prop · GH03218 · 1993-12-31 00:00:00 — Vid behandlmgav psykiska sjukdomar och psykisk ohälsa kan dels farmakologiskabehandlingsmetoder, dels psyko-dynamisk terapi som bygger på förståelse ochtolkning av patientens känslor och beteende komma ifråga. Även detsocialpsykiatriska synsättet bör nämnas vid en redovisning av psykiatriskabehandlingsmetoder. Enligt detta synsätt förklaras psykisk ohälsa till stordel av olUca sociala faktorer som t.ex. arbetslöshet och migration. Detfinns vissa meningsskiljaktigheter mellan företrädare för de olikasynsätten inom psykiatrin som rör awägnmgen mellan orsaksfaktorer tfll psykisksjukdom och ohälsa. Dessa skilda synsätt kan delvis förklaras av skillnader ivetenskaplig grandsyn. De olika synsätten påverkar i viss utsträckning denterapeutiska inrflctningen. Eneffekt av de skflda synsätten och behandlingsideologierna inom den psykiatriskavården kan således vara att regionala variationer uppstår när det gäller val avbehandlingsmetoder. har i sma kartläggningar funnit skfllnadernär det gäller användning av bl.a. psykoterapi och biologiska behandlingar.Vidare finns det skillnader i användningen av slutenvård och elbehandling(ECT). Psykiatriutredmngenhar i ett delbetänkande om psykiatrin och dess patienter (1992:73) kartiagtbl.a. den psykiatriska vårdens inne- håll.1 betänkandet behandlas öppen vård, psykoterapi, biologiska be- Prop.1993/94:218 handlingar, ratiner i vården m.m. Det finns enligt utredningenindikationer på att det mte ges kvalificerad psykoterapi i tfllräckUgomfattnmg och att anhöriga till psykiskt störda inte ges tUlräckUgt stöd. Av betänkandetframgår vidare att äldre människor använder lugnande medel, sömnmedel ochbensodiazepiner i stor omfattning. Vidare fmns det avsevärda regionalaskfllnader när det gäller användningen av antide-pressiva läkemedel ochneuroleptflca. Många patienter använder dessa medel utantillräcklig läkarkontakt. framhåller att psykiatrin börta ett ökat ansvar för uppföljningen av denna behandlmg. 1ett annat delbetänkande av Psykiatriutrednmgen om livskvalitet för psykisktlångtidssjuka (SOU 1992:46) redovisas en undersökning avneuroleptflcabehandling i sluten psykiatrisk vård. Denna undersöknmg visar attmånga patienter får neuroleptikabehandling under slentrianmässiga former.Många patienter ges flera neuroleptika och många får onödigt högadoser. Vidare anges att förvånansvärt många patienter får depåbehandlmg. Ibetänkandet framhålls att personalen behöver bättre kunskaper om användningenav neuroleptika och om de biverkningar som kan uppstå. Vidare anges att mangenom utbildning och attitydpåverkan bör kunna komma fram till en merrestriktiv användning av neuroleptika även för allvarligt sjuka patienter. Regeringenhar i jimi 1993 gett av medicinsk metodUc(SBU) i uppdrag att starta ett projekt i syfte att utvärdera de medicinska,ekonomiska, sociala och etiska konsekvensema av användnmgen av neuroleptflca. 1Psykiatriutrednmgens betänkande om psykiatrm och dess patienter anges att detföreligger vissa svårigheter att i tillräcklig omfattning genomföra bedömningaroch behandlmgar av specialistkompetent psykiatriker. Det framhålls att detunder har funnits en brist på specialismtbildadepsykiatriker och att detta utgjort ett problem. Trots att antalet läkare inomhälso- och sjukvården ökat kraftigt och därmed även antalet psykiatriker finnsdet på de flesta håll i landet rekryteringssvårigheter när det gäller dessaspecialister. 