prop · GH03251 · 1993-12-31 00:00:00 — I sådant fåUmåste det fiimas möjUghet att läte överförmyndarens tiUsyn upphöra så attförvaltningen fortsättningsvis mte är kontroUerad. Föräldrama har då att görasamma slutredovisning som skaU göras när förmynderskapet upphör tiU följd avatt den underårige blir myndig. Situationen kan bUbesvärUg för det feU den underåriges tiUgångar är placerade tiU stor del it.ex. värdepapper, som har ett flukmerande värde. Ett strängt upprätthåUande avgränsen skuUe i sådant fåU kunna leda tiU läte skiftningar meUan friförvaltning och kontroUerad förvaltning med åtföljande krav påslutredovisning. För att undvUca dessa problem bör den konöoUeradeförvaltningen mte upphöra om tiUgångamas värde sjunker underbeloppsgränsen. För upphörande bör krävas att tiiUgångama sjunker i värde i såväsentUg grad att det med tiUräckUg säkerhet kan slås fest att värdenedgångeninte endast är tiUfäUig. Bedömningen om så är fåUet görs i och för sig bästfrån feU tiU feU. För att underlätto bör dock av lagtexten framgå när förvaltningenregelmässigt skaU övergå tiU att bU fti. Här framstår det som nattirUgt attanknyto tiU den beloppsgräns som styr när överförmyndar-kontroUen inträder.Gränsen kan med tanke på risken för en tät växling meUan konöoUerad ochokontroUerad förvaltning inte sättes för nära den gräns vid vilken denkontroUerade förvaltningen inträder. Förvaltningen bör övergå tiU att varafri, om värdet av egendomen sjunker under hälften av beloppsgränsen förkontroUerad förvaltning (). Regeringensbedömning: Reglema som behandlar underårigas bundenhet när de själva ingåravtal bör mte ändras. Förmynderskapsutredningensförslag: Bestämmelsen i 9 kap. 1 § föräldrabaUcen bör förtydUgas så att detklarare firamgår att föräldramas samtyckekan vara tyst. Utredningen föreslår vidare att klarare riktiinjer Prop.1993/94:251 bör ges beträffande när ett samtycke i allmänhet skaU kunna ansesföreUgga (se SOU 1988:40 s. 171 f). Remissinstansema:En majoritet av remissinstansema tiUstyrker förslaget eUer lämnar det utan mvändning.Hovrätten för , och anser att den föreslagna lagtexten bör göras klarare. Skälenför regeringens bedömning: Av gmndfeggande betydelse för att en rättshandUngskaU vara gUtig är att den har företegits av en person som har rättsUghandlingsförmåga. Endast den som har rättsUg handlingsförmåga kan företerättshandlingar med bmdande verkan. Den som är omyndig saknarrättshandlingsförmåga (9 kap. 1 § ). Detsamma gäUer den som harfått förvaltare utsedd för sig (11 kap. 7 § ). VadgäUer underåriga så finns regler som ger dem en begränsadrättshandlingsförmåga. Om den som är underårig har eget hushåU, får han eUerhon ingå sedvanUga rättshandlingar för den dagUga hushåU-ningen eUer uppfostranav bam (9 kap. 3 § ). Den underårige får också i principbestämma över det som har förvärvats genom gåva eUer testamente med villkor attden underårige själv skaU få råda över det. När den underårige har fyUt skeren viss utvidgning av rättshandlingsförmågan. Den underårige har då bl.a. rättatt i princip förfoga över sin arbetsinkomst (9 kap. 3 §). Driver en underårignäring med tiUstånd av förmyndaren, får han eUer hon förete rättshandUngar somfeUer inom området för rörelsen (9 kap. 5 §). Omen underårig viU ingå ett avtal som fåUer utanför den egna rättshandlingsförmågan,krävs förmyndarens samtycke. Även om lagtexten inte UttryckUgen nämnerpåföljden när en underårig går