prop · GH03150 · 1993-12-31 00:00:00 — De två förstnämnda av dessafinanspolitiska åtstramningar, som beräknas höja konsumentprisindex med drygt1/, väntas inte föranleda vare sig höjda inflationsförväntningareller reaktioner på penningmarknaden. Enbetydelsefull fektor för tUlväxtmöjlighetema i ett kort- och medelfristigtperspektiv är den privata sektoms skuldsanering efter 1980-taletsskulduppbyggnad. En förklaring till den inhemska efterfrågans kraftiga nedgångunder 1990-talets början är att hushållen och företagen strävade efter attminska sin skuldsättning och med ett ökat sparande förbättra sinabalansräkningar. Denprivata sektoms finansiella sparande har stigit mycket kraftigt under desenaste åren, och låg 1993 på av BNP. Hushållens skulder är i relationtill disponibel inkomst nu nere i nivåer jämförbara med mitten av 1970-talet.Dessutom har räntekostnadema efter skatt sjunkit i förhåUande till inkomstema.En fortsatt sänkning av den privato sektoms skulder och ränteutgifter beräknasske som ett resultat av fortsätto mycket stora finansiellasparandeöverskott. Av allt att döma tycks företogens och hushållensskuldanpassning ha kommit långt. Dessutom har anpassningen, i ettinteraationellt perspektiv, skett snabbt. Sammantaget innebär detto attskuldsaneringen bör vara i det närmaste avslutod och föratsättningama försåväl konsumtions- som investeringsökningar bedöms som gynnsanuna. Avgörandeför bedömningen av tillväxtmöjlighetema under resten av 1990-talet är delsstorleken k produktionsgapet i utgångsläget, dels ekonomins långsiktigatillväxtförmåga. Produktionsgapetär skillnaden mellan den faktiska och den potentiella produktionen. Begreppetpotentiell produktion används ibland i lite olika betydelser. I vissasammanhang avses den produktion som är möjlig vid befintliga produktionresurseri form av arbetskraft och realkapital. Denna betydelse är mest användbar påkort sikt då realkapitalets storlek kan betraktas som . SCB:sundersökningar om kapacitetsutnyttjande i industrin är ett exempel påanvändningen av ett sådant mått. Ekonomins långsiktiga produktionsförmåga berorbl.a. på teknisk utveckling, arbetskraftens kunskapsnivå, skatte- ochtransfereringssystemens utformning På är det därför mer relevant att i stället förbefintliga produktionsresurser avse de resurser som är möjliga att tillägnasig. Den innevarande lågkonjunkturen har inneburit en viss utslagning avproduktionsanläggningar. Detto får en direkt påverkan på den potentiellaproduktionen i den försto, kortsiktiga, meningen ovan. Däremot behöver detinte nödvändigtvis få någon betydelse på den potentiella produktionen i dessandra, långsiktiga, betydelse. Avgörande för detta är huravida långsiktigkompetens och teknik går föriorad. I den följande diskussionen är det främstpotentiell produktion i denna andra mening som Det finns betydandesvårigheter när det gäller att avgöra nivån på den potentiella produktionen. Ipraktiken måste olika förenklade antaganden göras. Ett rättframt sätt är attanto att ekonomin på lång sikt växer i takt med en långsiktig trend. Ett sådantantogande innebär att avvikelser från trenden ses som tillfälliga stömingarfrån ekonomins efterfrågesida. Dessa stömingar antas dock inte få någralångsiktiga effekter på ekonomins produktionsförmåga. I mer sofistikerademetoder för bestämning av potentiell produktion kan man också beaktapermanento stömingar på ekonomins utbudssida. har i olikasammanhang använt den enklare metoden ovan. har då använts som ett årmed normalt kapacitetsutnyttjande. Dessutom har den långsiktigatillväxttrenden antagits vara . Med dessa antaganden skulle produktionsgapetunder 1993 vara . Med de prognoser sompresenterats tidigare skulle gapet 1995 ha minskat till . Diagram 13.1 Bruttonationalprodukt och trend 1985-1995 1993/94:150 Bilaga1.1 120116 112 108 104 100 96 1------------ 1-------- 1-------- 1-------- 1-------- 1-------- 1-------- >-------- 1------ 9851986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 Källor: och . 