prop · GH03111 · 1993-12-31 00:00:00 — Detlokala Agenda 21-arbetet syftar vidare tUl att generera ett nytänkande och experimenterande. Detta kräver tUlgång tiU finansielfe resurser som i huvudsak bör finnas på det lokafe planet. SärskUd vUct bör feggas vid medborgarinflytande och samarbete med ideeUa organisa tioner. I ett inledningsskede kan det dock som påpekar behöva utgå visst finansieUt stöd fiän staten. Detta kan användas för 65 utvecklingsarbeteav irmovativ karaktär ckU för attstimulera lokal 5 1993/94. kreativitet.Tävlingsformen bör i detta sammanhang prövas som en av Prop. 1993/94:111flera metoder för att locka firam ett lokalt nytänkande. Föratt stödja aibetet med en lokal och för att ge inspiration för detfortsatta arbetet har såväl myndigheter som , CKhlänsstyrelser CKh organisationer som , Natarskyddsföreningenoch Q påbörjat olika projekt. Även MUjövårdsberedningen avser att undervåren 1994 pubUcera en vägledning för det fortsatta arbetet cKh en redovisningav initfetiv i kommunerna. Regeringenavser att återkomma i budgetpropositionen 1994 tiU frågan om medel för stöd tUlkommunernas utvecklingsaibete ckU tiUideelfe organisationer som medverkar i arbetet med lokafe , av den nationelfe strategin bör vara att stimulera tiU bUdandet avlokalgmpper i varje kommun som skaU genomföra en lokal Agencfe 21. En handbokför detta har tagits fram genom ungdomsprojektet (3-2000. Här bör särskUdainsatser företas för att mobiUsera CKh ta tiUvara ungdomars mUjöengagemang. Regeringensbam- och ungdomsdelegation kan ge stöd ur Allmänna arvsfonden tUl nyskapande ckU utvecklande projekt som bl.a. tartiUvara ungdomars mUjöintresse ckU engagemang.Därmed uppmuntras insatser som på ett kreativt sätt följer upp Riokonferensensförslag. Ändringari kommunallagstiftningen om bistånd och tjänsteexport AvSveriges 286 kommuner har många kommuner vänorter i Östeuropa.Vänortssamarbetet förekommer på många områden och mest inom mUjöområdet.Svenska kommuner fär ha samarbetsprojekt med sin vänort men inte ge biståndannat än under särskUda omständigheter KommunförbundetframhåUer i sitt yttrande över Riodokumenten att den kommunafe kompetensen påmUjöområdet bör utayttjas mer genomtänkt och aktivt i det svenskautvecklingssamarbetet, både i och i u-ländema. EnUgtnu gäUande fegstiftning, feg (1991:901) om rätt för kommuner, landsting ochkyrkUga kommuner att lämna mtemationeUt katasttofhjälp och annat humanitärtbistånd, får sådan hjälp lämnas tiU ett annat land, om det där inträffar en katasttofeUer på något annat sätt uppstår en nödsituation. Biståndet fär ges i form avutmstning som kan avvaras. Lagen innebar en utvidgning i förhåUande tiU dentidigare fegen (1975:494) om rätt för kommun och landstingskommun att lämnaintemationeU katasttofhjälp bl.a. genom att medge att humanitärt bistånd fårlämnas i en nödsitaation även om något direkt katasttofläge inte föreUgger. Ipropositionen (prop. 1990/91:117) åberopades därvid särskUt förhåUanden i denya kommuner som byggs upp i . (C 1992:01) föreslår i sitt betänkande tjänsteexport och mtemationeUt bistånd (SOU 1993:77) en ny 66 lagom rätt för kommuner, landstmg och kyrkUga kommuner att lämna intemationeUkatasttofhjälp, humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd. 1993/94:111TiU länder som är föremål för bistånd genom svensk statUg myndighet fårbiståndet lämnas i form av ny utmstning, rådgivning/konsultverksamhet,uti)Udning, kontant stöd eUer