prop · GH03195 · 1993-12-31 00:00:00 — I syfte att göra de nordiska sjölagarna innehållsmässigtså lika som möjligt anser jag i likhet med utredningen att det svenskasjövärdighetsbegreppet bör anpassas till den danska och norska metodiken.Detta innebär att sjövärdighetsbegreppet inte längre blir något absolut ellerenhetligt begrepp. Sjövärdigheten blir i sjölagens mening relativ ochbestämningen av begreppet måste fortsättningsvis göras utifrån det sammanhangeller den avtalstyp det är fråga om. Den ändrade terminologin innebär dockingen materiell förändring med avseende på redarens skyldigheter. Den nya terminologin innebär att konsekvensändringar måstegöras i olika delar i sjölagen där regler rörande sjövärdighet förekommer.Sjövärdighetsbegreppet på säkerhetslagstiftningens område berörs dock inte. Mittrörslag: Beloppen som begränsar bortfraktarens ersättningsansvar förpassagerare och resgods höjs så att de kommer i nivå med de begränsningsbeloppsom fastställts tilläggsprotokoll till Aténkonventionen. Skälenför mitt förslag: Bestämmelser om befordran av passagera- Prop. 1993/94:195 reoch resgods finns i 6 kap. sjölag. Bestämmelsema fick sin nuvarandelydelse . De är inte konventionsbundna men överensstämmer i mycket storadelar med Aténkonvention om befordran av passagerare och resgods tillsjöss. Ett väsentligt undantag gäller de belopp som begränsar t)ortfraktarensersättningsansvar. Dessa belopp är i sjölagen betydligt högre än de belopp somkonventionen föreskriver. När de nuvarande bestämmelsema om passagerarbefordranantogs övervägdes frågan om skulle tillträda Aténkonventionen. Främstpå gmnd av konventionens låga begränsningsbelopp valde emellertid , ilikhet med , och , att stå utanför konventionen (prop.1982/83:159 s. 84). Det betonades dock att detta ställningstagande inte fickinnebära att skulle avstå från att tillträdakonventionen. Denna har tillträtts av 13 stater och trädde i kraft år1987. Vid en diplomatkonferens i antogsett tilläggsprotokoll till Aténkonventionen. Genom protokollet höjdes begränsningsbeloppentill en nivå som väsentligt överstiger de belopp som gäller enligt nuvarandesvenska regler. Tilläggsprotokollet har ännu inte trätt i kraft. harendast tillträtt protokollet; för ett ikraftträdande krävs att 10stater ansluter sig. Som en följd av tilläggsprotokollet inleddes ett nordisktsamarbete i syfte att utreda kvarstående skillnader mellan bestämmelsema iAténkonventionen i dess reviderade form och reglema i de nordiska sjölagamainför ett eventuellt tillträde till den reviderade konventionen. Som underlagför svenska ställningstaganden remissbehandlades rapportfrån diplomatkonferensen. Flera instanser, däribland ,och ångfartygs assuransförening (the Swedish Club), ställde sig positiva till protokoUet medanSjöfartsverket och ansåg att även tilläggsprotokollets begränsningsbeloppblivit för låga. (Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendetJustitiedepartementet dnr 90-385). inträffade brand ombord påpassagerarfartyget i trafik mellan och , som krävde 158 människoliv, väckte vissa principiella frågor omansvaret vid passagerarbefordran. Det norska har därförpåbörjat en utredning rörande möjlighetema att införa en obligatoriskolycksförsäkring altemativt ett strikt ansvar i kombination med en obligatoriskansvarsförsäkring. Frågan om de nordiska ländema skall tillträdaAténkonventionen i dess reviderade form har efter olyckan med Scandinavian Står disku terats ytterligare vid skilda möten med företrädare för de respektive departementen. Vid ett sådant möte enades man om att i avvaktan på resultatet av de utredningar och överväganden som har berörts ovan undersöka möjligheten att som ett första steg höja - begränsningsbeloppen i de nordiska sjölagama så att dekommer i nivå med dem som föreskrivs i tilläggsprotokollet. Enighet har numera uppnåtts om höjningar som innebär attbegräns- Prop. 1993/94:195 ningsbeloppet vid personskada höjs från 100. (XX}särskilda dragningsrätter (SDR) till 175.000 SDR för