prop · GH0350 · 1993-12-31 00:00:00 — I promemorian uppnås detta resultat genomförslaget att bolagsinkomsten för kommanditdelägaren skall utgöra en särskildförvärvskälla eller med promemorians terminologi en särskild beräkningsenhet. Vidremissbehandlingen har företrädare för näringslivet invänt mot denna del avförslaget och anfört bl.a. att förslaget torde leda till att kommanditbolagensvärde som samarbetsform urholkas kraftigt. Enligt regeringens uppfattningskulle det vara en icke önskad konsekvens. Å andra sidan framstår enbegränsning som angelägen ur fiskal synpunkt. En altemativ lösning som Näringslivetsskattedelegation pekar på skulle vara att begränsa avdragsrätten beloppsmässigttill insatsen. Enligt regeringens mening är en sådan åtgärd tillräcklig för attförhindra renodlat skattemässigakommanditbolagsetableringar utan att för den skull omöjliggöra samverkan iseriös näringsverksamhet. Regeringen föreslår därför att avdragsrätten förkommanditdelägare begränsas till vad delägaren satt in eller åtagit sig attsätta in i bolaget. För att motverkakringgående bör en motsvarande regel gälla även vanliga delägare i handelsbolagsom förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser iförhållande till övriga delägare. Förslagetföranleder ändring i 18 § KL och i 2 § 1 mom. 7.2.6Vissa frågor avseende passiva kommanditdelägare Regeringensförslag: Inga särskilda regler införs för passiva kommanditdelägare. Promemoriansförslag: Räntesatsen för positiv räntefördelning för passiva kommanditdelägarebestäms till statslåneräntan minskad . Inkomst sombelöper på en passiv kommanditdelägare och som inte räntefördelasdubbelbeskattas med skattesatsen i första ledet och , årstaxering , i andra ledet. Skatten i första ledet tas ut i form av förhöjdsärskild löneskatt och i andra ledet som inkomst av kapital. Med passivakommanditdelägare jämställs vanliga delägare i handelsbolag som förbehållitsig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser i förhållande till övrigadelägare. Remissinstansema:Förslagen får ett blandat mottagande. RSV avstyrker att särregler införs.Näringslivets skattedelegation accepterar förslagen även om det systematisktkan förefalla egendomligt att näringsverksamhet beskattas i inkomstslagetkapital. Kammarrätten och FAR anser reglema komplicerade. Skälen för regeringensförslag: En kommanditdelägare för vilken verksamheten i bolaget utgör passivnäringsverksamhet (passiv kommanditdelägare) intar enligt promemorian enställning i ekonomiskt hänseende som är näraliggande en kapitalplacerande aktieägares.För att inte kommanditbolag skall gynnas i förhållande till aktiebolagföreslås i promemorian särskilda regler för kommanditbolagen i två hänseenden. Räntesatsen för positivräntefördelning bör enligt promemorian begränsas till statslåneräntan vidutgången av november året före beskattningsåret minus . Denandra särlösningen gäller inkomst i ett kommanditbolag som belöper på enpassiv kommanditdelägare i den mån inkomsten inte räntefördelas. Inkomsten bördubbelbeskattas med skattesatsen i första ledet och (t.o.m. 1995års taxering) i andra ledet. Detta resultat erhålls genom att i första ledetsärskild löneskatt utgår efter och i andra ledet inkomsten efter avdragför löneskatten tas upp som intäkt av kapital. En konsekvens av lösningen äratt en minskning av expansionsmedel bör tas upp som intäkt av kapital i ställetför som intäkt av näringsverksamhet. Remissinstansema harinvänt att de föreslagna reglema är komplicerade och bryter systematiken iskattesystemet. Som RSV framhåller innebär särbehandlingen av passivakommanditdelägare en förmånligare skattebehandling än av passivaenskilda näringsidkare eller passiva delägare i vanliga handelsbolag vilket isin tur kan leda till skatteanpassning. Genom regeringens förslag att slopabeskattningen av aktieutdelning hos mottagaren kommer de föreslagna generellareglema för beskattning av enskilda näringsidkare och handelsbolag inte attgynna passiva kommanditdelägare i jämförelse med