prop · GH03182 · 1993-12-31 00:00:00 — är nytt och har behandlats närmare i detföregående (avsnitt 6). Vad som närmare skaU bedömas regleras i 33 §. 33§ Vid prövningen enligt 32 § förste stycket 4 skall tillståndsmyndighetenbeakte sökandens erfarenheter på området, ekonomiska förhållanden, vilja ochförmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det aUmänna, laglydnad i övrigtsamt andra omstendigheter av betydelse. Ifråga om aktiebolag, handelsbolag och ekonomiska eller ideella föreningar skallprövningen även omfatte 1. verkställandeduektören och andra som genom en ledande ställning har ett bestämmande inflytende över verksamheten, 2.styrelseledamöter ochstyrelsesuppleanter som till följd av eget eller närståendes ekonomiskaintresse har en väsentiig gemenskap med den juridiska personen som är gmndad påandelsrätt eller därmed jämförligt ekonomiskt intresse, och 3.bolagsmännen i handelsbolag. Som närstående tUlen styrelseledamot eller en styrelsesuppleant anses den som enligt 4 kap. 3 §försto stycket konkurslagen (1987:672) är att anse som närstående tillgäldenären. Denföreslagna bestämmelsen är ny. För atttUlståndsmyndigheten skall kunna bedöma lämpligheten kommer att krävas attsökanden till ansökan bifogar handlingar som visar att denne är lämplig.Exempel på sådana handlingar är konkursbevis och förvaltorbevis från tingsrättsamt intyg från kronofogde om skuldfrihet. Även bevis om straffrihet frånpolismyndigheten kan komma att krävas. Närmare föreskrifter omlämplighetsprövningen och vad sökanden respektive tUlståndsmyndigheten skalliaktto bör kunna meddelas av regeringen. Denpersonkrets som skaU prövas framgår av författningstexten. Utöver denjuridiska personen är det en bestämd krets av fysiska personer. Det är i dettasammanhang lämpUgt att även de personer som har ett stort ekonomiskt inflytandei företoget skaU omfattos av prövningen. De personer som därvid blir aktueUa ärdels styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som tiU följd av eget eUernärsfaendes ekonomiska intresse har ett väsentUgt inflytande i företoget, delsverkställande direktörer och andra som genom en ledande stäUning har ettbestämmande utflytande över verksamheten och dels bofagsmännen i handelsbolag. Vid avgörande av fråganvilka styrelseledamöter och suppleanter som skaU prövas är vissa närståendesekonomiska intressen i företeget av betydelse. Den krets personer som i dettesammanhang skall anses som närstående tiU en styrelseledamot ellerstyrelsesuppleant bör vara densamma som enUgt 4 kap. 3 § förste stycketkonkurslagen skall anses som itärstående tUl gäldenären. Enligt denbestemmelsen anses som närsteende till gäldenären den som är gift medgäldenären eller är syskon eUer släkting i rätt upp- eller nedstigande ledtill gäldenären eller är besvågrad med honom i rätt upp- eller nedstigande ledeller så att den ene är gift med den andres syskon samt den som på annat sättster gäldenären personUgen särskilt nära. Närdet gäUer den ekonomiska lämpligheten bör de ekonomiska fömtsättningama förnyetebleringen prövas. Det innebär att det bör undersökas om sökanden varitförsatt i konkurs och om han har eller har haft näringsförbud. Vidare skallbeaktes om han har skatteskulder. 34§ TUlstånd att anordna kortspel får ges, om 1. speletanordnas i ett sådant sammanhang som avses i 32 § förste stycket 1, 2.värdet av spelarens insats påvarje särskild vinstmöjlighet uppgår tUl högst 1/600 basbelopp, 3.värdet av högste vinsten påvarje särskild vinstinöjlighet uppgår tUl högst 1 /400 basbelopp, och 4.den som söker tiUstånduppfyller kraven i 32 § förste stycket 4 enUgt 33 §. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 10 § förste stycket lotterilagen. FörtiUstånd att anordna kortspel ställs i paragrafen upp i princip samma krav somför tillstånd att anordna roulett- och temingsspel enligt 32 §. Förbud att delta ivissa lotterier 35§ Den som är får inte delte i automatspel, roulettspel, tämingsspeleUer kortspel. Denföresfagna bestämmelsen är ny och har utformats i enlighet med Lagrådetsförslag. Ålderskravetgäller deltogande i sådana automatspel och restourang-kasinospel som avses ilagen. Förbudet motiveras av intresset att undvika sociala skadeverkningar förbam och ungdom. Den som inte fyllt får således inte spela på t.ex.värdeautomater. 