varje passagerare (en SDRmotsvarar ), att begränsningsbeloppet vid försening avpassagerare höjs från 2.000 SDR till 4.150 SDR för varje passagerare samt attbegränsningsbeloppet vid skada på eller förlust eller försening av resgods höjsfrån 1.300 SDR till 1.800 SDR för varje passagerare i fråga om handresgods,från 5.000 SDR till 6.750 SDR för varje passagerare i fråga om dyrbarheter sombortfraktaren har tagit emot för säker förvaring, från 8.000 SDR till 10.000SDR för varje fordon och från 2.000 SDR till 2.700 SDR för varje passagerare ifråga om annat resgods. I har ändringsförslagen antagits (nr 102). Enligt vad jag inhämtat avser man att även i och Finlandinföra motsvarande begränsningsbelopp. Flertalet svenska remissinstanser har inte haft något attinvända mot att motsvarande ändringar även görs i de svenska reglema som ettförsta lagstiftningssteg. Mot bakgmnd av det anförda förordar jag därför attbegränsningsbeloppen i den nya sjölagen i berörda avseenden bestäms till deangivna beloppen i avvaktan på ett slutligt ställningstagande i frågan om ettsvenskt tillträde till Aténkonventionen. 3.5 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Som jag har berört kommer det att föreslås nyasjölagar med i stort sett samma stmktur i , , och Sverige.På sätt som är vanligt när det gäller ny sjörättslig lagstiftning bör ' lagamaträda i kraft . I har en proposition lagts fram under december1993 och i och avser man att lägga fram propositioner under våren1994. Den nya lagstiftningen skulle därför kunna träda i kraft eller därefter. Med hänsyn till vad jag nu haranfört bör det överlämnas åt regeringen att närmare bestämma dagen förikraftträdandet. Den nya sjölagen ersätter dels sjölag, dels lagen(1993:103) om kvarstad på fartyg i intemationeUa rättsförhållanden, varfördessa lagar skall upphävas i samband med ikraftträdandet. Ett flertalövergångsbestämmelser till tidigare ändringar i sjölagen kommer emellertidfortfarande att ha betydelse efter det att den nya lagstiftningen trätt ikraft. Det kan inte heller uteslutas att detta även gällerövergångsbestämmelsen i kvarstadslagen. Undantag för tidigare givna övergångsreglermåste därför göras i tillämpliga delar. Det föreslås beträffande ett flertal lagar atthänvisningar till olika bestämmelser i sjölagen skall bytas ut mot hänvisningar till motsva rande bestämmelser i den nya sjölagen. Emellertid kan det finnas andra lagar som innehåller en hänvisning till den gamla lagen. Likaså finns förordningar eller andra författningar som under en över- " gångstid kommer att innehålla sådana hänvisningar. I dessafall gäller att de nya bestämmelsema skall tillämpas om de ersatt äldre be- I kapitlen om godsbefordran finns flera bestämmelser sominnebär en viss skärpning av godsansvaret i förhållande till tidigare lag. Medhänsyn härtill samt till att avtal rörande godsbefordran ofta avser längretidsperioder bör äldre bestämmelser gälla för avtal som har ingåtts föreikraftträdandet. Om ett konossement utfärdas enligt ett sådant avtal men efterikraftträdandet skall dock de nya bestämmelsema alltid tillämpas påförhållandet till tredje man som innehar konossementet. I fråga om avtal om passagerarbefordran bör de äldrebestämmelserna gälla endast i fall då den händelse som ansvarigheten gmndas påhar inträffat före ikraftträdandet även om avtalet har ingåtts . Bestämmelsema i kapitlen 4 och 21 om kvarstad respektiveom laga domstol i sjörättsmål m.m. bör enligt allmänna principer tillämpas imål som inleds efter ikraftträdandet. Någon uttrycklig föreskrift om dettabehövs inte. 3.6 Kostnader och resursbehov Den nya sjölagen kommer inte att medföra några störrekostnadsökningar för den svenska sjöfarten. Visserligen kan de höjda begränsningsbeloppenvid passagerarbefordran innebära något ökade utgifter för försäkringar om detvisar sig att ersättningsutbetalningama skulle öka men kostnadema bedöms ändåsom marginella. Samma bedömning gör man i de övriga nordiska ländema. Likaså på godsbefordringsområdet bör