prop · GG03174 · 1993-02-25 00:00:00 — Enligt den propositionens lagförslag skulle med makar jämställas man och kvinna som utan att vara gifta med varandra lever tillsammans, om de är folkbokförda på samma adress. I dessa fall var det den sökandes sak att visa att hushållsgemenskap inte förelåg. Därmed skulle den sökande själv råda över vilka uppgifter som togs fram, medan myndigheten hade att värdera det som sökanden redovisade. I förevarande paragraf har uttrycket "man och kvinna som utan att vara gifta med varandra lever tillsammans" ersatts av ordet "sambor". Detta uttryck avses här ha samma innebörd som i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem. Det omfattar alltså samtliga fall då en ogift man och en ogift kvinna bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden (se prop. 1986/87:1 s. 394). I paragrafens andra stycke har en presumtionsregel införts. Den innebär att med sambor avses de som antingen har eller har haft gemensamt barn eller är folkbokförda på samma adress, om inte skäl visas för annat. Regeln motsvarar i sak presumtionsregeln i 2 § den gamla lagen. 9 § Enligt denna paragraf får en ansenlig förmögenhet som hushållet disponerar över beaktas vid bestämmande av bostadsbidrag. En nedsättning av bidraget kan således ske med så stort belopp att något bidrag inte skall lämnas till sökanden. Bestämmelsen skall ses tillsammans med generalklausulen i 27 § enligt vilken bostadsbidrag kan avslås eller sättas ned, om bidragssökanden på grund av bl.a. förmögenhetsförhållanden inte är i behov av bidrag. I normala fall skall inte behöva kontrollera hushållets förmögenhet. Men om det i ett särskilt fall framkommer att en familj har betydande tillgångar i form av t.ex. bankmedel eller värdepapper och därför inte kan anses vara i behov av ekonomiskt stöd i form av bostadsbidrag, bör bidraget kunna minskas eller helt vägras. 10 § Paragrafen motsvarar i sak 3 § den gamla lagen. Bestämmelserna har ändras språkligt för att anpassas till förslaget att bostadsbidragen endast är en statlig uppgift. En språklig ändring har även gjorts för att bestämmelserna bättre än tidigare skall stämma med olika familjebildningar. Paragrafen är så utformad att en make som inte har vårdnaden om andra makens barn inte kan grunda någon självständig rätt till bostadsbidrag, utan dennes rätt till bidrag är så att säga en följd av vårdnadshavarens rätt till bidrag. I paragrafens första stycke 1 har ordet "stadigvarande" ersatts av ordet "varaktigt". Ändringen är redaktionell och syftar till att samma begrepp skall gälla för bostadsbidrag som för bidrags- förskott. Angående innebörden av begreppet "varaktigt" kan hänvisas till prop. 1978/79:12 s. 197, där fråga var om ett barn kan anses varaktigt bo tillsammans med en förälder. I den pro- positionen anförs att som regel bör kunna utgå från att barnet är varaktigt bosatt där det är kyrkobokfört (numera folkbokfört). Situationer kan emellertid inträffa då barn olovligen förs bort från sitt hemvist och kvarhålls inom eller utom landet på sätt som strider mot den rätt att ta vård om barnet som tillkommer vårdnadshavaren. Till dess frågan om vårdnadshavarens utsikter att utöva sin rätt att ta vård om barnet kunnat klargöras får barnet alltjämt betraktas som boende hos vårdnadshavaren. Motsvarande bör gälla för de fall när gemensam vårdnad om barn föreligger och den ene vårdnadshavaren utan beaktansvärt skäl egenmäktigt bortfört barnet. Enligt paragrafens första stycke 2 gäller att bostadsbidrag lämnas till familjehem, om barnet beräknas bo i hemmet . En motsvarighet till denna bestämmelse finns i 4 § den gamla lagen. I konsekvens med att bidrag inte lämnas tillbaka än en månad enligt huvudregeln i 21 § har bestämmelsen i förevarande paragraf gjorts framåtssyftande. Bestämmelserna i 5 § den gamla lagen är obehövliga och har därför inte tagits in i den nya lagen. Av bestämmelsen i första stycket 1 får anses följa att rätt till bostadsbidrag har även ett barn som med