prot · GG0961 · 1993-02-12 00:00:00 — den nuvarande byråkratiskatillståndskarusellen för att sälja till --länder som förutom att de är demokratiska även ärmedlemmar i världens största fredsrörelse, EG.Att situationen även förutom detta är sjuk bevisasav förhållandena beträffande , där statenfortfarande är störste ägare, trots att företaget snartskall börsnoteras. Detta företag lever till stor del avvapenexport, men staten motarbetar företagetssträvan till en god ekonomi genom att stoppaaffärer, under livligt åberopande av en luddigförsvarsmaterielexportlagstiftning.Detta tror jag är en av många anledningar till attSverige kan kallas för Europasstörsta Ebberöds Bank.Anf. 53 ():Fru talman! fattade ettlångsiktigt försvarsbeslut. Beslutet tillkom i någonmån med oddsen emot sig, av det enkla skälet attdet var ont om tid från regeringsskiftet fram till dessatt en proposition om ett sådant omfattande förslagskulle läggas fram. Regeringen gick i mål meddetta, och jag tycker att det var utomordentligt välatt så skedde.Beslutet togs i en omtumlande säkerhetspolitiskmiljö. Den nya politiska situationen i Central- ochÖsteuropa och det forna , därstorkrigsrisk hade förbytts i genuin osäkerhet medrisk för mera begränsade kriser och konflikter,utgjorde underlag för förra årets försvarsbeslut,och den gäller alltjämt.Beslutet angav en ny försvarsprofil, som innebarpersonell och materiell upprustning, finansieradmed ett visst medelstillskott och nedskärningar isåväl krigs- som fredsorganisationen. Jag anser attdet var ett bra försvarsbeslut. Framför allt var detdet bästa som då kunde åstadkommas.Jag uttryckte vid det tillfället tillfredsställelse överatt försvarsbeslutet kom till stånd och att det, somjag då sade, nu skulle ges tillfälle till arbetsro inomorganisationen.Jag måste dess värre konstatera att jag gjorde enfelbedömning. Arbetsron i organisationen varadeinte mer än över sommaren. Höstenskrispakethantering kunde, kanske naturligt nog,inte gå försvaret alldeles förbi. Arbetsron inomorganisationen, som har så långsiktiga syften, gickdess värre förlorad.Vissa besparingsåtgärder preciserades iuppgörelsen mellan regeringen ochSocialdemokraterna, och beslut i den delen harredan fattats. Beträffande resten avförsvarsområdets besparingsandel överlämnadesdet till regeringen att återkomma till medförslag i budgetpropositionen. Tiden var ocksådenna gång knapp, och de förslag som lämnadeskunde inte beredas på sedvanligt sätt, vilketkritiserades i den socialdemokratiskapartimotionen.Härav följer, vilket jag tycker är bra, visstkompletterande beredningsarbete. Det som utförtsefter det att propositionen lagts fram har varitfördelaktigt kompletterande. Jag tänker främst påLv-funktionen.De organisationsförändringar som i besparandesyfte föreslås är för arméns vidkommande att manföreslår samlokalisering och produktionssamarbetei mellan A 4 och I 5, en inte alltförkontroversiell åtgärd.Långt mera värdeladdad är den nämndaavvecklingen av Lv 4:s etablissement i , meden förbandsproduktion fördelad på och överfördtill andra förband.Inom marinen föreslås att verksamheten vidKarlskrona örlogsskolor och KA 2 samordnas,främst avseende ledning och administration.Vidare föreslås att Muskövarvet skiljs frånOstkustens marinkommando.Vad avser flygvapnet tycker vi att det som StureEricson sade om den socialdemokratiskamotionen har tämligen liten relevans just . Vi äralla överens om att en översyn skall komma senareunder beslutsperioden, antagligen sedankoncessionsprövning avseende vidgad verksamhetvid de nu kvarvarande flottiljerna har skett.Det är inte önskade förändringar somförsvarsutskottet nu tar ställning till. Vi har likvälförståelse för att vi inte kunde hållas utanför en förlandet svår ekonomisk kris, utan vi får ta på oss vårbeskärda del.Det är i hög grad mot denna bakgrund som denextra granskningen av lokaliseringen av Lv 4 skallses. Utskottet har begärt hos chefen för armén attlokalisering av de samlokaliserade förbanden Lv 6och Lv 4 skall, utöver vad som