på annat sätt. Somexempel på områden som är i behov av såcfen hjälp anges med ettenormt behov av kunskap pä bl.a. mUjöområdet. På detta område kan svenskakommuners insatser i och leda tiU förbättrade förhållanden iÖstersjön, vilket även Ugger i många svenska kommuners eget intresse. Iovan nämncfe betänkande föreslår även en ny feg omkommunal tjänsteexport. Den föresfegna fegen innebär en utvidgning iförhållande tiU nuvarande feg (1986:753) om tjänsteexport genom att föresfe attkommuner CKh landsting skaU få bedriva tjänsteexport på egen hand och inteendast såsom underleverantörer åt svenska företag eUer staten. Ett område manpekar på där kommunemas stora kunnande kan bU tiU stor nytta är uppbyggnaden aveffektiva reningsverk i ländema på andra sidan . Kommunemahar i cfeg möjUghet att söka stöd tiU sitt vänortssamarbete med dessa ländermed medel som BITS ckU SIDAavsätter för ändamålet. Den vanUgaste projekttypen inom detta stöd ärmUjöprojekt med inrikttiing på kunskapsöverföring. Lokaldemokratikommitténsförsfeg har remissbehandfets och bereds inom CivUdepartementet. 5 Strategi för globala samarbete för enhållbar utveckling Regeringensforslag: aktiva och pådrivande insatser i det globafe mUjö- ochutvecklingssamarbetet skaU fortsätta CKh utvecklas. Det övergripande målet äratt åstadkomma en integrering av UNCED-besluten i både det normativa ochoperativa intemationelfe samarbetet, och där så är lämpUgt, sträva efter attfå tiU stånd intemationelfe avtal med konkreta och tidsbestämda åtaganden ochförpliktelser. De riktlinjer ckU bedömningarsom redovisas utgör gmnden för regeringens strategi för den fortsattainriktningen av det globafe samarbetet för håUbar utveckling enhgt beslutenfiän . Även denna sti:ategi utveckfes fortiöpande och fördjupas iljuset av den globafe mUjösituationens förändringar och den intemationelfeutvecklingen. Skälen för regeringensförslag: I Riodeklarationens sjunde princip stadgas att "stater skaUsamarbeta i en anda av samförstånd för att bevara, skydda och återstäUa hälsaoch okränkbarhet hos jordens ekosystem. Statema har ett gemensamt ansvarhärvidlag, men de utvecklade ländema erkänner sitt ansvar i de intemationelfesträvandena mot en håUbar utveckling,med hänsyn tUl de päfiresöiingar som deras Prop. 1993/94:111 samhäUenutsätter den globafe mUjön för ckU medtanke på de teknologiska CKh finansielfe resurser som de förfogar över". Blandremissinstansema råder bred samstämmighet om att bör vara fortsattaktivt pådrivande i det intemationelfe mUjö- CKh utvecklingsarbetet inom FN:sram. Flera instanser efterfrågar avtal på mUjö- CKh utvecklingsområdet. Mångafäster stor vikt vid CKh förhoppningar tiU arbetet inom FN:s kommission förhäUbar utveckling ckU tiU denroU, som spelas av de icke-statUga organisationerna. Riokonferensenmåste enUgt regeringens mening ses som ett led i en fortlöpande ckU aUtmer vidgad intemationeUsamarbetsprocess. Genom att lyfta upp de globafe mUjö- och utvecklingsfrågornapä ett högt poUtiskt plan har fömtsättningar skapats för att mer effektivt CKhmålinriktat möta de mUjöhot som kräver global samverkan. Detär regeringens avsikt att fortsätta CKh utveckfe aktiva CKh pådrivandeinsatser i förhandlingsarbetet pä oUka områden CKh i olika fora, särskUt i defrågor, där svenska inttessen cKh erferenheter kan komma att bidra tiUutvecklingen. UNCED-besluten mäste integreras och prägfe verksamheten i hefedet intemationelfe systemet och