utanför hans eUer hennes rättshandlingsförmågaär den givetvis ogUtighet. OgUtigheten kan göras gällande även gentemot enmedkonö:ahent som är i god tro. Kravet på samtycke är på det sättet absolut.Samtycke kan dock lämnas på flera sätt, bl.a. tyst. Här kan medkontrahentenssubjektiva uppfettning spela viss roU. Om förmyndaren genom sitt uppträdandehar givit medkontrahenten gmndad anledning att ante att samtycke har lämnats,blir den underåriges rättshandUng bindande. Att observera är att det här ärfråga om att förmyndaren, inte den underårige, skaU ha agerat eUer underlåtitatt agera på ett specieUt sätt för att medkontrahentens gcxla öo skaU vara avbetydelse vid bedömningen av om samtycke tiU rättshandlingen förelåg eUer inte. Förmynderskapsutredningenpekar på att det i praktiken är synnerU- gen vanUgt att underåriga i varitrande åldrar ingår olika slags avtal, t.ex. köp av leksaker, godsaker, kläder och inspefed musUc. Utredning en konsteterar vidare att det är mycket ovanUgt att återgång av sådana köp blir aktueU på den gmnden att den underårige saknade samtycke. Uöedningen anför vidare att de nuvarande bestämmelsema inte har våUat några större praktiska problem för detaljhandehi men att den nuvarande ordningen öppnar vissa möjUgheter tiU missbmk. Det som då avses är att föräldrar och bam av olika anledningar kan ångra ett köp 111 som föräldrama i och försig har gått med på och trots det tvinga mot- parten att fete köpet gååter genom att i efterhand påstå att de mte givit Prop. 1993/94:251 sittsamtycke tiU köpet. Utredningen konsteterar dock att det mte förekommer sådanapraktiska problem inom detaljhandeln att det av den anledningen är motiveratmed att ändra reglema. Uöedningenär dock av uppfettningen att praxis beträffande vUka omständigheter som skaUföreUgga för att en näringsidkare skaU kunna vara i god tro beträffandeförmyndarens tyste samtycke är så oklar att lagtexten bör preciseras. Dekompletteringar tiU 9 kap. 1 § som utredningen föreslår beståri att det sägs uttryckUgen dels att ett samtycke gör en underårigsrättshandling gUtig, dels att en rättshandling i strid med bestämmelsen ärogUtig. Denförstnämnda skrivningen har gUlats av ett flertal av remissinstansema. Blanddessa mgår såväl som . Av deras remissyttrandenfiamgår att viU utvidga möjUghetema för underåriga att bindasig genom egna rättshandUngar medan mtar en restriktiv attityd.Några remissinstanser har uttalat att skrivningen mte är nog preciserad. StörstemöjUga försiktighet måste iakttes vid utformning av en ändrad lydelse av en såcentral bestämmelse som den som reglerar underårigas rättshandlingsförmåga. Närsamma lydelse giUas utifrån relativt motstående utgångspunkter talar det medavsevärd styrka för att lydelsen mte uppfyUer de krav på klarhet som måstestäUas i dette fåU. TiU dette kommer att det inte kan sägas råda någon tvekanom att en underårigs rättshandling i strid med bestämmelsema leder tiUogUtighet. Ett förtydUgande därav framstår mte som nödvändigt. Med hänsyn tiUvad som har anförts bör utredningens förslag mte läggas tiU gmnd förlagstiftning i denna del. 7 FöräldrafÖrvaltning 7.1 Allmänna bestämmelser Attde fleste föräldraförvaltningama kommer att stå utanför en regelbunden kontroUav överförmyndama innebär mte att föräldrama helt fritt och efter eget skön kanförfoga över sma bams egendom. Foräldrabalkens allmänna regler om hurföräldrar och andra förmyndare skaU ha hand om