19 1993/94. En sådan bedömning grandarsig på två centrala föratsättningar. 1993/94:150 förstaföratsättningen är att skadeverkningaraa av den djupa recessionen Bilaga 1.1inte antas bli speciellt stora på lång sikt. Avgörande härvidlag är i förstahand huravida utslagning av arbetskraft kan undvikas. Risken fmns att den långaperioden med hög arbetslöshet gör att den arbetslöshetsnivå som är förenlig medicke accelererande löneökningar stiger. Denandra föratsättningen är att den långsiktiga tillväxtförmågan i ekonominuppgår till . Detto innebär en viss ökning då den långsiktigatillväxtförmågan den senaste 15-års perioden har uppgått tUl . Medtanke på de strakturella reformer som genomförts och som bör ha bidragit tillatt förbättra ekonomins funktionssätt är ovanstående antogande snarastförsiktigt. Iett sexårsperspektiv är informationsunderlaget otillräckligt för att utarbetatraditionella prognoser Kalkyleraa för åren 19961999 har gjorts med hjälp avden ekonometriska makromodellen , som utvecklats vid Konjunkturinstitutet.Modellen innehåller estimerade samband för utrikeshandeln, investeringar,privat konsumtion, pris- och lönefunktioner, efterfrågan påproduktionsfaktorer och därmed också produktionsteknologin i näringslivet. Definansiella beräkningaraa har parallellt gjorts med hjälp av modellen FIMO. Idenna modell beräknas inkomster och utgifter för de sex institutionellasektoreraa stat, socialförsäkring, kommun, hushåll, finansiella ochicke-finansiella företog. Dessutom redovisas transaktioner medutlandet. I FIMO förekommer inga skattade beteendesamband, utan framskrivningsker utifrån den reala ekonomins utveckling och regelsystemen för skatter,transfereringar m.m. Kalkyleraa i och har genomförts i fleraberäkningsomgångar och modifierats och kompletterats med exogena bedömningar.Det är uppenbart att estimerade samband innehåller ett något mer begränsatinformationsvärde i en situation som i inånga stycken avviker från den periodunder vilken de är skattode. Behovet av kompletterande bedömningar har därförvarit ovanligt stort. De finansiella beräkningama i FIMO har gjorts med stöd avde sk. långsiktiga konsekvenskalkylema som Finansdepartementetsbudgetovdelning utför, avseende utvecklingen för den offentliga sektoms finanser.I arbetet med tre altemativa scenarier är det såväl tekniskt som analytisktlämpligt att först konstmera mitten-altemati-vet, I samband med beskrivningenav detto ges också i flera fall en aUmän bakgrand och problemformulering. 13.3 Den intemationella utvecklingen Detföreligger betydande skillnader mellan de stora industriländemaberoende på vilken konjunkturfas de befinner sig i. Detta förhållande väntaskvarstå även . Därmed påverkas de aggregeradetillväxtsiffroraa och ger ett förhållandevis utjämnat konjunkturförlopp förvärldsekonomin. I har produktionsgapet snabbt krympt och den ekonomiskapolitiken har stramats åt i syfte att något dämpa den starka tillväxten.BNP-tillväxten kommer därför att mattas av och 1996.Samtidigt kommer tillväxten i och att successivt öka. Prop.1993/94:150 Den utdragna lågkonjunkturen i dessa länder innebär att det idagsläget Bilaga 1.1 finns gott om ledig kapacitet och ett stortproduktionsgap. Därmed väntas den ekonomiska återhämtningen successivt to fartoch en hög tillväxt förutses . Den årligaBNP-tillväxten i beräknas ligga . Inflationsbekämpninghar givits hög prioritet i och inflationen hargradvis sjunkit med undantog av överhettningsåren i slutet av 1980-talet.Under 1990-talet har den svaga konjunkturatvecklingen varit en starktbidragande orsak till den fortsatta inflationsnedgången. Utvecklingen denärmaste åren kommer att avgöra för många länder om de kan etoblera sig somlåginflationsekonomier eller ej. Historiska erfarenheter talar emot en sådanutveckling. Det förefaUer svårt att definitivt bryto inflationsförväntningama iländer som av tradition har varit inflationsbenägna. En annan faktor som talaremot detta är att inflationstrycket uppkommit från lönesidan vid