sektororganen ta sitt ansvar för att genomförabesluten. verkar också för effektivare styr- CKh finansieringsformer iFN:s utvecklingsorgan. Gmndfeggandeutgångspunkter för de svenska insatsema i strävan mot en långsiktigt håUbarglobal utveckling inom ramen för ekosystemens bärighet är kampen mot fettigdomcKh undemtveckling i den fettiga delen av världen, med respekt för mänskUgarättigheter och inom ramen för demokratiska och plundistiska samhäUssystem ochväl fungerande marknadsekonomier. Arbetetinom FN-systemet att utveckfe poUtik ckUriktlinjer inom olika sakområden, den normbUdande verksamheten, börfördjupas i UNCED-beslutens anda. EnUgtregeringens mening bör , där så är lämpUgt, sträva efter att fä tUIstånd intemationelfe avtal med konkreta och tidsbestämda åtaganden ochförpliktelser. Inom ramen för existerande regelverk, bl.a. klimatkonventionenoch konventionen om biologisk mångfeld, bör åtaganden och förpliktelserkonkretiseras och förstärkas. beslut bör utvecklas tiU merförpliktande och operativa åtaganden i de frågor i vilka interaationeUreglering ter sig ändamålsenUg. Vissa problemkomplex kan med fördel regleras iform av regionafe avtal. Ökateuropeiskt och nordiskt samarbete i det fortsatta förhandlingsarbetet kanmedverka tiU bättre måluppfyUelse. Meddessa övergripande mål ckU syfteni sikte utveckfes i det följande regeringens riktlinjer och strategi förSveriges fortsatta arbete med de globafe mUjö- och utvecklingsfrågorna förhåUbar utveckling. 5.1 Deglobala miljö-och utvecklingsfrågorna Prop.1993/94:111 UNCEDCKh dess beslut skaU ses mot bakgmnd av de utvärderingar av mUjötiUståndet ivärlden som ingick i förberedelsema. Effektema på den globafe nuljön avföroreningar från industri, areelfe näringar och fetorter värderades.Förändringar i jordens atmosfär granskades. Dess orsaker belystes. Trycket motjordens biologiska mångfeld samt dess jordbmksmark, skogar ochsötvattentiUgångar liksom mot havens levande resurser klargjordes. Densamfede bUden av nufeget och bedömningen av den firamticfe utvecklingen visadeen växande press på den globala nuljön cKh dess bas av fömybara natartiUgångar.Två huvudorsaker kan anges. Denena huvudorsaken tiU denna oroande utveckling är de industriaUserade ländemasenergi- och resurskrävande prcxiuktions- och konsumtionsmönster med högt CKhständigt växande ianspräktagande av natarresurser, och begränsningama i mUjönsförmåga att assunUera de föroreningar som dessa UvsstUar genererar. Denandra huvudorsaken är det ökande trycket på mUjö- och natarresurser, somföljer av undemtveckling CKh fettigdom hos u-ländemas kraftigt växandebefoUcningar. GlobafemUjöproblem i egentUg mening skapas när ekosystem, som är gemensamma för hefeplaneten, hotas av nedbrytning eUer försämring av deras funktion tiU följd avförorenmgar och andra mänskUga aktiviteter. AUvarUga globafe mUjöproblem harredan identifierats i luftmmmets atmosfär och stratosfär. Debåcfe globafe mUjöproblemen i det för världen gemensamma luftmmmet, tiU vilketaktiviteter i alfe länder bidrar och som därför för sin lösning kräver insatserav alfe länder, är dels uttanningen av det stratosfäriska ozonlagret, delsuppbyggnaden i atmosfären av halten av s.k. drivhusgaser, vUket hotar att ledatiU en global klimatförändring. Bedömningenav den framtida utvecklingen av det globafe mUjötUlstån-det har påverkats avdet faktam att de industriaUserade länderaas prcxiuktions- ckU konsumtionsmönster fortfarandeprägfes