1 betänkandet redovisas att det föreligger svårigheter attrekrytera psykiatriker i hela landet med undantag för , ochGöteborg samt i . Enligt Psykiatriutrednmgen torde bristen påpsykiatriker vara en viktig anlednmg till att patienterna inte kan fåpsykiatrisk behandling på lika villkor. delbetänkanden framgår således att den psykiatriskavårdorganisationen har utvecklats mot en decentraliserad och merbefolkningsimUctad vård med ökade psykoterapeutiska insatser men att detsamtidigt finns brister när det gäller innehållet i den psykiatriska vården.Det gäller t.ex. bristande tillgång till psykoterapi, brister i kunskap närdet gäller behandling med psykofarmaka, svårigheter att erhålla personal medadekvat psykiatrisk utbildnmg m.m. 4 1993/94. Regeringen anser mot bakgrund av de problem som redovisatsatt det finns skäl att på nationell nivå göra en översyn och analys av innehåUoch kvalitet i den psykiatriska vården. Syftet med översynen bör vara dels attta fram rflctlmjer för hur mnehåUet i den psykiatriska vården bör utvecklas,dels att uppnå en ökad samsyn när det gäller kriterier för kvalitet uiom denpsykiatriska vården. Översynsarbetet bör i första hand avse s.k.processkvalitet t.ex. frågeställnmgar som gäller undersöknings-ochbehandlingsmetoder samt diagnostUc. Vi anseratt bör ges i uppdrag att genomföra den nämnda översynen. Bl.a.bör den kompetens som fmns hos Centram för utvärdermg av metoder i socialtarbete (CUS) utnyttjas i översynen. bör genomföra översynen isamarbete med de berörda professionema. () samtRiksförbundet av Intresseföreningar för schizofreni (IFS). I avrapporteringenskall redovisas hur den psykiatriska vården bör utvecklas med avseende på vårdensinnehåll och kvalitet. När det gäller frågor som avser utvärdering av denpsykiatriska vården bör samråd ske med Statens beredmng för utvärdering avmedicinsk metodUc (SBU). Arbetet bör vara slutfört . Inom hälso- och sjukvården pågår på många håll ett arbetemed att förändra och förnya psykiatrins innehåll m.m. Det är enligt vår meningväsentiigt att detta arbete fortsätter och att erfarenhetema tas tillvara momramen för den föreslagna översynen. 8 Rehabilitering för psykiskt störda 8.1 Behoven av rehabilitering Regeringens bedömning: De psykiskt störda utgör en utsattgrapp som har svårt att själva hävda sina intressen. Det är angeläget att deraslivssimation kan förbättras och att de ges möjlighet till gemenskap ochdelaktighet i samhället. Det fmns anledmng att i större utsträckmnguppmärksamma de psykiskt störda i rehabilite-rmgssammmanhang så att de fårtillgång till en god medicinsk, social och arbetslivsinriktad rehabilitermg. Deallmänna principer och mål som lagts fast inom den s.k. arbetslinjen gälleralla som är i behov av rehabilitermg, således även de psykiskt störda. : har i sittkartläggnmgs-arbete funnit att det från såväl humanitär som ekonomisk synvinkelär angeläget att förbättra rehabiliteringen för psykiskt störda. rmgen har en generellutformning vilket iimebär att evenmella föränd- Prop. 1993/94:218 rmgar iprmcip måste omfatta alla försäkrade oavsett vilken diagnos de har.Utformningen av socialförsäkringssystemets regler om rehabilitering påverkar ihög grad levnadsförhållandena för dem som har någon form avfunktionsnedsättning. Detta gäller inte minst de psykiskt störda. Skälenför regeringens bedömning: Rehabilitering är ett samlingsbegrepp för aflaåtgärder av medicinsk, psykologisk, social och arbetslivs-mrflctad art somskall hjälpa sjuka och skadade människor att återvinna bästa möjligafunktionsförmåga för ett normalt liv. Denmedicinska rehabiliteringen syftar till att återställa grundläggande funktioneroch tilUiör hälso- och sjukvårdens ansvarsområde. Den sociala rehabiliteringenavser främst boende, hemtjänst och olUca former av bistånd i personligaangelägenheter. Insatserna inom den medicinska och den sociala rehabiliteringenflyter ofta in i varandra och de olflca msatsema måste samordnas för attrehabilitermgen skall kunna bli framgångsrik. Arbetslivsinrflctadrehabilitermg omfattar det stöd och de åtgärder som en person behöver för attåterfå eller behålla sin arbetsförmåga efter det att den medicmska behandlmgenavslutats. Ansvaret för de arbetslivsinriktade åtgärdema i dess vidaste memngär fördelat på flera olika myndigheter. Ett ansvar åvUar också arbetsgivama. Psykiatriutredningenredovisar i delbetänkandet Psykiskt störda i socialförsäkringen - ertkunskapsunderlag (SOU 1992:77) stora brister i rehabiliteringen av psykisktstörda. Med psykiskt störda avser utredningen