eget barn varaktigt bor tillsammans med sin vårdnadshavare. Såväl vårdnadshavaren som barnet har då rätt till det särskilda bidraget enligt 14 § första stycket 1. Enligt paragrafens tredje stycke skall särskilda skäl finnas för att förälder skall få bidrag när barnet bor i familjehem eller i hem för vård eller boende. Regeln innebär att både föräldern och familjehemmet kan få det särskilda bidraget (jfr 15 §). fanns i den gamla lagen ett krav på att social- nämndens tillstyrkt bidrag för att det skulle få lämnas till förälder. I den nya lagen har detta krav slopats. Det bör vara tillräckligt att samråder med nämnden innan beslut fattas i frågan. 11 § Bestämmelsen i paragrafen om vem av vårdnadshavarna som är berättigad till bostadsbidrag enligt 10 § första stycket 1 och andra stycket har brutits ut från 20 § första stycket andra meningen den gamla lagen. Bestämmelsen har i sin tur betydelse för rätten till det särskilda bidraget för barn enligt 14 § första stycket 1. Bestämmelsens placering syftar till att den skall bli tydligare. I jämförelse med 6 § har bestämmelsen också betydelse för till vilken av vårdnadshavarnas förvärvsinkomst som barns kapitalinkomster skall läggas. 12 § Paragrafen motsvarar i allt väsentligt 7 och 8 §§ den gamla lagen. Paragrafen har språkligt ändrats för att anpassas till att bidraget endast är en statlig angelägenhet. Den har även ändrats redaktionellt. Av paragrafen framgår att bostadsbidraget skall avse den bostad som sökanden bor i. Detta innebär att bidraget upphör när denne inte längre bor i sin bostad, t.ex. på grund av utlandstjänstgöring. För barnfamiljer finns motsvarande bestämmelser i 14 § tredje stycket. Kravet enligt punkt 2, att sökanden skall äga bostaden eller inneha den med hyres- eller bostadsrätt är uppfyllt bl.a. om sökanden i andra hand hyr en lägenhet, möblerad eller omöblerad. Bemyndigandet i 7 § andra stycket den gamla lagen har tagits bort. Enligt de föreskrifter som utfärdats genom tidigare bemyndigande krävs att andrahandsuthyrningar har avtalats skriftligt och att uthyrningen är godkänd av hyresvärden eller hyresnämnden. Korttidsupplåtelser kan berättiga till bidrag om hyrestiden är . Om två eller flera hushåll bor i en bostad, anses kravet på egen bostad uppfyllt för vartdera av hushållen, om de var och för sig eller gemensamt har ett hyresförhållande gentemot hyresvärden. Motsvarande gäller om flera hushåll gemensamt äger ett egnahem eller innehar en lägenhet med bostadsrätt (se prop. 1987/88:151 s. 12). Enligt bestämmelsen i 8 § första stycket 2 den gamla lagen, som alltså föreslås bli överflyttad till den nya lagen, utgår inte bostadsbidrag till hushåll utan barn om bidragssökanden eller dennes make får kommunalt bostadstillägg enligt lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension (KBT) eller är utesluten från sådant tillägg endast på grund av bestämmelsen om inkomstprövning. Beträffande hushåll med barn finns inte denna spärr. Enligt föreskrifter (RFFS 1977:228) om beräkning av bostadskostnad som utfärdats med stöd av lagen om KBT skall dock det kommunala bostadstillägget minskas med erhållet bostadsbidrag till den del detta överstiger det s.k. grundbidraget. Samordningen mellan KBT-systemet och bostadsbidragssystemet kan inte anses ha en fullt tillfredsställande utformning genom de nu nämnda reglerna. Det kan inte uteslutas att vissa grupper missgynnas. Frågan om samordning är emellertid komplex och kräver ytterligare beredning. Jag avser att i samband med den omläggning av KBT-systemet som pågår återkomma till denna fråga. 13 § Paragrafen innehåller i sak samma bestämmelser som 9 § den gamla lagen. De efterföljande bestämmelserna om bidragsgrundande inkomst saknas i den nya lagen. Dessa bestämmelser har sammanförts till 2 §. 