förvalöungen skaU givetvis gäUaäven i fortsättningen. Föräldrar skaU aUtså enUgt lag omsorgsfiiUt fuUgöra smaskyldigheter och aUtid handfe på det sätt som är bäst för bamet. Vidare skaUföräldrar föra räkenskaper och göra anteckningar om förvaltningen i denutsträckning som behövs med hänsyn tiU den förvaltede egendomens omfettningoch karaktär. Ävenom kraven på att ge in förteckningar och att avge årsredovis ningar kommer att försvinna för många föräldrar, kommer deras för valtning även att sfe under överförmyndarens tiUsyn och föräldrama kommer att ha skyldighet att lämna de upplysningar som överförmyndaren begär. Överförmyndaren skaU även i fortsättningen kunnakräva att föräldrar skaU stälfe säkerhet för den förvaltede egendomen när detfinns skäl för det. I sammanhanget bör också nämnas den skadeståndsskyldighetsom vilar på förmyndare för den skada som de uppsåtUgen eUer av oaktsamhetorsakar den vars egendom de förvaltar (13 kap. 9 § ). I de feU när bamenstiUgångar uppgår tiU åtte gånger basbeloppet eUer mer skaU enUgt vad somutvecklats tidigare en skärpt kontroU av föräldramas förvaltning göras avöverförmyndaren. För den gmppen skaU nuvarande regler i stor utsträckningfinnas kvar. iimebär bl.a. att en förälder är skyldig att upprätte enförteckning över tiUgångama och ge in den tiU överförmyndaren så snart bametstiUgångar uppgår tiU gränsvärdet. I det följande genomgås huvudprincipema förregleringen av sådan förvaltiiing. Först skaU dock behandfes vissa inskränkningarsom gäUer alfe föräldrar i deras egenskap av förmyndare. 7.2 Inskränkningar i föräldrars rätt att företa vissaförvaltningsåtgärder Regeringensförslag: Förvärv och försäljning av fest egendom samt inteckning i ochupplåtande av nyttjanderätt tiU sådan egendom skaU kräva överförmyndarenssamtycke. Detsamma skaU gäUa skuldsättning för bamets räkning. Föräldrar skaUmte heUer få ge bort bamets egendom, om det mte rör sig om understöd tiU ennära anhörig och överförmyndaren har lämnat samtycke. Den som har fy Ut 16 meninte skaU få driva bokföringspUktig rörelse endast med överförmyndarenssamtycke. Förmynderskapsutrediimgeiisförslag: Överensstämmer med regeringens försfeg med undanteg av attutredningen föreslår att överförmyndarens samtycke tiU att en underårig skaUfä bedriva rörelse skaU krävas bara när fuUständig bokföringsskyldighetföreUgger (se SOU 1988:40 s. 238 f). Remissinstansema: Defleste remissmstansema länmar utredningens förslag beträffande fest egendomutan invändning. Kamtrmrrätten i , , kommunoch StäUer sig uttryckUgen positiva tiU attkontroUen skaU vara strängare när det gäUer fest egendom än när det gäUer annanegendom. och sparbanksföreningen menar dock att kravetpå samtycke inte borde utsträckas tiU att omfette även mottagande av gåva avfest egendom. Remissinstansemaberör inte särskUt utredningens förslag att ha kvar krav på samtycke för att telån för bamets räkning eUer det principieUa förbudet mot att ge bort bametsegendom. VadgäUer samtycke att driva rörelse pekar Överförmyndamåmnden i SundsvaU på attFörmynderskapsutredningens förslag innebär en utvidg- 8 1993/94. ningav möjUgheten att bedriva rörelse utan överförmyndarens samtycke Prop.1993/94:251 och avstyrker förslaget i den delen. Skälenför regermgens förslag: Även om regeringens förslag innebär en relativtlångtgående avreglering av föräldrars förvaltning av bamens egendom så finnsskäl att fortfarande ha kvar strängare