kostnadsökningama blimarginella genom att nuvarande ansvarssystem i stort sett behålls tills vidare.Här begränsas ökningen främst till vissa initialkostnader avseende översyn avstandardavtal och information inom näringen om de nya reglema. Att sjölagensbestämmelser om godsbefordran anpassas till modema förhållanden bör annars varatill avsevärd nytta för svensk sjöfart. Införandet av en ny sjölag medför ett visstinformationsbehov också från det allmännas sida, vilket dock kan tillgodosesinom ramen för befintliga anslag. I övrigt finns inte anledning att räkna medatt den nya lagstiftningen kommer att medföra andra kostnader för det allmännasom bör beaktas i detta sammanhang. I enlighet med vad jag nu har anfört har det inomJustitiedepartementet upprättats förslag till 2.lag om ändringi utsökningsbalken (1981:774), 1.lag om ändringi lagen (1914:45) om kommission, Prop.1993/94:195 2.lag om ändringi lagen (1927:77) om försäkringsavtal, 3.lag om ändringi lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåva, 4.lag om ändringi lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om firaktfart med svenska fartyg, 5.lag om ändringi luftfartslagen (1957:297), 6.lag om ändringi lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m., 7.lag om ändringi sjöarbetstidslagen (1970:105), 10. lag om ändring i förmånsrättslagen(1970:979), 11. lag om ändring i sjömanslagen (1973:282), 12. lag om ändring i lagen (1973:1198)om ansvarighet för oljeskada tUl sjöss, 13. lag om ändring i lagen (1979:377)om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m., 14. lag om ändring i lagen (1980:424)om åtgärder mot vattenförorening från fartyg, 15. lag om ändring i lagen (1981:6) omkonkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land, 16. lag om ändring i mönstringslagen(1983:929), 17. lag om ändring i lagen (1983:1015)med anledning av tillträde till konventionen om enuppförandekod för linjekonferenser, 18. lag om ändring i lagen (1984:404)om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, 19. lag om ändring i lagen (1986:371)om flyttning av fartyg i aUmän hamn, 20. lag om ändring ifartygssäkerhetslagen (1988:49), 21. lag om ändring i lagen (1992:1672)om paketresor. Förslag6, 7, 9, 11, 14, 16, 17, 19 och 20 har upprättats i samråd med chefen förKommunikationsdepartementet och förslag 18 har upprättats i samråd medstatsrådet . 5.1 Förslaget till sjölag 5.1.1 1 kap. Om fartyg 1-8 §§ Nationalitet Ettfartyg anses som svenskt och är berättigat att föra svensk flagg, om det tillmer än hälften ägs av svensk medborgare eller svensk juridisk person.Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. fär medge attäven annat fartyg, vars drift står under avgörande svenskt inflytande ellervars ägare har fast hemvist i , skall anses som svenskt och varaberättigat att föra svensk flagg. Regeringenfår meddela föreskrifter om nationalitetshandlingar för svenska fartyg och fårdärvid bestämma vad som skall iakttas med sådana handlingar samt förbjuda attregistreringspliktigt fartyg hålls i drift utan gäUande nationalitetshandling. Fartyg,vars skrov har en största längd av och en största bredd avminst , betecknas skepp. Annat fartyg kallas båt. Översvenska skepp förs ett skeppsregister. Över vissa båtar förs ett båtregisterenligt bestämmelsema i lagen (1979:377) om registrering av båtar föryrkesmässig sjöfart m.m. Över skepp under byggnad i förs ettskeppsbyggnadsregister. ,båtregistret och skeppsbyggnadsregistret förs av den myndighet som regeringenbestämmer (registermyndigheten). förestås av en lagfareninskrivningsdomare. Efter regeringens förordnande får registren föras medanvändning av automatisk databehandling. Tillfartyg med dess skrov och styrinrättning hör fast inredning och annan tillstadigvarande bmk för fartyget ägnad utmstning samt sådana reservdelar somvaraktigt förvaras ombord, allt i den mån fartyget är försett därmed ifartygsägarens intresse. Utmstningför radiosamband eller navigering räknas dock inte som tillbehör, om dentillhör någon annan än fartygsägaren eller om någon annan än fartygsägaren harrätt till utmstningen på gmnd av äganderättsförbehåll eller villkor som är attjämställa med sådant förbehåll. 