människor med alla typer ochgrader av psykisk stöming. Det konstateras också stora problem när det gälleratt kunna erbjuda psykiskt störda olflca former av anpassade arbeten. Det ärvanligt förekommande att psykiskt störda får svåra arbetshandUcapp av sinstörning och att de blir beroende av socialförsäkringen för sm försörjmng. Grappenpsykiskt störda dommerar bland dem som av medicinska skäl slås ut frånsamhället under ett tidigt skede av livet. Orsaken är bl.a. att de psykisktstörda sällan har arbete eller daglig sysselsättning. Till följd härav tvmgasmånga psykiskt störda till ett liv utan strukmrerat dags-innehåll och utannågon fast social förankring. Enarbetslivsmriktad rehabilitermg av psykiskt störda är ofta mycket komplicerad.Psykiskt störda som vill arbeta har orealistiska förväntningar. Iandra fall kan den psykiskt störde motsätta sig rehabUitermgsmsatser. Den högaarbetslösheten medverkar till att försämra möjligheterna att genomföraåtgärder för de psykiskt störda. enkät till läkare som utfärdat intyg för personer medpsykisk stöming som fått sjukbidrag eller förtidspension ochnovember 1991, framgår att läkarna bedömer att av samtiiga dessa patienterskulle ha haft större arbetsförmåga om rehabiliteringssystemet varit bättreutformat. ISverige utgör den s.k. arbetslinjen utgångspunkten för arbetsmark-nadspolitUcenoch för socialförsäkringssystemet. Arbetslinjen mnebär att aktiva insatser föratt ge människor arbete eller underlätta för dem att få arbete skall haföreträde framför passiva kontanmtbetalningar. års budgetproposition betonadesatt arbetshandikappade inte får trängas undan eller prioriteras i mmdreutsträcknmg när det totala antalet arbetssökande ökar. Inomarbetsmarknadspolitikens område finns åtgärder som är förbehållna personer medarbetshandikapp, exempelvis anställning med lönebidrag eller inom SamhaU.Sökande med arbetshandUcapp får också i stor utsträckning del av de så kalladekonjunkmrberoende åtgärderna, t.ex. arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbete,arbetslivsutvecklmg m.m. Oberoende av arbetsmarknadsläge finns behov avsärskilda åtgärder för att underlätta för arbetshandikappade att finna och fåett arbete. Enligt vår mening är detangeläget att de psykiskt stördas livssituation kan förbättras och att de gesmöjlighet till gemenskap och delaktighet i samhäUet. Vi anser att de psykisktstörda bör ges större uppmärksamhet i rehabUiteringssammanhang så att de fårtillgång till en god medicmsk, social och arbetslivsinriktad rehabilitering. Deallmänna principer och mål som lagts fast inom den s.k. arbetslinjen skallgälla alla som är i behov av rehabilitering, således även de psykiskt störda. 8.2 Ansvaret för rehabilitering av psykiskt störda Regeringensbedömning: Det är angeläget att landstingen, kommunerna, försäkringskassornaoch arbetsförmedlingarna samverkar för att få till stånd en framgångsrikrehabilitering. Regeringen kommer att följa utvecklmgen av försäkringskassomassamordningsansvar för de psykiskt stördas rehabilitering. () och () ges i uppdrag att redovisa i vilkenomfattnmg psykiskt störda har fått del av rehabiliteringsinsatser i förhällandetill andra grapper. RFV och AMS skall också redovisa sina erfarenheter av deolflca rehabiliteringsmsatser som vidtagits för psykiskt störda. Psykiatriutredningen:Försäkringskassans ansvar för rehabiliteringen av psykiskt störda börförtydligas. ansvar skall motsvara det ansvar som kassanhar för andra grapper av försäkrade. Försäkrmgskassan har tillsammmansmed arbetsgivarna huvudansvaret för rehabilitering av personer som har enanställning. AMS har ansvaret för rehabilitering av dem som är arbetslösa ellerriskerar att bli arbetslösa. Enligt börförsäkringskassorna få större möjlighet att finansiera arbetslivsimiktadrehabilitering för dem som uppbär ersättnmg från socialförsäkringen.Utredningen konstaterar vidare att köpen av rehabiliteringstjänster hittillsendast i liten utsträckning kommit psykiskt störda tillgodo. Mot bl.a. den