aktieägare. Några särskildaregler för passiva kommanditdelägare behövs därför inte. 7.3 Kvittning av underskott av aktiv näringsverksamhetmot inkomst av tjänst Regeringensförslag: Underskott av aktiv näringsverksamhet skall få kvittas mottjänsteinkomster . Om verksamhetenövertagits från någon närstående medges avdrag endast om den närstående hadevarit berättigad till avdrag om han själv fortsatt att driva verksamheten.Avdrag medges inte om den skattskyldige föreverksamhetens påbörjande bedrivit likartad verksamhet. För kommanditdelägarebegränsas kvittnings-möjligheten beloppsmässigt och får sammanlagt inteöverstiga vad delägaren satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget. Ävenför delägare i handelsbolag som i förhållande till övriga delägare förbehållitsig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser begränsaskvittningsmöjligheten. Promemoriansförslag: Överensstämmer med regeringens förslag med den skillnaden attpromemorian helt exkluderade kommanditdelägare m.fl. frånkvittningsmöjligheten. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser är positiva till att en kvittningsmöjlighet införs.Åtskilliga förordar mer långtgående kvittningsrätt. Näringslivets skattedelegationbeklagar att kvittning inte tillåts mot kapitalinkomst. ifrågasätterbegränsningen för kommanditdelägare. Bl.a. LRF/vill ha en generell inte tidsbegränsad möjlighet tillkvittning. Även som tidigare motsatt sig införande av enkvittningsmöjlighet tillstyrker numer en generell ej tidsbegränsad kvittning.LRF och Yrkesfiskarna är kritiska mot närståendebegränsningen. Utan den underlättasgenerationsskiften. Några remissinstanser är uttalat negativa till enkvittningsrätt. TtSV påtalar gränsdragnings- och tolkningsproblem. Skogsstyrelsenanser att motiven för att tillåta kvittning inte är tillräckligt starka. Vidarekan i vissa fall en kvittningsrätt snarare motverka än främja de syften somskall uppnås genom förslaget. vid universitetframhåller att förslaget innebär introduktion av ett näringsstöd och attdet därför vore bättre och klarare att på ansökan Prop. 1993/94:50 ge bidragtill de berättigade. LO framhåller att promemorieförslaget är ännu sämre änutredningsförslaget (SOU 1992:67) på gmnd av att fastighetsspärren slopats. Skälenför regeringens förslag: En kvittningsmöjlighet skulle underiätta nyföretagandeoch ge positiva effekter på företagande och risktagande hos enskildanäringsidkare. Inte minst i det rådande ekonomiska läget är åtgärder som gersådana effekter särskilt angelägna. En kvittningsrätt bör därför införas. Syftetär alltså att en kvittningsmöjlighet skall fungera som en starthjälp förverksamheter som kan tänkas utvecklas till livskraftiga företag men inte attutgöra ett generellt altemativ till huvudregeln om kvittning framåt iverksamheten. Promemoriansmodell för kvittning har fått ett i huvudsak positivt bemötande vid remissbehandlingenoch bör kunna läggas till grand för lagstiftning. Att utvidgakvittningsmodellen till att omfatta även underskott av passiv näringsverksamhetskulle avsevärt vidga möjligheten till skatteplanering och bör inte komma ifråga. Kvittningsmöjligheten bör vidare föreligga endast mot förvärvsinkomst. Medhänsyn till syftet med kvittningen att underlätta nyföretagande är entidsbegränsning påkallad. I likhet med promemorieförslaget bör kvittning kunnatillåtas . Kvittning bör inte få ske om denskattskyldige tidigare direkt eller indirekt bedrivit likartad verksamhet.Av tillämpningsskäl bör begränsningen avse endast de senaste fem åren.Promemorieförslaget innebär att kontinuitet skall gälla om verksamhetenövertagits från make eller annan närstående person. Kravet på kontinuitetinnebär att kvittning inte blir möjlig vid s.k. generationsskiften. T.ex.innebär begränsningen i kvittningsrätten att om ett bam övertar föräldemsrörelse föreligger inte kvittningsrätt, vilket det hade gjort om rörelsen hadeägts av annan, icke närstående person. Enligtregeringens uppfattning har de skäl som anförs för att begränsakvittningsrätten