föreslås ipropositionen, prövas avseende såväl somGöteborg. Det är den av de tre orterna ,eller som kan erbjuda de bästaekonomiska förutsättningarna som skall väljas. Jagförutsätter att övningsförutsättningar finns på dessatre platser. Den ort som ursamlokaliseringssynpunkt erbjuder de lägstainvesteringskostnaderna skall alltså väljas. Jag troratt det råder relativt stor enighet om detta iutskottet.Jag vill göra några kommentarer till densocialdemokratiska partimotionen.Jag gör måhända ledsen, men detsammanfattande omdömet vid en genomläsningblir lätt att motionen i långa stycken kritiserar blint,utan logik och verklighetssinne. Jag tillåter mig attpeka på några sådana punkter.Jag är oförstående inför det som enstund uppehöll sig vid, nämligen att det i motionenkonstateras att regeringen inte fullföljerkrisuppgörelsen från . Vad är det som vinu håller på med, , om inte just detta?Om möjligt än mer märkligt är attförsvarsministern enligt motionen saknarsamarbetsvilja. Det är helt omöjligt att förstå. Vihar i beredningen inte haft i uppdrag att ta itu meddetta, och därför saknades prisfaktorn.Moderaterna kritiseras för att vi har devalverat vårförsvarspolitiska ambition. Så har skett under ettsamregerande, men jag tycker att det är till denmilda grad ologiskt av er att kritisera dettasamtidigt som ni vill ha ännu lägre försvarsanslag,bl.a. relaterat till teknikfaktorn.Min taletid är nu ute, men jag skall be att fååterkomma med några ytterligare synpunkterbeträffande och . 54 () replik:Fru talman! Det bästa försvar som prestera för den försvarspolitik som har förtsav den nuvarande regeringen är att man har haft såont om tid. Man har inte fått arbetsro, och man hartvingats lägga fram propositioner innan de harberetts, och beredningen har fått ske efter det attförslag har lagts fram. Vad skall man säga om dettaresonemang?Jag kan instämma i att det är en riktigverklighetsbeskrivning som ger.När han kommer in på luftvärnet säger han att manskall ta det bästa som vi nu kommer fram till. Jaghoppas verkligen att vi är överens, ArneAndersson, om att det är de förslag som på lång siktger de största besparingarna som vi skall satsa på.Det är det som det handlar om. Vi agerar mycketlångsiktigt när vi diskuterar försvarsfrågor.Arne gjorde vidare en recension av densocialdemokratiska motionen. Det är lätt attkonstatera i det material som också ArneAndersson har tillgång till att det saknas ungefär300 för att uppfyllabesparingsbetinget. Vi har i vår motion pekat påhur man genom att ändra ledningsorganisationencentralt -- det gäller Milon, flygkommandon ochsådant -- kan få ihop ungefär halva det beloppet.Den andra hälften måste man nog, för att uppfylladet som vi har kommit överens om ikrisuppgörelsen, åstadkomma genom att ta ettförsta steg i riktning mot tvåbrigadregementen. Detär vårt alternativ, och det håller minsann ihop rentlogiskt, även när man räknar på vad det kommer attkosta.Anf. 55 () replik:Fru talman! Det var väl litet ordkargt när StureEricson skulle kritisera mig för att jag hade talat omtidsnöd i olika sammanhang. Det var ett ganska illavalt exempel. förekom det enbart beredning. CarlJohan beredde och beredde, och det slutadeutan något förslag till regeringen.Vi har i alla fall lagt fram förslag. Jag har medgettatt det t.o.m. har varit så tidknappt att det varitfördelaktigt att i efterhand göra vissakompletterande beredningar för attbeslutsunderlaget i utskottet skulle vara så gott somöver huvud taget är möjligt. Det är vi överens om,. Det var dock ganskaanmärkningsvärt att just beredningen skulle varaen angreppspunkt.Vidare vidhåller jag att talet om de resterandepengarna är totalt felaktigt. Ni haralltid haft den meningen att anslaget är för högt.Till slut en synpunkt avseende huvudanförandet.Vi har varit i otakt med omvärlden avseendeförsvarsanslag . Oavsett om det varitsocialdemokratiska eller borgerliga regeringar harvi befunnit oss i en utför lutande backe, medanomvärlden har ökat sinaförsvarsanslag . Det är från