36§ AnsteUda eller fiinktionärer hos den som anordnar bingospel eUer sådanalotterier som avses i 35 § får inte delte i lotteriet. Denföreslagna bestemmelsen är ny och motiveras av intresset att åstodkomma,bibehålla och försterka tilltron den angivna spel- och lotteri verksamheten. 37§ Det är inte tiUåtet för den som anordnar ett lotteri enligt denna lag attlämna kredit för insatser i lotteriet. Denföreslagna bestemmelsen är ny. Förbudetriktar sig till anordnaren av lotteriet. Det blir således förbjudet föranordnaren att i någon form lämna kredit för insatsen. Genom att förbudetrikter sig mot den som anordnar lotteriet kommer det inte finnas något hindermot att betela med krediticort. 38 § Det är inte tiUåtet att i 1. firämja deltegande i ett inom landet anordnat lotteri ; inte är tUlåtet eller ett utom landet anordnat lotteri. 2. utan medgivande av anordnaren sälja lotter. satser eUer förmedla vinster i ett tillåtet lotteri. Paragrafen överensstemmeri sak med 19 § 1 och 2 lotterilagen. Förbudet avser näringsidkare ochfrämjandet skall ingå i en verksamhet av ekonomisk art. Främjande av deltegande iett otiUåtet lotteri eUer i ett utiändskt lotteri kan ske på flera olika sätt,t.ex. genom att utbjuda, avytti-a eUer tiUhandahåUa lotter eUerdelaktighetsbevis i lotteriema, genom att uppbära eUer förmedla insatser eUergenom att förmedla vinster. Vidare kan ett främjande ske genom att spridainbjudan, plan, vinstförteckning, dragningsUste eller liknande meddelandebeträffande lotteriema. Norma-fa betalningsuppdrag av det slag som utförs bl.a.av Posten och bankerna är inte att anse som otiUåttia enligt dennabestämmelse. Punkten 2 innehåUer ettförbud att utan medgivande uppträda som ombud för en lotterianordnare. Ettombud kan uppträda genom att t.ex. utbjuda, avyttra eUer tUlhandahåUa lottereller genom att fa emot eUer förmedla insatser eUer genom att förmedla vinster. 39 §Den kommunala nämnd som kommunen bestemmer prövar frågor om tUlstånd enUgt 16 §, när lotteriet skall anordnas av en sammanslutning som är verksam huvudsakligen inom endast en kommun. Registreringenligt 17 § skall göras hos den kommunala nämnd som kommunen bestämmer. 40§ prövar frågorom tillstend enligt 16 §, när lotteriet skaU bedrivas i flera kommuner inom ettlän. 41§ Lotteriinspektionen prövarfrågor om tillstånd enligt 16 § när lotteriet skall bedrivas i flera län. Lotteriinspektionenprövar också frågor om tillstend i fall då särskilt tUlstånd krävs enligt 18eller 23 §. 42§ i det län där ett bingospel skall bedrivas prövar frågor omtiUstånd enligt 22 §. Om bingospelet skall bedrivas i flera län eUer om 22 §andra stycket skall tillämpas prövas dock frågan om tUlstånd avLotteriinspektionen. Automatspel,roulettspel, tämingsspel och kortspel 43 §Lotteriinspektionen prövar frågor om tUlstånd att anordna 1. spelpå vamspelsautomater enUgt 25 §, 2.spel på penningautomater,värdeautomater och skicklighetsautomater enhgt 26 §, 3.roulettspel och tämingsspelenUgt 32 § och 4.kortspel enligt 34 §. 44 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm mer prövar frågor om tiUstend enligt 27 § att anordna spel på värdeautomater. Innan sådant tillstånd lämnas skall berörd kommun ges tiUfalle att yttra sig. 45§ Regeringen får meddela särskilt tillstånd att anordna lotteri i andra falloch annan ordning än som anges i denna lag. Sådant tiUstånd får dock inte avsekedjebrevsspel eller liknande spel eUer sådant automatspel som ger vinst i formav pengar. Paragrafema39-42, 44 och 45 har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 43§ har fått en annan språklig utformning än vad Lagrådet föreslår. I likhet medvad som gäller skall den kommunala nämnd som kommunen bestämmer