prop · GH03160 · 1993-12-31 00:00:00 — cxh satellitentreprenörer enligt satellitiagen skyldigaatt anmäla sig för registrering hos tillsynsmyndigheten samt att lämna vissauppgifter. Satellitprogramföretagenskall enligt lagen till anmäla hur stor andel avprogramtjänstens årliga sändningstid som är av europeiskt ursprang. På begäranav nämnden skall företaget även lämna upplysningar bl.a. om vem som ägerföretaget och på vilket sätt programtjänsten finansieras. Satellitlageninnehåller även regler om programverksamheten. Bl.a. skall sändningama präglasav det demokratiska statsskickets grandidéer samt principen om alla människorslika värde och den enskilda människans frihet och värdighet. När det är befogatskall uppgifter som förekommit i ett program beriktigas.Satellitprogramföretagen skall även ta hänsyn bl.a. till televisionenssärskilda genomslagskraft (12 §). Vidare stadgas hur stor andel av en programtjänstsårliga sändningstid som skall upptas av program av europeiskt ursprung (13 §).Satellitprogramföretagets namn eller programtjänstens beteckning skall anges i sändningamaenligt vissa principer (14 §). Den som bedriver sändningar enligt satellitlagenfår inte heller på ett otillbörligt sätt gynna ett kommersieUt intresse (15 §). Bestämmelsernaom reklam och sponsring i 19-24 §§ satellitlagen överensstämmer med motsvaranderegler i radiolagen. Enligt11 § satellitlagen skall den som enligt satellitlagen eller 5 kap. 3 § lagenmed föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrandlagensområden har spelat in ett televisionsprogram, på begäran av utankostnad lämna en sådan inspelning till nämnden. Riksdagenbeslutade om en lokalradiolag (1993:120) som inne bär att privata reklamfinansierade ljudradiosändningar tillåts med verkan fr.o.m. (jfr prop. 1992/93:70, bet. 1992/93:KU15, rskr. 1992/93: 168). Enligt 4 § lokalradiolagenkrävs tillstånd av Styrelsen för lokalradiotill- Prop. 1993/94:160 stånd föratt sända lokalradio. Lagen reglerar olika frågor om tillståndsgivningen ochbetalning av avgifter. För dessa regler är styrelsen ansvarig myndighet. Entillståndsinnehavare skall på uppmaning av Styrelsen för lokalradiotiUstånd bl.a.lämna uppgifter om sitt aktieinnehav m.m. i företag som har tillstånd attsända lokalradio (29 §). Skälet är föreskriften i 5 § om att ingen tillståndshavare,vare sig direkt eller indirekt, får ha mer än ett tillstånd. Innehavareav tillstånd att sända lokalradio skall enligt 3 kap. 6 a § lagen medföreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrandlagens områdenbl.a. anmäla vem som är utgivare för programverksamheten till Styrelsen förlokalradiotillstånd. Lokalradiolageninnehåller även vissa bestämmelser om sändningarnas innehåll, bl.a. att detunder minst en tredjedel av sändningstiden skall sändas sådanaprogram som har framställts särskilt för den egna verksamheten (22 §), samtregler om reklam och sponsring (24-27 §§). Reglema om reklam och sponsring somgäller för lokalradion överensstämmer med motsvarande regler för egensändningarav ljudradio i kabel. För dessa regler om lokalradiosändningamas innehåll ärRadionämnden ansvarig myndighet. Enligt31 § lokalradiolagen skall ett programföretag på uppmaning av en sådan upptagning av ett program som avses i 5 kap. 3 § lagenmed föreskrifter på tryckfrihetsförordningens cxh yttrandefrihetsgrandlagensområden. 6 Nuvarande myndigheter på radio- och TV-området Detär fyra av de nuvarande myndighetema med uppgift att meddela tillstånd för samtutöva tillsyn över radio- och TV-sändningar till allmänheten, som berörs av detförslag till ny myndighetsorganisation som denna proposition innehåller. , , cxh Styrelsen förlokalradiotillstånd. Däratöverutförs myndighetsuppgifter på radio- och TV-området även av ,som prövar frågor om tillstånd att sända radiotidningar i randradiosändning ochom återkallelse av sådana tiUstånd, , som beslutar om tillståndatt använda radiosändare samt har tillsyn över radioanvändningen från teknisksynpunkt samt Justitiekanslem, som har tillsyn