bakgrandenföreslås att ytterligare medel avsätts till försäkringskassorna för köp avrehabilitermgs-tjänster riktade till psykiskt störda. Dessa ytterligareresurser skall inte begränsas till offentliga organs verksamheter utan skallkunna finansiera köp av tjänster även frånfrivilligorganisationer eller andra privata verk- Prop. 1993/94:218samheter. Remissinstanserna:De allra flesta remissinstansema delar utredmngens beskrivning av bristema irehabiliteringen av de psykiskt störda. Den övervägande delen avremissinstansema är också positiva till utredmngens förslag om ettförtydligande av roll som samordnare för allarbetslivsinrUctad rehabUitering. RFVoch AMS är i prmcip positiva till utredningens förslag. RFV understryker dockatt kassan redan har ett samordningsansvar. AMS påpekar att antalet personersom är arbetslösa och som inte uppbär ersättning från socialförsäkringen harökat. Flera av landstingen lUcsom ochArbetarskyddsstyrelsen tfllstyrker utredningens förslag och framhåller att enframgångsrik samverkan föratsätter att huvudansvaret läggs på ett organ.Samhall uttrycker dock tveksamhet till tanken att försäkrmgskassan skall gesytterligare uppgifter vad gäller de arbetslösa. Deflesta remissmstansema är också positiva till utredningens förslag om ökaderesurser för köp av rehabiliteringstjänster. RFV anser emellertid att vissatolknmgsregler behövs avseende köp som gäller personer med förväntadarbetsförmåga på . Verket hänvisar här till den nuvarandeinrflctmngen för köp av tjänster, där den försäkrade skall ha återfåttarbetsförmågan . AMS och AMU-gmppen är positiva men framhållervikten av att tydliggöra de olflca begreppen arbete och sysselsättning. Sistnämnda remissinstanser efterlyser också ert förtydligande av kassans ansvar iförhållande till det psykiatriska rehabiliteringsansvaret. avstyrkerförslaget och anför att nuvarande arbetsmarknadsläge medför storapåfrestningar både på arbetsmarknadsmyndigheterna och påsocialförsäkringssystemet. menar att det i rådande läge vore oklokt attändra på den etablerade ansvarsfördelmngen. Skälenför regeringens bedömning: Psykiatriutrednmgen framhåller i sitt betänkande attdet saknas tydliga ansvarsförhållanden i den arbetslivsinriktaderehabilitermgen av de psykiskt störda som saknar anställning. Utredningenmenar att de nuvarande ansvarsförhållandena medfört att försäkringskassansrehabiliteringsinsatser i alltför stor utsträckning kommit att fokuseras påredan anställda personer och att psykiskt störda, som ofta saknar anställning,därför inte kommit i åtnjutande av sådana insatser, Resursemaför rehabUitering är spridda på olUca organ i samhället. ärdet organ som skall samordna rehabiliteringen både i det enskilda fallet ochutifrån de generella behoven på kommun-och länsnivå. Samordningsansvaretinnebär att skall uppmärksamma behovet av rehabilitering förde försäkrade som uppbär ersättning från socialförsäkringen i form avsjukpenning, sjukbidrag/förtidspension, livränta eller särskildefterlevandepension. Den roll som givits vad gällerrehabUitering ställer en rad nya krav men medför att kassan har storfrUiet när det gäller val av metoder. De medel som ställts till kassornasförfogande är rehabilite- rmgspenmng, särskilt bidrag för den försäkrades kostnaderi samband Prop, 1993/94:218 med rehabilitermgen, medel för köp avarbetslivsinriktade rehabilite-rmgstjänster och hjälpmedel samt medel för attöka rehabilitermgs- och behandlingsinsatserna inom hälso- och sjukvården. har alltså ett ansvar för attuppmärksamma behovet av rehabilitering och se till att sådan kommer till ståndför den som erhåUer någon form av ersättnmg från socialförsäkringen, Däratöverhar kassan ansvar för fmansiering av vissa åtgärder. Kassans ansvar för köp avyrkesinriktade rehabiliteringstjänster omfattar alla försäkrade där behov avsådana insatser finns och där insatsema inte kan bekostas av arbetsgivareneller någon myndighet. De som i första hand omfattas av kassansrehabfliteringsansvar vid köp av tjänster är dock