prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Deåterkommande kostnadskrisema har haft två effekter, dels har de minst lönsamma,men ofta de mest arbetskraftsintensiva produktionsanläggningamatvingats slå igen, dels har rationaliseringsinvesteringar drivits fram alltförstarkt. Det senare innebär att maskiner ersatt människor i snabb takt som ettsätt för företagen att höja produktiviteten i takt med kostnadslägetsförsämring. En av flera fömtsättningar för att vi skall ökasysselsättningen är att de investeringar som genomförs i högregrad blir av typen expansionsinvesteringar,dvs. investeringar som bygger på ökad syssel- Prop. 1993/94:100 sättning av såväl människor som maskiner, byggnader etc. Bilaga1 Medan kapitalstocken i näringslivet minskade ibörjan av dvs. investeringama var lägre än kapitalförslitningen börjar produktionskapaciteten att byggas ut. Fömtsättningama fören kraftig och uthållig investeringsutveckling är också gynnsamma. Produktivitetsökningenoch deprecieringen av kronan kombinerad med måttliga löneökningar medför ensnabb lönsamhetsförbättring. Därtill kommer sänkningen av skatten för enskildanäringsidkare samt slopandet av dubbelbeskattningen av aktieutdelningar.Tillsammans underlättar detta på ett väsentligt sätt företagens möjligheter attfinansiera den nödvändiga expansionen av näringslivets produktion. Attskuldsaneringsprocessen varit relativt snabb i bör också successivt ökautbudet av lokalt kapital, som är av stor betydelse för små- och medelstoraföretag utan direkt kontakt med intemationella kapitalmarknader. Den utveckling av näringslivets investeringar somfömtses med utgångspunkt i dessa gynnsamma fömtsättningarinnebär en nödvändig ökning av näringslivets produktionskapacitet och måste för att den målsatta tillväxten skall kunna uppnås följas av fortsatt växandeinvesteringar under ytterligare år för att arbetslösheten under 1990-taletskall minst halveras. Små-och medelstora företag är särskilt viktiga för att generera ny sysselsättning inäringslivet. Småföretagens andel av de nya jobben har ökat i såväl somi andra länder . Sju av tio nya arbetstillfällen(netto) skapas inom företag med färre än 200 anställda. De mindre företagen ochnyetableringama spelar också en viktig roll för dynamiken i näringslivet ochför att tillväxten sker i regional balans. Ett vitalt nyföretagande driver påfömyelsen av näringslivet genom egen växt och genom att tvinga större företagtill förnyelse genom samarbete med eller genom förvärv av mindre företag. Ettflertal studier indikerar att innovationsbenägenheten är högre i nya än ietablerade företag. I bidrog tillväxten i existerandesmåföretag åren 1985-89 med fler nya arbetstillfällen än nyetableringama. förblir naturligtvis små. Det är deras stora antal som göratt deras bidrag till totala sysselsättningen är så betydelsefullt (se SOU1993:16, bilaga 18). 1 har vi intemationellt sett en låg andelsysselsatta i medelstora företag. Anledningama har undersökts i flera studier.De pekar på problem med finansieringen liksom med skattesystemets ocharbetsrättens utformning. Regeringen har genom olika åtgärder sökt hävaårtiondens diskrimini-nering av de mindre företagen bl.a. genom ändringar i dentidigare storföretagsanpassade skatte- och selektiva stödpolitiken ocharbetsrätten (LAS och MBL). Ett ambitiöst avregleringsprogram skall ligga tillgmnd Dämtöver har förmögenhetsskatten på Prop.1993/94:100 arbetande kapital avskaffats, lättnader införts i beskattningen avegenföre- Bilaga 1 tagare och nyföretagandet stimulerats genom den nyamöjligheten att kvitta underskott mot tjänsteinkomster. är ett av världens ledande uppfinnarländer.Samtidigt finns uppgifter som tyder på att uppfinningama under flera decennieri alltför liten utsträckning lett till produktion, och därmed nya jobb, iSverige. De förbättringar som regeringen genomfört på skattepolitikens områdebetyder mycket för att skapa bättre fömtsättningar för småföretagande. Dämtöverkrävs andra åtgärder för att skapa ett