svara förtillståndsgivningen och registrering när det gäUer lokala lotterier (inom enkommun). Undanteg gäller dock för det faU lotteriet skaU anordnas i radio ellertelevision. Då skall Lotteriinspektionen beslute om lotteritillståndet. Det nusagda följer av 39 och 41 §§. Länsstyrelsenskall enUgt 40 och 42 §§ också i fortsätmingen pröva tillståndsfrågor somgäller bingospel och regionala lotterier (i flera kommuner inom ett län).Lotteriinspektionen skall pröva tillståndsfrågor även i fiåga om regionalalotterier där vinstdragning skall ske eller presenteras i radio och TV. Dencentrala tiUstånds- och tUlsynsmyndigheten - enligt förslagetLotteriinspektionen - skall också framgent pröva tillståndsfrågor som gäUerrikslotterier och spel på sådana automater som avses i 25 och 26 §§. Vidare torinspektionen över tillstendsgivningen för resteurangkasinospelen frånlänsstyrelsema. I dette sammanhang bör nämnas att Lotteriinspektionen ävenprövar frågor om typgodkännande enligt 14 §. EnUgt45 § får regeringen i andra fåll och i annan ordning än som anges i lagen lämnatiUstånd till lotterier. Det innebär således ett be- myndigande för regeringenatt tUlåte t.ex. andra spelformer eUer lotteri- Prop. 1993/94:182 er medhögre vinstnivåer än lagen medger. Detkan ibland finnas ett behov för regeringen att i speciella situationer lämnasådana tiUstånd. Lagen bör därför i Ukhet med vad som gäUer enUgt 4 § förstostycket lotterilagen ge möjlighet till det. Regeringen ger regelmässigttiUstånd till lotterier som anordnas under sparbankemas s.k. sparbanksveckoroch genom bankemas s.k. vinnar-konton. Dessa lotterier har ett sparframjandeändamål. De inkräktar inte på marknadsutrymmet för lotterier och bör kunnatiUåtes av regeringen även i fortsättningen. Som framgår av författningstextengäller möjligheten tiU undanteg från fagen även vissa automatspel m.m. Detillstend som regeringen ger tiU spelbolagen med stetiigt inflytende dvs. ,Tipstjänst och ATG stöder sig på denna bestämmelse. EnUgtparagrafens siste mening får regeringen inte ge tillstend till kedjebrevsspeloch liknande spel eller sådant automatspel som ger vinst i form av pengar.Förbudet i fråga om kedjebrevsspel innebär att det inte är tiUåtet att anordnakedjebrevsspel om pengar och pengars värde. Kedjebrevsspel där deltegama endastskall skicka vykort till varandra omfattes således inte av förbudet. Denföreslagna bestemmelsen i siste meningen motsvarar i huvudsak 4 § andra stycket1982 års lotterilag. 46 § Lotteriinspektionen prövar frågor om typgodkännande enUgt 14 §, Paragrafen,som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, motsvarar i huvudsak 6 a §lotterilagen när det gäller den myndighet som utfärdar typgcxlkännande. Lotteriinspektionenhar den centrala rollen när det gäller typgodkännande av den utmstning somnämns i 14 §. TiUståndtill innehav av vissa spelautomater 47§ Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstend enligt 28 § att innehapenningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater. motsvarar den föreslagna bestemmelsen 21 § förste stycket förste meningenlotterilagen. I det nämnda fagmmmet telas om utbetel-ningsautomater. I det härfagförslaget har utbetelningsautomatema uppdelats i penningautomater,värdeautomater och skicklighetsautomater. 48§ Lotteriinspektionen har den centrala tillsynen över att denna fag och deföreskrifter som har meddelats med stöd av fagen följs. Lotteriinspektionenutövar också den närmare tillsynen över sådana lotterier som anordnas eftertillstånd av inspektionen och regeringen. Denkommunala tillstånds- och registreringsmyndigheten samt har dennärmare tiUsynen över sådana lotterier som får anordnas efter tiUstånd av eUerregistrering hos myndigheten. Länsstyrelseroch kommuner skaU hjälpa Lotteriinspektionen att utöva den centrala tillsynen. Deföreslagna bestämmelsema i 48 § motsvarar i huvudsak 25 § lotterifagen. Förslagethar behandlats i det föregående (avsnitt 8). EnUgtr5/fl stycket ärhuvudregeln att Lotteriinspektionen