14-15 §§ I paragraferna ges bestämmelser om bostadsbidragens belopp för barnfamiljer. Paragraferna motsvarar 19 och 20 §§ i den gamla lagen med den skillnaden att tidigare grundbidrag om , som i den nya lagen benämns särskilt bidrag för hemmavarande barn, nu delats upp på olika belopp beroende på antalet barn i familjen samt att bostadskostnads- gränserna har ändrats. I tredje stycket har termen handikappad ersatts av termen funktionshindrad och kravet på socialnämndens tillstyrkan för att medge högre bidrag tagits bort. Begreppet funktionshindrad har här samma innebörd som i regeringens proposition 1992/93:159 om stöd och service till vissa funktionshindrade. Samråd med nämnden kan vid behov ske innan beslut fattas om att medge bidrag med högre belopp. En språklig justering har gjorts i 15 § andra stycket angående ålderskravet. För bidrag enligt detta stycke krävs att bidragstagaren skall vara under . Även här har bemyndigandet att utfärda närmare föreskrifter tagits bort. Vad beträffar möjligheten att erhålla bostadsbidrag vid hyra av en bostad i andra hand hänvisas till redogörelsen i specialmotiveringen till 12 §. 16-17 §§ Paragraferna innehåller bestämmelser om bidragsbelopp för hushåll utan barn. Bestämmelserna har sin motsvarighet i 21 § den gamla lagen. Gemensamma bostadskostnadsgränser har införts för ungdomar och studerande. I 17 § har termen handikappad ersatts av funktionshindrad. Föreskriften om socialnämndens tillstyrkan har tagits bort även här. Dock bör vid behov yttrande inhämtas från nämnden innan beslut fattas om att lämna högre bidrag på grund av handikapp. 18 § Av paragrafen första stycke framgår att det är och de allmänna försäkringskassorna som skall handha frågor om bidrag. närmare uppgifter består bl.a. av att utöva tillsyn över kassorna och att utfärda föreskrifter och råd om lagens tillämpning. Av hänvisningen i 30 § till 20 kap. 10-13 §§ AFL följer att även har rätt att föra talan hos domstol i mål om bostadsbidrag. Av paragrafens andra stycke framgår att försäkringskassorna prövar ärenden om bostadsbidrag. Ansökan om bidrag skall göras hos den kassa där sökanden skall vara inskriven. Genom hänvisningen till 1 kap. 4 § AFL kommer sökandens folkbokföring föregående år att bli bestämmande för vilken kassa som skall handlägga bidraget. För att undvika att denna regel skall leda till praktiska problem i handläggningen i samband med flyttningar får den kassa hos vilken sökanden skall vara inskriven uppdra åt en annan kassa att handlägga ärendet. Lämpligt är att kassan på den ort där den bostad som berättigar till bidrag är belägen handlägger ärendet. Detta har också betydelse från service- synpunkt. Förutom bestämmelserna i denna lag gäller bestämmelserna i förvaltningslagen (1986:223) för kassans handläggning av ärenden. Regeln i paragrafens tredje stycke om bidragsgrundande inkomst avser varje beslut som kassan fattar i fråga om bidrag. Av beslutet skall även framgå vilka tillägg som gjorts till den bidragsgrundande inkomsten. Detta gäller även vid ändringar av den bidragsgrundande inkomsten. Beslut om bidrag skall innehålla uppgift om den bidragsgrundande inkomstens storlek, fördelad på inkomstslag och gjorda tillägg enligt bestämmelserna i 2 * 6 §§. 19 § I paragrafen ges bestämmelser om vad som gäller för ansökningsförfarandet, både vad gäller en ansökan som görs första gången och ändring av bidrag. Bestämmelsen om att uppgifter som rör faktiska förhållanden skall avges på heder och samvete är avsedd att inskärpa vikten av att uppgifterna är riktiga. Vad avser makars ansökan bör blanketten utformas så att där framgår att deras ansökan skall vara gemensam. Ingår barn som är över 18 i hushållet skall skall de uppgifter som rör barnet självt intygas av barnet, om det inte finns särskilda skäl. Om barnet på grund av sjukdom eller annan anledning inte kan intyga upp- gifterna får det anses utgöra sådana skäl att enbart förälder undertecknar ansökan. Föräldern svarar då för att de uppgifter som lämnas är riktiga. Av ansökan bör framgå vem av makarna som skall vara betalningsmottagare. Den närmare regleringen härav kan ges i verkställighetsföreskrifter. En oriktig uppgift kan leda till att bidragstagaren blir återbetalningsskyldig. En osann uppgift kan dessutom medföra påföljd enligt . 