allt högrearbetslöshetsnivåer i många länder. Trots en förväntod fortsatt högarbetslöshet skulle inflationistiska tendenser trots allt kunna bestå. Defaktorer som talar för ett förlopp med låg inflation är bl.a.att en ökad interaationell konkurrens, till följd av olika frihandelsavtal ochinteraationell integration, kommer att hålla prisökningama nere. Därtillbedöms inflationsbekämpningen ges fortsatt hög prioritet och bl.a. ta siguttryck i form av förhållandevis självständiga riksbanker med målsättningar omprisstabilitet samt tillgång till penningpolitiska medel som kan säkra dessamål. Dessutom konuner kvarvarande produktionsgap att bidratill ett lågt inflationstryck. Slutligen kan den fokusering i det internationellaekonomiska samarbetet som riktats mot arbetslöshetsfrågoraa leda till åtgärdersom ökar arbetsmarknadens flexibilitet. 1 kalkyleraa förutses inflationenunder bli väsentligt lägre än och den årligaprisstegringstakten i beräknas till . Tabell 13.1 Utvecklingen i 1993-1999 BNP (16) KPI (16) Marknadstillväxt (14) -1,5 Exportpriser (14) Timlöner (14) Källor: och . Liberaliseringenav världshandeln har fortsatt under inledningen av , vilket medförtförbättrade föratsättningar för den ekonomiska utvecklingen på medellång ochlång sikt. Liberaliseringen har genomförts dels genom olika regionalafrihandelsavtal såsom EEA och , dels genom det globala GATT-avtalet.Marknadstillväxten i beräknas till mellan under andra hälftenav . finns dock attutvecklingen kan bli ännu bättre tock vare nya gynnsamma- Prop. 1993/94:150 re föratsättningar för världshandeln. Vidsidan av vad som beslutots inom handelsområdet genom multilateralaöverenskommelser och regelverk har nya marknader fått ökad betydelse förvärldsekonomin. De sydostasiatiska ländema har blivit allt viktigarehandelspartners för OECD-ländema, främst som producenter av konsumtions- ochinvesteringsvaror, men också som viktiga avsättningsmarknader för OECDsexport. Dessa länders betydelse för världsekonomin kommer att fortsätto ökaunder . De östeuropeiska ländemas betydelse kommer också att öka iett längre tidsperspektiv. På kort sikt kan dock det stora kapitalbehov somfmns där leda till att realräntoma pressas upp. Dethar företogits en rad strakturella reformer och imånga länder i syfte att förbättra ekonomiemas funktionssätt. Det gäller bl.a.skattereformer och minskade subventioner till industrin. bör leda tillatt ekonomiema utvecklas gynnsammare. Deoffentliga finanseraa har trendmässigt försämrats i . Förvarje lågkonjunktur har den offentliga skuldsättningen mätt som andel av BNPökat. kommer att präglas av budgetkonsolidering i flertaletOECD-länder. Många länder har lagt fram medelfristiga konsolideringsprogram. del av åtgärdema riktas mot hushållen genom såväl sänkto transfereringarsom höjda skatter och avgifter. Effekten på efterfrågan av dessa åtgärder äroklar. Budgetåtstram-ningaraa i sig själva har en dämpande effekt på ekonomin.Fallande realräntor och ökat förtroende för den ekonomiska utvecklingen påmedellång sikt kan emellertid medföra att den sammanlagda effekten blir den motsätto,dvs. ökad tillväxt, särskilt på medellång och lång sikt. 13.4 Den svenska utvecklingen Scenariet med medelhög tillväxt Lägreräntor och starkare krona Förtroendetför den svenska ekonomin föratses gradvis förstärkas och bytesbalansöverskottenblir betydande. Detto resulterar i att den långa realräntan successivt faller.Den korta stotsskuldväxelräntan förväntas inteförändras nämnvärt års nivå. Kostnadsnivån i utgångsläget är låg.Tillsammans med ökat förtroende för ekonomin och överskotten i utrikeshandeln,medför detta en gradvis förstärkning av den svenska kronan, med ca I % per årmot viktigaste handelspartners. Prop.1993/94:150 Bilaga 1.1 lbell 13.2 Räntor och ECU-index IVsk ränta, 5-ärs statsobl. Svensk ränta, 5-års statsobl. ECU-index 31/12 Svensk ränta, 5-års statsobl. ECU-index 31/12 Svensk ränta, 5-års statsobl. ECU-index 31/12 Lönebildningenfungerar inte speciellt bra