gott innovationsklimat. De som ärberedda att ta risker för att utveckla nya produkter och företag de somfinner egna vägar och lösningar måste erbjudas bättre villkor. I den framlagda (SOU1993:84) framförs en rad förslag för att förbättra innovationsklimatet i vårtland. Förslagen spänner över ett vitt fält och inkluderar förslag till båderättsliga och ekonomiska förbättringar för innovatörer. Regeringen avser attåterkomma med en proposition om innovationsfrämjande åtgärder. I bereds också en proposition pågmndval av utredningen om förändringar i lönegarantisystemet (SOU 1993:96).Utredaren föreslår regeländringar som beräknas resultera i en besparing på ca 1miljard kronor , men har även effekter som inte syns i statsbudgeten,t.ex. en bättre konkurrenssituation för den överväldigande majoriteten avhederliga företagare. Småföretagandet är inte bara en föratsättning förökad sysselsättning utan är också avgörande för att sysselsättningsökningenskall spridas över hela landet. Ett centralt inslag i tillväxtpolitiken ärockså att tillvarata landsbygdens produktionsresurser. En god regionalfördelning av företagandet minskar risken för överhettning i ekonomin ochbidrar till att arbetslösheten sänks utan att lönema därför accelererar.Dynamiska små och medelstora företag är nödvändiga för att säkra att tillväxtenoch sysselsättningsökningen inte leder till oönskad koncentration av de nyariktiga jobben utan att de växer fram över hela landet och bidrar till regionalbalans. Ekonomisktillväxt är förändring. Vissa delar av ekonomin sektorer, branscher, företag expanderar medan andra stagnerar eller minskar. Som redovisats ovan ärregeringens ekonomiska politik en samlad strategi för att genom god ochuthållig tillväxt bygga en stabil gmnd för välfärden och sysselsättningen.Därmed skapas fömtsättningar för nya riktiga jobb och fillförlifligatrygghetssystem. Utan en sådan politik får vi leva med en för varaktigthög arbetslöshet som riskerar att innebära en mera definitiv utslagning avmånga människor. Utöver de sociala konsekvensema kommer effektema av enbestående svag ekonomisk bas: mänskligt och politiskt smärtsamma nedskämingar i förmånsnivåeroch inskränkningar i kretsen av förmånstagare inte minst för att betala räntorpå den stora statsskuld som följer av en svag ekonomisk utveckling. En sådanutveckling kan förhindras med den här redovisade politiken! 1993/94:100 Bilaga 1 B DET EKONOMISKA LAGET Degmndläggande orsakema till dagens djupa ekonomiska kris i ligger långttillbaka. började ekonomiska utvecklingavvika från den i jämförbara länder. De strakturella problemen växtesuccessivt fram och kostnadsutvecklingen urholkade konkurrenskraften. Tilldetta kommer finanskrisen orsakad av den spekulationsbubbla som uppkom underandra . Diagram 2.1 BNP-tillväxt i , samt ihela OECD-området 1970-1995 y""- 1970 1973 1976 1979 19821985 1988 1991 1994 Anm: 1993 preliminär, 1994 och 1995 prognoser. 2.1 De strukturella problemen Prop. Bilaga 1 har under de en för liten utlands-konkurrerande sektor, särskilt en för litenindustrisektor. Bara under två av har haft blygsammaöverskott i affärerna med utlandet. Villkoren för att bygga upp enindustrisektor har varken varit tillräckligt goda eller tillräckligt stabila.Detta gäller i synnerhet villkoren för de mindre och medelstora företagen ochför nyföretagandet. De offentliga utgiftema har vuxit betydligtsnabbare i än i jämförbara länder. Några transfereringssystem blevefter hand så generösa att de övemtnyttjades och bidrog till såväl högakostnader som dämpad produktivitetsutveckling i näringslivet. Vård-, omsorgs- och utbildningssektoremadominerades av vad som i realiteten var offentliga monopol. Detta ledde tillsämre effektivitet och högre kostnader än nödvändigt och därmed också tillutträngnings-effekter. Expansionen av de offentliga utgiftema ledde tillett högt och stigande skattetryck. Därtill kom en ineffektiv skattestmktur sommedförde snedvridningar i ekonomin. De höga marginalskattema minskade