4 § Prop. Bestämmelsema i 3 § skall också tillämpas i fråga omfartyg under byggnad. Därvid anses ett registrerat skeppsbygge vara försettäven med material, maskineri och annan utmstning som finns på tillverkarensområde och som genom märkning eller på annat sätt otvetydigt framstår somavsedd att införlivas med skeppet. Rätt till tillbehör till fartyg eller till fartyg underbyggnad fär inte göras gällande särskilt. Detta gäller även i förhållande tillfartygets eller byggets ägare. överlåtelse av utmstning som utgör tillbehör till fartygeller till fartyg under byggnad gäller inte i något fall mot tredje man förränutmstningen har skilts från fartyget eller bygget så att detta kananses vara försett med utmstningen. Ett skepp som förs in i skeppsregistret skall ha ett namn.Namnet bestäms av ägaren. E)et skall tydligt skilja sig från andra skeppsnamn iregistret och fär inte göra intrång i ett särpräglat namnskick, som används aven annan skeppsägare. får förelägga ägaren att inom en visstid bestämma ett namn som uppfyUer kraven i första stycket. I föreläggandetfär vite sättas ut. Namnet får ändras endast om skeppet eller större andel iskeppet än hälften övergår till en ny ägare eller om det finns särskilda skälför det. Ett svenskt fartyg skall ha en hemort i . Om en hemort inte har anmälts till registermyndigheten,anses fartygets hemort vara den ort i där ägaren har sitt hemvist,eller , om han saknar hemvist här eller fartyget ägs av flera. Ett fartyg som förs in i skepps- eller båtregistret skallha en igenkänningssignal. För skepp utgörs denna av signalbokstäver samt förbåtar av signalbokstäver och siffror. Beteckningen för ett fartygsidentifiering skall såvitt möjligt stämma överens med igenkänningssignalen. Regeringenmeddelar närmare föreskrifter om identifiering och får därvid bestämma ommärkning av registrerade fartyg, deras båtar och redskap samt förbjuda attregistrerat fartyg hålls i drift utan föreskriven märkning. De förstaåtta paragrafema i 1 kap. överensstämmer i sak med 1-8 §§ sjölag.Endast språkliga ändringar har gjorts. Sjövärdighet m.m. Prop. Ettfartyg skall, när det hålls i drift, vara sjövärdigt, vari också innefattas attdet är försett med nödvändiga anordningar till förebyggande av ohälsa ocholycksfall, bemannat på betryggande sätt, tillräckligt provianterat och utmstatsamt så lastat eller barlastat att säkerheten för fartyg, liv eller gods inteäventyras. Omsäkerheten på fartyg finns särskilda bestämmelser. (jft[9] § i utredningens förslag) Dennya lydelsen av paragrafen innebär som närmare utvecklats i den allmännamotiveringen under avsnitt 3.4.1 ingen saklig ändring utan är endast enanpassning till ett nytt relativt sjövärdighetsbegrepp inom sjölagen.Sjövärdighetsbegreppet på säkerhetslagstiftningens område berörs inte. Paragrafenhar avfattats enligt Lagrådets förslag. Ettfartyg som skadats skall anses vara icke iståndsättligt inte bara när det äromöjligt att sätta fartyget i stånd eller, om en sådan åtgärd måste vidtas påannan ort, fartyget inte kan föras dit, utan även när fartyget inte är värt attsättas i stånd. Påbegäran av ägaren skall ett fartyg som inte kan sättas i stånd säljas såsomefter utmätning för fordran med bästa rätt. Bestämmelserom besiktning för att fastställa om ett fartyg skall anses kunna sättas i ståndfinns i 18 kap. Paragrafenöverensstämmer i sak med 10 § sjölag. Endast språkliga ändringar hargjorts. 5.1.22 kap. Om skeppsregistrering och inskrivning Ettsvenskt skepp skall vara infört i skeppsregistret. Regeringen kan dock bestämmaatt skepp, som ägs av staten och som är avsett uteslutande för statsändamåloch inte för affärsdrift, inte skall vara infört i registret. Ettskepp som är under byggnad i får föras in i skeppsbyggnadsregistret.Registrering får ske även innan bygget har påbörjats, fömtsatt att det kanidentifieras genom byggnadsnummer, ritning eller på annat betryggande sätt. Ettskepp skall registreras under sin igenkänningssignal. byggeskall registreras under signalbokstäver. Dessa skall tilldelas det fullbordadeskeppet som igenkänningssignal om skeppet förs in i skeppsregistret. Entilldelad registerbeteckning får inte ändras. 