prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Mot bakgmnd av det som sagts framstår det som naturligtatt överåklagaren regelbundet eller på förekommen anledning besöker de lokalaåklagarmyndighetema i regionen i granskntngssyfte. Det bör ankonuna påRiksåklagaren att dra upp riktlinjer för hur denna verksamhet praktiskt skallutövas. Riksåklagarensroll och organisation m.m. Stetskontoretfick i uppdrag att se över åklagarväsendets centrala organisation.Uppdraget lämnades huvudsakligen mot bakgmnd av den organisationsöversyn somÅklagamtredningen -90 gjort beträffande den regionia och lokala nivån.Uppdraget redovisades i febmari 1993 genom Stetskontorets rapportRiksåklagarens framtida roll och organisation (1993:3). Stetskontorets rapport irmehåller vissa förslag avövergripande art. Det föreslås bl.a. att Riksåklagaren skall ha rollen somkoncernledning för verksamheten, att ansvars- och arbetsfördelningen mellanriksåklagaren och biträdande riksåklagaren klargörs, att metodutvecklingsfrågorges hög prioritet, att myndigheten indelas i en juridisk och en administrativavdelning, att myndigheten byter namn till eller Riksåklagarämbetetsamt att Rådgivande nämndens arbetsuppgifter ses öven Hämtöver behandlas ettantel frågor av administrativ natur som det ankommer på Riksåklagaren självatt beslute om. Remissutfallet är blandat. Riksåklagaren har i sittremissyttrande lämnat förslag till bl.a. en delvis annan organisation än densom Stetskontoret föreslagit. Riksåklagaren ställer sig dock bakom förslagetatt det skall införas avdelningar, men delar inte Stetskontorets uppfattningom vilka verksamheter avdelningama bör omfette. Riksåklagaren anser bl.a. attbyråchefema för åtelsärenden inte bör inordnas i den juridiska avdelning- en utan att dessa ävenfortsättningvis bör vara direkt underställda Riks- Prop. 1993/94:100åklagaren. Riksåklagaren anser vidare, i motsats till Stetskontoret, att det Bilaga 3 på den juridiska avdelningen även skall finnas en byråchef för attavläste avdelningschefen. Riksåklagaren instämmer i att det bör inrättes entjänst för metodutvecklingsfrågon Regeringen har vid sina överväganden omRiksåklagarens framtida roll och organisation haft två gmndläggandeutgångspunkten Den ena är att Riksåklagaren skall ha kvar de treroller som finns , dvs. vara åklagare i Högste domstolen, vara riketshögste åklagare samt vara central förvaltningsmyndighet. Den andrautgångspunkten är att framtids- och utvecklingsfrågor måste få en betydligt merframskjuten plats . För att skapa de bäste fömtsättningama för attåstedkomma dette har olika altemativ vägts mot varandra. Regeringens bedömningär att Riksåklagarens framtida roll och organisation bör utformas enligtföljande. Under Riksåklagaren skall finnas fyra huvudfunktioner: en förtillsyn, en för metodutveckling och en för administration; dessutom skall det,precis som , finnas en särskild fiinktion för Riksåklagarens verksamhet iHögste domstolen. Var och en av de tre förstnänmda funktionema skall ledas aven byråchef. Genom en sådan organisation får metodutvecklings-frågoma en givencentral plats. På denna funktion skall ligga metodutvecklingsfrågor i stortsamt andra större utvecklingsfrågor av såväl administrativ som juridisk art.Här bör också de arbetsuppgifter ligga som rör föreskrifter och allmänna rådför åklagarverksamheten (cirkulär), ordningsbotssystemet,strafföreläggandemtinen och övriga mtiner i åklagarverksamheten från straff-och processrättslig synpunkt. Eftersom metodutvecklingsfrågoma på dette sättlyfts fram, kommer de att få en annan dignitet . Reellafömtsättningar skapas för att viktiga utvecklingsfrågor av skilda slag får enframskjuten plats uten att andra viktiga onuåden som t.ex. tillsynsverksamhetensätts åt sidan. Även tillsynsfunktionen gagnas av en sådan lösning.Tillsynsbyrån kan avlästes vissa frågor och därmed bli en mer renodlad funktionsamtidigt som det skapas utrymme för att t.ex. förkorte handläggningstidemaavseende ärendekategorin klagomål och