denutgångspunkten som vår omvärld nu reducerarförsvarsanslagen , osv.I ett längre perspektiv är det vi som har varit i otakt,och vi nödgas av det skälet att -- t.o.m. näromvärlden sänker sina anslag -- vara i otakt ocksålitet till, för att inte komma i en för försvaretalldeles ohållbar situation.Anf. 56 () replik:Fru talman! Vi är väl inte här för att diskuterahistoria. Jag kan i och för sig hålla med ArneAndersson om att man har gått från en ytterlighettill en annan. Förut beredde vi för mycket, men nubereder man inte alls. Frågan är på vilken väg deklokaste besluten kommer fram.Arne refererade till försvarsutredning havererades avModeraterna, eftersom man inte var villig att ställasig bakom ett försvarsbeslut före valet. Så var detmed det.När det sedan gäller att vara i otakt med omvärldenär det riktigt att, som jag sade, två försvarsbeslutsom togs av borgerliga riksdagsmajoriteter innebaroförändrad nivå, medan det skedde höjningar i våromvärld. Man skall ha klart för sig att vi iutgångsläget låg mycket högt.Vi kunde då leva ganska väl på de investeringarsom vi hade gjort under tidigare årtionden.När vi nu ser i facit kan vi också säga att det var braatt vi använde våra resurser till andra ändamål. Detgick ju bra.Att , när vi har en sådan våldsamneddragning av militära resurser runt omkring ossoch när även statsministern säger att han inte sernågot hot, rusa vidare -- som Moderaternaföreslagit och lyckats få med sig de små övrigaregeringspartierna på -- är inte förnuftigt. Jagvidhåller att man, oberoende av vilken regeringsom vi har nästa gång som vi skall se över detta, dåinte kommer att kunna genomdriva några storahöjningar. Här är planeringen mycket orealistisk , och det är det som vi har pekat på i vår motion.Anf. 57 () replik:Fru talman! Jag vill avsluta med att konstatera attvi moderater är glada över att få ta ansvar. Men nogklingar det litet falskt att vi skulle ha ett sådantinflytande över utredningen -- om det var tvåmoderater av nio eller elva ledamöter i den Carl-Johan-Åbergska-beredningen. Det var väl ändå attta i, har vi ansvaret, och bereder vi för litet ochbeslutar mera. Men vi gör något. Ni genomfördebara beredningar och kom aldrig fram till något. Vihade ambitionen att förkortaförsvarbeslutsperioden därför att något hade gåttsnett. Det skulle vara harmoni och samstämmighetmellan mål och medel. Det blev inte så eftersom nibara genomförde beredningar. 58 ():Fru talman! Låt mig börja med ett konstaterandeav en självklarhet, nämligen att beslutskall respekteras och åtlydas.Fru talman! En fråga som är av stor vikt förförsvaret, inte minst för de civilanställda inomförsvaret, är inrättandet av de mobiliserings- ochförplägnadsförband i armén som har påbörjats.Bakgrunden till att dessa förband nu inrättasgrundas på ett förslag från arméchefen -- på uppdragav regeringen.Arméchefens förslag innebär att värnpliktigaövertar arbetsuppgifterna för 800--900civilanställda, som i dagensarbetsmarknadssituation inte har annat alternativän arbetslöshet.När utskottet behandlade frågan ansåg utskottet attdet är viktigt att stödproduktionen effektiviseras.Men utskottet framhöll att det inte fårleda till att värnpliktiga överutbildas för dessaändamål. Utskottet uttalade också att den endagodtagbara grunden för utbildningen är att denskall utgå från behovet i krigsorganisationen ellerfrån krav från försvarsmaktens beredskap i fred.Utskottet ansåg vidare att volymen och de närmareförutsättningarna för värnpliktigas utnyttjande ikrigsorganisationen, samt utbildningens innehåll,skulle beslutas först sedan pliktutredningen lämnatsitt förslag. Utskottet uttalade även att regeringenutan tidsspillan skulle återkomma till riksdagenmed förslag i frågan sedan pliktutredningenavlämnat sina synpunkter. Detta blev ocksåriksdagens beslut.Regeringen beslutade dock den 10 december1992 -- utan att återkomma till -- attuppdra till chefen för armén att genomförautbildningen av värnpliktiga i mobiliserings- ochförplägnadstjänst.Fru talman! Regeringen har därmed