prop · GH03195 · 1993-12-31 00:00:00 — Vidare har hänvisningen till 133 § sjölagenändrats till att avse 13 kap. 11 § tredje stycket och 14 kap. 34 § i den nyasjölagen. I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. 5.3 Förslaget till lag om ändring i sjömanslagen(1973:282) Denna lag gäller arbetstagare, som är anställd förfartygsarbete på svenskt fartyg och som han tjänstgör ombord harbefattning på fartyget. I fråga om arbetstagare, som utför fartygsarbete påsvenskt fartyg men ej har befattning ombord, äger 24, 26, 27, 36 §§, 37 §första och andra styckena, 41 §, 42 § första och andra styckena, 44, 45 §§, 47§ första stycket, 48 , 51, 53-55, 59, 60, 65, 67-70 §§, 72 § andra stycket och74-76 §§ motsvarande tillämpning. i andra stycket angivna bestämmelser gäller även den somtas med ombord på svenskt fartyg enligt 22 kap. 2 § sjölagen (1994:000). Befålhavaren får skilja från hans befattning påfartyget, om sjömannen 1. är oduglig för befattningen, 2.ej infinnersig ombord i rätt tid och fartyget skall avgå eller annan måste antagas i hansställe, 3.gör sigskyldig till svårare tjänsteförseelse, såsom upprepad vägran att åtlyda förmansorder, våld mot överordnad eller misshandel av andra ombordvarande, 4.i tjänsten vidupprepade tillfållen uppträder påverkad av alkoholhaltiga drycker eller annatbemsningsmedel, 5.gör sigskyldig till stöld eller annat svårare brott, döljer obehörig person ombordunder omständigheter, som kan utsätta fartyget för äventyr, eller ombord döljergods, som är tullpliktigt eller förbjudet till utförsel på avgångsorten ellerinförsel på bestämmelseorten, eller 6.drar tvist omanställningsförhållandet inför utländsk myndighet 354 i strid med bestämmelsema i 14 §. Om undersökning av fartygsnämnd i de fall där sådan skallfinnas gäller 22 eller 23 §. 52 § Prop. Om befålhavares ansvarighet för skada finns bestämmelser isjölagen (1994:000). I fråga om annan ansvarighet för skada, som hanvållar i tjänsten, gäller bestämmelsema i skadeståndslagen (1972:207) omarbetstagares skadeståndsansvar. I sjömanslagen finns två hänvisningar till sjölagen.Hänvisningen i 1 § tredje stycket till 346 § sjölagen (1891 nr 35 s. 1) harändrats till att avse 22 kap. 2 § i den nya sjölagen och hänvisningen i 52 §första stycket till sjölagen (1891 nr 35 s. 1) till att avse den nya lagen. I 18 § 6. har lagts till orden "i strid medbestämmelsema i 14 §". Detta tillägg är endast en följdändring till denändring som gjordes i 14 § i samband med tillträde tillLuganokonventionen (SFS 1992:797). 5.4 Övriga förslag till lagändringar De ändringar av hänvisningama som gjorts i berörda lagarinnebär inga ändringar i sak utan är endast en formell anpassning till den nyasjölagens kapitelindelning och paragrafering. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att anta förslagen till 1,sjölag, 2,lag om ändringi utsökningsbalken (1981:774), 3,lag om ändringi lagen (1914:45) om kommission, 4,lag om ändringi lagen (1927:77) om försäkringsavtal, 5,lag om ändringi lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåva, 6,lag om ändringi lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg, 7,lag om ändringi luftfartslagen (1957:297), 8. lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande avalkohol- haltiga drycker m,m,, 9. lag om ändring i sjöarbetstidslagen (1970:105), 10. lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979), 11. lag om ändring i sjömanslagen(1973:282), Prop. 12. lag om ändring i lagen (1973:1198)om ansvarighet för oljeskada till sjöss, 13. lag om ändring i lagen (1979:377)om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m., 14. lag om ändring i lagen (1980:424)om åtgärder mot vattenförorening från fartyg, 15. lag om ändring i lagen (1981:6) omkonkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land, 16. lag om ändring i mönstringslagen (1983:929), 17.lag om ändringi lagen (1983:1015) med anledning av tillträde till konventionen den 6april 1974 om en uppförandekod för linjekonferenser, 18.lag om ändringi lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, 19.lag om ändringi lagen (1986:371) om flyttning av fartyg i allmän hamn, 20.lag om ändringi fartygssäkerhetslagen (1988:49), 21.lag om ändringi lagen (1992:1672) om paketresor. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag somföredraganden har lagt fram. Propositionens huvudsakliga innehåll........... . 01 Propositionenslagförslag............................ . 03 Utdrag urprotokoll vid regeringssammanträde den 3 mars1994 .......................................... 131 2.1 Allmänna utgångspunkter................ 134 2.1.2Sjölagensreglerom godsbefordran .... 135 2.1.3Bdiovet av enreform på godsbefordringsområdet 136 2.1.41978 årsFN-konvention om sjötransport av gods (Hamburgreglema)...... 139 2.1.5....................................... Frågan omSveriges anslutning till Hamburgreglema .................. 142 3 Allmäntom den föreslagna lagstiftningen 147 3.2.1 Styckegodsreglemas anpassning till dagens transportmarknad........ 150 3.2.3Transportörensskadeståndsansvar , , . . 154 vid anlitande av undertransportör 155 3.2.5Konossementetsinnehåll och dess rättsverkningar 157 3.2.6Jurisdiktions-och skiljedomsklausuler . . 158 3.2.7Laga domstol imål rörande avtal om styckegodstransport 160 3.3 Befraktning av fartyg........................ 160 3.3.1 Befraktningsreglemas anpassning till dagens befraktningsmarknad.... 160 3.3.2Resebefraktningoch konsekutiva resor . 3.4 Övrigt.............................................. 166 3.4.2Begränsningsbeloppen vid passagerarbefordran 166 3.5Ikraftträdande-och övergångsbestämmelser ... 168 3.6Kostnader ochresursbehov.............. 169 5.1 Förslaget till sjölag ...................... 171 357 5.1.11 kap. Omfartyg..................... 171 Prop.1993/94:195 5.1.22 kap. Omskeppsregistrering och inskrivning 173 5.1.33 kap. Omskeppshypotek och 5.1.44 kap. Omkvarstad på fartyg i intemationeUa rättsförhållanden .................. 191 5.1.55 kap. Ompartrederi ........... 193 5.1.66 kap. Ombefålhavare ......... 197 5.1.77 kap.Allmänna bestämmelser om 5.1.88 kap. Omskada genom fartygs sammanstötning 201 5.1.99 kap. Omansvarsbegränsning 202 kap. Omansvar för oljeskada , , , , 206 kap. Omansvar för atomskada . kap. Ombegränsningsfond och begränsningsmål 207 kap. Ombefraktning av fartyg .... 264 kap. Ombefordran av passagerare och resgods............................ 327 5.1.16............................................. 16kap. kap. Omhaveri.................. 336 kap. Omdagböcker, sjöförklaring, annan undersökning av sjöolyckor och besiktning........ 337 kap. Ompreskription av vissa fordringar 344 kap. Omlaga domstol och rättegång i sjörättsmål........................... 348 5.1.22............................................. 22kap. 5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg .............................. 353 5.3.................................................. Förslagettill lag om ändring i lagen (1973:282)............................ 354 5.4 Övriga förslag till lagändringar........... 355 Bilagor, se separat bilagedel gotab 46176, Siockhoim 1994 Sammanfattningav betänkandet Prop. Bilaga 1 Huvuddelen av bestämmelsema i 5 kap, sjölagen omgodsbefordran fick sin nuvarande lydelse isamband med en omfattande reform av reglerna i de nordiska ländema. tillkom även den s.k, konossementslagen i anledning av tillträdetill internationella konvention rörande konossement (Haagreglema), Delar av 5 kap, har därefter fått ny lydelse genom 1973års sjölagsändringar. Dessa ändringar föranleddes av tillträde till1968 års tilläggsprotokoll (Visbyreglema) till konossementskonven-tionen. Desammantagna konventionsreglema (Haag-Visbyreglema) arbetades in i kapitletsamtidigt som dåvarande regler om passagerarbefordran bröts ut till ett nyttsärskilt kapitel. Sistnämnda sjölagsändringar innebar ingen fiiUständigöversyn av reglema för godsbefordran. Många bestämmelser har fortfarande denlydelse som de fick , Ett