Arbetsmarknadenantas ftmgera något bättre än vad som gällt tillföljd av de strakturella reformer som genomförts. Lönebildningen käimetecknasdock fortfarande av nominella stelheter nedåt (dvs. få nominellalönesänkningar), måttlig flexibilitet, relativt stark följsamhet mellansektorer samt tydliga tendenser till löneökningar inom sektorer som växer ochhar höga vinster Nominallönestelheter nedåt är extra bekymmersamma förresursfördelningen vid låg eller måttlig inflation, vilket diskuteras närmarei kapitel 15. Detta begränsar möjligheteraa till nödvändiga förskjutningar irelativlöneraa och undergräver därmed arbetsmarknadens flexibilitet. Trotsdetto föratses, mot bakgrand av den höga arbetslösheten , attlöneraa utvecklas relativt måttligt. Den goda lönsamheten inom näringslivet,främst inom industrin, leder till en snabbare löneutveckling där än inom andrasektorer De fortsatt betydande underskotten i de offentliga finanseraa och denbegränsning av den offentliga konsumtionen som saneringsprogrammet utgör,bedöms begränsa löneökningaraa inom stat och kommun. Dessa ändradelönerelationer torde utgöra en marknadsmässig anpassning med hänsyn till denexpansion som föratses inom såväl industrin som övriga delar av näringslivet. Vmstemafram till 1995 föratses bli höga, framför allt för industrin, vilket stimulerarinvesteringsaktiviteten. Löneandelen föratsätts emellertid stiga under periodendärefter. Nivån på vinstmarginaleraa beräknas ändå vara hög i etthistoriskt perspektiv. Enhetsarbetskostnadenberäknas stiga med i genomsnitt. föratses företogenjustera ned sina vinstmarginaler något, dels för att nuvarande fördelningmellan ersättning till kapital och arbetskraft är kraftigt påverkad av snabbtstigande exportpriser och lågkonjunkturens höga produktivitetsökningar, delspå grand av att avkastningen på räntebärande tillgångar, altemativplaceringen,föratses falla. mans med appreciering avden svenska kronan, vilket dämpar importpris- Prop. 1993/94:150utvecklingen, begränsas prisutvecklingen i konsumentledet (KPI) till drygt Bilaga 1.1 Exkluderas effektema av ökat uttog av indirekto skatteroch sänkta subventioner, som beskrevs i föratsättningsavsnittet, stiger de underliggandekonsumentpriseraa (NPI) med knappt 2 1/. Priset på total användning ochBNP-deflatom ökar ungefär lika snabbt. InomOECD-området beräknas exportmarknad för bearbetade varor växa med ca 61/i genomsnitt . Importefterfrågan i ländema iFjärtan östem förväntas stiga ännu mera. De svenska relativpriseraa, dvs. våraexportpriser i förhållande till våra konkurrenters exportpriser mätt igemensam valuta, har fallit påtagligt. Detta är en effekt både avdeprecieringen av kronan och av sänkta relativa enhetsarbetskostnaden En stordel av det förbättrade kostnadsläget har emellertid använts till att höjavinstmarginaleraa. Detto skall bl.a. ses i ljuset av att den svenskaexportindustrin sänkte relativpriseraa trots dekraftiga kostnadsökningama. Exportenföratses öka med i genomsnitt . Under deförsta åren efter 1995 fortsätter svenska företag att vinna marknadsandelar ivärldshandeln. Denna utveckling upphör och förbyts mot slutet av perioden mindre nedgång. Detto historiskt sett gynnsamma förlopp möjliggörs bl.a.genom en aggressiv prispolitik av exportföretagen, vilket innebär attkostnadsövervältringen på priseraa hålls tillbaka genom sänkto vinstmarginaler.Resultatet blir, sett över hela perioden, i stort sett oförändraderelativpriser Högainvesteringar en fömtsättning för tillväxt Defasta investeringaraa föll kraftigt . Investeringsnedgångenvar så stark, att den samlade kapitalstockens storlek inte kunde bibehållas.Därmed upprätthölls inte den totala produktionspotentialen. Utvecklingen är enlogisk följd av den realräntechock som i stor utsträckning bidrog till densenaste lågkonjunkturen. Diagram13.2 BNP-tillväxten och dess användning, alternativet med medelhög Prop.1993/94:150 *'"''* Rilaaa I I Förändringi procent av BNP föregående är, 1985 ärs priser i-iaa. Konsumtion B