arbetsutbudoch sparande och ledde till orimliga omfördelningar i förmögenhetshänseende.Företagsbeskattningen motverkade i viktiga avseenden dynamik och utveckling inäringslivet, främst i mindre företag. Till de strakturella problemen kan också räknas de olikaregleringar som präglade många sektorer inom den svenskaekonomin, exempelvis bostadsmarknaden. IntemationeUa jämförelser visar attSverige har haft mycket kostsamma regleringar, och att prisnivån som en följddärav legat högt. Regleringama bidrog således till felaktig resursfördelning,sämre effektivitet och höga samhällsekonomiska kostnader. Dessa strakturella problem i ekonomin försvagadesammantaget utvecklingskraften i den svenska ekonomin under 1970- och1980-talen. 2.2 Den kontinuerliga kostnadskrisen Strakturproblemenär starkt sammanvävda med missgrepp i stabiliserings-politiken. Under den första oljekrisen försökteman genom den s.k. överbryggningspolitiken avskärma från följderna avoljekrisen. Detta misslyckades och följden blev en förstärkt kostnadskris. LönebUdningsprocessenhar de senaste två decenniema präglats av kontinuerliga problem. Lönekostnademahar ökat långt utöver det realt tillgängliga utrymmet, vilket har lett till höginflation och successiv urholkning av näringslivets konkurrenskraft. Närkostnadsproblemen har blivit akuta har det i första hand lett tilldevalveringar. Inledningsvis genomfördes devalveringar i syfte att i efterhandrätta till ett snett kostnadsläge. Den sista aktiva devalveringen, 1982 vid detsocialdemokratiska regeringstillträdet, betecknades som offensiv men kom irealiteten att medföra än svårare effekter. 1993/94. Nr 100 Bilaga 1 förmåddealdrig ta till vara de möjliga positiva effekter som skulle kunna uppkomma tillföljd av en devalvering. Denledde i stället till en fortsatt pris - lönespiral och dessutom till atttrycket på strakturomvandling och framtidsinvesteringar minskade inomnäringslivet. Det sammanlagda resultatet blev förödande. Kombinationenav intemationell högkonjunktur och devalveringarna gavett felaktigt intryck av att de ekonomiska problemen var lösta. Enöverhettningssituation byggdes upp. Kredit-marknaden avreglerades före valutaavregleringenoch före skattereformens genomförande. Detta skapade ett drivhusklimat där detblev mer lönande att låna än att spara. En angelägenfinanspolitisk åtstramning uteblev vilket ytterligare förstärkteöverhettningstendensema. Löneroch priser steg kontinuerligt mer i än i jämförbara länder. 1993/94:100 Bilaga 1 Diagram2.2 Inflationen i och OECD-området 1980-1995 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 Anm: 1993 preliminär, 1994 och 1995 prognoser. Denfinanskris som orsakats av spekulationsekonomin senare hälftär en viktig faktor bakom djupet i nedgången i den svenska ekonomin de senasteåren. De tidigare nämnda huvudorsakema har givit en förhållandevis lågtillväxtförmåga. Finanskrisens effekter på ekonomin har medförten krympande produktion. Finanskrisen är inte ett unikt svenskt fenomen menden tycks ha blivit speciellt allvarlig i . Överhettningen i kombinationmed den bristande samordningen i avregleringama skapade ett klimat förutpräglat spekulativa fastighetsköp. Utlåningen till allmänheten ökade med över20 % i följd. En sådan utlåningsökning byggde på förväntningarom ständigt stigande tillgångsvärden. När dessa bröts blev resultatet enfastighets- och därmed bankkris. 1993/94:100 Bilaga 1 Diagram 2.3 Utlåning tiU allmänheten Procent,12 mån. Urspmnget till dagens kris i den finansiella sektomär att den i sig nödvändiga och riktiga avregleringen av kreditmarknaden intekombinerades med en ekonomisk politik som höll nere inflationen och medrimligare marginalskatter som inte gynnade en låneekonomi. Den snabbakreditexpansion som följde bidrog till en exempellös uppgång avfastighetsprisema och vissa andra tillgångsvärden. En klassisk "spekulationsbubbla"växte fram. Farhågomaför ett fullständigt sammanbrott var så stora att regeringen ochriksdagen måste gå in med en generell