol understrukit detta och gör detockså -- ett arbete på sjukförsäkringssidansom ledde fram till de förändringar som skedde imars året därpå. Dessa förändringar borde förståsha ägt rum kanske . Men de stoppadesav den socialdemokratiska valsegern 1982.Så långt är det bra. Men sedan -- och den saken harjag talat ganska utförligt om -- har era insatser häri helt och hållet varit inriktade på attförhindra alla försök att få en bättre tingens ordningvad gäller de här försäkringarnas inkomst- ochutgiftssidor.Vad gäller frågan om krisuppgörelsen finns detsäkert saker att kritisera bl.a. i fråga omberedningen och den skalltillsättas. Dock tycker jag att det i ganska storutsträckning är att kasta sten i glashus om justSocialdemokraternas företrädare tar uppdiskussionen om krisuppgörelsen. Mig veterligt ärdet enda otvetydiga brottet mot denkrisuppgörelsen just Socialdemokraternas avhoppfrån överenskommelsen om höjd pensionsålder,något som meddelades regeringen och mig viamassmedierna när riksdagsgruppen hade bestämtsig i den frågan.Så några ord om Socialdemokraternas bidrag iövrigt till krisuppgörelsen -- förutom det faktum attoppositionen så att säga ställde upp. Detta varvärdefullt i det läget, och det har jag också tidigaresagt.De materiella bidragen har framför allt varit detsom var inne på för en stundsedan, nämligen att det inte blev en andrakarensdag också inom ramen för ett tiodagarsskyddper år, utan en annan lösning, som drabbarlångtidssjuka mycket mer. Det andra bidraget vartanken om att parterna skulle ta översjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen,något som den socialdemokratiska kongressenunderkände . Därmed blevdet möjligt för oss att likställa alternativen i denutredning som kommer till stånd.Anf. 125 () replik:Herr talman! Jag finner det inte särskilt intressantatt räkna upp alla beskyllningar vi har mot varandranär det gäller att ha vanvårdat krisuppgörelsen.Men på ett antal punkter struntade faktisktregeringen i vad vi där kom överens om. En mycketviktig sådan fråga var hur man sköttearbetsskadeförsäkringen. Jag måste säga att detövergrepp som det regeringsförslaget innebar, inteminst mot parterna på arbetsmarknaden, var vitvungna att reagera mot.Det har sagts här att det skulle vara något nytt skulle ta ut avgift över sju och ett halvtbasbelopp. Det är det som har gällt i bådeATP och sjukförsäkringen. Det är ju det som ni villfrångå, det som har gällt sedan de försäkringarnatillkom. Det handlar i båda fallen om att föra överkostnader på 7--8 miljarder för de härförsäkringarna till låg- och medelinkomsttagare.Det är som ni vill föra över från dem av oss somär mest gynnade i samhället till dem som harmindre råd att betala.Verkligheten när man talar om att vi skall ta störreansvar genom att sänka ersättningsnivåerna till detman menar med grundtrygghet är att somligakommer att kunna skaffa sig tilläggsförsäkringar.Men andra, låg- och medelinkomsttagare medyrken med hög risk, kvinnor som jobbar i vårdent.ex., inte kommer de att vare sig på egen hand ellergenom sin fackliga organisation kunna få ensjukförsäkring eller en pensionsförsäkring somligger i närheten av den som , GullanLindblad eller jag skulle kunna skaffa oss. Det ärdet som är den verklighet vi har att hantera.Vi socialdemokrater vill även ha ettsjukförsäkringssystem och ett pensionssystem sominnebär trygghet för alla, inte bara för oss som harförmåga, resurser och sådana livsomständigheteratt vi kan ordna det bra själva. Ovanpågrundtryggheten på 50--av inkomstenkommer det att växa fram system som skiljer sigmycket kraftigt från varandra. Vi kommer att fånya orättvisor, nya klasskillnader mellan människornär de är sjuka eller blir gamla som vi dess bättreinte har haft tack vare de system somvi står för.Anf. 126 Statsrådet ():Herr talman! I fråga om grundtrygghet ochinkomsttrygghet trodde jag att det var ganska välklarlagt i den offentliga debatten både utanför ochi den här kammaren var liberalerna ochjag själv står. Det resonemang vi för på denpunkten är något mer konsekventförsäkringsmässigt. Det visar konflikten blandsocialdemokraterna om takfrågan.Birgitta säger nu att vi låtsas som om det vorenågot nytt att ta ut avgifter ovanför taket. Det är ensanning med modifikation att detta har funnits jämti de olika systemen.