inte samma giltighet i fråga om generationsskiften. Att det ärfråga om ett generationsskifte bör inte hindra att verksamheten ansesnystartad. Det är önskvärt att rätten till kvittning kan omfatta även dessafall. En sådan ändring av förslaget är tekniskt komplicerad och kan medföraäven icke önskvärda effekter. Frågan bör beredas på sedvanligt sätt. Regeringenavser därför att återkomma till med ett förslag i frågan med sikte påatt förslaget skall kunna gälla års taxering. Intill dess börkontinuitet krävas i enlighet med förslaget i promemorian. Genomförslaget om ändrad förvärvskälleindelning (avsnitt 7.1.1) kommer en nyverksamhet som en redan etablerad näringsidkare påbörjar att ingå som en del iden redan tidigare etablerade förvärvskällan. Den nya verksamheten föranlederalltså i sig ingen kvittningsmöjlighet mot tjänst. Samma gäller för en delägarei handelsbolag om bolaget utvidgar befintlig verksamhet med ny verksamhet. Föratt komma i fråga för kvittning mot tjänst måste den nya verksamheten i bådafallen förläggas till ett separat handelsbolag i vilket han äger del. Utredningensom föregick promemorieförslaget har inte ansett det på- Prop. 1993/94:50kallat att samhället generellt lämnar starthjälp till nytillkommande jord-ochskogsbrakare i form av en rätt till kvittning av underskott mot tjänsteinkomster.En möjlighet till kvittning avseende underskott av jord- och skogsbrak antas ibetydande utsträckning komma verksamheter till godo där underskottet i störreeller mindre utsträckning har sin grand i levnadskostnader (t.ex.fritidsjordbrak och s.k. hästgårdar). Ett stöd till sådana verksamheter kanenligt utredningen vidare verka höjande på pri-sema för jordbraksfastigheteroch försvåra yrkesmässiga etableringar. Även underskott av hyres- ellerkontorsfastighet bör enligt utredningen undantas från kvittningsmöjligheten. bör kvittning därför inte få ske om mer än iverksamheten är hänförligt till fastighet med undantag för fastighet ellerfastighetsdel med tillhörande mark som vid fastighetstaxeringen är att hänföratill bl.a. industribyggnad. Förslaget har i den delen utsatts för avsevärdkritik. Detligger som framhållits av jordbraksverket i samhällets intresse attnyetablering underlättas inom jordbraket även nu när jordbraket är föremål föranpassning och omställning. Riskema för att privata levnadskostnader skallföranleda underskottsavdrag kan bedömas som små med hänsyn tillaktivitetskravet och då bostadsbyggnadema på jordbrak numer beskattas som andraprivatbostäder. Med hänsyn härtill bör den prishöjande effekt av enkvittningsmöjlighet som utredningen befarar vara liten eller ingen. Tillräckligaskäl kan således inte anses föreligga för att exkludera jord-och skogsbrak frånkvittningsmöjligheten. Inte heller verksamheter som omfattar andra kommersiellafastigheter bör undantas. Det är viktigt att ha klart för sig att huvudregelnom kvittning framåt i verksamheten medför kvittning även mot socialavgiftervilket kvittning mot inkomst av tjänst inte gör. Det kan därför i många fallbli svårt för en skattskyldig att ta ställning till vilken kvittningsform hanbör välja. Den rätt till omprövning som tillåts enligt den nyataxeringslagen begränsar dock detta problem. Vidare innebär förslaget ingethinder mot att ett underskott som består av underskott som ackumulerats underflera år kvittas mot tjänsteinkomst. Iavsnitt 7.2.5 föreslås att avdragsrätten för kommanditdelägare skall begränsastill ett belopp som motsvarar vad delägaren skjutit till eller åtagit sig attskjuta till. För delägare i handelsbolag som förbehållit sig ett begränsatansvar för bolagets förbindelser i förhållande till övriga delägare begränsasavdragsrätten till det belopp han ansvarar för. I konsekvens med det förslagetbör kvittningsrätten begränsas på samma sätt för sådana delägare. Rättentill avdrag för underskott av näringsverksamhet mot inkomst av tjänst börtekniskt sett utformas som ett allmänt avdrag. Av denna konstraktion följer attkvittning kan ske mot såväl tjänsteinkomst som