20 § Enligt paragrafen ges möjlighet att genom föreläggande begära in kompletterande uppgifter, om ansökan inte kan prövas i befintligt skick. Följs inte föreläggandet kan ansökan avvisas. I föreläggandet bör sökanden erinras om den påföljden. Eftersom en ansökan som avvisas inte sakprövas kan avvisningsbeslut överklagas enligt för- valtningslagen. 21 § I paragrafen första stycke anges att som huvudregel gäller att bidrag lämnas tills vidare. Ett beslut om bidrag är således enligt denna regel inte tidsbegränsat utan måste ersättas av ett nytt beslut, om bidraget skall upphöra eller ändras. Analogt med bestämmelsen följer att rätten till bidrag gäller till och med den månad då rätten till bidrag ändras eller upphör. Skulle rätten till bidrag upphöra gäller alltså bidraget för den månaden. I paragrafens andra stycke anges att bidrag inte får lämnas tillbaka än en månad före ansökningsmånaden. Detta gäller dock inte ansökningar som avser ansökan om bidragsändring på grund av retroaktiv höjning av hyreskostnad eller bostadsrättsavgift. I dessa fall skall ansökan ges in till kassan inom en månad från den dag sökanden underrättades om en hyres- eller avgiftshöjning. Enligt paragrafens tredje stycke kan tidsbegränsa ett beslut om bidrag och förena bidraget med särskilda villkor. Särskilda skäl skall dock finnas för dessa åtgärder. Sådana skäl kan vara att stor osäkerhet föreligger om sökandens framtida inkomster eller att det finns särskild anledning att bevaka vissa händelser som kommer att inträffa och som har betydelse för bidragsgivningen. Exempelvis kan det vara känt för kassan att sökandens hyrestid är tidsbegränsad eller att sökandens bostad är tillfällig. Ytterligare exempel på tidsbegränsning är när behov finns att bevaka väntade inkomstökningar efter beslut om bidrag på grund av inkomstminskning eller att bevaka att en separation fullföljs med ansökan om äktenskapsskillnad. Fall kan även ha inträffat där sökanden upprepade gånger lämnat oriktiga uppgifter och att det därför finns behov att få in en ny ansökan. Ett tidsbegränsat beslut bör skiljas från provisoriskt beslut som kassan kan fatta med stöd av 20 kap. 2 a § AFL, se hänvisningen i 30 §. 22 § Innehållet i paragrafen överensstämmer med 23 § den gamla lagen. 23 § Enligt paragrafens första stycke får besluta att bidraget skall betalas ut till någon annan än sökanden. Som förutsättning gäller dock att sökanden gör en särskild framställning om önskemålet. Utrycket "särskilda skäl" har ersatts av uttrycket "synnerliga skäl" i paragrafens andra stycke. Synnerliga skäl kan vara t.ex. att det är klarlagt att bostadsbidraget används för att finansiera missbruk av alkohol eller narkotika, spelmissbruk e. d. Motsvarande bestämmelser finns om allmänna barnbidrag och bidragsförskott. Av 4 § socialtjänstlagen framgår att vad som i lag eller annan författning sägs om socialnämnd gäller i förekommande fall den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer. 24 § I paragrafen, som motsvarar 27 § den gamla lagen, ges bestämmelser om bidragstagarens skyldighet att till anmäla när vissa förhållanden inträffar i hushållet som har betydelse för bidraget. Skyldigheten infinner sig så snart förhållandet har inträffat. En anmälan kan lämnas formlöst till kassan, t.ex. på telefon. Kassan kan sedan begära skriflig bekräftelse. En anmälan kan leda till att kassan begär kompletterande uppgifter av bidragstagaren för att kunna ta ställning till om bidraget skall ändras eller upphöra. Ett dröjsmål med att lämna anmälan till kassan om ett visst förhållande kan medföra återbetal- ningsskyldighet, om upplysningen skulle ha föranlett att bidraget påföljande månad skulle ha sänkts eller upphört. I den allmänna motiveringen avsnitt 2.3.1 har närmare redovisats skälen för inkomstgränsen . Anmälnings- skyldigheten inträder således när inkomsterna beräknas öka eller har ökat med mer än för den närmaste . Ökningen skall avse samtliga hushållets inkomster i förhållande till de inkomster som lagts till grund för det senaste bidragsbeslutet. 