av teknik och teknologisk utveckling, som i otillräckUg grad tar hänsyntiU prcxluk-tionens, vamdistributionens och konsumtionens negativa mUjöeffekter Industrin,transportnäringarna lUcsom energisektorerna och de areelfe näringaraa har intei tillräckUg omfettning integrerat mUjöhänsynen i sina beslutsprocesser.Förorenande verksamheter betalar endast tiU en del de mUjöskador som de orsakarinom länderna CKh nödvändig stimulans tiU hushållning och mUjövänUg produktionblir aUtför svag. De skador som de orsakar på andra länders mUjö påverkar i änmindre grad investerings-och produktionsbeslut. IndUcatoremapå framgång i länderaas utveckling bygger fortfarande nästan enbart på tiUväxti bmttonationalprcxiukten. NedsUtningen av nuljö och natarresurser förs inte ini ländemas nationalräkenskaper. MUjöskulden påverkar endast i begränsadomfettning nationeUt beslutsfettande. Utvecklingenav det globala mUjötiUståndet har också påverkats av överföringen av i-ländemasenergi- och resursslösande prcxiuktions- CKh Denna överföring kan, tiUsammans Prop. medsvagheter i de poUtiska, ekonomiska ckU sociafesystemen, lecfe tUl betydande lokafe, nationeUa och regionafe mUjöproblem i u-lands- regioneraa.Dessa problem skärps dels av ekosystemens känsUghet i mångau-landsregioner, dels av u-ländemas begränsade resurser för finansieringav insatser av nödvändig reningsteknik och av ny resurssnål tekniksamt den kraftiga befolkningsökningen i många Änstörre oro har uttryckts i industriländema vad gäUer de negativa mUjöeffekter,som överföringen av dessa länders prcxiuktions- cKh konsumtionsmönster tUlu-ländema, kan komma att leda tiU. Detta gäUer såväl de globafe mUjöproblemen iegentUg mening som de mUjöproblem i u-ländema, vilka är av global betydelse ckU räckvidd. Dennaoro har sin främsta gmnd i den snabba befolkningsökningen i u-ländema iförhållande tiU natarresursbasen. Världensbefolkning är i cfeg 5,6 mUjarder människor. beräknas den komma attuppgå tiU mellan 7,6 och 9,4 nuljarder. av denna ökning kommer att äga mmi u-ländema. senare hälft förväntas världensbefolkningsökning att plana ut. Folkmängden cfe uppskattas tUl mellan 11 ckU 14,5 nuljarder människor. Omdenna världsbefolkning skuUe leva på samma nivå som människorna i dagensi-länder cKh med samma prcxiuktions- och konsumtionsmönster är bedömningen attgränsema för de globala ekosystemens bärighet passeras. Denkraftiga befolkningsökningen i u-ländema är också en av huvud-fektorema bakomfettigdomens och undemtveckUngens mUjöproblem. Pålandsbygden i många u-landsregioner framtvingar folkökningen, i kombination meden begränsad resursbas, över- och felutayttjande av jordar, skog, sötvatten ochhavets levande resurser i kustomrädena. Resultatet har bUvit ökenspridning,jorderosion, skogsskövling, artattot-ning, vattenknapphet och sinandefiskbestånd. I spåren har följt mass-fettigdom, scKial misär, hungersnöd ochsvälticatasfrofer Livsmedelssäkerheten hotas redan i cfeg i många områden,främst i . Denomfettande förstöringen av landsbygdens ekosystem förstärker migrationssttömmentiU sfedema. lever 1,4 mUjarder människor i u-ländema i sfedema. År 2025förväntas u-länderaas stadsbefolkning uppgå tiU över 4 mUjarder människor. ILatinamerika kommer av befoUcningen att bo i sfedema, i Afirika närmare60% CKh i . Den övervägande delen av dessa stadsbor kommer attleva i inindre och medelstora sfeder. 