intehörsammat beslut.Pliktutredningens delbetänkande innehåller enomfattande kritik mot arméchefens förslag, ochutredningen lägger också fram ett flertal alternativaförslag till åtgärder. Utredningen framhåller vidareatt de ekonomiska kalkyler som har upprättatsöverdriver de besparingar som de militäramyndigheterna kommer att göra genom att ersättacivil personal med värnpliktiga. Man har -- enligtutredningen -- underskattat kostnaderna förutbildning av de värnpliktiga.Utredningen ifrågasätter dessutom om det överhuvud taget blir någon besparing -- framför alltgäller det vid en samhällsekonomisk jämförelsemellan alternativen.Enligt vår bedömning anser vi det inte styrkt attarmén -- genom direktrekrytering -- har behov av attupprätta särskilda förband för mobiliserings- ochförplägnadstjänst.Fru talman! Mot den bakgrunden anser vi att denpåbörjade produktionen av dessa förband med detsnaraste bör upphöra och att alla civilanställda somblivit uppsagda bör få sina uppsägningaråterkallade. Det kan också ifrågasättas ominrättandet av dessa förband strider motvärnpliktslagen. Enligt värnpliktslagen skall enbartde värnpliktiga som behövs för försvarsmaktenskrigsorganisation och fredstida beredskap tas ut tillutbildning.Vi anser det rimligare att de militäramyndigheterna utnyttjar dels de värnpliktiga somkan föras över från bl.a fältförbanden och frånmerbehovsutbildningen inom marinen, delscivilanställda som går att krigsplaceras och delspersonal från frivilligorganisationerna.Fru talman! Om behov föreligger att utbildavärnpliktiga inom mobiliserings- ochförplägnadstjänst anser vi att detta först bör prövasi en särskild försöksverksamhet -- som senareutvärderas. För att få ytterligare underlagbeträffande förutsättningarna för de värnpliktigasutbildning i stödproduktionen, bör erfarenheternaav den av godkändaförsöksverksamheten av verkstads- ochförrådsvärnpliktiga redovisas.Fru talman! Frågan om inrättandet avmobiliserings- och förplägnadsvärnpliktiga bordefå en bättre genomlysning innan förändringarnaverkställs. Den här frågan har på ett otillständigtsätt handlagts av regeringen, och regeringen hardessutom uppvisat en häpnadsväckandenonchalans mot fattade beslut i riksdagen.Anf. 59 ():Fru talman! liberalernas syn på detsvenska försvaret hänger samman medliberalismen. Tror man på friheten, måste man varaberedd att försvara den. Så enkelt är det.Vill vi värna vår rätt att bestämma själva, måste viha ett försvar som är så effektivt att det avskräckerandra länder från att angripa oss eller tvingar oss attgöra något vi egentligen inte vill.I juni förra året fattade ettförsvarsbeslut. Det byggde på principer som vi iFolkpartiet länge drivit. Det gällde t.ex. att kvalitetskall gå före kvantitet och att pengarna alltid måsteanvändas rationellt. Det innebär i klartext att vitidigare haft för många brigader som varit för dåligtrustade och som vi nu har övergivit. Innebörden avbeslutet är att vi har övergivit kvantitetstänkandet.Fram till 1987 års försvarsbeslut hade vi 29brigader. De var otillräckligt utrustade. får vi 16starkare och modernare brigader. Det är en viktigoch nödvändig bantning som äger rum.1992 års försvarsbeslut innebar en ökning avförsvarsanslagen. Ökningen blev sedan någotmindre på grund av krisuppgörelsen om denekonomiska politiken mellan regeringenoch Socialdemokraterna. Det är för oss självklartatt försvaret inte kunde få slippa undan när detmåste sparas för att minska budgetunderskottet.Fru talman! Osäkerheten om vad som kommer atthända i är stor och har tilltagit. Därmedkvarstår hoten mot våra baltiska grannarsåtervunna självständighet. Ytterst är naturligtvissjälvständiga, stabila, demokratiska baltiska staterav svenskt säkerhetspolitiskt intresse. Ett av dessahot består i att den ryska militären dras tillbaka ialltför långsam takt. Det är en takt som starktkontrasterar mot den i vilken , ochLitauen ockuperades. Det är bra attSverige har agerat för att avtal skall träffas somgaranterar de ryska truppernas tillbakadragande.Det