anmälningar mot åklagare. Den ovanbeskrivna ändrade inriktningen av tillsynsbesöken bidrar också till att vissaresurser kan frigöras. Den framtida administrativa funktionen bör mer inriktespå drift och service. Hur myndigheten skall vara organiserad inom ramenför dessa huvudfunktioner är en fråga som Riksåklagaren själv skall besluteom. I en organisation av det slag som angivitsskapas goda möjligheter för Riksåklagaren att på ett mer eflfektivt sätt arbetemed de frågor som skall handhas på central nivå. Regeringen instämmer i att riksåklagarens ochbiträdande riksåklagarens ansvar och arbetsuppgifter bör klargörasytterligare. Enligt regeringens bedömning bör utgångspunkten vara attriksåklagaren har den centrala rollen i bl.a. förändringsarbetet. Därför börinriktningen vara att riksåklagaren mer skall koncentrera sig på övergripandefrågor såsom att skapa policy och att sörja för utvecklingsfrågor Biträdanderiksåklagaren skall varaställföreträdande Riksåklagare och ha som huvudfunktion att Prop.1993/94:100 ansvara för den löpande juridiska verksamheten. bör kunna vara genomförd den 1 juli1994. Regeringen kommer att vidte erforderliga förordningsändringan När det gäller namnfrågan är det regeringensbedönming att det inte finns tillräckliga skäl för att frångå den nuvarandeordningen. Regeringen kommer således inte att lägga fram ett förslag omnanmändring. är det regeringen bedömning attdet inte finns skäl att göra en översyn av dess verksamhet. Åklagamtredningen -90 har även diskuterat frågan omtidsbegränsade förordnanden för riksåklagaren, biträdande riksåklagaren samtöveråklagama och föreslagit att denna fråga övervägs i särskild ordning.Regeringens bedömning är att det av principiella skäl inte kan komma i frågaatt tidsbegränsa dessa tjänsten Regeringenhar med verkan fno.m. inrättet en tjänsteförslagsnämnd föråklagarväsendet (SFS 1993:523). Syftet med reformen är att stärka åklagarkåren.Nämnden, som har sin förebild inom domstolsväsendet, skall ge ökad stedga åttjänstetillsättningama genom beredningsformen och genom ett bättre underlag.Samtidigt med att nämnden tillskapades fick skicklighetskriteriet genomslag församtliga ordinarie åklagartjänsten Vidare slopades det s.k. vitsordssystemettill förmån för inhämtande av referensen Reformen kommer att följas upp. Åklagarnahar närvarorätt i polisstyrelserna Åklagarväsendethar tillförsäkrats en ökad möjlighet att påverka inriktningen avpolisverksamheten. Genom en ändring i polisförordningen har chefema för delokala åklagarmyndighetema fno.m. rätt att vara närvarandeoch yttra sig vid polisstyrelsens sammanträden samt att få sin meningantecknad till protokollet. En motsvarande bestämmelse har också införts föröveråklagama när det gäller länsstyrelsemas styrelse. Anledningen till dennaförändring är att tillförsäkra åklagama ett ökat inflytende över hur polisenanvänder sina resursen Åklagama kan, med sina kunskaper och idéer, berika dessastyrelsers beslutsunderlag till gagn för brottsbekämpandet. 1993/94:100 Bilaga 3 -Tyngdpunkten i rättskipningen skallligga i förste instans, och arbetet med att flytte ner målen i instanskedjanfortsätter. -Måltillströmningen till hovrätten ochkammarrätten begränsas genom krav på prövningstillstånd. -Hovrättsprocessen utreds. -Förfarandereglema för domstolsärendenoch förvaltningsprocesslagen ändras. -Rättshjälpslagen utreds i syfte bl.a.att åstedkomma besparingar. Reglemai (RB) om förfarandet vid de allmänna domstolama har underdet senaste årtiondet varit föremål för ett omfattande reformarbete. En stordel av reformarbetet på den centrala processrättens område är för den närmasteframtiden knuten till betänkande Domstolama inför2000-telet (SOU 1991:106). En av utredningens huvuduppgifter har, som redannämnts (avsnitt 4.1), varit att se till att domstolsverksamheten renodlas ochkoncentreras på de dömande uppgiftema. Förslag med den inriktningen har ocksålagts fram av utredningen. Andra förslag avser instensordningen inomdomstolsväsendet. Utredningen