regler för vissa förvaltningsåtgärderoch för viss egendom. Omyndigasinnehav av fest egendom och förvaltningen av sådan egendom har under många årvarit föremål för en särskUt restriktiv reglering. krävdes ocksårättens samtycke för att en förmyndare skuUe få överlåto eUer mteckna denomyndiges festo egendom. krävs överförmyndarens samtycke för attförmyndaren skaU få vidto samma åtgärder. Syftet bakom reglema är att beredaett särskUt skydd mot umyttjande av bams festo egendom. Som utrediungenkonstoterar är det extra skyddet motiverat bl.a. med hänsyn tiU det särskUdavärde som dessa typer av egendom kan representera och det ansvar som följer medett innehav av fest egendom. Därför bör det inte heUer lättes på kravet påsamtycke för överlåtelse av och inteckning i fest egendom samt upplåtelse avnyttjanderätt tUl sådan egendom. Attäven kräva överförmyndarens samtycke för en underårigs förvärv av fest egendomgenom gåva har avstyrkts av några remissinstanser. Med en långt gåendeavreglering och ett minskat krav på föräldrars redovisning ökar dock riskemaför att värdefuU egendom går om intet. Som närmare kommer att redogöras för iavsiutt 7.6 bör föräldrars redovisningsskyldighet begränsas i väsentUg mån. Detberättigade intresset av att skydda bams feste egendom gör dock att kravet påredovisning av föräldrars förvalöiing av sådan egendom bör kvarstå. Överförmyndarenbör därför även fortsättningsvis uppmärksammas på att en underårig blir ägaretiU fest egendom. Så sker genom att förvärv av fest egendom nästan aUtidföranleder inskrivning av förmynderskapet. Reglema om inskrivning föreslåsdock av andra skäl bU upphävda (avsrutt 13). Om man stäUer upp ett krav påöverförmyndarens samtycke för förvärv av fest egendom, säkerstäUs attöverförmyndaren får kännedom om att den underårige har förvärvat den. Det ärdärvidlag tillräckUgt att stäUa upp krav på samtycke vid förvärv genom köp,byte eUer gåva. Om en underårig ärver fest egendom torde det regelmässigt kommatiU överförmyndarens kännedom. sker antingen genom att överförmyndarenlämnar sitt samtycke enUgt 14 kap. 5 § eUer genom att god manförordnas för den omyndige enUgt 11 kap. 2 § . har påpekat följer ett särskUt ansvar med ett innehavav fest egendom. Uöedningens förslag, vilket i och för sig innebär enutvidgning av området som kräver samtycke, bör därför genomföras. Förmynderskapsutredningensförslag innebär vidare att det i lagtexten skaU närmare anges när samtycke skaU lämnas, t.ex. om åtgärden är lämpUg med hänsyn tiU egendomens natur, den omyndiges ålder, fram tida behov eUer samlade tiUgångar. Överförmyndamåmnden i SundsvaU menar att ett genomförande av förslaget skuUe på ett omotiverat sätt försvåra överförmyndarens prövning av när samtycke skaU lämnas. är svårt att se att denföresfegna lagtexten mnebär annat än en kodifie- ringav vad som redan gäUer utan att direkt framgå av fegtexten. En Prop.1993/94:251 sådan kodifiering har gcxfe skäl för sig. Hur fegtexten närmare börutformas behandlas i förfettningskommentaren. Omett bam sätts i skuld tidigt, är det en belastning som bamet kan få leva medunder . En särskUd försUctighet med att skuldsätte bam bör därför iakttes.Föräldrabalken innehåUer också krav på samtycke av överförmyndaren för attföräldrar skaU få te lån, ingå växelförbindelse, återköpa Uvförsäkring eUer gåi borgen för bamets räkning. LUcsom föreslår bör detgenerelfe kravet på samtycke för skuldsättning fiimas