skall utöva den cenbala tiUsynen när detgäller efterlevnaden av lagen. Det innebär bl.a. att inspektionen bör följa denallmänna utvecklingen på lotterimarknaden samt utfärda föreskrifter enligtbemyndigande därom. Det gäUer särskilt frågor om tillstendsgivning, tillsyn,kontioll, säkerhetsutmstning m.m. Som har redovisats i avsnitt 8 skallinspektionen överta tiUsynen över de lotterier och spel som spelbolagen medstetiigt inflytande anordnar, dvs. , Tipstjänst och ATG. Detinnebär att ett stort antel nya uppgifter läggs på inspektionen. EnUgtandra stycket skall varje annan tillstends- eller registreringsmyndighet haett ansvar för den närmare tillsynen av de lotterier och spel som den lämnartillstånd tUl eller registrerar. Det gäller kommuner i fråga om lokalalotterier och länsstyrelser ifråga om regionala lotterier och sjjel. Av tredje stycket framgåratt länsstyrelse och kommun som kännare av lokala förhållanden skall lämnaLotteriinspektionen all den hjälp den behöver då tiUsynen utövas. 6 1993/94. 49§ respektive registreringsmyndigheten skaU utse enkontroUant för sådana egentiiga lotterier som avses i 16 och 17 §§ samtfaststäUa arvodet till kontrollanten. Arvodet skaU betalas av den som anordnarlotteriema. Densom efter registrering anordnar lotterier enUgt 17 § skall senast den 15febmari tiU kontrollanten redovisa de lotterier som har anordnatsunder föregående kalenderår. Kont-roUanten skaU ochvid utgången av varje tiUståndsperiod lämna registreringsmyndigheten uppgift ominsatsemas sammanfagda belopp i de lotterier som har anordnats . Denföreslagna bestämmelsen motsvarar delvis 15 § lotterilagen. Förstastycket innebär att en kontrollant alltid skall förordnas för lotteriverksamhetsom sker med stöd av 16 och 17 §§. Kontrollanten skaU förordnas av tUlstånds-respektive registreringsmyndigheten, som också faststäUer storleken påkontrollantens arvode. Arvodet betelas dock av lotterianordnaren. Andrastycket innehåller bestämmelser om uppgifts- och informationsskyldighet förlotterianordnaren och kontrollanten när det gäller de s.k.registieringslotteriema. Syftet är att göra det möjligt för tillståndsmyndighetenatt kontroUera att lotterianordnaren håller sig till de gränser som gäUer förlotterier enligt 17 §. Anordnaren skall senastden 15 febmari avge redovisning till konti-oUanten för de lotteriersom har anordnats. Kontrollanten skall i sin tur efter granskning avredovisningen senast den lämna registreringsmyndighetenuppgift om det sammanlagda beloppet av insatsema i de lotterier som haranordnats . Redovisningen sker såledesper kalenderår. I praktiken innebär det att den förste redovisningsperioden fören förening kan komma att omfatta mindre än . Om det sker en nyregistiering under ett kalenderår bör redovisningen delas upp så att det gåratt utiäsa viUca lotterier som har anordnats inom de olikaregistreringsperiodema. Ett lotteri får betraktes som anordnat så snart som detmarknadsförs till allmänheten. Attunderlåte att lämna uppgifter eller att lämna oriktiga uppgifter kan föranledavarning eUer återkallelse av tillstendet, men inte straffansvar (jfr 51 och 54§§). UppgiftemaskaU lämnas uten anmodan. Dämtöver kan kommunen eUer med stöd av50 § i egenskap av tillsynsmyndighet anmcxla lotterianordnaren att lämna deupplysningar och tillhandahålla de handlingar som behövs för tillsynen. 50§ Den som har tiUstånd enligt denna fag eller med stöd av 17 § anordnarlotterier efter registrering är skyldig att på begäran av tiUsynsmyndighetenlämna de upplysningar och tiUhandahåUa de handlingar eUer annat som behövs förtUlsynen. Paragrafenmotsvarar 26 § lotterilagen. Enuppgiftsskyldighet behövs för att efterlevnaden av lagen skall kunna övervakaspå ett rationeUt sätt. I den nu gällande lagen är underlåtenhet att lämnaupplysningar förenad med straffansvar. Med hänsyn tiU att regeringen nuföreslår att det genom vitesföreläggande skall vara möjUgt att tvinga framupplysningar bör en sådan underlåtenhet inte längre vara förenad