över efterlevnaden av yttrandefrihetslagstiftningensamt fungerar som åklagare i yttrandefrihetsmål. Radionämndenbestår enligt 17 § radiolagen av en ordförande och ytterligare sex avregeringen utsedda ledamöter jämte ersättare. En av ledamötema eller ersättarnaskall vara vice ordförande. Ordföranden cxh vice ordföranden skall vara ellerha varit ordinarie domare. Radionämndenövervakar genom granskning i efterhand om ett programföretag som sänderprogram med tiUstånd enligt 5 § radiolagen utövar sin rätt i överensstämmelsemed radiolagen och de bestämmelser som anges i avtalet mellan regeringen ochprogramföretaget, , , och . Iavtalen anges bl.a. att programföretaget på lämpligt särt skall redogöra förbeslut av som irmebär art företaget har bratit mot vissa bestämmelseri radiolagen eller avtalet. Omprogramföretaget bryter mot vissa bestämmelser i radiolagen eller avtaletmellan regeringen cxh programföretaget får vidare enligt 17 a §förelägga företaget att följa bestämmelsen. Föreläggandet får förenas med vite.Om programföretaget inte rättar sig efter en uppmaning från attöverlämna en inspelning av ett program, får nämnden likaledes förelägga vite(18 §). Radionämndenskall även granska om innehavare av tillstånd att sända lokalradio följerlokalradiolagens regler om sändningamas innehåll. Vidbrott mot lokalradiolagens bestämmelser om programmens innehåll får Radionämndenförelägga innehavare av tillståndet att följa bestämmelseraa. Det gäller regelnom andelen program som framställts för den egna verksamheten (22 §) ochreglerna för reklam och sponsring (24-27 §§). Föreläggandet får förenas medvite. Om en tillståndshavare inte rättar sig efter en uppmaning från nämndenatt överlämna en inspelning av ert program, får nämnden förelägga vite (31 §). Radionämndensbeslut om förelägganden som har förenats med vite får enligt 24 § radiolagenoch 39 § andra stycket lokalradiolagen överklagas hos kammarrärten. Kabelnämndenbestår enligt 22 § kabellagen av en ordförande, en vice ordförande och femandra ledamöter. Ordföranden och vice ordföranden skall vara eller ha varitordinarie domare. Kabelnämndenhar gemensamt kansli med . Chef för kansliet är en direktör, somtillika är chef för . Ställföreträdande direktören är chef förenheten . För nämndema finns en gemensam delegation. Kabelnämndenskall följa verksamheten med kabelsändningar och satellit sändningar till allmänheten. Nämnden har vidare tillsyn över art satellitlagen följs och handlägger också ärenden enligt lagen om koncessionsavgift på televisionens område. I enlighet med bestämmelsema i kabellagen skall 29 nämnden förordna lokala kabelsändarföretagoch besluta om återkallelse av Prop. sådant förordnande,besluta om undantag från närinnehavarens skyldigheter och besluta omförelägganden. I enlighet med satellitlagen skall nämnden föra register översatellitprogramföretag cxh satellitentreprenörer, samt besluta om Kabelnämndenfår enligt 21 § första stycket kabellagen förelägga den som bryter mot vissareklamregler eller bestämmelsen om nätinnehavarens skyldigheter (must carry-regeln)att följa bestämmelsema. Föreläggandet får förenas med vite. Nämnden kan undervissa omständigheter vid brott mot förbudet för lokala kabelsändarföretag attsända reklam återkalla förordnandet för företaget (21 § andra stycket).Nämndens beslut enligt kabellagen får överklagas hos kammarrätten (24 §). Enligt27 § satellitlagen får under vissa omständigheter (12 § om beriktigande)ålägga ert satellitprogramföretag art offentliggöra ert beslut av nämnden ochföreläggandet får förenas med vite. Enligt satellitlagens 28 § fårKabelnämnden förelägga ert satellitprogramföretag vid vite att följa vissabestämmelser. Det gäller såväl programregler (14-18 §§ om programverksamheten,19-24 §§ om reklam och sponsring) som andra regler (7 § om anmälan av andeleneuropeiskt material, 8 § om upplysningar om ägarförhållanden etc, samt 11 § omatt lämna kopia av inspelade TV-program). Enligt 29 § får nämnden under vissa föratsättningaräven förelägga