föreslår också vissa ändringar när det gälleröverklagande och förferandet i de allmänna domstolama och i de allmännaförvaltningsdomstolama. Utredningens förslag har beretts vidare med siktetinställt på eteppvisa reformen Närdet gäller de allmänna domstolama har vissa förslag redan genomförts. Detgäller t.ex. förslaget om att flytte ner utsökningsmålen i instansordningen såatt den förste domstolsprövningen skall äga mm i tingsrätt i stället för ihovrätt. Reformen träder i kraft (jfr prop. 1992/93:216).Därigenom kan principen om att tyngdpunkten i rättskipningen skall ligga iförste instens sägas vara helt genomförd såvitt gäller de allmänna domstolama. Isamma lagstiftningsärende behandlades förslag om attutvidga reglema om prövningstillstånd i hovrätt för tvistemål och att införakrav på prövningstillstånd i vissa brottmål. Sådana lagändringar trädde i kraftden . Den nu nämnda reformen utgör ett led i regeringens strävandenatt effektivisera hovrättsförferandet så att målen kan avgöras på ett snabbareoch mer ändamålsenligt sätt och att resursema koncentreras på de mersvårbedömda och kvalificerade målen. En särskild utredare har under årettillsatts för att arbete vidare med dessa frågor genom att lämna förslag tilländringar i förfarandereglema för hovrätt och undersöka olika sätt att begränsaflödet av mål till hovrätterna (din 1993:38). I uppdraget, som skall redovisasföre , ingår också att utvärdera de nya reglema omprövningstillstånd i hovrätt. Regeringenhar i enlighet med förslag i Domstolsutred- Prop. 1993/94:100ningens betänkande föreslagit att handläggningen av vissa likvidations- Bilaga3 ärenden skall flyttes från tingsrätt till (prop. 1993/94:43). Ändringen, som enligt förslaget skall träda i kraft den 1april 1994, innebär inte bara ett led i renodlingen av tingsrättemasarbetsuppgifter utan kommer också att effektivisera handläggningen avlikvidationsbesluten och förbättra möjlighetema att komma åt försumligaaktiebolag. När det gäller de allmänna förvaltningsdomstolamahar godkänt de riktlinjer som regeringen presenterade i förra åretsbudgetproposition (bilaga 3 avsnitt 4.1) och som innebär att tyngdpunkten irättskipningen skall ligga i förste instans och att den förste domstolsprövningeni de allmänna förvaltningsdomstolama i allmänhet skall ligga i länsrätt.Arbetet med att flytte ner målen i instenskedjan har bedrivits med sikte på atti ett förste skede flytte ner ett fåtel, men antelsmässigt betydelsefiilla,måltyper i instanskedjan och att andra måltyper skall flyttes ner eteppvis. besluted lagrådsremiss föreslås sålunda i enlighet medDomstolsutredningens förslag en ändrad instansordning för kriminalvårdsmål ochstudiestödsmål liksom en ändrad beslutsordning för körkortsmål som innebär attbeslutanderätt för körkortsingripanden m.m. i förste instans flyttes frånlänsrätt till länsstyrelse och att avgöranden skall kunnaöverklagas till länsrätten. Vidare föreslås att det normalt skall krävasprövningstillstånd i Regeringsrätten och Högste domstolen i mål om utlämnandeav allmän handling. I samma lagstiftningsärende föreslås att regler avgenerell karaktär om prövningstillstånd skall införas i ledet länsrätt-kammarrättpå gmndval av förslag i en departementspromemoria som varitföremål för remissbehandling. De föreslagna reglema är utformade efter mönsterav reglema om prövningstillstånd i hovrätt. Frågan om vilka målgmpper som skallomfettes av krav på prövningstillstånd skall övervägas mål-gmpp för målgmppparallellt med att olika målgmpper flyttes ner i instenskedjan. I den nysslämnade lagrådsremissen om instensordning för kriminalvårdsmål m.m. föreslåsatt prövningstillstånd skall krävas i kammarrätt för de tre först angivnamåltypema. behandlar i betänkandet ävenett antel processrättsliga frågon En viktig uppgift för Domstolsutredningenhar varit att se över förferandereglema för de allmänna förvaltningsdomstolama- förvaltningsprocesslagen (1971:291) - och de förferanderegler som gäller förde allmänna domstolamas hantering