prot · GH0933 · 1993-11-30 00:00:00 — har också beslutat enlag (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt. Ilagen föreskrivs en skyldighet för vissa företag,bl.a. banker, att till eller denpolismyndighet som regeringen bestämmer lämnauppgifter om alla omständigheter som kan tyda påpenningtvätt (9 §). Lagen träder i kraft den dagregeringen bestämmer. Detta avses bli samtidigtmed ikraftträdande.Jag förmodar att de hinder på är ett beslut av Datainspektionen att avslåen ansökan från att få inrätta ochföra ett personregister hos Finanspolisen.Inspektionen motiverade sitt beslut med bl.a. attdet register av förspaningskaraktär som ansökangäller skulle möjliggöra registrering ochbearbetning av uppgifter om ett stort antal personersom på vaga grunder kopplas ihop medbrottslighet. Enligt datalagen (1973:289) krävs detsynnerliga skäl för att få registrera uppgift om attnågon misstänks för brott. Inspektionen fann i sittbeslut att det inte förelåg synnerliga skäl. Beslutethar av överklagats tillregeringen. har framhållit attFinanspolisen inte kan bedriva någon meningsfullverksamhet om Datainspektionens beslut liggerfast. har låtitJustitiekanslern, ochFinansinspektionen yttra sig i ärendet. NärRikspolisstyrelsen fått tillfälle att lämna sinaslutliga synpunkter kan regeringen fatta beslut. Jagräknar med att så skall kunna ske före årsskiftet.Svaret på fråga är alltså attfrågan om tillstånd för ett inrättande av ettpersonregister för Finanspolisen för närvarandebereds i och att jag inte kanföregripa regeringens ställningstagande.Anf. 108 (nyd):Herr talman! Jag får tacka statsrådet för deninformation som givits. Jag har full förståelse förstatsrådets argument här, dvs. att hon inte villföregripa de förhandlingar som pågår mellanFinansinspektionen, Riksåklagaren och övrigainkopplade myndigheter.Däremot tycker jag att det är synd att statsrådettalar om förspaningsregister. Det ger en litetfelaktig klang när det gäller det egentligainnehållet. Vad man är ute efter är ju ettunderrättelseregister. Om jag inte är heltfelunderrättad finns det ett liknande registerinom för utbyte av information. Jag ärsäker på att man har tittat på det.Förspaninsregister ger trots allt en litet annorlundauppfattning om vad för typ av register det här ärfråga om.I den interna debatten har benämningenantimaffiapolis använts. Jag tycker att denbenämningen mera rättvist beskriver vad det är förtyp av brottslighet som Finanspolisen skall ägna sigåt. Den utveckling som sker tenderar att resultera iatt blir penningtvättarnas förlovadehemland. Därför är det, som jag ser saken,angeläget att regeringen överbryggar eventuellahinder. Det borde finnas synnerliga skäl för det, föratt nu använda Datainspektionens formulering,därför att risken finns att den brottslighet som viredan har urholkar det finansiella systemet och vårtbankväsende samt att så att säga brottsliga pengaromsätts till vita pengar inom den organiseradebrottsligheten i och världen i övrigt.Därför undrar jag om statsrådet vill medverka tillatt eventuella motsättningar kan överbryggas viaDatainspektionen och, framför allt, genom denlagstiftning som finns.Anf. 109 Statsrådet (-):Herr talman! Först vill jag erinra om att det ärDatainspektionen som har använt ordetförspaningsregister. Jag har bara refererat vadDatainspektionen säger i sitt beslut.Regeringen är synnerligen angelägen om attmotverka den här typen av brottslighet, vilken vialla ju är mycket oroade över. Men sedan gäller deten avvägning mellan vad som kan göras för attmotverka den här brottsligheten och frågan om denpersonliga integriteten. Det är ju den frågan som äruppe i det här speciella ärendet.Datainspektionen har gjort avvägningen att denpersonliga integriteten överväger. har manöverklagat till regeringen. Det är alltså regeringensom i sista hand skall besluta hur den häravvägningen skall göras.Anf. 110 (nyd):Herr talman! Min avslutande fråga blir då: Ärregeringen beredd att ta initiativ till en förändradlagstiftning? Alla är ju överens om att det gäller enverksamhet som vi verkligen skall värja oss emot.