en satellitentreprenör att vid vite följa bestämmelse som gällerför entreprenören. Beslut av nämnden som förenats med vite får överklagas till kammartätten(30 §). Kabelnämndenskall enligt lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens områdebesluta om fastställande och betalning av avgift, om ränta, återbetalning,indrivning m.m. Nämndens beslut får i vissa fall överklagas hos kammarrätten(11 §). Överklagande av beslut inverkar dock inte på skyldigheten att betaladen avgift eller ränta som överklagandet avser Närradionämndensordförande och vice ordförande skall enligt 2 § närradiolagen vara lagfama cxherfama i domarvärv. Nämndenhar till uppgift att pröva frågor om närradio och att ha tillsyn över närradioverksamheten.I enlighet med bestämmelsema i närradiolagen prövar nämnden frågor om tillståndart sända närradio och återkallelse av tillstånd, fastställer sändningstider,beslutar om förelägganden och efterhandsgranskar program i lämplig omfattning.Nämnden handlägger även ärenden om avgifter för närtadio. Nämndenfår enligt 13 § närtadiolagen återkalla tillstånd art sända närradio i vissafall. Det gäller t.ex. om behörighetskraven inte längre uppfylls, om rätten artsända inte utnyttjas eller om avgifter inte erläggs. Omen sammanslutning bryter mot beslut om sändningstid eUer låter någon dess ställe utnyttja sändningstiden, eller bryter mot bestämmelsema om sändningamas innehåll i10-11 §§, får förelägga Prop. 1993/94:160 sammanslutningenatt följa bestämmelsema. Föreläggandet får förenas med vite (13 a §). Om ensammanslutning inte rättar sig efter en uppmaning från nämnden att överlämna eninspelning av ett program, får nämnden också förelägga vite (14 §). Enligt15 § får nämndens beslut om tillstånd och återkallelse av tillstånd, beslut omfördelning av sändningstid enligt 7 och 8 §§ och beslut om föreläggande enligt13 a och 14 §§ vilket har förenats med vite, överklagas till kammarrätten.Andra beslut enligt närtadiolagen får inte överklagas. 6.4 Styrelsen för lokalradiotillstånd Styrelsenför lokalradiotillstånd har i uppgift att pröva frågor om tillstånd att sändalokalradio enligt lokalradiolagen och om avgift för sådana tillstånd. Styrelsenfår enligt 28 § lokalradiolagen återkalla tillstånd att sända lokalradio ivissa fall. Det gäller t.ex. om tillståndshavaren inte inlett sändningsverksamheteninom efter tillståndstidens början, om det saknas utgivare försändningsverksamheten, eller under vissa föratsättningar om tillståndshavareninte längre är behörig. Enligt29 § får styrelsen förelägga vite om en tillståndshavare inte rättar sig efteren uppmaning från styrelsen att lämna uppgifter om sitt aktieinnehav m.m. iföretag som har tillstånd art sända lokalradio. Beslutsom styrelsen har meddelat får överklagas hos kammarrätten. Beslut omsändningsområdenas omfartning får dock inte överklagas (39 § första stycket). verksledningsbeslut (prop. 1986/87:99, bet. 1986/87:KU29, rskr.1986/87:226) innebär att ansvaret för statliga förvaltningsmyndigheter bördelas mellan en myndighetschef och en lekmannastyrelse. Myndighetens chef ärnormalt också styrelsens ordförande. Styrelsen beslutar omanslagsframställning, föreskrifter som riktar sig till enskilda, kommuner ochlandsting m.m. men tar annars inte befattning med den löpande verksamheten.Beslut fattas av chefen eller, efter föreskrift i instraktion eller genomdelegation, av annan tjänsteman. Verksledningsbeslutet utesluter emellertidinte att även andra ledningsformer kan användas, t.ex. enrådighetsverk därmyndighetens chef är högsta beslutande nivå inom myndigheten. Motbakgrand av att de allmänna villkoren för de statliga myndighetemas verksamhetsuccessivt har förändrats sedan verksledningsbeslut , har ensärskild kommitté haft i uppdrag att se över förvaltningsmyndighetemasledningsformer m.m. Kommittén har nyligenlämnat sitt betänkande Effektivare ledning i statliga myndigheter (SOU1993:58). Enligt kommittén bör statiiga myndigheter normalt ha en chef som ärensam högsta beslutsfattare (enrådighetsverk). Målet är främst art få erttydligare ledningsansvar för myndigheten. Enligt kommittén bör myndighetema vidbehov själva få besluta om inrättande och sammansättning av rådgivande organvid myndigheten. I vissa fall kan detenligt kommittén vara aktuellt med en styrelse som ledningsorgan i enmyndighet. Styrelsen skall då ha ert totalt ansvar för verksamheten.Myndighetschefen bör enligt kommittén vara självskriven ledamot i styrelsen ochi allmänhet cxkså styrelsens ordförande. Kommitténsförslag bereds inom regeringskansUet. 