kvar. Utredningennämner i sitt lagförslag inte återköp av Uvförsäkring bland de åtgärder somkräver samtycke men lämnar inte något skäl tiU att återköpet har fått utgå.Inte heUer remissmstansema berör den frågan särskUt. Kravet på samtycke föråterköp av Uvförsäkring infördes efter imtiativ från försäkringshåUunder den förra Förmynderskap-suödningens arbete, se Förmynderskap (SOU1970:67) s. 137 f, DsJu 1974:7 s. 154, prop. 1974:142 s. 140, bet. Detfirämste skälet tiU ändringen synes ha varit att belåning av Uvförsäkringkrävde samtycke och att återköp framsttxl som en betydUgt längre gående åtgärdän belåning. Återköpav Uvförsäkring mnebär att ett samfet kapital görs tiUgängUgt. Åtgärden bordemte vara underkasted större restriktioner än att te ut bankmedel. Den senareFörmynderskapsutredningens förslag art inte te upp återköp av Uvförsäkringbland de åtgärder som aUtid skaU kräva samtycke av överförmyndaren framstår motden bakgmnden som välmotiverat. Detär enUgt dagens regler i princip förbjudet för föräldrar att ge bort sina bamsegendom, om det inte är fråga om sedvanUga gåvor, vars värde inte står imissförhåUande tiU bamets ekonomiska villkor. Det saknas anledning att göraändring i dette hänseende. NugäUande regler föreskriver att överförmyndarens samtycke måste inhämtas om enförälder antingen viU Iåte en omyndig som har fyUt driva handel eUerannan näring eUer viU driva näringen på den omyndiges vägnar. Samtycke behövsdock endast om näringsverksamheten kräver tUlstånd av offentUg myndighet eUersärskUd anmälan. Den verksamhet som åsyftas är främst sådan som skaU mföras ihandelsregistret hos . föreslår här enlätmad jämfört med gäUande rätt i och med att utredningen vUl begränsa kravetpå samtycke tiU sådan verksainhet som är underkasted fuUständigbokföringsskyldighet enUgt bokföringslagen (1976:125) eUerjordbmks-bokföringslagen (1979:141). Förslaget skuUe leda tiU att rörelser meden årUg bmttoomsättningssumma lägre än 20 gånger basbeloppet enUgt lagen(1962:381) om allmän försäkring mte skuUe omfettes av kravet på samtycke. Överförmyndamämndeni SundsvaU har motsatt sig en sådan begräns ning av kravet på samtycke under hänvisning tiU att utrymmet för en oseriös och ekonomiskt äventyrUg verksamhet blir för stort. Det är också svårt att se några bärande skäl för att omyndiga skaU 115 driva bokföringspUktigrörelse i någon större utsträckning. så framstår som motiveratkan mte vara så många att det bUr särskUt betungande för vare sig föräldraraaeUer överförmyndama att kravet på samtycke upprätthåUs. Som överförmyndamämndenpåpekar bidrar ett krav på samtycke tiU att håUa ner antalet rörelser varshuvudsakUga syfte är ett annat än att seriöst bedriva rörelse, t.ex. att barafå tiUgång tiU att handla bilUgt i grossistiedet mom en viss bransch. Även omrörelsen har en begränsad omsätming kan den innebära ett relativt sett stortrisktegande för den unge. Kravet på samtycke för bedrivande av rörelse böraUtså mte inskränkas. En lämpUg avgränsning är att, som utredningen föreslagit,knyte kravet på samtycke tiU kravet på bokföringsskyldighet enUgtbokföringslagen och jordbmksbokföringslagen, och mte tiU sådan näringsverksamhetsom kräver tiUstånd eUer särskUd anmälan. TiU skUlnad från vad utredningenföreslår bör dock, som framgått tidigare, varje bokföringspUktig rörelse somskaU drivas av en underårig kräva samtycke av överförmyndaren, och inte endastde rörelser för vUka fuUständig bokföringsskyldighet föreUgger. 