Investeringar [HJ Nettoexport 1980-1984 1985-1989 1990-1994 1995-1999 Källor: och . Diagram 13.3 BNP-tillväxten och dess användning 19961999 Förändring i procent av BNP föregående år, priser Underperioden föratses ett gradvis ökat förtroende för den Prop.1993/94:150 svenska ekonomin komma fill uttryck bl.a. genom successivt fallandeBilaga 1.1 realräntor Företogens vinstandelar liksom produktionstillväxten blirhög. Detto skapar goda föratsättningar för en kraftig tillväxt av näringslivetsinvesteringar framöver fortsätter satsningaraa påinfrastrakturinvesteringar. De totala brattoinvesteringaraa beräknas öka med ca11 % och därmed vara den del av ekonomins efterfrågesida somexpanderar snabbast. Kapitalstockaraa växer och därigenom höjs ekonominssamlade produktionsförmåga. Trotsinvesteringsuppgången utgör de fasta investeringaraa av BNP1999 jämfört 1990, se diagram 13,8. Det finns flera anledningar tillatt denna andel av kapacitetsskäl inte behöver nå upp till nivå. Kapacitetsutnyttjandeti ekonomin stiger gradvis . Utnyttjandegraden avmaskinkapaciteten beräknas öka så kraftigt att tendenser till bristsituationeroch flaskhalsar i någon mån kan uppstå. Produktionen i förhållande tillkapitalstocken av byggnader stiger kraftigt . haremellertid kapitalstocken av byggnader i förhållande till antal arbetodetimmar stigit kraftigt. Detto innebär att "kvadratmeterytan perperson" ökat. Det förefaller rimligt att anta att denna trend upphör och istället förbyts till en svag nedgång. Därtill kommer att: Bostadsinvesteringaraa beräknas bli mycket lågaunder perioden. Detta bedöms emellertid inte leda till bristsituationer, som isin tur skulle kunna begränsa arbetskraftens rörlighet och därmed förhindra enekonomisk expansion. De höga investeringsnivåerna under 1980-taletsandra hälft för kommersiella kontorslokaler, hotell och restouranger m.m. fårinte någon motsvarighet . Störte inslag av kunskapsintensiv industri kan iviss mån väntas medföra lägre investeringsbehov. Tillgången på arbetskraft ärgod, vilket kan innebära att arbetsintensiva verksamheter ökar sin andel av dentotala industrin. Prisnivån på byggnadsinvesteringar drevs uppkraftigt . tUl 1995 väntas priseraapå dessa investeringar falla med . Därefter utvecklas de i paritetmed den övriga ekonomin. Det kraftiga fallet i investeringskvoten t.o.m. 1994beror således delvis på en priskomponent. Denhöjda produktionsförmågan, som uppbyggnaden av kapitalstockarna innebär,medför att efterfrågan i stor utsträckning kan mötas med svensk produktion istället för import. Den offentliga produktionen föratses minska till följddels av minskad offentlig konsumtion, dels av att den offentliga konsumtionen iallt mindre utsträckning föratses produceras in- omden egna sektora. Detta innebär att näringlivets produktionstillväxt Prop.1993/94:150 måste överstiga BNP-tillväxten. Industrin bedöms växa snabbast,drygt Bilaga 1.1 . En allt starkare efterfrågan av tjänster frånhushållssektora, delvis som en följd av en överflyttning från den offentligasektora, medför att produktionen även inom det övriga näringslivet stigerrelativt snabbt, knappt 3 1/ -ftbeU 13.3 Produktion, 1996-1999 7,6 8,0 5,0 3,7 Svaginkomstutveckling och fallande sparkvot Sparkvoten,som uppvisat dramatiska förändringar under andra hälften av 1980-falet ochbörjan , stiger för att sedan falla tillbaka till ca 71/. Sparandets utveckling måste ses i ljuset dels av den osäkerhetsom skapats av stigande arbetslöshet och de växande offentliga finansiellaunderskotten och därmed oro kring bl.a. ersättningsnivåeraa i morgondagenssocialförsäkringssystem, dels det skuldanpassningsbehov som uppstod när dereala räntekostnaderaa efter skatt steg kraftigt och tillgångsprisema föll. Enbetydande del av sparandeuppgången är således hänförlig till reservationer pågrand av förväntade framtida inkomstförsämringar. Beteendet att anpassakonsumtionen innan de försämrade inkomstema trätt i kraft är rationellt. Detinnebär att sparkvoten initialt ökar. När