Är alltså regeringen beredd att eventuellt diskuteraen annan lagstiftning för att vi skall kunna kommatill rätta med missförhållandena i dettasammanhang?Anf. 111 Statsrådet (-):Herr talman! har lagtfram sitt betänkande. På grundval av detbetänkandet kommer vi ganska omgående att läggafram vissa förslag. Sedan skall vi överväga vad somskall göras i fortsättningen.Som vet är det fråga om ettområde där den tekniska utvecklingen går mycketsnabbt. Det innebär att man måste följavad som händer och vara beredd att ingripa medlagstiftning.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1993/94:210 om lärare somgör sig skyldiga till politiskt betingade brottm.m.Anf. 112 (m):har frågat mig vilka möjlighetersom finns för skolor, lärarhögskolor och lokalaskolmyndigheter att ingripa mot lärare ellerlärarstuderande som gör sig skyldiga till politisktbetingade brott eller i sin undervisning åsidosättergrundläggande demokratiska värderingar.Frågan är svår att besvara kort. I huvuddragenförhåller det sig emellertid på följande sätt.När det gäller lärare är det -- i de exempel somHåkan ger -- väsentligen enarbetsrättslig fråga. Åsidosättande i tjänsten avbestämmelser i skollagen eller t.ex. i läroplaner kanytterst ge saklig grund för uppsägning.Förhållanden utom tjänsten är en annan sak. Omförhållandena är mycket graverande så attförtroendet skadas kraftigt, kan emellertid ocksåde få konsekvenser för anställningen. Praktiskt setttorde det i första hand ankomma på rektor att, somledare av utbildningen, uppmärksamma sådant somkan ge anledning till inskridande frånarbetsgivaren.Lärarstuderande har inte någon anställning. Derasprivata förhållanden skall i princip inte påverkaderas rätt att genomgå viss utbildning. Däremotkan de givetvis komma att bli underkända iutbildningsmoment, om de inte uppfyller kraven,t.ex. på uppträdande i praktikmoment. I denpraktisk-pedagogiska delen av lärarutbildningarnaär handledd praktik ett obligatoriskt inslag.Praktiken är avsedd att omfatta ungefär halva tidenav den praktisk-pedagogiska utbildningen.Anf. 113 ():Herr talman! Jag tackar för svaret, som jag tyckerär klarläggande och i stort vad jag hade förväntatmig och hoppats på.Skolan har naturligtvis ett ansvar -- i det härsammanhanget inte minst för att skydda t.ex.invandrarelever från hets och kanske direktdiskriminering e.d. från katedern. Risken attsådant inträffar är inte helt försumbar. Det finnsantagligen exempel på att sådant har inträffatnågon gång.Frågan har aktualiserats genom en händelse vidlärarutbildningen i . Som skolministernklargör ålägger skollagen alla i skolan, alltså ävenlärare, att verka för grundläggande demokratiskavärderingar och för att främja aktningen för allaslika värde.Jag vill dock understryka att det som skolministernsäger om ''förhållanden utom tjänsten'' är mycketviktigt att hålla i minnet. Man kan ju faktiskt tänkasig situationen att en person som tillhör t.ex. ennazistisk våldsgrupp attackerarflyktingar, judar eller någon annan grupp och påarbetstid får tillfälle att undervisa samma personereller deras barn. Så kan vi naturligtvis inte ha det.Det kan alltså mycket väl finnas förhållandenutanför tjänstetid som direkt kan göra en personolämplig att utöva läraryrket.Det kan ju också tänkas att risken finns attmissförhållanden inte rapporteras på grund av attelever eller deras föräldrar fruktar repressalier frånandra medlemmar i en sådan här våldsgrupp.I det aktuella fallet gäller det en grupp medmedlemmar som varit inblandade i ganska brutalavåldsdåd under de senaste åren.Jag vill ställa en fråga till, eftersom den möjlighetenfinns. Det gäller utbildningen. Det uppgesnämligen att den aktuella personen i understudiebesök har uppträtt i politisk uniform, någotsom är förbjudet enligt svensk lag. Jag vill alltsåfråga:Anser skolministern att även den typen avuppträdande kan inräknas i vad som rimligen böranses vara olämpligt för utövande av läraryrket?Anf. 