7.3 Regler om placering och avyttring m.m. Regeringensförslag: Regler om att vissa placeringar skaU få göras utan överförmyndarenssamtycke skaU finnas kvar för de förvaltningar som skaU stå underöverförmyndarens kontroU. Reglema anpassas tiU de krav deltegande iEES stäUer. TiU de tiUåtna placeringsaltemativen läggs skuldförbmdelserutfärdade av kreditmarknadsbolag och andelar i värdepappersfonder samtaUemanssparande. Förvärv av aktier skaU, för de kontroUeradeföräldraförvaltningama, även i ftamtiden kräva samtycke av överförmyndaren.LUcaså skaU förvärv av annan lös egendom kräva sådant samtycke. Underårigasbankräkningar skaU som huvudregel inte längre vara spärrade mot uttag som görsav föräldrar. Överförmyndaren skaU i enskUda fåU kunna föreskriva om sådanspärr. Den principieUaskyldigheten att sälja aktier och andra värdepapper samt lösöre föreslås inteändrad, men möjUgheten att behålfe egendom utvidgas något. Förmynderskapsutredningensförslag: Den omyndiges tiUgångar skaU utan överförmyndarens samtycke fåplaceras i obUgationer noterade vid , sktridförbindelser iövrigt som har utfär-tfets av stoten eUer vissa hypoteksinstitut, andelar i aktiefond,aUemanssparande och mot säkerhet av panträtt i fest egendom inom avtaxeringsvärdet. Utredningen går dock mtelika långt vad gäUer föräldrars dispositionsrätt över bankmedel utan föreslåratt huvudregeln om spärrade bankkonton skaU gäUa för ärvd egendom men attbankränto får disponeras fritt (se SOU 1988:40 s. 163 f. och 226 f). Remissinstanserna:De remissinstenser som har uttalat sig om för- Prop. 1993/94:251 slaget attöka möjUghetema tiU placering utan överförmyndarens samtycke har tiUstyrktförslaget. menar att katalogen övertiUåma placeringar dessutom bör utökas med Uvförsäkring. FöreningenSveriges överförmyndare menar att samtUga föräldrar skaU ha rätt att frittdisponera även annan avkastning än ränto på bankkonto. Överförmyndamämnden iSundsvaU anför att samtUga föräldrar har den rätten eftersom undantegetom rätt att fritt lyfta ränte i 15 kap. 9 § förste stycket kantiUämpas analogt beträffande annan avkastning men menar att den frfedispositionsrätten bör komma tiU uttryck i lagtexten. menar att det mte är rimUgt att försäljning skaU varahuvudregel vid förvaltning av värdehandlingar. Skälenför regeringens förslag: De regler iimehåUer rörande vilkaplaceringsformer föräldrar kan välja utan att inhämte samtycke avöverförmyndaren blir enUgt det nu framlagda förslaget tiU avreglering tiUämpUgaendast för föräldrar som förvaltar bams tiUgångar tiU ett värde av åttobasbelopp eUer mer. De särskUda reglema om tiUåtna placeringsformer skaU ocksåtiUämpas vid förvaltmng som enUgt föreskrift vid gåva eUer i testamente eUerförmånstogarförordnande skaU stå under kontroU av överförmyndaren. Övrigaföräldraförvaltningar blir ju fiia i den meningen att de inte är underkastedenågon direkt ÖverförmyndarkontroU. Även om den konöoUerade gmppen såledeskommer att vara begränsad finns anledning att se över vUka placeringar som förmyndarenskaU få göra utan att först inhämte samtycke. Förvärvav värdehandlingar och annan lös egendom föreslår bör det anges direkt i vilkatyper av värdehandlingar som skaU kunna förvärvas fritt och inte, som förnärvarande, delvis regleras i en regeringsförfett-ning, kungörelsen (1974:1048)om placering av omyndigs medel m.m. (placeringskungörelsen). Regleringeni skUjer