25 § I paragrafens första stycke förskrivs att skall ändra ett bidragsbeslut om något förhållande inträffar som påverkar bidragets storlek. För att undvika alltför ofta återkommande justeringar av bidraget med små belopp så föreskrivs att ändring av bidraget skall ske om något förhållande inträffar som inte endast i ringa mån påverkar storleken av bidraget. I den allmänna motiveringen har angetts att en ändring av bidraget får anses vara ringa om den inte uppgår till . Föreskriften gäller för såväl fall där bidragstagaren i ansökan begär ändring som fall där kassan initierar en prövning om ändring med anledning av inkomna upp- gifter. 26 § Genom bestämmelserna i paragrafen ges befogenhet att förelägga bidragstagaren att inkomma med uppgifter för att utreda rätten till bidrag. Följs inte föreläggandet kan bidraget dras in eller sättas ned. En erinran om dessa påföljder bör tas in i föreläggandet. I likhet med vad som angetts i kommentaren till 21 § är bestämmelsen om delgivning att se som ett komplement till förvaltningslagens bestämmelse om delgivning. 27 § Paragrafens bestämmelser motsvarar 17 § samt 28 § andra stycket och 29 § andra stycket den gamla lagen. Bestämmelserna har språkligt justerats och preciserats. Av paragrafens andra stycke framgår att inkomst och förmögenhet får beaktas vid prövningen av bidragsbehovet även om förmögenhet eller vissa inkomster inte skall räknas in i den bidragsgrundande inkomsten. Bestämmelserna att förmögenhet får beaktas anknyter till 9 §. Förevarande paragraf bör kunna tillämpas exempelvis när en bidragstagare genom en realisationsvinst kunnat frigöra betydande kapital som gör att det framstår som uppenbart att behov av bostadsbidrag inte föreligger eller när det i annat fall klart framgår att någon har betydande kapital till sitt förfogande eller har mycket hög materiell levnadsstandard, trots låg eller ringa taxerad inkomst. Beslut enligt paragrafen skall i fattas av socialförsäkringsnämnd. 28 § Enligt paragrafen kan besluta om att bostadsbidrag som betalats ut felaktigt skall återbetalas. Bestämmelsen har införts efter mönster av 20 kap. 4 § AFL. Till skillnad från bestämmelsen i den gamla lagen omfattar den nya lagen även underlåtenhet att upplysa om ändrade förhållanden som kan påverka bidraget. Av 29 § framgår att omprövning av ett beslut om återbetalning av bostadsbidrag i vissa fall skall göras av socialförsäkringsnämnden. 29 § Enligt paragrafen blir bestämmelserna i 20 kap. 10 * 13 §§ AFL tillämpliga i ärenden om bostadsbidrag. Enligt bestämmelserna i 20 kap. 13 § AFL är den nuvarande instansordningen för överklagande av försäkringskassas beslut länsrätt, kammarrätt och Försäkringsöverdomstolen. 30 § I paragrafen hänvisas till de övriga bestämmelser i som skall tillämpas i ärenden om bostadsbidrag. Bestämmelserna behandlar bl.a. sammanträffande av förmåner, tillsyn, tillfälliga beslut, preskription, förbud mot utmätning av bidrag. Av 17 kap. 1 § framgår att socialnämnd kan från försäkringskassa erhålla ersättning för vad nämnden betalt ut i form av bistånd enligt 6 § socialtjänstlagen (1980:620), om ersättning motsvar vad nämnden har betalat ut. Enligt bestämmelserna om retroaktivitet i 21 § kan sådan ersättning i form av bostadsbidrag inte lämnas tillbaka en månad. Av 20 kap 9 § AFL framgår att statliga och kommunala myndigheter ävensom arbetsgivare är skyldiga att på begäran av , allmän försäkringskassa och domstol lämna uppgift för namngiven person rörande för- hållande som har betydelse för tillämpningen av lagen. Den nya lagen avses träda i kraft men skall tillämpas första gången på bostadsbidrag . Genom att lagen kan träda i kraft än när bidragsgivningen skall börja, ges de allmänna försäkringskassorna och Riks- försäkringsverket tid att förbereda arbetet med bidragsansökningar för januari månad 