114 (m):Herr talman! Det är givetvis utomordentligtallvarligt om man bryter mot svensk lag vid ettstudiebesök. Det är allvarligt om man bryter motlagen över huvud taget. Man får utgå ifrån attansvariga när sådant inträffar tar initiativ till sådantsom bör hända, nämligen att det anmäls. Det ärnaturligtivs inte acceptabelt.Skyldigheten när det gäller att leda lärarstuderandeoch när det gäller att leda en skola handlaremellertid också om mindre graverande förseelser.Våra lärare skall vara föredömen för eleverna, ochjag anser det vara väldigt viktigt att skolledningaroch andra ser till att alla lever upp till de ambitionersom finns bl.a. i skollagen och i läroplanerna ochsom gäller den värdegrund vi arbetar med.Jag har i det här svaret velat understryka att enlärare som flagrant åsidosätter detta har dragit påsig skäl för uppsägning. Det är svårare när dethandlar om sådant som sker utanför tjänsten, menäven i sådana fall finns det anledning att varauppmärksam, och även där finns möjligheter attskilja personer från tjänsten.Det är naturligtvis också viktigt att man inomutbildningarna informerar elever om vilka reglersom gäller i de yrken som de skaffar sig enutbildning för.Den fråga som ställdes gällde direkt hur man kanskilja någon från utbildning och anställning. Jagkan då konstatera att vi i princip inte har någraregler för vem som får studera vad på vårauniversitet och högskolor. De studerande kanemellertid i praktiska moment dra på sig sådankritik eller uppträda på ett sådant sätt att det blirnödvändigt med åtgärder.Anf. 115 ():Herr talman! Jag tror att skolministern och jag harsamma grunduppfattning om var gränsernarimligtvis går för vad en person, vare sigvederbörande tjänstgör som lärare eller genomgårlärarutbildning, rimligen kan få göra och inte göraför att bedömas som lämplig för läraryrket. Jagtolkar därför svaret och skolministerns första inläggi debatten så, att en person mycket väl kan bliunderkänd redan under utbildningen ifall det vidnågot moment inträffar saker som måste bedömassom brott mot svensk lag, vare sig det nu gällerbrott mot uniformsförbudet eller att personen ifråga deltar i våldshandlingar eller bedriver hetsmot folkgrupp.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1993/94:221 omskolbibliotekenAnf. 116 (m):Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att höjaskolbibliotekens status i framtidens skola.Skolbiblioteken hör till de få områden somfortfarande regleras i grundskoleförordningen. I1 kap. 4 § sägs att skall ha lämpligtfördelade bibliotek och annan utrustning sombehövs för en tidsenlig utbildning.I propositionen om ny läroplan för grundskolanframhåller regeringen att föreskriften igrundskoleförordningen bör gälla också i framtidenoch garantera att det i varje kommun finns minst ettbibliotek knutet till skolan där. Skälen förregeringens förslag är flera. Framför allt handlardet om att skolbiblioteken behövs för att stimuleraelevernas lärande och självständiga sökande efterkunskap. Undervisningen förutsätter, i medsnabb kunskapsutveckling och komplexitet, godtillgång till referenslitteratur, tidningar, tidskrifter,m.m. Väl utvecklade skolbibliotek kan dessutomutgöra en naturlig och stimulerande mötesplats förelever och lärare.När det gäller frågan om utvecklingen avskolbiblioteken framgår av rapportmed jämförelsetal för skolhuvudmän attmediankostnaden för bibliotek på är190 kr per elev och på gymansieskolan perelev för 1992.Kostnaderna varierar dock starkt mellankommunerna. Siffrorna säger emellertid ingentingom en eventuell samordning med folkbibliotekenoch närheten till ett sådant bibliotek.Skolbiblioteken kan självfallet inte ses isoleradefrån kommunens samlade biblioteksorganisation.Av den anledningen kan man alltså inte medsäkerhet säga att elevernas tillgång till bibliotek ärsämre där satsningarna på just skolbibliotek ärlåga.Slutligen vill jag framhålla att det är kommunernasom har det fulla ansvaret för skolans verksamhetoch därmed bestämmer mål och ambitionsnivå