bankgaranti för att stärkabetalningssystemet. Sjunkande tillgångsvärden och den utlåningsbegränsning somföljde av bankkrisen medförde ett kraftigt ökat sparande och en skuldsanering,vilket minskade efterfrågan i ekonomin. Detprivata finansiella sparandet hos hushåll och företag har ökat medinte av BNP eller . Därmed har deninhemska efterfrågan dragits ner dramatiskt i jämförelse med vad som gällde förnågra år sedan. Överhettningeninom fastighetssektom drev upp aktiviteten och kostnadema för byggverksamhettill ohållbara nivåer. Omsvängningen på fastighetsmarknaden ledde därför tillett lika dramatiskt fall i byggandet. Nedgången i ekonomin i början av1990-talet har således sina rötter i Prop. 1993/94:100 den tidigareutvecklingen. fanns tydliga BUaga 1 tecken påatt produktion och sysselsättning var på väg att sjunka. Den intemationellaavmattningen och oron på valutamarknaderna kom att förstärka detta. Diagram 2.4 Antal sysselsatta 1980-1995 1980 1982 1984 1986 19881990 1992 1994 Anm: 1993 preliminär, 1994 och 1995 prognoser. Källor:Statistiska centralbyrån och . 2.4 Sjunkande produktion, högrearbetslöshet och stigande underskott Den utveckling som redovisats ovan har således lett tilldagens ekonomiska kris. Den sämre tillväxtförmågan har gjort svensk ekonomimer sårbar för intemationella lågkonjunkturer. Den kontinuerliga kostnadskrisenhar lett till förlust av marknadsandelar genom sämre konkurrenskraft och därmedsämre föratsättningar att möta lågkonjunkturer och att utnyttja högkonjunkturer.Finanskrisen slutligen har inneburit ett dramatiskt fall ihemmamarknadsefterfrägan. Sammantaget har detta medfört en kraftigt minskatproduktion. Industriproduktionen sjönk mellan konjunkturtoppen 1989/90 ochbotten 1992 med . Den sjunkande produktionen har efter hand letttill en stigande arbetslöshet. Detta har i sin mr givit stigande kostnader ochhögre utgifter för den offentliga sektom som inkomstema Underskottet inomden offentliga sektom har som följd därav Prop. 1993/94:100 successivt ökat. Diagram 2.5 Industriproduktionen i och EG1982-1995 r:::.... ':r:7:'':n''': r.- .............. A-/ . 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 Anm.3-kvartals glidancie medelvärden. Prognos för fr.o.m. fjärde kvartalet' Källor: , ochFinansdepartementet. 2.5 Att lösa problemen Närväl orsakema till den ekonomiska krisen har identifierats framstår också klartvilka åtgärder som måste vidtas. Strakturproblemen måste lösas, kostnadslägetförbättras uthålligt och finanskrisens verkningar dämpas. Det är mot den bakgmnden regeringen genomfört enrad åtgärder. Reformer i den offentliga sektom syftar till att dels förbättraproduktiviteten och eliminera flaskhalsama vid en produktionsökning, dels tillatt successivt eliminera det strakturella budgetunderskottet. Fulltfinansierade strategiska skattesänkningar minskar skattemas snedvridandeeffekter. Ett exempel är skattereformen, ett annat den av nyligenantagna förändringen av företagsbeskattningen som eliminerar överbeskattningenav det egna kapitalet i näringslivet, ett tredje de skattesänkningar somsyftar till aU förbättra konkurrenskraften, som sänkta arbetsgivaravgifter ochsänkt energiskatt för industrin. Till detta kommer också avregleringar på fleraområden. Genomregeländringar i t.ex. sjukförsäkringen har produktiviteten i Prop.1993/94:100 ekonomin ökat. Detta har tillsammans med de sänktaarbetsgivarav- BUaga 1 giftema och den depreciering av kronan som har ägtram, stärkt konkurrenskraften. Inflationsförväntningarna har kommit ner på ensådan nivå att de tillsammans med de träffade avtalen skapar föratsättningarför en uthållig konkurrenskraftsförbättring. En kraftigt minskad frånvaro påarbetsplatseraa innebär självfallet på kort sikt en ytterligare ansträngningav sysselsättningssituationen, men på lång sikt bättretillväxtförat-sättningar. Finanskrisens effekter dämpas genom åtgärder somgaranterar stabiliteten i betalningssystemet och lindrarskuldanpassningsprocessen. Det senare kan endast åstadkommas genom att en stramfinanspolitik ger utrymme för sänkta räntenivåer. 