2 § Prop. Den som med äganderätt har förvärvat ett skepp som ärregistreringspliktigt i hans hand men inte infört i skeppsregistret skall inomen månad från förvärvet anmäla skeppet för registrering. Om förvärvet harskett under villkor som innefattar äganderättsförbehåll eller är att jämställamed ett sådant förbehåll, skall anmälan göras inom en månad från det attvillkoret upphörde att gälla. Ägaren av ett skepp som är svenskt och under byggnad skallanmäla skeppet för registrering i skeppsregistret från det attskeppet blivit sjösatt. kan medge uppskov om det finnssärskilda skäl. Ett skeppsbygge anmäls för registrering av ägaren. Förvärv av skepp eller skeppsbygge skrivs in på gmndval avregistrering enligt 1 §. Inskrivning och därmed sammanhängande införing iskeppsbyggnadsregistret skall föras över till skeppsregistret om bygget försöver dit som skepp. Bestämmelsema i första stycket samt i 4 § och 8-28 §§ omskepp eller skeppsbyggen skall också tillämpas på andelar i sådan egendom. Den som med äganderätt har förvärvat ett skepp eller ettregistrerat skeppsbygge skall inom den tid som anges i 2 § första stycJcet sökainskrivning av sin rätt. Ett skeppsbygge kan dock i stället anmälas föravregistrering enligt 6 §. Den som gör registreringsanmälan enligt 2 § ansesockså söka inskrivning av sin rätt. Ett dödsbo är inte skyldigt att söka inskrivning av sinrätt tiU ett skepp eller ett registrerat skeppsbygge, som har tillhört denavlidne, i annat fall än när boet överlåter egendomen. Sådan inskrivning skallsökas inom en månad från överlåtelsen eller, om bouppteckningen då inte harregistrerats, från registreringen av denna. En make som har tillskiftats ettskepp eller ett registrerat skeppsbygge vid bodelning är skyldig att sökainskrivning av sin rätt endast om egendomen tidigare tillhörde den andra maken. Den som har förvärvat ett skepp eller skeppsbygge undervillkor som innefattar äganderättsförbehåll eller är att jämställa med ettsådant förbehåll har rätt till inskrivning av sin villkorliga äganderätt. Omförvärvaren förlorar sin rätt till egendomen på gmnd av att villkoret görsgällande, skall inskrivningen avföras ur registret på ansökan av överlåtareneller förvärvaren. övergår i fall som avses i tredje stycket förvärvarenseller överlåtarens rätt till någon annan, skall vad som sägs där och vad som iövrigt föreskrivs i detta kapitel om inskrivning av förvärv och verkan däravtillämpas. Genom inskrivning i skeppsregistret kan ett skeppsnamn somtydligt skiljer sig från andra skeppsnamn i registret på ansökan förbehållas den som har behov av det. Om flera söker inskrivning av förbehåll om skeppsnamn på samma inskrivningsdag och namnen inte tydligt 1 skiljer sig från varandra, skall registermyndigheten besluta om företräde efter vad som är skäligt. Inskrivningav förbehåll om skeppsnamn skall avföras ur registret Prop. 1993/94:195 närett skepp har registrerats med det namnet. Detta gäller också om den som harbeviljats inskrivningen eller hans rättsinnehavare begär det eller om namnetinte har tagits i bmk för ett registrerat skepp. 6§ Ett registrerat skepp skall avregistreras om det 1.förolyckats,huggits upp eller annars förstörts, 2.försvunnit ellerövergetts till sjöss och sedan inte hörts av , 3.upphört attvara svenskt, eller 4.på gmnd avombyggnad eller annan sådan ändring upphört att vara skepp eller, utan attändring inträtt, inte anses utgöra skepp. Ett registrerat skeppsbygge skall avregistreras om det somskepp förs över till skeppsregistret eller ägaren anmäler bygget för avregistrering.Dessutom har första stycket 4 motsvarande tillämpning i fråga om skeppsbyggen. 