sjölagsförslag vid sidan av 1973 årsreform, vilket förslag i huvudsak innebar en språklig bearbetning avbestämmelserna, ledde inte till någon lagstiftning. Man beslöt att avvakta enmera omfattande översyn av reglema i nordiskt samarbete. En sådan översyn har skett. hartillkommit om sjötransport av gods (Hamburgreglema) ochen central uppgift under utredningsarbetet har därför också varit frågan om ettsvenskt tillträde till denna konvention och konventionsreglernas inarbetning iden svenska sjölagen. Vidare har den särskilda konossementslagen upphävts underår 1984 till undvikande av en komplicerad "dubbelspårighet" i densvenska sjölagstiftningen. Utredningsarbetet har skett i samarbete med ,och och resulterat i lagförslag som är i huvudsak likalydande. Ratifikation av om sjötransport avgods samt lagtekniska konsekvenser Som nämnts ovan bygger ansvarsreglema i 5 kap, sjölagen påHaag-Visbyreglema. Hamburgreglema har emellertid klara rättspolitiska ochrättstekniska fördelar i jämförelse med Haag-Visbyreglema. Utredningenföreslår därför att tillträder konventionoch säger upp Haag-Visbyreglema. En övergång till ett annat system böremellertid inte ske . Av bl.a. kostnads- och konkurrenshänsyn börtillträde ske först sedan Hamburgreglema vunnit en förhållandevis vidsträcktanslutning bland viktigaste handelspartners. Det rör sig, fömtom denordiska ländema, om EG-ländema och . 1 1993/94. Utredningensställningstagande innebär att sjölagsförslaget Prop. 1993/94:195 innehåUer tvåaltemativ i de fall de bakomliggande konventions- Bilaga 1 reglema strider motvarandra. I övrigt har reglema utformats med Hamburgreglema som mönster, dvs.Haag-Visbyreglema har klätts i Hamburgreglemas dräkt. Utredningen har också funnitdet naturligt att nu separera reglema för styckegodsbefordran och reglema förbefraktning och redovisa dem i var sitt kapitel. På gmnd härav föreslås en nyterminologi på de båda områdena till undvikande av sammanblandning av olikabefordringsformer. Men med den löpande paragraferingen som sjölagen avtradition har, leder uppxielningen i två kapitel till vissa systematiskakomplikationer. Utredningen anser dock - i likhet med de övriga nordiskakommittéema - att problemen kan lösas genom en framtida omstmkturering därsammanhängande ämnesområden bildar särskilda block, I detta system återfinnsreglema om styckegodstransport och om befraktning i 13 kap. respektive 14 kap. Lagförslaget innebär att reglema om styckegodstransportfår ett mer vidsträckt tillämpningsområde än som gäller . Reglema skalltillämpas på all sjötransport oavsett om konossement utfårdas eller inte.Undantag görs endast för ren certepartifart och för sådana ramavtal som bmkarbenämnas kvantumkontrakt. I förslagets Hamburgaltemativ utökastillämpningsområdet även i geografiskt hänseende. Reglema skall tillämpas intebara då lossningshamnen ligger i nordiskt land utan så snart den ligger i statansluten till konventionen. Transportörens skadeståndsansvar vid godsskada skärpsgenom olika regler. Exempelvis görs nuvarande bestämmelser om ansvarsperiodentvingande för hela den tid som transportören har godset i sin vård, vilket ären anpassning till modem styckegodshantering i terminal. I Hamburgaltemativetutgår dämtöver de särskilda ansvarsfrihetsgmndema nautiskt fel och brand. Vadgäller brand införs i stället en ny bevisbörderegel rörande brandens uppkomst.Även möjligheten till ansvarsfriskrivning vid transport av levande djur och vidlastning på däck begränsas. Ansvarsfrihet tillåts inte om en förlust ellerskada hänför sig till annat än till de särskilda risker som är förenade medsådana djur- och däckstransporter. Nuvarande regler om ansvarsbegränsning behålls i huvudsakoförändrade. I Hamburgaltemativet har dock begränsningsbeloppet höjts med 25procent. Vidare införs särskilda begränsningsregler för dröjsmål med godsetsutlämnande. Den tvingande ansvarsregleringen har kompletterats medbe- stämmelserrörande giltigheten av olika jurisdiktions- och skiljedoms- Prop. 