inkomst av näringsverksamhet somhänförs till en annan förvärvskälla (jfr förslaget till 18 § KL). Vidareföljer att uttaget av egenavgifter resp. särskildlöneskatt på handelsbolagsinkomster inte begränsas. Härigenom föreligger enlikabehandling med löntagarfallen. Den föreslagnakvittningsmöjligheten är typiskt sett förmånligare för de skattskyldiga än degällande reglema för litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet.Bl.a. med hänsyn härtill bör de föreslagna reglema gälla även för skattskyldigasom bedriver sådan verksamhet . För senarebeskattningsår bör de nuvarande reglema alltjämt gälla. En föratsättning somhänger samman med förslaget att avskaffa indelningen i förvärvskällor börvara att näringsverksamheten uteslutande eller så gott som uteslutande avserlitterära, konstnärliga eller därmed jämförliga verksamheter. Möjlighetentill avdrag i efterhand för utgifter före verksamhetens påbörjande (punkt 26 avanvisningama till 23 § KL) påverkas inte av förslagen. Regeringensförslag: För fysiska personer skjuts beskattningen av uppskovsbeloppet enligtlagen (1990:655) om återföring av obeskattade reserver upp till 1995 årstaxering. Skälenför regeringens förslag: En ytterligare fråga beträffande enskildanäringsidkare och delägare i handelsbolag är av övergångskaraktär och gälleravskattningen av det gamla skattesystemets obeskattade reserver, dvs.lagerreserv och resultatutjämningsfond. Gällande regler förfysiska personer innebär att uppskovsbeloppet skillnaden mellan deobeskattade reservema och survavsättningen vid taxering skallintäktsföras med hälften var vid 1994 och taxeringar. Vid 1992 - 1993års taxeringar är intäktsföring av uppskovsbeloppet frivillig. Motsvarandegäller för den del av uppskovsbeloppet i ett handelsbolag som hänförs tillandel som ägs av fysisk person. skrivelse (dnr 3879/93) hemställer Företagama med flera näringslivsföreträdareatt uppskovsbeloppet helt undantas från beskattning. I andra hand begär man attintäktsföringen blir frivillig vid taxering och att beskattningenskjuts upp och fördelas med hälften var på 1995 och taxeringar. De förslag till ändradeskatteregler för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag somregeringen lägger fram i lagrådsremissen kommer att tillämpas , dvs. Enligt regeringens uppfattningmotiverar detta ett anstånd med beskattningen. En lämplig avvägning är aftskjuta på avskattningen . Regeringen föreslår därför att avskattningengörs frivillig även vid taxering. Hela uppskovsbeloppet kommer då inormalfallet att intäkts-föras vid taxering. Förslaget föranleder enändring i 5 § lagen (1990:655) om återföring av obeskattade reserver. Regeringensförslag: Statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst på äldre dödsbo tas ut påhela den beskattningsljara förvärvsinkomsten. Promemoriansförslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks av remissinstansema. Skälen för regeringensförslag: Dödsbon beskattas med något undantag enligt samma regler som fysiskapersoner. Detta gäller fullt ut i fråga om dödsåret och de tre därpå följandebeskattningsåren. För senare beskattningsår tillämpas bestämmelsema omhandelsbolag om för dödsboet skulle ha beräknats högre till statliginkomstskatt taxerad inkomst än eller större skattepliktigförmögenhet än . Om särskilda skäl föreligger kan undantag härifrånmedges. Förslagen omräntefördelning och expansionsmedel är inte lämpliga förhandelsbolagsbeskattade dödsbon. Det är därför önskvärt att avskaffa dennakategori skattskyldiga. Det vore dessutom en förenkling. Reglema omhandelsbolagsbeskattning av dödsbon, som tillkom , motiverades av attdet tidigare främst på grand av progressionen i skatteskalorna för inkomst-och förmögenhetsbeskattningen kunde vara skattemässigt lönsamt att behålladödsbon oskiftade. Progressionen iinkomstbeskattningen är nu 1990 begränsad till attden statliga inkomstskatten på förvärvsinkomst tas ut endast på den del av denbeskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en skiktgräns (vid1993 års