1 fall som avses i första stycket eller andra stycketandra meningen skall ägaren inom en månad anmäla egendomen för avregistreringhos registermyndigheten. Om ett skepp till följd av överlåtelse har upphört attvara svenskt, svarar den tidigare ägaren jämte förvärvaren för att anmälangörs. Om ett skepp som skall avregistreras enligt 6 § förstastycket 3 ägs av flera och skeppet kan bevaras som svenskt genom att delägareutövar sin rätt enligt 5 kap. 13 eller 16 § mot meddelagare, fär det inteavföras ur skeppsregistret så länge sådan rätt kan utövas. Bevaras skeppet somsvenskt, skall det inte avföras ur registret. I stället skall det förvärvskrivas in som föranlett anmälan för avregistrering. Gäller inteckning i ett skepp eller skeppsbygge som skallavregistreras, fär egendomen inte avföras ur registret förrän borgenär, förvars fordran pantbrev på gmnd av inteckningen utgör säkerhet, ger in pantbrevetoch skriftligen samtycker till åtgärden. Ett skeppsbygge fär dock avregistreras för att föras övertill skeppsregistret utan samtycke enligt andra stycket. För avregistrering avett skepp enligt 6 § första stycket 4 eller av ett skeppsbygge enligt 6 § andrastycket andra meningen fordras inte heller samtycke av en inteckningsborgenärsom inte har sökt betalning ur egendomen inom en månad från det att registermyndighetenunderrättat honom om avregistreringsgmnden. Verkan av registrering och inskrivning Trots att registrering eller inskrivning har skett färprövas om den registrerade egendomen är av det slag som fömtsätts för åtgärden. Fråga om ett förvärv, som ligger tiU gmnd för inskrivningeller avregistrering, är ogiltigt eller inte kan göras gällandeeller om inskrivningen eller avregistreringen av annat skäl kränker någonsrätt, får prövas trots att åtgärden vidtagits. 9 § Prop. 1993/94:195 Om ett skepp eller skeppsbygge har överlåtits och inskrivning har sökts för förvärvet, fär egendomen efter utgången av deninskrivningsdag då ansökningen gjordes inte tas i anspråk för en annan fordranmot överlåtaren än sådan som är förenad med panträtt eller retentionsrätt iegendomen. Om ett skepp eller skeppsbygge har förvärvats genomöverlåtelse från någon som inte var rätt ägare, skall förvärvet ändå gälla, omöverlåtarens åtkomst var inskriven när egendomen överläts och förvärvaren söktinskrivning och därvid varken insett eller bort inse att överlåtaren inte varrätt ägare. Detsamma gäller förvärv genom överlåtelse från någon som var rättägare men som på gmnd av förvärvsvillkor saknade rätt att förfoga överegendomen genom överlåtelsen. Godtrosförvärv inträder dock inte, om det på sammainskrivningsdag som inskrivning söks för förvärvet tas upp ett ärende ominskrivning eller annan införing i registret av omständighet, varav bristen iöverlåtarens förfoganderätt beror, eller om anteckning i registret, att talanväckts om hävning eller återgång av förvärv av egendomen eller om bättre rätttill egendomen. Om förvärv genom exekutiv försäljning finns särskildabestämmelser. Talan om bättre rätt till ett skepp eller skeppsbygge kanmed laga verkan riktas mot den som senast beviljats eller sökt inskrivning fSrsitt förvärv, även om denne före talans väckande överlåtit egendomen till någonannan. Den till vilken överlåtelsen skett har i rättegången samma ställning somom överlåtelsen skett under rättegången. Första stycket skall också tillämpas när någon vill sökabetalning ur skepp eller skeppsbygge för fordran som är förenad med panträtteller retentionsrätt i egendomen. Om en tvist som rör äganderätten är antecknadi registret, kan talan om betalning i stället riktas mot den som inneharskeppet eller bygget med äganderättsanspråk. Den rättsverkan som en sökt eller beviljad inskrivningmedför enligt 9 och 10 §§ består även efter avregistrering. Den rättsverkan som en ansökan om inskrivning medförenligt 9 och 10 §§ förfaller om ansökningen avslås. Bestämmelsema i 9 - 11 §§ och i denna paragraf omrättsverkan av en inskrivningsansökan skall också tillämpas i fråga om anmälanför avregistrering med anledning av förvärv.