17 av 20 jättesfeder med över 11 mUjonermänniskor kommer att vara befegna i den tredje världen. Denna snabbaurbanisering kan förväntes öka trycket på den redan bristfälUga infrastmktaren.TiUsammans med massfettigdom och social misär kan dette medverka tiU att deredan mycket aUvarUga mUjöproblemen i sfedema kan komma att ante närmast katesttofelaproportioner. Desociafe problemen och mUjöproblemen går hand i hand. Det belyses avindikatorerna på den sociafe utvecklingen och på mUjöns olika medier. Dennautveckling bör ses i perspektiv av den växande klyftan meUan 70 av världens inkomster går tiU i-ländemas människor, som utgör drygt20% av jordens befoUcmng. Redan nu har dette letttiU ett ökande migrationstryck på i-ländema. Desperationen hos växande skarorav mUjöflyktingar, som förlorat gmnden för sin försörjning, kan leda tiU ett änstarkare tryck. kan ytterUgare förstärkas av social oro, uiomstetUgakonflikter ckU konflikter mellanstater om aUt knappare natarresurser, som skaU delas meUan aUt fler mäimiskor.I förlängningen finns risker för massmigration, legal och iUegal, frånu-länderna tiU i-ländemas högproducerande samhäUen. U-länderaas miljöproblemtiU följd av fettigdom och undemtveckling har redan i cfeg en global poUtiskräckvidd och bör därför värderas också i ett säkerhetspoUtiskt perspektiv.Sveriges aktiva insatser i det globafe nuljö- och utvecklingssamarbetet skaUses även i denna belysning. 5.2 Instrument, institutioner och processer för globaltsamarbete - mål och prioriteringar Deglobafe mUjö- CKh utvecklingsfrågorna diskuteras cKh förhandlas i olikamtemationeUa fora med skiftande inriktning och arbetsformer. Arbetet bedrivs ihuvudsak inom ramen för FN-systemet, både i dess operativa cKh normativa delar,de multUaterala finansieringsinstitationer-na, de multUaterafe handelsorganensamt globafe konventioner cKh fördrag. Uppföljningen av arbetet på detmtemationeUa planet kommer att stälfe särskUda krav på ett samlat agerande ochpå nya samarbetsformer mellan olika intemationeUa organ. Regeringensbedömning: En särskUd arbetsgmpp bör tiUsättas för att läinna försfeg tiUprinciper, riktiinjer och arbetsmetcxler för hur UNCED-besluten och de globalanuljöfrågoma kan integreras i det svenska utveckUngssamarbetet. Skälen för regeringensbedömning: MUjö CKh fettiga människors levnadsvUlkor utgjorde ett huvudtema iUNCED, där sambanden mellan å ena sidan fettigdom, nuljö- ochnatarresursförstöring och å andra sidan social och poUtisk instabUitet fick ettbrett erkännande. slog fest i- och u-ländemas gemensammaintresse av en global poUtik som främjar en långsUctigt håUbar utveckling,bekämpar fettigdomen och minskar befestningen på de globala ekosystemen. Defrågor, som framgent är av särskUt stort intresse för utvecklingsländema, ärframför aUt hur markförstöring och dess konsekvenser kan motverkas, och hurtiUgång tiU vatten för de areeUa näringama och hushåUsbmk kan tiUförsäkras.Betryggande sanitära förhåUanden, motverkande av okonfroUerad fetortstiUväxtoch övemtayttjande av kustområden samt tiUgång tiU udDUdning och kapacitetsutveckling är andra väsentUga Prop. 1993/94:111insatsområden. Avgörandeför u-ländemas möjUgheter att genomföra en övergång tiU håUbar utveckling ärsjälvfeUet ländemas poUtiska och ekonomiska system. Men CKkså fektorer som detintemationelfe finansieringssystemet, skuldfrågorna, handelsreglerna samtintemationeU fegstiftning CKh normbUdning på mUjöområdet har väsentUgbetydelse. Effektivt bistånd -effektivt bl.a. med