medstraffansvar. Uppgiftsskyldighetengäller enbart den som efter tillstånd eller registrering får anordna lotterierenligt lagen. En ytterligare begränsning är att en anmcxian skall gällauppgifter som behövs för tiUsynen. Det innebär att uppgiftema måste habetydelse för tillsynen samt att fler uppgifter än som är nödvändiga inte fårkrävas in. Anmodan får avse upplysningar, handlingar eller annat. De handlingarsom kan komma i fråga är exempelvis affärsböcker och andra handlingar som hörtiU lotteri verksamheten, avfal med serviceföreteg, vinstplaner, prisUstor somgäller inköpte varor samt prov på lotter. YtterUgare exempel är inspelningar avradio- och TV-sändningar i viUca lotterier anordnas. \bming och återkallelse av tillstånd 51§ Om tiUståndshavaren inte följer föreskriftema i denna lag eUer föreskrifter,vUUcor eller bestämmelser som har meddelats med stöd av lagen, får denmyndighet som har lämnat tillståndet meddela vaming eller återkallatillståndet. TiUståndetfår också återkallas eller ändras om fömtsättningama för tiUståndet intelängre finns eller har ändrats. Beslut om vamingoch återkallelse av tillstånd gäller , om inte annat bestäms. Paragrafenmotsvarar 27 och 32 §§ lotterilagen. I försto hand börtUlståndsmyndigheten försöka nå rättelse på frivillig väg genom att exempelvislämna råd och rekommendationer. Som en yttersto åtgärd skaU det i likhet medvad som gäller vara möjligt för den myndighet som har bevUjat tiUståndet attmeddela vaming eller återkaUa ett tiUstånd. Det ligger i sakens nattir attåterkallelse bara bör ske när detta är nödvändigt. kan det framstå somolämpligt att återkaUa tiUståndet. I vissa situationer kandet vara lämpUgare att ändra vilUcoren i ett tiUståndsbeslut. För att vara meningsfuUtskaU beslut om vaming, återkallelse och ändring i regel gäUa med omedelbarverkan. 52§ En tiUsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs föratt denna lag och de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd avfagen skall följas. Ett sådant förefaggande eUer förbud får förenas med vite. Denföreslagna bestämmelsen är ny. Föratt skapa möjligheter för effektiva ingripanden ges tillsynsmyn-dighetema genomparagrafen en möjlighet att utfärda vitesförelägganden och vitesförbud. Vitetsstorlek skall i enUghet med viteslagen vara sådan att vitet kan förväntos fåden förelagde att vidto den önskade åtgärden. Frågan om att döma ut vitetprövas av länsrätten enligt lagen (1985:206) om viten. 53§ Avgifter får tos ut i ärenden om tillstånd, registrering, typgodkännande ochtillsyn enligt denna lag. Iärenden hos en nämnd skall avgiften betolas etUigt den texa som fuUmäktigebestemmer. I andra fall skallavgift betelas enligt de föreskrifter som meddelas av regeringen eUer denmyndighet som regeringen be-stänmier. Paragrafen motsvarardelvis 33 § lotterilagen och har utformats i enUghet med Lagrådets förslag. Enhgt den ordning somgäller är det regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmersom meddelar föreskrifter om avgifter i lotteriärenden. Enligt den nuföreslagna bestemmelsen skall i de faU ärenden handläggs av en nämndavgiftema bestämmas enUgt den taxa som fuUmäktige bestämmer. Den föreslagnabestämmelsen innebär ingen skyldighet för kommunen att to ut avgifter uton enrätt att göra det. Det innebär att kommunen kan avste från att te ut avgifterför vissa slags lotterier. Med hänsyn till den kommunala självkostnadsprincipenkan en kommun aldrig fa ut högre avgifter än som svarar mot självkosmaden. Närdet gäller avgifter i ärenden hos stetiiga myndigheter, dvs. Lotteriinspektioneneller , bör enligt regeringens mening i prin- cip avgiftsförordningen(1992:191) tiUämpas. Den differentiering i avgiftsklasser som förordningeninnehåUer ger ett tillräckligt stort hand-Ungsutrymme för att en lämpUgavvägning skall kunna göras i olika sfags ansökningsärenden. En fråga som hardiskuterats och som bör övervägas särskilt av regeringen innan föreskrifter omavgifter meddelas är om samtiiga kategorier sökande skaU betala