1993/94:195klausuler. En skadelidande skaU alltid ha rätt att få ett ersättningan- Bilaga 1 språk prövat p)å ort med rimlig anknytning till den transport varom ärfråga. Reglerna om konossement har endast genomgått en språkligbearbetning, Bestämmelsema har dock kompletterats med nya regler avseende deticke-negotiabla transportdokument som benämns sjöfraktsedel. Bestämmelser om befraktning av fartyg Reglema om resebefraktning har setts över för att bättrepassa in i dagens förhållanden. Exemplevis har bestämmelsema om överliggetidfått ett principiellt nytt innehåll såsom en internationell anpassning, främsttill dominerande engelsk praxis. Även helt nya regler har tillkommit för att gestadga åt tolkningen av den flora av olika klausuler som förekommer inomkontraktsrätten. Här kan nämnas olika restriktioner och särskilda ansvarsreglerför resebefraktaren i det fall han enligt befraktningsavtalet tillagts enoptionsrätt med avseende på vilka hamnar som skall angöras eller vilka resorsom skall utföras. Andra regler med samma syfte är de standarder som anger dennärmare innebörden av olika klausuler av betydelse för beräkningen av liggetid(fac, faccop osv. Bland resebefraktningsreglema upptas också nya särreglerför s.k konsekutiva resor. Denna moderna kontraktsform avser flera resor eftervarandra under en vanligtvis , vilket kan föranleda juridiskaproblem om en störning sker med avseende på en enstaka resa. Även omresebefraktningsreglema ligger i botten och bildar mönster krävs därförspeciella lösningar för en förtida kontraktsavveckling. Andra särregler avbetydelse är - p)å samma sätt som vid tidsbefraktning - tillämpliga regler isamband med den kontraktsenliga avtalsperiodens upphörande. Utredningen föreslår också regler för s.k, kvantumkontrakti anslutning till resebefraktningsreglema. Avtalstypen företer övervägandedrag av befraktningsavtal omfattande men skiljer sig frånkonsekutiva resor främst genom att resoma inte är på varandra följande ochfartygen oftast inte individuellt angivna, Reglema tar inte sikte på deindividuella resoma under kontraktet, på vilka styckegods- ellerresebefraktningsreglema har en direkt tillämpning, utan endast på godsmängden idess helhet. Även reglema om tidsbefraktning har modemiserats ochanpassats till dagens befraktningsmarknad. De enskilda bestämmelsema harutformats med utgångspunkt från rådande certepartipraxis och skall ses som ensammanvägning av regler hämtade från olika mönsterbil- Men bestämmelsema har även kompletterats Prop. 1993/94:195med regler som ofta saknas i standardkontrakten eller som bara Bilaga 1framgår indirekt av olika friskrivningsklausuler. Därvid har särskilt beaktatsden allt vanligare företeelsen att tidsbefraktaren endast uppträder somoperatör av ifrågavarande fartyg. Ändring i andra delar av sjölagen I lagförslaget rörande styckegodstransport och befraktningförordas ett nytt sjövärdighetsbegrepp, I konsekvens härmed görs motsvarande ändringari andra kapitel där begreppet förekommer. Därmed uppnås ett enhetligt begreppinom sjölagen samt nordisk rättslikhet. Även sjölagens bestämmelser om laga domstol och ompreskription har genomgått vissa ändringar. Fommreglema för styckegodstransportoch passagerarbefordran har bmtits ut ur den allmänna regeln och tagits in isärskilda paragrafer. Reglerna för styckegodstransport har därvid gjortsexklusiva och anpassats till reglema som rör giltigheten av olikajurisdiktionsklausuler. Preskriptionsregeln för lastskada m,m, har anpassatsäven till styckegodstransporter och för sådana transporter gällandekonventionsregler. Bilaga 2 1. Förslag till Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1891:35 s, 1)' dels att 5 kap. 71 - 170 §§ skall upphöra att gälla, dels att [9f, [58], [199], [200], [337] och [368] §§ skaUha följande lydelse, dels att i lagen skall införas ett nytt 13 kap, med nykapitelmbrik, 251 - 311 §§, ett nytt 14 kap, med ny kapitelmbrik, 312 - 385 §§,samt ytterligare två nya paragrafer, [337 