är bra att vi stödjer uppbyggnaden i de baltiskaländerna av tull, polis och gränsbevakning. Det ärockså ett svenskt egenintresse att man i Baltikumlyckas med att skapa sig en egen stabilsamhällsstruktur.Jag tycker därför att det var positivt närförsvarsministern i en frågedebatt lovade,att vid det nordiska försvarsministermötet iKarlskrona ta upp frågan om olikaformer av stöd till de baltiska staterna. En positivnordisk handlingslinje gentemot de baltiskastaterna har stöd från oss i liberalerna.Det skulle vara ett skyddsnät för våra grannar påandra sidan och en fördel för oss om dekunde inlemmas i ett nordiskt och europeisktsamarbete.Anf. 60 ():Fru talman! Dagens militärstrategiska balans kanse ljus ut. Men det beror mycket på att vi är vanavid att resonera i termer av maktbalans. kan vikonstatera att den tidigare terrorbalansen har doltandra grundläggande strukturer isäkerhetspolitiken och vår politiska närhet. Det äretniska konflikter, dvs. potentiella konfliktermellan folk som har tryckts ned med våld''tinar nu upp'' i det tidigare . Det finnsgigantiska skillnader i omvärldenslevnadsstandard.Planeringen av det svenska försvaret styrs därför avtvå konstanter. För det första kan man inte heltutesluta risker för en kris- eller krigssituation i vårnärhet och inte heller mindre konflikter som direkteller indirekt påverkar vårt land. För det andra ärdet viktigt att hänga med i den militärautvecklingen.På grund av det jag nu sagt, och för att bevaratrovärdigheten bakom vår alliansfrihet, är detviktigt att hålla fast vid de mål för totalförsvaretsom finns i Försvarsbeslut 92. Totalförsvaret skallsålunda ha en betryggande förmåga att motstå etts.k. strategiskt överfall, dvs. ett angrepp som medkvantitativt begränsade styrkor av hög kvalitet ochmed endast kort militär förvarning riktas mot vitalafunktioner inom nationella ledningssystemoch inom totalförsvaret.Givetvis måste säkerhetspolitik och utrikespolitikpräglas av klarhet och långsiktighet.Trovärdigheten får inte gå förlorad. Men eftersomomvärlden ändras måste den gällandesäkerhetspolitiken och utrikespolitiken ständigtnagelfaras för att ges möjligheter att möta nyautmaningar.Internationellt finns många osäkerhetsmoment.Men tanke på den stora nöd och vanmakt somkarakteriserar folken i , borde vi därföromgående föra en fördjupad diskussion ombehovet av att öka vår solidaritet med omvärlden.Det vore i den meningen angeläget att lägga ökadvikt vid totalförsvarets förmåga att medverka ihumanitära och fredsbevarande insatser underESK:s eller FN:s ledning. Detta bör ju ske påfrivillig väg.Det finns, och kommer att finnas, utmaningar attmöta. Jag menar att för framtiden borde manundersöka om det inte finns utökade alternativaanvändningsområden för totalförsvaret.Samtidigt som totalförsvaret utbildar förtraditionella uppgifter, skulle jag mycket väl kunnatänka mig att de får andrahandsuppgifter underfredstid. Katastrof- och sjukvårdsinsatser är tvåområden jag tänker på. Det är rimligt att Sverigesbefolkning skall kunna ställa även sådana krav påde som betalas ut.Fru talman! Även om inriktningen går mot ett meravasst och tekniskt avancerat försvar, kommer alltiddess grundstomme att utgöras av människor, dvs.befäl och manskap. Utan de kompetenta och lojalamänniskor som tjänstgör i vårt försvar, skulleSveriges säkerhet inte vara mycket värd. Det tordede flesta vara överens om.Men pågående effektiviseringar samtnedläggningar och omflyttningar av regementeninnebär mänskliga påfrestningar. Den mänskligaaspekten kommer bort i hanteringen.Omstruktureringar medför att många familjer fårbryta upp, att makar till försvarsanställda fårsvårigheter att hitta nya arbeten samt att släktingar,vänner och annan trygghet måste lämnas. Myckettyder på att försvaret har nått en smärtgräns för vaddet tål i det avseendet. måsteen mer normal arbetssituation inträda så attförsvaret i lugn och ro kan genomföra deomfattande strukturförändringar som riksdagenbeslutade om förra året.Fru talman! Det jag har sagt