de personer som har enanställning. Arbetsmarknadsmyndigheterna ansvarar för attarbetsmarknadspolitiska åtgärder ställs till förfogande för de grapper somsaknar arbete. Länsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingarna har således ansvarför att aktiva insatser görs för att möjliggöra återgång i arbete och förarbets-förberedande åtgärder som behövs för att möjliggöra ett inträde på arbetsmarknaden.Arbetsmarknadsmyndigheterna skall även bekosta den yrkesinrUctaderehabilitering som kan vara nödvändig. () fmansierar medarbetsmarknadspolitiska anslag rehabiliteringsmsatser för arbetssökande som ärarbetslösa, arbetslösa som är sjukskrivna, sökande som har förtidspensioneller sjiflc-bidrag och saknar anställning och anställda som berörs avstrukmrför-änch-ing som leder till övertalighet, I fråga om arbetshandikappademed lönebidragsanställnmg eller anställning hos SamhaU skall AMV verka för attde får reguljära anställmngar utan lönesubventioner, Däratöver gör verketsärskUda msatser för unga handikappade med sjukbidrag och förtidspension.Verket disponerar bl.a. särskilda anslag till åtgärder för dessa grapper. Som framgått ovan har ettansvar för att samordna rehabUiteringsverksamheten i samhället och i de enskUdafallen. ifrågavarande ansvar gäller alla personer som uppbärnågon form av ersättning från socialförsäkringen. harfåst uppmärksamhet vid att ansvarsgränserna inom rehabilite-rmgsområdet ändåinte alltid uppfattas som helt tydliga. Regermgen avser därför att följa hurförsäkringskassomas samordningsansvar fungerar i praktUcen. Regermgensuppföljmng kommer särskilt att ta sikte på kassomas ansvar i förhållande tillpsykiskt störda. Arbetslmjen i arbetsmarknadspolitiken gäller mte minstpersoner med fimktionshmder. Aktiva åtgärder som syftar till rehabilitering ocharbete skall således prioriteras framför passiva ersättningar som arbetslöshetsersättning,sjukbidrag eller förtidspension. En stor del av de resurser som AMV disponerarär förbehållna personer med arbetshandikapp. Även de åtgärder som riktar sigtill arbetslösa sökande generellt kommer arbetshandikappade tUl del. Ett kravsom regeringen ställer på verket är att andelen arbetshandikappade i åtgärderskall vara betydligt större än deras andel av de arbetslösa sökandena. att insatserna för ungahandikappade fortsätter i minst samma omfattnmg Prop. 1993/94:218 somtidigare. Vidareär ett krav som regermgen ställer på AMV och att avrekryteringen till skall avse de s.k. prioriterade grappema, d.v.s. utvecklmgsstörda,psykiskt störda och personer med mer än ett handikapp. Yrkesimiktadrehabilitering vid arbetsmarknadsinstimt () kan erbjudas arbetsförmedlmgenssökande. Särskilda resurser för personer med en funktionsnedsättmng som medförarbetshandikapp finns vid något mer än hälften av samtiiga , För psykisktarbetshandUcappade finns numera resurser i samtiiga län, Fömtom praktiskarbetsorientering och träning, arbetsprövning, arbetsanalys och utprovnmg avhjälpmedel erbjuds individuellt avpassade program och nätverk där samverkan medandra stöd- och behandlingsresurser - t,ex, den psykiatriska vården -kan ingå. Medeltill åtgärder för arbetshandUcappade samt till andra arbetsmarknadspolitiskaåtgärder anvisas numera utan detaljstyming och fördelas ut tillarbetsförmedlingarna. Därigenom har förmedlingarna stor frfliet i fråga ommedelsanvändnmgen och kan välja lämplig åtgärd i det enskilda fallet. Desärskilda resurserna vid arbetsmarknadsinstimt som riktar sig till specifikagrapper funktionshindrade (Ami-S) har decentraliserats och också kunnatetableras i fler län . Underbudgetåren 1993/94 och 1994/95 bedrivs också försök med en ny stödform sommnebär att en stödperson bistår en funktionshmdrad arbetstagare på dennesarbetsplats under introduktion och träning för arbetet. Den funktionshindradehar reguljär avlönad anställning medan stödpersonen är anställd av enmyndighet, organisation, stiftelse eller liknande som ansvarar för att avtaladearbetsuppgifter utförs. En liknande försöksverksamhet kommer också attbedrivas av SamhaU, bedömer att denna typ av stöd är avsärskilt intresse för psykiskt störda. 