1994. Genom den nya lagen upphävs lagen (1988:786) om bostadsbidrag (den gamla lagen) vid utgången av . Den upphävda lagen liksom annan äldre lagstiftning om bostadsbidrag, dels den särskilda lagen om bostadsbidrag för och dels den tidigare särskilda lagen (1989:285, omtryckt 1989:910) om bostadsbidrag för , kommer alltjämt att gälla i fråga om bidrag före den nya lagens tillämpning. Sådana frågor kan gälla bl.a. återkrav eller överklagande av äldre bidrag. Detta framgår av punkt 3 övergångsbestämmelserna. Vissa undantag har dock gjorts beträffande den gamla och den särskilda lagens tillämpning. Bidrag enligt den nya lagen kan ges endast fr.o.m. januari månad 1994 på grund av bestämmelsen i punkt 1. Uppkommer fråga om retroaktivt bidrag före får den frågan prövas enligt den gamla lagen. Av punkt 5 framgår att kommunens beslut enligt äldre lagstiftning fr.o.m överklagas till . Denna ordning är en konsekvens av att länsbostadsnämnderna upphör vid utgången av . Av bestämmelsen i punkt 5 framgår även att beslut inte får överklagas. Om det i samband med ansökan om bidrag uppkommer fråga om ändring av bidrag som beviljats före skall alltså en sådan fråga avgöras av kommunen enligt äldre lagstiftning. En ansökan som kommer in till och som innehåller en begäran om bidrag enligt äldre lagstiftning bör således överlämnas till kommunen. Enligt punkt 6 skall kommunen få gottgörelse enligt nuvarande stats- bidragsregler för de ärenden kommunen handlägger enligt äldre lagstiftning. Av punkt 7 följer att de uppgifter om bidragsgivningen som förvaras hos kommunen och som har betydelse för tillämpningen av den nya lagen på begäran skall lämnas till domstol och angivna myndigheter. 15.2 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1989:100) Ändringen är en konsekvens av att administrationen av bostadsbidragen flyttar över från kommunen till . Den särskilda regle- ringen av sekretess i ärenden om bostadsbidrag enligt 7 kap. 25 § är därför obehövlig. Regeln skall dock gälla övergångsvis så länge bostadsbidrag handläggs enligt äldre lagstiftning. 15.3 Förslaget till ändring i kommunalskattelagen (1928:370) I 19 § har införts en bestämmelse som innebär att bostadsbidrag enligt den nya lagen räknas till icke skattepliktig inkomst. Ändring i denna paragraf har tidigare föreslagits i prop. 1992/93:159 och prop. 1992/93:178. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslår att dels anta förslagen till 1. lag om bostadsbidrag, 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 3. lag om ändring i kommunalskatte- lagen (1928:370), dels 4. godkänna vad jag anfört om statens övertagande av hela kostnads- ansvaret för bostadsbidragen till barnfamiljer och till hushåll utan barn (avsnitt 2.2.2), 5. godkänna vad jag anfört om över- förande av administrationen av bo- stadsbidrag från kommunerna till de allmänna försäkringskassorna (avsnitt 2.2.3), dels 6. under andra huvudtitelns anslag Domstolarna m.m. för /94 anvisa ett ramanslag som är högre än vad som föreslagits i prop. 1992/93:100 bil. 3, 7. under femte huvudtitelns anslag för /94 anvisa utöver vad som föreslagits i prop. 1992/93:100, bil. 6, 8. till Bostadsbidrag för /94 under femte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag på 8 , samt hemställer även att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag anfört om ADB-baserat bostadsbidragsregister (avsnitt 6). Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärder eller ändamål som föredraganden har hemställt om. Den utgångspunkt som anges i direktiven är att bostadsbidragens administration skall föras över från kommunerna till försäkringskassorna . I uppdraget ingår dels att se över regelsystemet i första hand när det gäller inkomstprövningen, dels att gå igenom de praktiska frågorna kring en överföring av administrationen. Utredarens förslag till nytt regelsystem har två huvudsakliga beståndsdelar. Den ena utgörs av enskilda regelfrågor, den andra av själva handläggningssystemet i stort.