av ärenden, dvs. för tingsrättemas del lagen(1946:807) om handläggning av domstolsärenden, den s.k. ärendelagen, och förhovrättemas och Högste domstolens del regler om besvänUtredningens förslag har i och för sig fått ett positivt mottegande underremissbehandlingen. Förslaget om att ersatte förvaltningsprocesslagen ochärendelagen med en gemensam domstolsför-ferandelag har dock kritiserats ocharbetet är i stället inriktet på att revidera de båda lagama medutgångspunkt i förslag. Ett förslag till en ny ärendelagbör kunna presenteras och arbetet med att revideraförvaltningsprocesslagen kommer att påbörjas därefter I detsammanhanget skall också förslagen i betänkandet Prop. 1993/94:100 Några frågorom Regeringsrätten (SOU 1992:138), som har remissbe- Bilaga 3 handlats underåret, tes upp. Det handlar bl.a. om att införa möjligheter för Regeringsrättenatt begränsa sin prövning till prejudikat frågan i målet och att avlästeRegeringsrätten när det gäller de extraordinära rättsmedlen så att åtskilligafell som enligt gällande regler skall prövas av Regeringsrätten i ställetskall prövas av kammarrätt. Sistnänmda reform föranleder en ändring iregeringsformen, och förslag till en sådan ändring finns i en nyligenöverlämnad proposition om normgivningsfrågor på dateskydds-onuådet m.m. (jfravsnitt 2.3). Åklagamtredningen -90 (jfr avsnitt 4.2 och 5.4.1)har lämnat flera förslag som syfter till att effektivisera förferandet ibrottmål. Utredningen föreslår bl.a. avkriminalisering och restriktivareåtelsregler för vissa brottstyper, att särskilda restriktioner för att väckaåtel för vissa brott skall gälla samt vidgade möjligheter tillstrafföreläggande och föreläggande av ordningsbot liksom vidgade möjligheterför polis och åklagare att beslute om förverkande. Vidare föreslås sådanaändringar i syfte att renodla polis- och åklagarrollen som innebär att polisoch åklagare avlästes sådana uppgifter som ligger vid sidan avbrottsbekämpningen. Utredningen har också behandlat frågor om fömndersökningensbedrivande, särskilt med inriktning på att förenkla mtiner m.m. så att tidenmellan brott och åtelsbeslut kan förkortes. Utredningen föreslår bl.a. attskyldigheten att göra formell fömndersökning i bötesmål avskaffas och attdokumentetion av förhör skall kunna ske i enklare former än . Förslagenbereds nu efter remissbehandling inom med siktet inställtpå att en proposition skall kunna överlämnas . har regeringen i en proposition tillriksdagen (prop. 1993/94:24) föreslagit ändringar i reglema om kroppsvisitetionoch kroppsbesiktning. Ändringama syfter bl.a. till att klargöra vilka åtgärdersom får företes med stöd av centrala regler om kroppsvisitetionoch kroppsbesiktning (din 1993:33). En mer genomgripande översyn av reglemaskall göras av en särskild utredare - polisrättsutredningen (Ju 1991:5) - somhar fått i uppdrag se över behovet av att ändra regler ombeslag, husrannsakan, kroppsvisitetion och kroppsbesiktning. Reglema, som ihuvudsak är oförändrade sedan tillkomst, har i olika sammanhangkritiserats för att vålla problem i tillämpningen. Uppdraget skall redovisassenast . I den nämnda propositionen behandlas ocksårestriktioner vid häktning och vissa andra frågor som tegits upp idepartementspromemorian Häktedes gemensamhet med omväriden (Ds 1992:8). Enligtförslaget i propositionen skall domstol pröva om häktede skall få åläggas restriktioneri kontaktema med omvärlden. Även i denna del har propositionen antegits avriksdagen. Det är enligt regeringens mening angeläget att seöver regler om hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning i belysning av den ytterst snabba tekniska utveckling som ägermm på tele- onuådet och atttelemarknaden har öppnats för fler operatörer genom den Prop. 1993/94:100 nyatelelagen (1993:597). Regeringen överväger att tillsätte en Bilaga 3utredning av dessa frågon En sådan utredning bör föregå ett ställningstegandetill den fortsatte beredningen av frågoma om en lagreglering av hemlig tekniskavlyssning och om användning