1Arbetsmarknadsdepartementets bilaga till budgetproposition föreslårregeringen att skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare () även skallkunna avse personkretsen i LSS samt andra personer med psykiskt betmgadehandikapp. Den sistnämnda grappen bör definieras och avgränsas på samma sättsom skett för psykiskt handflcappade i överenskommelser mellan AMS och Samhallom rekrytering av prioriterade grapper. Stödformen är nu riktad enbart tillgrappen socialmedicinskt arbetshandUcappade. Vidarefår AMS använda medel under anslaget till Särskilda åtgärder förarbetshandikappade till försök med särskilt anordnad sysselsättning förpersoner med svårare funktionshinder. 1 stället för att lönebidrag länmas förarbetshandikappade bör bidrag kunna lämnas till en anord-nare av arbete med förhandikappade särskilt anpassade arbetsuppgifter. Bidraget får dock inteöverstiga vad som skulle ha utgått som lönebidrag för dem som sysselsätts iverksamheten. Fleraförsäkringskassor har byggt upp nätverk med olika företag och arbetsgivare,s.k. Genom ett bra samarbete mellan försäkrmgskassan,arbetsmarknadsmyndigheterna och arbetsgivarna ökar möjlighetema att fmna arbeteför personer med funktionshinder. kan köpaarbetslivsimiktade rehabiliteringstjänster till alla försäkrade som har behovav sådana insatser och där insatserna inte bekostas av arbetsgivaren ellernågon myndighet. Det gäller tjänster dels för utredning av fömtsättningama förrehabilitering, dels för de direkta åtgärder som syftar till att underlättaåtergång till arbete. Försäk-rmgskassoma har /92 erhållit 500miljoner kr för köp av sådana tjänster. För budgetåren 1992/93 och 1993/94 harförsäkringskassoma erhållit för vartdera budgetåret. Köp hargjorts för nära 21 000 personer. Köpen har i stor utsträckning avsett personermed fysiska funktionshinder och då främst personer med besvär frånrörelseorganen. konstaterar att av medlen haranvänts till köp av rehabiliteringstjänster för personer med psykiskafunktionshmder. Under /93 var av de avsattamedlen för köp av tjänster outnyttjade. minskade antalet fall meddiagnosen besvär från rörelseorganen. Genom attförsäkringskassoma kan köpa arbetslivsimiktade rehabilite-rmgstjänster har defått ökade möjligheter att utveckla rehabiliteringen mom sina respektiveområden. Regermgen anser det angeläget att psykiskt störda i störreutsträckmng får del av de medel som finns avsatta för köp avrehabilitermgstjänster. Regeringen avser att noga följa hur försäkringskassornassamordnmgsansvar fungerar i praktiken och att låta utvärdera resultaten avövriga ansvariga rehabiliteringsorgans arbete för att åstadkomma en bättresimation för psykiskt störda. Vi kommer mom ramen för detta arbete att ge RFVoch AMS i uppdrag att analysera i vilken omfattning psykiskt störda har fåttdel av rehabiliteringsinsatser i förhållande tfll ancka grapper. RFV och AMSskall även redovisa sina erfarenheter av de olika rehabiliteringsinsatser somgenomförts för de psykiskt störda. 8.3 Särskild ersättning till landstingen förrehabiliterings- och behandlingsinsatser Regeringensbedömning: Särskilda medel har överförts från sjukförsäkringen tilllandstingen och de landstingsfria kommunema för att öka deras rehabfliterings-och behandlingsinsatser. Användningen av medlen skall i första hand mrUctas motsådana åtgärder som kan innebära att människor snabbare återförs tillarbetslivet eller till ett aktivt liv i övrigt. Regeringen har för avsikt attsärskilt uppmärksamma de psykiskt stördas behov av rehabilitermgs- ochbehandlingsinsatser vid de kommande överläggningarna med landstingsförbundet. Psykiatriutredningen:Genom att bygga ut den särskilda ersättningen till sjukvårdshuvudmännen medsärskild imiktning mot den psykiatriska vårdenges bättre föratsättnmgar för att psykiskt störda får behovet av Prop.1993/94:218 medicmsk rehabilitering tillgodosett.