tanke pä mUjöaspektema - börvara inriktat på kapacitetsutveckling, utbUdning, hälsovård - inkl.femUjepfenering -förvaltningsbistånd, hushållning med natarresurser samtintegration mellan mUjöpoUtUc och ekonomisk poUtik. Tekniköverföring i kombinationmed kompetensuppbyggnad - bl.a. kapacitet för forskning - är andra viktigabyggstenar. Detintemationelfe utvecklingssamarbetet kan spefe en viktig katalytisk roU, inteminst i de fettigaste ländema, där biståndets andel av det totafe resursflödetär betydande. Biståndet kan användas för att utveckfe kapacitet CKh kunnande,för att identifiera, analysera och utforma strategier, för att hantera problemmom mUjö- och natarresursområdet samt för investeringar i gcxlnatarresurshushällning och mUjöanpassade energi-, transport- och produktionssystem. Sverigefortsätter att tiUsammans med de övriga nordiska ländema driva kravet attsamtiiga och skaU uppnå FN:s mål om att 0,7%av BNP skaU avsättas för biståndet tUl fettiga länder. Detsvenska utvecklingssamarbetet i dess olika former är ett av de centrafeoperativa instmmenten för i arbetet för att lösa eUer mUdra de globafemUjö- ckU utvecklingsproblemen.Ett förstärkt, mer uttafet och fokuserat perspektiv pä håUbar utveckling i detsamfede utvecklingssamarbetet är angeläget och nödvändigt. Regeringenavser cferför att tiUsätta en särskUd arbetsgmpp underUtrikesdepartementet med representanter för närmast berörda departement ochmyndigheter för att utarbeta försfeg tiU principer, riktlinjer ckU arbetsmetoder för hurUNCED-besluten CKh de globafe mUjöfrågoma kan integreras i det svenskautvecklingssamarbetet. Arbetsgmppen bör bl.a. utgå från pågående arbete inomUtrikesdepartementet och skaU slutföra sitt arbete senast . RiobeslutenskaU prägfe och genomsyra FN:s biståndsinsatser. En utveckling i denna riktninghar inletts. FN:sutvecklingsprogram, UNDP, har som mål att vara FN-systemets centrafe organ för finansiering av tekniskt bistånd. UNDP har CKkså ansvar för att FN:s samlade biståndsverksamhet samordnas i samverkan med mottagarländema. UNDP har program i 174 länder och territorier ' medtyngdpunkt på de fettigaste ländema. UNDP:suppgift är att främja mottagarländemas utveckling genom oUka former avkunskapsöverföring och för investeringsstadier, dvs. Dettabistånd sker i form av expertrådgivning, stipendier, konsulttjänster m.m. UNDP:sverksamhet bygger i huvudsak pä landprogram, där man i varje program feststäUerhur resursema skaU utayttjas. Tyngdpunkten med att förberecfe cKh genomförafendprogrammen Ugger på fältkontor, dvs. verksamheten är i hög graddecenhaUserad. UtveckUngen går mot att mottagarländema i aUt störreutsträckning själva skaU avgöra vUken hjälp de behöver med att genomföraprojekt. FN-biståndets uppgift blir aUt mera att bisfe ländema att utveckfeförmågan att hantera projektbistånd. Detta är något aktivt stödjer.Sverige verkar ocksä aktivt för en effektivare styming av UNDP:s verksamhet.Därmed kan de finansieUa resursema utayttjas bättre, vUket också Ugger imottagarländemas intresse. Måletför UNDP:s verksamhet är att den skaU leda tiU håUbar mänskUg utveckUng. UNDPhar en särskUt vUctig uppgift att stödja länderaas kapacitetsutveckUng. UNDPhar vidare vUctiga fiinktioner i den globafe nuljöfonden GEF. Som en följd avRiokonferensen har UNDP även inrättat en ny fond, Capacity 21. Syftet medfonden är att nya typer av kapacitetsutvecklingsprogram skaU kunna stödjas föratt sedan kunna