taxering). Lagen om statlig förmögenhetsskatt upphörde att gälla vidutgången av och tillämpas sista gången vid taxering. Medhänsyn till de nya föratsättningama kan handelsbolagsbeskattningen av äldredödsbon ersättas av en regel om att den statliga inkomstskatten påförvärvsinkomst hos sådana dödsbon tas ut på hela den beskattningsbaraförvärvsinkomsten. Med beaktande av bl.a. förslagen om positivräntefördelning, som innebär att normal kapitalavkastning beskattas som intäktav kapital, kan förslaget inte anses medföra en oskälig beskattning. Förslagenföranleder dels ändringar i 53 § 3 mom. KL, 10 § SIL, 1 § SAIL och 2 § lagen(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, dels att punkt 4 avanvisningama till 53 § KL upphör att gälla. 8 Spärregler för förlustutjämning 8.1 Utgångspunkterna Regeringensförslag: Nuvarande spärregler ersätts av regler som syftar till att systemetför förlustutjämning skall vara neutralt med avseende på ägarförändringar. Enkoncernbidragsspärr införs som hindrar att gamla underskott kvittas motkoncembidrag från de nya ägarbolagen. Enbeloppsmässig begränsningsregel införs enligt vilken ett förlustbolags gamlaunderskott faller bort till den del det överstiger dubbla köpeskillingen föraktiema i bolaget. Denna spärregel förses med en dispensmöjlighet. Promemoriansförslag: Förslaget i promemorian var en bearbetning av de förslag somredovisades av företagsskatteutredning i betänkandet (SOU 1992:67)Fortsatt reformering av företagsbeskattningen, del 1. Promemorians förslag omen kapitaltillskottsspärr genomförs inte. I övrigt överensstämmer regeringensförslag i huvudsak med promemorians förslag utom så vitt gäller förslaget omundantag från beloppsspärren. Remissinstanserna:I remissvaren över betänkandeförslaget instämde flertalet remissinstanser iprincipen att ett system för förlustutjämning bör vara neutralt med avseende påägarförändringar. De delade bedömningen att spärregler inte kan undvaras pågrand av de negativa samhällsekonomiska konsekvenser som kan följa på enalltför omfattande handel med förlustbolag. I remissvaren överpromemorieförslaget uppehåller sig remissinstanserna inte så mycket vid deprincipiella frågorna eller de nuvarande spärreglernas brister. Kammarrättendelar dock bedömningen att ett behov föreligger av nya spärregler som effektivtförhindrar att ägarförändringar sker med huvudsakligt motiv att tillgodogörasig underskott. finner det lovvärt att slopa denuvarande särreglema för fåmansföretag och införa generella spärregler förförlustutjämning. ifrågasätter om spärregler förförlustutjämning framåt över huvud taget behövs. anser att spärreglerbara bör gälla för det fall verksamheten upphör eller ändras efter enägarförändring. Ett genomgående tema i sågott som samtliga remissvar är att de föreslagna spärreglerna är förkomplicerade och svåra att tillämpa. RSV anser dock att de förenklingsvinstersom uppnås genom att surven avskaffas är så stora att de uppväger detillämpningsproblem som det nya systemet med förlustutjämning medför. Förslagetom en koncernbidragsspärr tillstyrks allmänt. Från näringslivets sida framförsatt den bör förses med en dispensmöjlighet. promemorian föreslagnabeloppsmässiga spärregeln tillstyrks av bl.a. RSV Prop. 1993/94:50 och KFmedan Näringslivets Skattedelegation säger sig inte kunna inse behovet av ensådan spärr. Så gott som samtliga näringslivsorganisationer är negativa tillkapitaltillskottsspärren. Bakgrundentill regeringens förslag: Gällande rätt innehåller dels särskilda spärreglerför fåmansföretag (fåabreglema), dels en regel för aktiebolag som inte ärfåmansföretag (skalbolagsregeln). Vidare finns det ett par regler av merbegränsad räckvidd vilka berörs i avsnitt 8.3 nedan. IURF fanns en ambition att ersätta de nuvarande spärreglema med generellaregler. URF:s uppgift omfattade även att beakta en utredning från riksdagensrevisorer med förslag om en begränsning av statliga bolags rätt tillförlustavdrag (Förslag 1987/88:17). Bakgranden var en granskning frånstatsfinansiell