förskolbiblioteksverksamheten. Det kan dockrimligen inte råda något tvivel om fördelarna medatt säkra undervisningens kvalitet genom satsningarpå skolbiblioteken. De lokala förutsättningarna föratt i skolan ordna skolbibliotek, möjligheterna tillsamordning av skolbibliotek och folkbibliotekm.m. är mycket olika i kommunerna. Jag utgåremellertid från att grundskoleförordningensbestämmelse och kommunernas intresse av etteffektivt resursutnyttjande tillsammans utgör enstabil grund för skolbiblioteksverksamhetenslångsiktiga utveckling.Anf. 117 ():Herr talman! Jag vill börja med att tackaskolministern för svaret. När jag lyssnade tyckte jagatt det var alldeles utmärkt i början. Jag trornämligen att vi är alldeles överens ommålsättningen med skolbiblioteken. Också jaganser att skolbiblioteken är viktiga förskolverksamheten; bl.a. det är ju anledningen tillatt jag har ställt frågan. För mig är skolbiblioteketlitet grand av ett hjärta i skolan. Här kan manmötas, man har en samlingsplats, och barn ochungdomar har tillgång till litteratur och tidskrifterav olika slag.Jag ställde min fråga av den anledningen att jagtycker att det har kommit alarmerande rapporterpå det här området . Det har bl.a. visatsig att utlåningen på skolbiblioteken under detsenaste året har sjunkit . Det kan ju intevara bra, även om man kanske i vissa delar avlandet också har tillgång till ett folkbibliotek.En 30-procentig nedskärning i skolbibliotekenmåste man väl som skolminister reagera på. Jagskulle vilja fråga: Hur reagerar införde här uppgifterna? Ämnar skolministern vidtanågra åtgärder med anledningen av den här 30-procentiga nedskärningen i utlåningen?Anf. 118 (m):Herr talman! Jag är besvärad över min okunnighet,men jag vet inte vilken rapport som ger den härredovisningen. Det säger ärnaturligtvis allvarligt. Om utlåningen iskolbiblioteken har sjunkit skall mandock inte kalla det en nedskärning, eftersom detockså kan handla om elevernas attityder.Dess bättre visar den nationella utvärderingen frånSkolverket att eleverna själva tycker att de på ettbra sätt klarar av att välja biblioteksbok att läsa förnöjes skull. De flesta eleverna tycker att det ärmycket viktigt eller ganska viktigt att låna och läsaböcker, enligt den här nationella undersökningen.Det är visserligen så att de som läser bra tycker attdet är viktigare än de som läser dåligt, men likvälfinns det här ett positivt gensvar.När man däremot studerar hur mycket skolanarbetar med detta finner man i den nationellautvärderingen att var fjärde elev i andra klass inteens har besökt skolbiblioteket. Det tycker jag är påtok för litet.Vi vet dessutom att eleverna genomgående harsvårigheter att arbeta självständigt och lösaproblem. Skall man möta det, vilket vi naturligtvismåste göra, handlar det om att ändraarbetsformerna i skolan. Väsentligt i detsammanhanget är att se till att det finns bl.a.skolbibliotek att arbeta i, eftersom det är just därman arbetar självständigt. I bl.a. deläroplansförslag som vi har lagt fram är vi ocksåganska skarpa på den punkten, även om vi inteuttryckligen talar om hur detta skall vara utformatoch se ut.I förslag till kursplaner försvenska anges också som viktiga mål kravnivåer,dvs. vad man minst måste uppnå. För både årskursfem och årskurs nio handlar det om att elevernaskall ha vana att använda sig av bibliotekensmöjligheter.Jag tycker därför att vi gör en hel del saker.Samtidigt tror jag att både skolan och vi somföräldrar måste jobba intensivt för läsandet i en tidnär så mycket annat konkurrerar om barnens tid.Anf. 119 ():Herr talman! Uppgifterna har jag fått bl.a. frånFörfattarförbundet. Så sent som i förra veckanfattade vi ju här i också beslut omersättningen åt författare. I den proposition somregeringen hade skrivit kan man läsa om just attutlåningen har minskat på skolbiblioteken.Beslutet innebar också att vi -- om vi uttrycker detlitet kallt -- sparade nästan en halv miljon istatsbudgeten. Jag tycker emellertid att det är litetsynd att spara pengar på den viktiga grupp