präglas av minoch kds omsorg för de mänskliga värdena isamhället. Det är därför logiskt för mig att gå övertill ett annat ämne i samma anda. Jag tänker på dencivila delen av totalförsvaret.Det civila försvarets tre huvuduppgifter, nämligenatt värna civilbefolkningen mot verkningar avkrigshandlingar och under kriser och i krig tryggaen livsnödvändig försörjning, att stödjaförsvarsmakten under kriser och i krig samt att förfullföljandet av dessa uppgifter upprätthålla deviktigaste samhällfunktionerna, bestäms i hög gradav det fredstida samhällets tillgångar, robusthet ochomställningsförmåga. Detta skall enparlamentarisk kommitté behandla.Utgångspunkten skall vara den säkerhetspolitisktgrundade inriktningen i Försvarsbeslut 92.Kds har länge pekat på hur viktigt det är att kunnabemöta det moderna samhällets stora sårbarhet.Det är inte nog med att infrastruktur, vatten ochelförsörjning lätt kan slås ut med storakonsekvenser för den civila befolkningen. Vi hardessutom en åldrande befolkning som behöverextra uppmärksamhet i både krig och fred.Fru talman! Totalförsvaret bör nu ges tid att ställaom sig i enlighet med Försvarsbeslut 92. Dettaarbete kommer att kunna följas kontinuerligt i dentillsatta försvarsberedningen. skallSverige fortsätta att arbeta för en säkerhetspolitisklösning i vår världsdel.Anf. 61 () replik:Fru talman! Jag förstod resonemangom lugn och ro så, att han motsätter sig de förslagvi har lagt fram om tvåbrigadsutbildning. Tankendär är att spara 300 miljoner avskattebetalarnas medel. Den siffran kommer frånförsvarsministern.Genom att säga nej till det här förslaget tar manställning för att läggs ut på enorationell fredsorganisation. Det enda argumentsom kunde mobilisera för detta var behöver lugn och ro.Han ansåg också att vi hade nått en smärtgräns.Sven talade här om 800--900civilanställda som avskedas. De allra flesta avdem går rätt ut i arbetslöshet. Detta är enomställning som inte leder till några besparingar.Det kan t.o.m. bli dyrare för statskassan. Men ÅkeCarnerö hade inte ett ord att säga om detta. Därtycker jag att vi har överskridit smärtgränsen förlänge sedan.Anf. 62 () replik:Fru talman! Kds står bakom försvarsbeslutet 1992samt det som fördes fram i krispaketet. Detta skallnaturligtvis genomföras. Jag förmodar att det ärdessa 300 miljoner som menar. Nusitter inte jag i försvarsberedningen och har intekunnat följa det arbetet ,men jag förutsätter naturligtvis att man skallkomma till en uppgörelse när det gäller den härsiffran. Försvaret skall självfallet vara med och tasin del i det arbete som blev konsekvensen avkrispaketen.När det gäller tvåbrigadssystemet anser vi att det ärfel att , , lägga fram ettsådant förslag. Det är bättre att vi nu fullföljer detförsvarsbeslut som gäller. Sedan får vi se vad vi kankomma . Då är kanske densäkerhetspolitiska situationen i sådan att vikan fortsätta att strukturera om vårt försvar.Anf. 63 () replik:Fru talman! Det är ju sant, som säger,att kds står bakom den försvarspolitik som förs. Detgör ju också och . Jag harförstått att den borgerliga regeringen har gjortnågon slags arbetsfördelning. Om ett parti får ettrevir, som och harfått försvaret, har de andra partierna egentligeningen politik på det området, utan man låterModeraterna sköta det, med det resultat det hargett.När det gäller tvåbrigadsutbildningen har vi beställtett förslag från regeringen så att vi kan fatta beslut1994. Det innebär att vi skulle kunnainleda tvåbrigadsutbildning på ett par tre orter. Närdet här systemet blir helt genomfört ger det enbesparing på enligtAnders kalkyler.Vi tycker att dessa gott och välbehövs för att få kvalitet på de 16 brigader som LarsSundin tidigare talade om. Vi vet alla här att i dagräcker inte pengarna till för en tillräcklig kvalitet pådessa 16 brigader. Vi behöver spara mer påfredsorganisationen för att få råd med materiel ochannat som behövs för att höja kvaliteten.Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag tar inte ställning helt emottvåbrigadssystemet.