8 Behov av en ny myndighetsorganisation Regeringensbedömning: En ny myndighetsorganisation bör införas på radio- och TV-området.Syftet bör vara art få till stånd en mer sammanhållen och överskådlig orgaiusationän den nuvarande. Utredningensbedömning: Som bärande skäl för en förändring av den nuvarande organisationsstmkturenanger utredningen behovet av ökad rättssäkerhet, störte flexibilitet ochförbättrad effektivitet. Nuvarande nämndordning anses brista i dessaavseenden. Remissinstanserna:Det stora flertalet remissinstanser förordar, eller motsätter sig inte, att enadministrativ samordning genomförs, så att myndighetsstmkturen inte längreorganiseras efter sändningsform, utan efter aktuella uppgifter som tiUståndsgivning,granskning etc. Skälenför regeringens bedömning: Myndighetsstrukturen inom etermediemas område är etturtryck för hur villkoren för radio och television har sett ut i . Denhelt dominerande ställningen innehades av de avgiftsfinansieradeprogramföretagen inom den tidigare . Vid sidan avSveriges Radio-företagen tillkom närtadion som en specialradio förföreningslivet. infördes möjlighet att bedriva sändningar i kabelnättill allmänheten. Deolika sändningsformerna var klart avgränsade från varandra och styrdes avolikartade regler. Flera små myndigheter skapades med uppgift att huvudsakligenbehandla var sin sändningsform. hade till uppgift att granska attprogramföretagen inom Radio-koncemen utövade sin sändningsrätt ienlighet med radiolagen och avtalen med staten. hade hand om tillståndsgivningoch tillsyn i fråga om föreningsradion medan hade motsvarande uppgiftför kabel-sändningama. Sedanbörjan av har emellertid föratsättningama i granden förändrats. Nyasändningsformer har tillkommit och villkoren för verksamheten harliberaliserats genom att möjlighet tiU reklamfinansiering har införts. 1993/94:160 cipen om etableringsfrihet så långt tillgängligafrekvensresurser medger det håller på att genomföras. Skillnaden mellan olikasändningsformer håller på att suddas ut och konkurtensen om frekvensutrymmetökar. 1 denna situation medför den nuvarande splittrade myndighetsstmkturenproblem. Ennackdel är att olika myndigheter utan någon egentlig samordning fattar beslutom sändningstillstånd som tar i anspråk samma frekvensutrymme. För närvarandekan t.ex. och Styrelsen för lokalradiotillstånd i principmeddela sändningstillstånd för närradio resp. lokalradio som kräver tillgångtill en och samma sändningsfrekvens. Ettannat problem är art olika myndigheter har att tiUämpa samma eller likartaderegler för olika former av sändningar. Det har t.ex. varit en uttalad ambitionunder de senaste årens lagstiftning på radio- och TV-området att skapaöverensstämmelse mellan olika sändningsformer när det gäller regler för reklamoch sponsring. Omfattningen av bestämmelsema varierar men enskilda regler harutformats lika, t.ex. regler om inplacering av reklam i sändningama, reklamriktad till bam och förbud mot otillböriigt gynnande av kommersiella intresseni programmen (jfr prop. 1992/93:70, bet. 1992/93: KU15, rskr. 1992/93:168 och prop.1992/93:75, bet. 1992/93:KU12, rskr. 1992/93:117). Emellertidgranskas efterlevnaden av reklamreglema för televisionen av närdet gäller och av i fråga om satellitsändningar och egensändningari kabel. På ljudradiosidan granskas efterlevnaden av reklamreglema av Närtadionämndennär det gäller närtadion och av i fråga om lokalradio. Därmedfinns risk för att olika myndigheter kommer till