a] och [337 b] §§, allt av följandelydelse, Nuvararule lydelse Föreslagen lydelse [Första] kapitlet Om fartyg Fartyg skaU, när det hålles i Fartyg skaU, när det hålls idrift, drift, vara sjövärdigt, försett varasjövärdigt, vari med behövliga anordningar till innefattasatt det är försett med förebyggande av ohälsa och behövligaanordningar till före olycksfall, bemannat på betryg- byggande avohälsa och olycks- gande sätt, tillräckligt proviante- fall, bemannat på betryggande rat och utmstat samt så lastat sätt,tillräckligt provianterat och eller barlastat att säkerheten för utmstat samt så lastat eller bar fartyg, liv eller gods ej äventy- lastatatt säkerheten för fartyg, ras, liv eller gods ej äventyras. Om säkerheten pä fartyg finns särskilda bestämmelser. 'Lagen omtryckt 1985:176. Nuvarande kapitel och paragrafer har satts inom parentes på grund av utredningens förslag om ny kapitelindelning, se närmare avsnitt 3.1. [Fjärde]kapitlet Om fartygs befälhavare 1993/94:195 BUaga 2 [58]§ Befålhavaren skall, innan resa äntrades, tillse attfartyget är sjövärdigt, försett med erforderliga anordningar till förebyggandeav ohälsa och olycksfall, bemannat pä betryggande sätt, tillräckligtprovianterat och utmstat samt så lastat eller barlastat att säkerheten förfartyg, liv eller gods ej äventyras. Under resan skall befälhavaren vaka över att fartygethålles i behörigt skick efter vad som sagts. Kan fel eller brist i fartygets behöriga skick ejavhjälpas genast, skall befålhavaren ofördröjligen underrätta redaren eller densom i redarens ställe har befattning med fartyget, Befålhavaren skall, innan resa anträds, tillse attfartyget är sjövärdigt enligt [9]§, Under resan skall befålhavaren vaka över att fartygethålls i sjövärdigt skick efter vad som sagts. Kan fel eller brist i sjövärdigheten ej avhjälpas genast,skall befälhavaren ofördröjligen underrätta redaren eller den som i redarensställe har befattning med fartyget. Trettonde kapitlet Om styckegodstransport I dettakapitel avses med transportör: den som ingår avtal med I dettakapitel avses med transportör: den som ingår avtal med en avsändare om transport av styckegods till sjöss; undertransportör:den som i enlighet med ett uppdrag av transportören utför transporten eller endel av den; avsändare: den som ingår avtal med en transportör om transport avstyckegods till sjöss; avlastare: den som avlämnar godset för transport; transportdokument: ett konossement eller ett annatdokument som utfårdas till bevis om transportavtalet; konventionen:1924 års intemationeUa konvention rörande konossement med de ändringar somskett genom 1968 och tilläggsprotokoll (Haag-Visbyreglema); ochkonventionsstat: en stat som är bunden av konventionen. enavsändare om transport av styckegods till sjöss; undertransportör: den som i enlighet med ett uppxlrag av transportören utförtransporten eller en del av den; avsändare: den som ingår avtal med entransportör om transport av styckegods till sjöss; avlastare: den som avlämnar godset för transport; transportdokument: ett konossement eller ettannat dokument som utfårdas till bevis om transportavtalet; konventionen: om sjötransport av gods (Hamburgreglema); ochkonventionsstat: en stat som är bunden av konventionen. Prop.1993/94:195 Bilaga 2 Bestämmelsema i detta kapitel är tillämpliga på avtal omsjötransport i inrikes fart i och i fart mellan , ,och , Vid avtal om sjötransport i inrikes fart i , Finlandoch gäller lagen i det land där transporten utförs. I annan fart gäller bestämmelsema avtal om sjötransportmellan två 1, den avtalade lastningshamnen ligger i enkonventionsstat; 2, den avtalade lossningshamnen ligger i , , eller ; 3, flera lossningshamnar anges i avtalet och en av dessa är den faktiska lossningshamnen samt denna ligger i , , eller ; 2, den avtalade lossningshamnen ligger i en konventionsstat; 3. flera lossningshamnar anges i avtalet och en av dessa är den faktiska lossningshamnen samt denna ligger i en konventions stat; 