sombarn och ungdomar utgör. Det är alltså helt enkeltså att man vet att utlåningen sjunker.Jag håller med om att kommunerna här har ettmycket stort ansvar. Men det måste finnasnationella mål för såväl skolbiblioteken som övrigbiblioteksverksamhet. nämner attutredningen kommit fram till att vart fjärde barninte lånar på skolbiblioteket. Det är inget försvarför att minska utlåningen, utan tvärtom måste mangöra någonting mer.Jag anser att man än tydligare måste skriva in dettai läroplanen. Är skolministern beredd att skrivatydligt om skolbiblioteken i den kommandeläroplanen?Anf. 120 (m):Herr talman! Regeringen har överlämnatpropositionen till , och det är riksdagensom skall svara för själva läroplansbeslutet. Detstår mycket tydligt om biblioteken i den propositionsom har lämnats. Regeringen fastställerkursplanerna, och vi tittar då bl.a. påbiblioteksfrågorna.Vi skulle länge kunna diskutera -- men det skall viinte göra -- vilken typ av nationella mål manskall ha för skolbibliotek. Det är enligt min meningväsentligt att vi redan i grundskoleförordningen harett bestämt krav på att skolbibliotek skall finnas.Jag hakade upp mig litet grand vid formuleringenatt man skulle spara pengar. Vad en del kommunerhar gjort är antagligen skälet till att man nu serminskande utlåningssiffror. Att spara pengar på attdra ner på skolbibliotek är ganska dumt, och detsäger jag som f.d. kommunalpolitiker.Det är få saker som innebär ett så bra och effektivtresursutnyttjande som att i ett bibliotektillhandahålla böcker, litteratur och annat sombehövs för undervisningen. Då kan det användas avelever på olika nivåer i olika ämnen och i olikasammanhang. Det är väl använda pengar.Anf. 121 ():Herr talman! De åsikter som härframför kan jag i mycket stor utsträckning dela.Men det är ledsamt att man i vissa kommunertyvärr sparar väldigt mycket. Det har också visat sigatt när man till rektorsområdena har delegerat enhel del av de pengar skolan skall få använda blir detneddragningar på mycket av det som harkallats för kultur i skolan, där bibilioteken ingår.Det vore mycket bra om skolministern än tydligaresignalerade till kommunerna betydelsen av bl.a.kolbibliotek i våra skolor.Anf. 122 (m):Herr talman! Den decentralisering av ansvaret förskolan som har genomförts innebär attutvecklingen i kommunerna blir mycket olika. Detfinns säkert kommuner som inte har insettnödvändigheten och betydelsen av skolbibliotek.Det är för att stärka dessa bibliotek som vi harskolförordningen och annat.Mina besök runt om i kommunerna -- och debesöken är många -- tyder emellertid på att ganskamånga kommuner satsar på skolan. När de satsarpå skolan är oftast en mycket centraldel. Man lägger ner mycket energi för att utvecklaverksamheten, och det tycker jag är bra.Självfallet skall jag fortsätta att driva dessa frågor.Jag tycker att propositionen är bra. Själv har jagdeltagit i en del debatter i tidningar och i andrasammanhang som handlat bl.a. omskolbiblioteken. Det tror jag är minst lika viktigtsom besluten för att övertyga fler av de lokalabeslutsfattarna om poängen med att ha dennaverksamhet. Det är viktigt för barn att läsa ocksåför glädjens och nöjets skull för att de såsmåningom skall få goda studieresultat.Anf. 123 ():Herr talman! Det är otroligt väsentligt att läsa förnöjets skull. Men det är också mycket värdefullt attha tillgång till skolbiblioteket som ett fackbibliotek.Därför måste vi tillsammans slå vakt omskolbiblioteken . Man kan inte enbartlasta över denna verksamhet på kommunensbibliotek.Jag måste fråga skolministern: att skolbiblioteken skall leva sitt egetliv -- givetvis i gemenskap med folkbiblioteken iövrigt? Folkbiblioteket skall väl inte ta överskolbibliotekets roll?Anf. 124 (m):Herr talman! Skolbibliotek och folkbibliotek harlitet olika profil, och det är viktigt att de har det.Däremot är vi alla överens om att landet harekonomiska problem. När kassan tryter är detpositivt att man på en del håll åstadkommer ettsamarbete med folkbiblioteket för att se till att detfinns