motstridiga resultat i frågaom tUlämpningen av lUcnande regler. Tilldessa nackdelar kommer att förekomsten av flera små myndigheter innebär attorganisationen blir sårbar och att det blir svårare att upprätthålla tillräckligkompetens inom olika administrativa specialområden. Desnabba förändringar som har präglat radio- och TV-området visaringa tecken på att avstanna. Bl.a. pågår en utveckling av digitaladistributionsmetoder som kan komma att i granden förändra villkoren förprogramspridning. saknas ert organ med uppgift att fortlöpandefölja utvecklingen i fråga om radio- och TV-sändningar till allmänheten. Motdenna bakgrand anser regeringen art en mer sammanhållen och överskådligmyndighetsorganisation än den nuvarande bör införas på radio- och TV-området.Detta kan uppnås genom att myndighetsuppgiftema samordnas så att bl.a. ansvaretför tillståndsgivning för olika sändningsformer placeras hos en och sammamyndighet och genom att tillsynen av efterlevnaden av reklamregler och andra programreglerför de olika sändiungsformema utövas av en och samma instans. Skapandet av ensammanhållen myndighetsorganisation ligger i linje med den strävan efter ökadklarhet cxh överskådlighet som även avspeglas i uppdrag. 3 1993/94. 9 Tvånya myndigheter inrättas Regeringensförslag: Två nya myndigheter inrättas . förradio och TV har tillsyn över efterlevnaden av programregler medan Radio- och TV-verketfår till uppgift att bl.a. besluta om sändningstillstånd enligt de särskilda lagamaför Ijudradio-cxh TV-sändiungar rill allmänheten. Utredningensförslag överensstämmer inte helt med regeringens förslag. Utredningen föreslårinrättandet av en sammanhållen central förvaltningsmyndighet. Radio- och ,med ansvar för samtliga myndighetsuppgifter i fråga om radio- och TV-sändningartill allmänheten. Inom myndigheten skall finnas en särskild nämnd. Nämnden skallavgöra ärenden som enligt YGL skall avgöras av en domstolsUknande nämnd, meninte ha någon verksledande uppgift. Remissopinionenär splittrad när det gäller förslaget om en sammanhållen myndighet församtliga myndighetsuppgifter. Tre större gmpperingar kan urskiljas bland renussinstansema: -Förslaget om en sammanslagenmyndighet stöds av bl.a. Kabel- och när-radionämndema, hovrättKammarrätten i , juridiska fakultetsnämnden vid Stockholmsuniversitet. , ,och . Vidare angerJustitieombudsmannen, , , , Riksrevisonsverketoch art man inte har några erinringar mot förslaget. -En andra grapp förordar tvåolika myndighetsorgan där den ena utför de granskande uppgiftema, och den andratillståndsgivning och övriga administrativa uppgifter. Det är i första handprogramföretagens rättssäkerhet och granskningsverksamhetens integritet somanförs som skäl för en uppdelning av uppgiftema på två myndigheter. Till dennagrapp hör , , ,, och . Dessutom framför 7997års JK-utredning cxh vid universitetkritik mot den ställning granskningsverksamheten får enligt utredningensförslag. - Entredje grapp förenas i sin kritik mot vad man anser vara en alltför omfattande myndighetsreglering på radio- och TV-området. Hit hör , , , , , , , och Radio Nova. De altemativa lösningar för myndighetsorganisationen som dessa föreslår varierar dock. Fleraremissorgan anser att utredningens förslag är oklart när det gälleransvarsfördelningen mellan den föreslagna myndighetens ledning och den nämndinom myndigheten som bl.a. skall pröva granskningsärenden. Skälenför regeringens förslag: I motsats till utredningen, och i Prop. 1993/94:160 överensstämmelsemed flera av remissinstansema, anser regeringen att tillsynen överefterlevnaden av programregler bör utföras av ett organ som är fristående frånden myndighet som har att besluta om sändningstillstånd. Regeringen förordardärför att tillsynen över efterlevnaden av programregler anförtros enfristående myndighet. Därmedkan tillsynsverksamhetens oberoende ställning göras tydlig. Tilltron tillopartiskheten i handläggningen av de olika myndighetsuppgiftema på radio- och TV-områdetär av avgörande betydelse för art