integreras i UNDP:s reguljära verksamhet. Ennärmare mtegration av FN:s progiam för och (UNSO) i UNDP harpåbörjats. väUcomnar denna integration, eftersom den möjUggör envidgning av det operativa arbetet för en håUbar UtveckUng i ökenområden tiU englobal nivå. UNDP:snya ledning mdUcerar att UNDP på sUct kommer att effektivare styra sinverksamhet och därmed också bättre utayttja de finansieUa resursema imottagarländernas intresse. En sådan utveckUng är i hög grad i Sverigesinttesse och regeringen verkar aktivt för detta. VärUbbanksgmppenoch de regionala utvecklingsbankema IVärldsbanksgrappen och de regionala utvecklingsbankema beaktas nuljöfrågoma iökande utsttäckmng. Ekonomisk tiUväxt bettaktas inte längre isolerat utan momramen för en håUbar ekologisk utveckling. Ett påtagUgt utttyck för dennamstäUmng är att , Uksom de regionafe utvecklingsbankema, tiUförtsina organisationer särskUda avdehungar för mUjömässigt håUbar utveckling.Dessa avdehungar har tUl uppgift att genomdriva en mtegration av mUjöfrågoma ialfe delar av bankeraas operativa verksamhet. Världsbankensutiåning tiU mUjöprojekt har ökat kraftigt, och banken har vidare en cenöal roUsom en av samarbetsparterna i den globafe mUjöfonden. SamtUgalån, som förväntas ha effekter på mUjön, bedöms av ut vecklingsbankemas mUjöavdehiingar innan låneprogrammet feggs fram för resp. styrelse. arbetar kontmuerUgt med mUjöfiägoma genom sin representant i respektive utvecklingsbanks styrelse. bankema har CKkså encentral roU i genomförandet av . 1993/94:111 de senasteförhandlingama om påfyUnad av (mjuka lånefeciUtet för defettigaste ländema), den s.k. 10, som avslutades , spefedemUjöfrågoma en viktig roU. , tiUsammans med andra givarländer, drevigenom att skaU förstärka insfeget av mUjörefeterade åtgärder i sinalåneprogram. kommer, genom sin styrelserepresentant, att bevaka attdetta sker på ett tiUfiredsställande sätt. Denglobala miljöfonden, (GEF) kl1991 tiUskapades den globafe mUjöfonden, (GEF), där , FN:smUjöprogram () ckU samverkar. Fonden skaU användas för att finansiera kostnader somtilUcommer i u-ländema ckU vissaandra länder för att uppnå positiva effekter för den globafe nuljön. Fondenverkar inom fyra områden; att förhindra globafe klimatförändringar, att bevaraden biologiska mångfelden, att skydcfe intemationelfe vatten samt attförhindra uttanning av det stratosfäriska ozonskiktet. Denglobafe mUjöfonden skaU fimgera som interimistisk finansieU mekanism förklimatkonventionen och för konventionen om biologisk mångfeld. För närvarandepågår omstmktareringsförhandlingar och påfyllnadsförhandlingar inom GEF.Omstmktareringsförhandlingama beräknas vara avslutade , bl.a. isyfte att förändra fonden sä att den kan uppfylfe funktionen som finansieUmekanism tiU konventionema. har medverkat aktivt i denna prcKess CKhkommer att inom ramen för sin representation göra sä även i det permanenta GEF.Sverige har beredskap för att delta, inom ramen för en bred CKh rimUgböidefördelning, i den påfyllnad av GEF:s resurser som blir nödvändig. I enförsta fes gäUer detta en fördubbling, men behövs en mer betydandefinansieU förstärkning. Förhandlingar om hur länkarna mellan GEF ochkonventionema skaU fungera pågår också mom de båcfe konventionerna. En välfungerande finansieU mekanism utgör en viktig fömtsättning för att u-länderaaskaU kunna medverka i arbetet inom de berörda konventionerna och därmed bidratiU en globalt sett håUbar utveckling.