avgifter sommotsvarar full kostnadsteckning. Företag som bedriverresteurangkasinoverksamhet bör självfallet betala avgifter som motsvarar fuUkostnadsteckning. Det gäller även anordnare av både stetUga ochfoUcrörelsedrivna rikslotterier. Däremot kan diskuteras om ideeUa föreningarsom anordnar enstaka regionala egentUga lotterier eUer bingospel i Uten omfattningbör betala avgifter som motsvarar fiiU kostnadsteckning. För en sådan föreningkan en avgift som innebär ftiU kosmadsteckning betyda att en alltför stor delav lotteriets nettobehåUning går åt tiU tillstånds- och konti-ollavgifter. Detkan emellertid vara svårt att dra gränsen mellan anordnare som skall betela enavgift som innebär fiill kostnadsteckning och anordnare som inte skall göradet. Omslutningen varierarkraftigt mellan olUca lotterier. Vissa lotterier omsätter några hundratusenkronor medan andra omsätter över 10 eller 100 mUjoner kronor. Det skuUe kunnahävdas att det inte är rimligt och rättvist att anordnare av lotterier med enså varierad omsätming betalar lika hög tiUståndsavgift. Enligt nu gällandelotteriförordning är till-stendsavgiften oavsett om den beräknadeomsätmingen är 2CX) CXX) kr eller . Det finns därföranledning att överväga någon form av avgiftsdifferentiering. En lämplig indelningskulle kunna vara att lotterier som omsätter upp tiU betalarenligt en avgiftsklass medan lotterier som omsätter meUan 1 och 10 miljonerkronor betalar enligt en annan högre avgiftsklass och lotterier som omsättermellan 10 och betalar enligt en ännu högre avgiftsklass.Det bör emellertid vara regeringens uppgift att bestemma om det. 54§ TiU böter eller fängelse döms den som uppsåtiigen ellerav grov oaktsamhet 1. olovUgenanordnar lotteri, eller 2. olovUgeninnehar en penningautomat, värdeautomat eller skicklighetsautomat. Iringa faU döms inte till ansvar. Är brottet grovt dömstill fängelse i högst . Paragrafen motsvarardelvis 28 § lotterilagen. Det är vUctigt att söka motverka den brottslighet somkan förekomma i samband med lotterier. Fömtom att olaglig spel- ochlotteriverksamhet medför risk för direkteskadeverkningar av ekonomisk, social och per- Prop. 1993/94:182 sonUg naturkan den utgöra en inkörsport tUl annan brottsUghet av aUvarUg art. Avde undersökningar som på uppdrag utförts av Statistiskacentralbyrån framgår att det hos polis- och åklagarmyndigheter harregistrerats jämförelsevis få ärenden som gäller misstanke om brott mot 28 §första stycket 2 och 3 lotterifagen. Enligt dessa fagmm är det strafibefagtdels att bryta mot föreskrift i fagen eller mot föreskrift, villkor eUerbestämmelse som har meddelats med stöd av fagen, dels att underlåte att lämnaupplysningar samt tiUhandahåUa handlingar eUer annat som behövs för tiUsyneneUer att lämna oriktig uppgift i ansökan om tiUstånd. Med hänsyn tUI de fåärenden som förekommit och då det i många fall torde vara tillräckligt med ettvitesföreläggande för att nå det önskade resultatet anser regeringen attangivna förfaranden inte längre bör vara kriminaliserade. Straffbestämmelsersom inte är tillräckUgt motiverade bör inte behållas. Idetta sammanhang bör förhållandet mellan lotterilagens straffbestämmelser ochbestämmelsema i om dobbleri beröras. I samband med att dennuvarande lotterilagen trädde ikraft ändrades bestämmelsema i 16kap. 14 och 14 a §§ om dobbleri. Ändringama innebar i huvudsak attbrottsbaUcens dobbleribestemmelser utvidgades tiU att omfatte i princip allagämingar som är att bedöma som olovliga lotterier. Dock bedömdes endast vissakvalificerade gärningar komma att föranleda ansvar enligt . Frånbrottsbalkens tiUämpningsområde bortfördes vidare mindre kvalificeradeäven-tyrUga spel som dock kan medföra ansvar enligt lotterilagstifmingen. BakgmndentiU ändringen var bl.a. en önskan att till strängareansvarsbestemmelser hänföra vissa spelformer som endast kunde föranleda ansvarenUgt den dåvarande lotterilagstiftningen t.ex. iUegal bookmaking i samband medhästkapplöpningar vid sidan av det officieUa totalisatorspelet.