synpunkt av verkningarna av statligt stöd för förlusttäckningtill statliga bolag. Arbeteti URF inriktades på reglema för fåmansbolag och skalbolagsregeln. Mandiskuterade olika möjligheter, bl.a. en spärregel som knöt an tillårslönekostnaden vid ägarskiftet, men kom på gmnd av tidsbrist inte fram tillett konkret förslag. Vid skattereformen behölls de dåvarande spärreglema medendast de justeringar som föranleddes av att tekniken för förlustutjänmingförändrades. Med anledning av att lagen (1960:63) om förlustavdrag (FAL)upphävdes flyttades de nämnda spärreglema till SIL. Fåabreglemagäller såvitt avser aktiebolag för bolag som utgör fåmansföretag antingenvid utgången av beskattningsåret (utgångsdagen) eller vid ingången av detnärmast föregående beskattningsåret (ingångsdagen). De är tillämpliga i tvåfall. Detena fallet föreligger när aktier med mer än i bolaget påutgångsdagen ägs av en person som på ingångsdagen inte ägde aktier med så storandel i röstetalet. Situationen kan t.ex. vara den att en person, som påingångsdagen ägde 50 av 100 aktier med lika rösträtt, under beskattningsåret(eller det närmast föregående beskattningsåret) har förvärvat ytterligare enaktie. Detandra fallet föreligger när aktier med mer än i bolagetpå utgångsdagen ägs av två eller flera personer som inte ägde dessa aktier påingångsdagen. Detta fall avser situationen att aktier med mer än hälften avröstetalet har bytt ägare. Medägande av aktier jämställs innehav genom förmedling av juridisk person. Skalbolagsregelnär tillämplig om aktier i ett bolag förvärvas av ett företag direkt ellergenom förmedling av dotterföretag i sådan omfattning att förvärvaren erhållermer än i bolaget. En ytterligare fömtsättning för attregeln skall vara tillämplig är att det inte är uppenbart att förvärvaren genomförvärvet får en tillgång av verkligt och särskilt värde med hänsyn till sinrörelse eller kapitalförvaltning. Konsekvensenav att fåabreglema eller skalbolagsregeln är tillämpliga är att bolagetförlorar rätten till avdrag för underskott från föregående beskattningsår. Såvälfåabreglema som skalbolagsregeln strider mot utgångspunkten att Prop.1993/94:50 systemet för förlustutjämning bör vara neutralt med avseende påägarförändringar. Fåabreglema gör det på grand av att konsekvensen av attreglema är tillämpliga att avdraget för underskott går helt förlorat äralltför långtgående. Skalbolagsregeln är i praktiken tillämplig endast omtillgångsmassan i bolaget består av finansiella tillgångar. Är regelntillämplig gäller detsamma som för fåabreglema. I den mån regeln inte är tillämpligger systemet för förlustutjämning olämpliga incitament till ägarskiften. Fåabreglemakan även kritiseras från utgångspunkten att den genom skattereformen infördatekniken med "rallning" framåt i förvärvskällan av underskott harskapat vissa möjligheter till kringgående av reglema. Skälenför regeringens förslag: Några remissinstanser anser att bolag med gamlaunderskott bör få säljas utan att rätten till förlustavdrag påverkas. Huravidaförlustbolaget har andra tillgångar eller driver någon verksamhet bör saknabetydelse. Företagssektom ses som en helhet i vilken beskattningsunderlagetutgörs av företagens sammanlagda vinster minskade med företagens sammanlagdaförluster. Detredovisade synsättet har förespråkare inom den ekonomiska litteraturen. Dessaidéer har dock inte genomförts i praktiken. Alla skattesystem som tillåterförlustutjämning har spärregler som begränsar avdragsrätten i händelse av enägarförändring. Spärrama kan utlösas av en förändring av ägandet i ett bolag,en förändring av verksamheten eller en kombination av sådana förändringar.Spärreglema är i allmänhet generella på så sätt att de omfattar såväl bolag medett litet antal ägare som andra bolag. Utanspärregler kommer möjligheten att utnyttja ett annat bolags förluster att fåstor betydelse för ägarförändringar. En sådan utveckling är inte önskvärd. Medhänsyn härtill och till vad som gäller i andra länder bör spärregler finnasäven i svensk rätt.