av övervakningskameror i brottsutredandeverksamhet, två frågor som behandlas av i dess slutbetänkande(SOU 1990:51). De har också behandlats i justitieutskottets betänkande bet.1993/94:JuU4. Också frågan om en eventuell permanentning av lagen (1952:98) medsärskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål aktualiseras isammanhanget (jfr prop. 1993/94:14 s. 6). I tidigare budgetpropositioner har problematikenkring massmediabe-vakningen av uppmärksammade rättegångar tegits upp. Dethandlar bl.a. om direktsändningar i radio och bandinspelningar vid rättegången.Det är här fråga om svåra avvägningar mellan å ena sidan principen omoffentlighet vid domstol och allmänhetens intresse av information och å andrasidan intresset av att utredningen i målet blir den bäste möjliga och hänsynentill olika personers integritet. Enligt regeringens mening behöver dessafrågor beredas vidare, bl.a med beaktende av möjligheten att utnyttjavideoteknik vid domstolsförhandlingar, t.ex. vid bevisupptegning-an När det gäller frågan om anonymitet för parter ochvittnen i samband med rättegångar redovisades i förra årets budgetpropositionatt det inte är möjligt att genomföra några principiella förändringar påonuådet men att det kan finnas utrymme för vissa justeringar för att förbättrasituationen för de inblandade och att dessa frågor övervägdes inom Justitiedepartementet.Frågan har behandlats i en departementspromemoria Brottsoffren i blickpunkten(Ds 1993:29), jfr avsnitt 5.3.4, och i en nyligen besluted lagrådsremissföreslås på gmndval av förslag i promemorian vissa ändringar irättegångsbalken som syfter till att olika uppgifter om målsägande ochvittnen, bl.a. adress, inte i onödan skall röjas för den tilltelade. En särskild utredare fick i uppdrag attutreda möjlighetema att i svensk rätt införa regler om gmpptelan. Syftet medutredningen är att förbättra möjlighetema att i domstol driva anspråk som ärgemensamma eller likartede för en större gmpp människor Enligt direktiven (din1991:59) skall frågan särskilt övervägas för konsument- och miljörättsområdena.Utredaren kommer också att behandla gmpptelan när det gällerjämställdhetsfrågon Också lagen (1929:145) om skiljemän är föremål föröversyn på gmndval av bl.a. en framställning från sedan regeringen beslutet att tillsätte ensärskild utredare. Utredaren skall också undersöka om det finns brister i rättsskyddetpå skiljedomsonuådet och överväga om förfarandereglema för de allmännadomstolama kan ändras så att rättegång i domstol blir ett mera slagkraftigtaltemativ till skiljeförferande (din 1992:22). Översynen av skiljemannalagenredovisas i ett delbetänkande . Uppdraget skall avslutes . Ettflertel olika delgivningsfrågor är akUiella. har Prop.1993/94:100 på regeringens uppdrag utvärderat årsdelgivningsreformer. Bilaga 3 då bl.a. regler om förenklad delgivning infördes.Undersökningen tyder på att reglema på det stora hela fungerartillfredsställande men en del uppslag till förändringar förs fram. Dessa kommernu att beredas vidare tillsammans med vissa andra förslag till förbättringar pådelgivningsom-rådet som har framförts av olika myndigheter och organisationenEn praktiskt viktig reform trädde i kraft . Då infördes möjlighetertill kungörelsedelgivning med juridiska personer som saknar registreradbehörig ställföreträdare. På rättshjälpsområdet har omfettande förändringarav såväl materiell som organisatorisk natur ägt mm . Många av delagändringar som har genomförts sedan rättshjälpsreformen trädde i kraft harsyftet till att minska stetens kostnader för rättshjälpen. Den senaste reformengenomfördes (jfr prop. 1992/93:109) då rätts-hjälpsavgiftemahöjdes. Reformema har varit kostnadsdämpande, framför allt när det gäller denallmänna rättshjälpen. Reformema har dock inte på något avgörande sätt kunnatbromsa ökningama av stetens kostnader för rättshjälpen i stort. Mot dennabakgmnd gav regeringen dels i uppdrag attse över beräkningsgmndema för fastställande av timkostnadsnorm m m., dels ensärskild