3 Den internationella utvecklingen 3.1 Den intemationella konjunkturen Återhämtningeni OECD-området fortsätter, men takten i förbättringen är svag.Konjunkturappgången i står på solid gmnd och har pågått i drygt två år.Även i fortsätter återhämtningen. I däremot försvagaskonjunkturen, medan det ekonomiska läget i förefaller hastabiliserats. väntas en BNP-tillväxt på i som helhet. Denstarkaste tillväxten fömtses i och . Svagast väntasutvecklingen bli i västra . beräknas BNP-tillväxten i helaOECD-området öka till . Inflationen väntas förbli låg, under såväl1994 som 1995. I pågår skuldsaneringen i den privata sektomfortfarande vilket tillsammans med den kraftiga apprecieringen av yenen gör attefterfrågan hålls tillbaka. Det är därtill osäkert vilka effektema blir avbeslutade finanspolitiska stimulanspaket. förefaller befinna sig på bottenav konjunkturen. Styrkan och tidpunkten för uppgången är svårbedömd. Den svagautvecklingen i västra beror på återföreningen som medfört högre räntoroch en real uppskrivning av D-marken. Det är oklart om konkurrenskraften ärtillräcklig för att kunna ge någon påtaglig exportuppgång. Hushållensdisponibla inkomster utvecklas svagt, varför den privata konsumtionen kommeratt vara dämpad. Real räntoma i många europeiska länder är fortsatt höga medhänsyn till konjunkturläget, trots att räntoma gradvis har sjunkit. Med detlåga kapacitetsutnyttjandet dröjer det innan lägre räntor får effekt påinvesteringama. Den höga arbetslösheten är det dominerande problemet iflertalet europeiska länder. Delar av fortsätter att vara världsekonominsviktigaste tillväxt-centram. Tillväxttakten ligger kring och till dessa länder väntas öka med . totalaexport 1992 gick till grappen , , och Singapore.I beräknas BNP-tillväxten 1993 till . IÖsteuropa har återhämtningen i stärkts och väntas 1994uppvisa positiv tillväxt . Även i de baltiska ländema ären BNP-uppgång skönjbar . Utvecklingen i är mer osäker.Återhämtningen tycks framför allt visa sig i de länder som prioriteradeliberaliseringar och makroekonomisk stabilisering på ett tidigt stadium. För engod utveckling krävs skapandet av för marknadsekonomin nödvändiga institutionellaföratsättningar i form av ett fungerade rättsväsende, banksystem etc.Privatisering av ländemas näringsliv och upprättande av fungerande finansiellasektorer utgör viktiga delar i reformprocessen. Tillväxten framöver i Östeuropakonuner att vara beroende av ländemas exportmöjligheter varför tillgång tilli-landsmarknader blir en viktig föratsättning. kan regionen, liksomSydostasien, väntas växa i betydelse som avsättningsmarknad när inkomstema idessa länder stiger. 1993/94:100 Bilaga 1 Diagram 3.1 Internationella förutsättningar I I BNP-tillvQxt OECD-totalt | j I Exporimarknadstillväxt för beqrbetade varor \ ]\ Inflation OECD-totqlt 1 Anm. 1993 preliminär, 1994 och 1995 prognoser Källor: OECDoch . Det positiva utfallet av GATT-förhandlingama ärmycket väsentligt för utvecklingen av världsekonomin. Beräkningar utförda av OECD- sekretariatet pekar på attden direkta välfärdsvinsten av avtalet uppgår till Prop. 1993/94:100 ca 270miljarder US-dollar, motsvarande en nivåhöjning av BNP med ca Bilaga 1 1 %.Effektema blir betydligt större för de nuvarande EFTA-ländema än för de trestora handelsblocken (, och EG). understryker att detta kan sessom ett minimiutfall eftersom bara direkta effekter av allokerings- ocheffektivitetsvinster beaktats. Ett viktigt regionalt handelsavtal kom ett stortsteg närmare förverkligande då den amerikanska kongressen godkände detnordamerikanska frihandelsavtalet . Det etablerar frUiandel på villkorliknande dem i EES för , och . Skuldsaneringsprocessen påverkar utvecklingen underprognosperioden i en rad länder; främst , , ,och de nordiska ländema. Även om saneringsprocessen har pågått entid är skuldsättningen i den privata sektom i dessa länder fortfarande hög iett historiskt perspektiv. Hushåll och företag