upprärthålla respekten förmyndighetsutövningen. Ett tungt vägande skäl mot en sammanslagen myndighetenligt utredningens förslag är vidare svårigheten art åstadkomma en tydligansvarsfördelning mellan myndighetens ledning och den nämnd inom myndighetensom skulle pröva granskningsärenden m.m. Regeringensförslag innebär att två olika myndigheter inrärtas och ersätterde nuvarande myndighetema , , ochStyrelsen för lokalradiotillstånd. Vissa övergångsfrågor behandlas i avsnitt13. Denya myndighetema bör benämnas Radio- och resp. Granskningsnämndenför radio och TV. Ansvaret för tillståndsgivning enligt de särskilda lagama förljudradio- och TV-sändningar till allmänheten läggs på verket i den månuppgiften inte ankommer på regeringen, medan nämnden får ansvar förgranskningen av efterlevnaden av programreglema. Båda myndighetema får sålundaansvar för samtliga berörda former av radio- och TV-sändningar tillallmänheten: sändningar enligt radiolagen, kabelsändningar, närradio,satellitsändningar och lokalradio. Om det tillkommer nya former avradio- och TV-sändningar till allmänheten bör de båda myndigheteraa kunna fåansvar även för dessa. Regeringens förslag när det gäller den närmareutformningen av de båda myndighetemas uppgifter och organisation utvecklasnedan. Meddetta förslag undgår man den nuvarande splirtringen mellan olika myndigheterför olika sändningsformer. I jämförelse med utredningens förslag blir detsamtidigt möjligt att ge respektive organ en enkel organisation som är anpassadtill uppgiften. Genom att tillsynen av efterievnaden av programregler skiljsfrån uppgiften att pröva frågor om sändningstillstånd skapas större klarhet omansvarsfördelningen mellan olika organ. Dennaordning gäller för övrigt redan för lokalradion sedan denna sändningsforminfördes . Styrelsen för lokalradiotillstånd ansvarar för planeringoch beslut om sändningstillstånd, medan tillsyn över efterlevnaden av reglemaom lokalradiosändningamas innehåll utövas av (jfr bet. 1992/93:KU15s. i form av två skilda myndigheter utesluter givetvis inte ett aktivtinformationsutbyte eller praktisk samverkan beträffande t.ex. datafrågor ochallmän administration. Ett sådant utbyte underiärtas också av att de nya myndighetemaövertar de nuvarande fyra myndighetemas lokaler som tillbaka finnsi samma fastighet. Därmed minskar styrkan i de administrativaskäl som skulle kunna anföras till förmån för en sammanhållen myndighet. I fräga om de andra myndighetemamed uppgifter på radio- och TV-området anser regeringen inte att någraförändringar bör genomföras. Det innebär att , som bl.a. hartill uppgift att pröva frågor om tillstånd att sända radiotidningar, börbehålla sitt organisatoriska samband med . Skälet är främst attprövning om frågor om radiotidningar föratsätter god kännedom om dagspressensförhållanden. Justitiekanslems och uppgifter i fråga om radio- cxhTV-sändningar berörs inte heller av förslagen i denna proposition. 10 Radio- och 10.1 Verkets uppgifter Regeringensförslag: Radio- och ansvarar för all tillståndsgivning i enlighet medde särskilda lagama för ljudradio- och TV-sändningar till allmänheten som inteär regeringens eller någon annan särskilt angiven myndighets uppgift. Verketansvarar vidare för registrering cxh avgiftshantering, har tUlsyn överefterlevnaden av regler som inte gäller innehållet i sändningama samt beslutarom sanktioner vid bristande efterlevnad av sådana regler och vid uteblivnaavgifter. Verket får också till uppgift att följa utvecklingen i fråga om radio-cxhTV-sändningar till allmänheten. Utredningensförslag avviker delvis från regeringens. Enligt utredningen bör verksamhetenvid den föreslagna Radio- och delas in i fyra furUctioner: 1.efterhandsgranskning och kontroU; beredning av nämndärenden och beslut iärenden som inte fattas av nämnden, 2. tillståndsgivning, 3. information,utredning och intemationellt arbete, samt 4. administration. Remissinstanserna: Behovetav ett organ för intemationella kontakter inom radio- och TV-området betonas avnågra instanser.