ett bra folkbibliotek och ett bra skolbibliotek.En fördel med detta, som enligt min mening ärpedagogisk, är att man på en del håll lyckats se tillatt man har en kunnig bibliotekarie som ansvararför verksamheten. Man åstadkommer också ettbättre öppethållande än när skolan på egen hand ien sämre lokal skall försöka klara av det hela mednågon timme från en lärares tjänstgöring.Som jag påpekat i svaret är situationen mycketolika i kommunerna. Det går inte att samordna ombarnen har långt till folkbiblioteket. Då fungerarinte detta. För att det skall vara bra förundervisningen måste skolans bibliotek ligga näratill hands och ha öppettider som passar skolansarbetsdag. Ett samarbete kan i många fall varamycket positivt.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1993/94:199 om byggandet pålandsbygdenAnf. 125 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att ta avstånd från ettutredningsförslag som skulle innebärabyråkratisering av lantbrukets byggande.Bakgrunden till frågan är att Plan- ochbyggutredningen (M 1992:03) i delbetänkandetAnpassad kontroll av byggandet (SOU 1993:94)föreslagit en obligatorisk anmälningsplikt föruppförande, tillbyggnad och ändringar avekonomibyggnader inom jordbruket. krävsinte bygglov för sådana åtgärder, och någonanmälningsplikt föreligger inte heller.Jag vill erinra om att utredningsförslaget nu är utepå en bred remiss fram till den 20 december.Därefter kommer det på sedvanligt sätt att beredasi departementet, och avsikten är att en propositionskall föreläggas under våren 1994.Därför finns det inte anledning för mig att nukommentera enskilda förslag i utredningen.Jag kan dock försäkra att det inteär min avsikt att byråkratisera plan- ochbyggverksamheten. Inriktningen mot att så långtmöjligt förenkla och avreglera ligger fast.Anf. 126 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret.Anledningen till att jag ställt frågan är en artikel itidningen som har rubriken ''Bygglovsplikt''på förslag för stallar och ladugårdar. Flera personerhar tagit kontakt med mig och frågat vad vi menarmed att lägga fram ett sådant förslag.I artikeln står: ''Det kan bli krångligare att byggastall, ladugårdar och andra ekonomibyggnaderinom jordoch skogsbruk. Detta sedan en utredningföreslagit att något som liknar bygglovsplikt skainföras.'' Det står också i artikeln: ''Det här innebärbara ökad byråkrati på ett område som varitbefriat från detta. Det är särskilt anmärkningsvärtmed tanke på att utredningens direktiv var attavreglera och förenkla bygglovsbestämmelserna. ''En man som suttit med i utredningen, , säger enligt artikeln att det inte är någonväsentlig skillnad mellan bygglov och det nyabegreppet ''bygganmälan'' som kommer i stället.Han säger: ''Det innebär att lantbrukaren dras in ien byråkratisk process där kommunensbyggnadsnämnd kopplas in och där samråds- ochkontrollmöten ska hållas. Dessutom krävs ettslutgodkännande av varje byggprojekt innanbyggnaden får tas i bruk. ''Det människor upplevt när de läst denna artikel äratt man skall krångla till det och göra det svårareför väldigt många som bor på landsbygden. Vi villju ha en levande landsbygd, och det är viktigt att viinte förändrar och försämrar möjligheterna förmänniskor att bo och bygga.Anf. 127 Statsrådet ():Herr talman! Regeringen arbetar på många olikasätt för att förenkla och förbättra möjligheterna attbo på landsbygden. Vi läser alla i tidningar, lyssnarpå radio, osv. finns det en fördel i att gå tillkällan, dvs. utredningsmaterialet, och se vad somuttryckligen står där.Utredningen har de facto inte i uppgift att krånglatill saker och ting och öka byråkratin.Utredningsförslaget innebär att jord- ochskogsbrukets ekonomibyggnader fortfarandeundantas från kravet på bygglov. Den föreslagnaanmälningsplikten är inte ett bygglov. Det är enfeldefinition. Det är fråga om byggnader utanfördetaljplanelagt område.Jordbrukaren skall inte kunna hindras från attbygga där han vill. Däremot harekonomibyggnader inte undantagits från kravet påanmälan.