på obUgationer och andra skuld förbindelser. kan en förmyndare placera den omyndiges medel bl.a. dels i obUgationer, dels i skuldförbindelser som har utfärdats av allmänna hypoteksbank eUer steds hypotekskassa, med undanteg för förlagsbevis eUer andra skuldförbin delser som medför rätt tiU betalning först efter utfärdarens övriga for dringsägare. (Se 15 kap. 4 § försto stycket 1 och 2, i dess lydelse efter .) Placeringar enUgt 15 kap 4 § får göras utan över förmyndarens samtycke. Regeringen har dock givits möjUghet att m- skränka det fria området, vilket har gjorts i placeringskungörelsen. I den anges bland annat att endast vissa obUgationer kan köpas utan samtycke av överförmyndaren. Det är firåga om obligationer som ut färdats eUer garanteras av stot eUer kommun, obligationer som utfärdats av allmänna hypoteksbank. tekskassa, eUer av bankföretog som Prop. 1993/94:251driver verksamhet i eUer av kreditmarknadsbolag samt obUgationer somhar utfärdats av svenskt industriföreteg, om de har bjudits ut offentUgt avsvensk bank och noterats vid en svensk börs (1 § placeringskungörelsen, i desslydelse efter ). Förmynderskapsutredningensförsfeg mnebär att den omyndiges tiUgångar utan samtycke skuUe få pfeceras iobUgationer som är noterade vid . Syftet är att i stort settde obUgationer som är tiUåtiia enUgt dagens regler även skaU vara tiUåtaa iframtiden. På börsen finns noterade obUgationer utfärdade av fiämst steten,vissa bostodslåneinstitut och större mdustriföreteg. Utanför feUer bland annatobUgationer utfärdade av kommuner. Förvaltningsreglemai har som främste syfte att den enskUdes egendom skaU förvaltespå ett betryggande sätt och att medlen skaU ge skäUg avkastning (jfr 13 kap. 3och 4 §§). Trygghetskravet uppfyUs om placeringen är säker. Det finns ett antalvärdehandlingar som kan innehas med en mycket låg risk, dit hörskuldförbindelser utfärdade eUer garanterade av stet och kommun. Att ett pappernoteras på en börs innebär däremot ingen garanti att placeringen är en lågriskplacering.Ett bland andra krav för att ett finansieUt mstmment skaU få noteras på en börsär att det finns en fungerande marknad för mstm-mentet i ftäga. Det kan detgöra även för mstmment med hög risk. Att en obUgation har börsnoterats utgördärför inte någon bra mätare på om placeringen genereUt är så pass trygg attden bör få göras utan samtycke. TiU det kommer att Förmynderskapsutredningensförslag om att placering skaU få ske i obUgationer noterade vid Stockhohnsfondbörs pekar ut endast en av de börser som finns i . Det kan med fogifrågasättas varför en viss börs skaU ges en särställning i nu berörthänseende. Vad gäUer diskriminering börser emellan behandlas den frågan sedd urett mtemationeUt perspektiv . Omman utgår från att börsnotering inte duger som kriterium för att en placeringär säker, återstår skuldförbmdelser med stetUg eUer utfärdare eUergaranti. Om endast sådana papper accepteras, skuUe den fria sektom begränsas iförhåUande tiU vad som gäUer . Bland annat skuUe bostedslåneinstitutensobUgationer och börsnoterade obUgationer utfärdade av svenska industriföretegfelfe utanför. Vad gäUer de sistnämnda så är det svårt att motivera varför detskaU vara fritt att placera i företags obUgationer när det mte är möjUgt attutan samtycke placera i samma företogs aktier. VisserUgen är obUgationen på ettnomineUt belopp och är på det sättet säkrare än aktien vars kurs kan fluktuerakraftigt.