4, transportdokumentethar utfårdats i en konventionsstat; eller om 5. itransportdokumentet bestäms att konventionen eller lag som gmndas påkonventionen skall gälla. Oavsett vad som sägs i andra stycket får dock avtalas attavtalet om Bilaga 2 sjötransport skall vara underkastat lagen i en annan bestämd konventionsstat om varken den avtalade lastningshamnen eller denavtalade eller faktiska lossningshamnen enligt andra stycket ligger iSverige, , eller , Bestämmelsema i detta kapitel är inte tillämpliga påcertepartier för hel- eller delbefraktning av fartyg. Om ett konossement harutfårdats enligt ett certeparti skall emellertid bestämmelsema tilUämpas påkonossementet när detta bestämmer förhållandet mellan transportören ochinnehavaren av konossementet. Om ett avtal gäller transport med fartyg av gods fördelatpå flera resor under en angiven tidsrymd skall bestämmelsema i detta kapiteltillämpas p)å varje resa. Utförs resan enligt ett certeparti gäller dock förstastycket. En bestämmelse i ett transportavtal eller ett transportdokumentär ogiltig i den mån den avviker från bestämmelsema i detta kapitel eller frånbestämmelsema i [368] § första stycket 5 och fjärde stycket. Ogiltighetenpåverkar inte giltigheten av avtalet eller dokumentet i övrigt. En bestämmelsesom ger transportören rätt till försäkringsersättning för godset eller annanliknande bestämmelse är ogiltig. Första stycket gäller dock inte 255, 258-261 §§ och264-273 §§. Transportören får utöka sitt ansvar och sina förpliktelser enligtdetta kapitel. Om transportavtalet är underkastat konventionen eller pådenna gmndad lag i en konventionsstat, skall transportdokumentet innehållauppgift om detta samt om att villkor som avviker från sådana bestämmelser tillavsändarens, avlastarens eller mottagarens nackdel är ogiltiga. Är det, med hänsyn till godsets ovanliga beskaffenheteller tillstånd eller de särskilda förhållanden eller villkor under vilkatransporten skall utföras, skäligt att genom avtal inskränka transportörensansvarighet eller utvidga hans rättigheter enligt detta kapitel, skall ettsådant avtal gälla. AVLÄMNANDE OCH MOTTAGANDE AV GODSET Prop. FÖR TRANSPORT Bilaga 2 255 § Avlämnande av godset Avlastaren skall avlämna godset på den plats och inom dentid som transportören har angett. Det skall avlämnas pä sådant sätt och isådant skick att det bekvämt och säkert kan tas ombord, stuvas, transporterasoch lossas. 256 § Undersökning av förpackningen Transportören skall i skälig omfattning undersöka omgodset är förpackat på sådant sätt att det inte skadas eller kan orsaka skadapå person eller egendom. Om godset avlämnas i container eller liknandetransportanordning, är transportören dock inte skyldig att undersöka deninvändigt utom när det finns anledning att misstänka att transportanordningenär bristfålligt packad. Transportören skall underrätta avsändaren om de bristersom han har upptäckt. Han är inte skyldig att transportera godset om han integenom skäliga åtgärder kan göra det lämpat för transport. 257 § Farligt gods Farligt gods skall vara märkt som farligt på lämpligtsätt. Avsändaren skall underrätta transportören och denundertransportör till vilken godset avlämnas om godsets farliga beskaffenhetoch ange de säkerhetsåtgärder som kan vara påkallade. Om avsändaren i annat fall känner till att godset är avsådan beskaffenhet att transporten kan medföra fara eller väsentlig olägenhetför person, fartyg eller last, skall han även upplysa om detta. 258 § som fordrar särskild vård Om godset fordrar särskild vård skall avsändaren i god tidupplysa om detta och ange de åtgärder som kan vara påkallade. Godset skall vidbehov märkas på lämpligt sätt. 259 § Kvitto på mottagandet av godset Prop. Bilaga 2 Avlastaren har rätt att få kvitto på mottagandet av godset allteftersom det avlämnas. Bestämmelser om utfårdande av konossement och andra transportdokumentfinns i 292 -309 §§. Följer frakten inte av avtalet skall den frakt betalas somär gängse när godset avlämnas för transport.