utredare i uppdrag att göra en mer genomgripande översyn avrättshjälpslagen och då särskilt villkoren för och omfattningen av rättshjälpen(din 1993:77). Det senare uppdraget omfatter också regleringen av ersättningentill biträden enligt rättshjälpslagen och offentliga försvarare, den allmännarättshjälpens förhållande till rättsskyddsföräkringar och olikaorganisatoriska frågon En särskild fråga för utredaren är att undersökamöjlighetema att överföra rättshjälpslagens reglering av offentliga biträdentill den materiella lagstiftning där de aktuella ärendekategoriema regleras.Riksrevisionsverket redovisade sitt uppdrag Rapporten har överlämnatstill för att beaktes i dess arbete (jfr avsnittet underanslaget Fl. Den differentierade timkostnadsnorm sominfördes ersattes med en gemensam norm. Det bör i dette sammanhang nämnas att regeringenunder har föreslagit vissa lagändringar som bl.a. berörrättshjälpslagen och som innebär ett förbättrat rättsligt bistånd till offerför brott som begås utomlands (jfr avsnitt 5.4.4). 1993/94:100 Bilaga 3 -En skuldsaneringslag införs. -förslag till lagom företegsrekonstmk-tion bereds. -Utsökningsbalken ses över. (Ju 1988:2) lade fram delbetänk-andet Skuldsaneringslag (SOU1990:74). Där föreslås att det införs en möjlighet för fysiska personer medövermäktig skuldbörda att få skulder helt eller delvis avskrivna efter beslutav domstol. Efter remissbehandling har olika konsekvenser av förslaget, främstorganisatoriska och kostnadsmässiga frågor, övervägts inom regeringskansliet.Sedan i ett tillkännagivande förordat att regeringenuterbeter ett förslag till skuldsaneringslag (bet. 1992/93 :LU49) harregeringen i dagama till Lagrådet överlämnat ett förslag till en sådan lag.Förslaget som i stora delar bygger på förslag har ienlighet med uttelanden delvis utformats i belysning av den ordningför skuldsanering som gäller i . Det innebär bl.a. attskuldsaneringssystemet enligt förslaget har inslag av såväl frivillighet somtvångsmässighet, med en sterk tonvikt på frivilliga lösningar, varvid bl.a.kommunala instenser skall kunna bidra med råd och anvisningar Om gäldenäreninte själv kan träffa en uppgörelse om en skuldsanering med sina borgenärer,skall han eller hon enligt förslaget kunna ansöka om en lagreglerad, men fortfarandefrivillig, skuldsanering hos kronofogdemyndigheten. Om en sådan inte kanuppnås, skall gäldenären i siste hand kunna få till stånd en tvångsmässigskuldsanering genom ett beslut av allmän domstol. föreslår i sitt slutbetänkandeLag om företegs-rekonstmktion (SOU 1992:113) att ett nyttrekonstmktionsförfarande för företeg i kris införs och att vissa ändringar iförmånsrättslagen görs. Betänkandet behandlar också frågan om lönegarantinsinverkan på konkurrensen mellan företeg. Betänkandet har remissbehandlats ochförslagen bereds nu vidare inom med sikte på att enproposition skall kunna avlämnas . Vissa intemationella frågor på konkursrättensområde har övervägts av en särskild utredare. Betänkandet om vissaintemationella insolvensfrågor (SOU 1992:78) som avlämnades under hösten 1992innehåller bl.a. förslag om att med vissa reservationer skall anslutesig till Europeiska konvention om vissa intemationella aspekter påkonkurser och förslag till den lagstiftning som krävs för ändamålet.Betänkandet har remissbehandlats och förslagen bereds nu vidare inomJustitiedepartementet. Utsökningsbalken är föremål för en översyn, iförste hand på gmndval av förslag från . En förste delrapporthar föranlett vissa lagändringar (se prop. 1990/91:126). En andra delrapport,liksom en slutrapport, har lett tillvissa lagförslag (se bl.a. prop. 1993/94:50). 1993/94:100 riga förslag bereds vidare inom . Enligt förslag om att inrätte ettcentralt konkursregister för hela landet skall uppgifter om ställföreträdareför juridiska personer, som försatts i konkurs och för vilka offentligt ackordbeslufets, föras in i utsökningsregistret. Härjämte föreslås att uppgift omkonkurs-förvaltere skall registreras i utsökningsregistret.