den förväntade inkomstneddragningenrealiseras justerar hushållen inte sin konsumtionsvolym, istället anpassassparandet till en lägre nivå. Hushållen har anpassat sina skulder snabbt.Räntekostnaderaa efter skatt som andel av disponibel inkomst bedöms 1995 varanere nivå, vilket också motiverar en nedgång i sparandet somandel av inkomsteraa. Konsumtionen av tjänster föratses utgöra en allt störreandel av den totala konsumtionen.Detta är till viss del en effekt av förskjutningar från offentlig till privatkonsumtion. Hushållens realtdisponibla inkomster beräknas stiga med . Löne-, pensions- ochkapitalinkomsteraas utveckling ger ett positivt bidrag. Kapital inkomsteraaökar genom att sparandet förbättrar hushållens räntenetto, men också genom attföretagens gynnsamma vinstläge delvis kanaliseras till hushållen via ökadeaktieutdelningar. De direkto skattema och saneringsprogrammet håller däremottillbaka den reala disponibelinkomstutvecklingen. Hushållens successivtökade förtroende för den svenska ekonomin, fallande arbetslöshet och sjunkanderealräntor medför en neddragning av sparkvoten. 1 samma riktning verkar ocksåsaneringsprogrammet, som delvis bör tolkas som en av hushållen förväntodinkomstneddragning. Den privata konsumtionenbedöms öka med Sparkvoten inkl. nettoinvesteringar i egnahemfaller gradvis och uppgår till . Det finansiella sparandet somandel av disponibelinkomsten ligger högre, ca 5 1/ 1993/94:150 Bilaga1.1 TabeU 13.4 Försörjningsbalansen med vissa nyckeltalenligt alternativet med medelhög tiUväxt Årlig procentuell förändring, priser -2,1 -0,4 -3,8 -0,7 -1,6 -0,9 -0,9 -1,0 -0,9 -2,0 -0,9 -1,0 -0,9 -2,5 -1,5 -1,5 -0,9 -1,0 -0,9 -16,2 -3,5 -1,6 -4,9 -0,2 KPI (årsgenomsnitt) NPI (årsgenomsnitt) Öppen arbetslöshet -0,3 ' Förändring i procent av föregående års BNP. Procent av arbetskraften. Procent av BNP. '' I procent av förädlingsvärdet till producentpris. Saneringsprogrammetinnebär bl.a. att utgiftema för den offentliga kon- Prop. 1993/94:150 sumtionenär realt oförändrade. Eftersom merparten av utgiftema för den Bilaga 1.1offentliga konsumtionen utgörs av lönekostnader, vilka beräknas stiga snabbareän BNP-deflatom ökar priset för den offentliga konsumtionen mer änBNP-deflatora. För att utgifteraa för den offentliga konsumtionen skall vararealt oförändrade krävs därför att volymen minskar. Saneringsprogrammet utgördärmed en "cash-limit" och innebär en utbytbarhet mellan löne- ochsysselsättningsförändringar. Densänkta kommunala konsumtionen föratses delvis motverkas av att den privatokonsumtionen av samma slags tjänster ökar. Denna typ av tjänsteproduktion ärofta arbetsintensiv. Om även produktionen av sådana tjänster flyttas över frånden offentliga till den privata sektora, oavsett om de är skattefinansieradeeller ej, innebär det att den genomsnittliga produktiviteten i näringslivetfaller Denna sammansättningseffekt verkar således återhållande förproduktivitetstillväxten i näringslivet. Näräven den inhemska efterfrågan börjar stiga medför detta en ökadimponefterfrågan. Andra faktorer som påverkar importutvecklingen är relativprisetmellan hemmamarknads- och importpriser samt kapacitetsutnyttjandet. Denimportvägda efterfrågan beräknas öka med Kapacitetsgapet från densenaste lågkonjunkturen krymper successivt och relativpriseraa stiger något.Importen av bearbetode varor stiger Övriga varor och tjänsterantas öka i något långsammare takt. Totalt sett föratses importen stiga med ca8 %. Dettainnebär att nettoexportens bidrag till tillväxten är svagt negativ underperioden 19961999, -0,. Icke desto mindre uppvisar kalkylenbetydande överskott i utrikeshandeln beroende på dels att exporten i volym ärstörte än importen, dels att exportprisnivån är högre än importprisnivån.Exportnettot, dvs. nettot av handeln med varor och tjänster, ökar från av BNP 1995. Därefter beräknas nettot sjunka till avBNP . Ettav huvudsyftena med de olika scenarieraa är att illustrera arbetslöshetensutveckling under altemativa tillväxtbanor