konuner att vara fortsattkänsliga för ränteförändringar. Den finansiella anpassningen har kommit längst iUSA, men bidrar sannolikt fortfarande till en svagare uppgång än normalt. Förhushållen i har det lägre ränteläget inneburit kraftigt sänktaränteutgifter. Skuldstocken har dock endast sjunkit marginellt. Även iFinland kvarstår skuldstocken på en historiskt hög nivå. Efter beslutet att vidgafluktuationsbanden inom till + har situationen på valutamarknaden återstabiliserats. Spänningama på valutamarknaden har också minskat till följd avatt fortsatt att sänka de korta räntoma. Såväl den franska som denbelgiska francen samt den danska kronan deprecierades något mot D-marken efterbeslutet att bredda banden. Deprecieringama har dock återgått, somräntemarginalerna krympt. De tyska räntoma förefaller fortfarande utgöra ettgolv för räntoma i flertalet europeiska länder. ERM-ländema bedömer atttrovärdigheten för inflationsbekämpningen skulle minska om strategin medförsiktiga gradvisa ränteneddragningar övergavs, vilket skulle resultera ifallande växelkurs och stigande långa räntor. Större växelkursförändringarskulle också försvåra utvecklingen mot en ekonomisk och monetär union. 3.2 Det europeiska samarbetet Maastrichtfördragetträdde i kraft . Därmed inleds den andra fasen av denekonomiska och monetära unionen (EMU) planenligt . Den svagaekonomiska utvecklingen i den Europeiska Unionen (EU) har lett till en kraftigförsämring av de offentliga finansema i medlemsländeraa. De stora förändringamai växelkursmekanismen har ändrat utgångspunkten för övergången till EMU:stredje fas. Samarbetet i EU präglas i ökad utsträckning avförsöken att finna åtgärder mot den mycket höga arbetslösheten, som väntasuppgå till i genomsnitt . bakgrand utarbetat en s.k.vitbok om hur föratsättningama för tillväxt, Prop. 1993/94:100konkurrenskraft och sysselsättning långsiktigt skall förbättras. 1 behandlades på Europeiska rådets möte . EU har också antagit breda riktlinjer för denekonomiska politiken. Den ekonomisk-politiska strategi som medlemsländemaställt sig bakom har följande huvudelement: Sysselsättningsmåletges en central plats. Återhämtning genom lägre räntor är möjlig endast omföratsättningar i form av låg inflation och sunda offentliga finanserföreligger. Underskotten i de offentliga finansema är betydande i EU. Deländer som har den mest bekymmersamma situationen bör genast vidtaverkningsfulla konsolideringsåtgärder. Inflationen bör begränsas till i flertaletmedlemsländer . Investeringama behöver höjas väsentligt.Reallöneökningar kan inte påräknas på kort sikt i flertalet medlemsländer.Löneutvecklingen måste tillåtas att variera mellan branscher och yrkesgrapper.Lägre sociala avgifter bedöms viktiga för i synnerhet personer med lågutbildning. I riktlinjema liksom i vitboken läggs betydande vikt vid enutbyggnad av de aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärdema bl.a. baserat påfrämst svenska erfarenheter och även vid andra åtgärder för att fåarbets-marknadema att fungera bättre. Det är från svensk synpunkt positivt att konstateraatt EU lägger så stor vikt vid tillväxten och sysselsättningsmålet, liksom denhöga ambitionen för europeiskt samarbete. Den ekonomisk-politiskahuvudinriktningen, baserad på att skapa fömtsättningar för ökad sysselsättningoch låga räntor genom prisstabilititet och sunda offentliga finanser, ärgemensam för och EU. har tillsammans med de övriga EFTA-ländemaaktivt medverkat i diskussionen om ekonomisk-politiska åtgärder för att ökasysselsättningen och tillväxten. Det har skett genom bidrag tillEG-kommissionens arbete med vitboken. hölls ett andra gemensamtfinans- och ekonomiministermöte mellan EG och EFTA. Mötet inriktades främst påde mer strakturella och långsiktiga frågor som vitboken diskuterar. Det svenskabidraget fokuserades på åtgärder som gäller arbetsmarknaden. Det under 1993inledda samarbetet konuner att fortsätta också . Målet för både och EU-ländema är attSverige skall vara medlem i EU .