prop · GH03251 · 1993-12-31 00:00:00 — Skiftasinte ett dödsbo från det att bouppteckningen förrättades ochhar avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo inte heller ingåtts, slcallförmyndaren, gode mannen eller förvaltaren hmna en redogörebetiU överförmyndaren om anledningen tiU att dödsboet inte har skiftats. En sådanredogörebe skall därefter och till dess att dödsboet har skiftats eller ettavtal om sammanlevnad i oskiftat bo ingåtts hmnas var sjätte månad, om inteöverförmyndaren bestämmer någon anrmn tid. (Jfr15 kap. 3 § i försfeg.) Paragrafenöverensstämmer i sak med nuvarande 14 kap. 9 § förste stycket. Överförmyndarenhar möjUghet att förelägga vite enUgt 16 kap. 13 § vid tillämpningen av dessabestämmelser. Dagensbestämmelser i 14 kap. 9 § andra stycket om årsuppgift i vissa fåU har fåttsm motsvarighet i 8 § i dette kapitel. I 14 kap. 9 § tredje stycket i dess nugällande lydelse finns en särskUd regel om gemensam redogörelse eUerårsuppgift i feU när syskon har samma stäUförettädare. En sådan gemensamredogörelse respektive årsuppgift torde i de fleste fåU vara tillräckUg. Ensådan kan också godtes utan att det anges särskUt i lag. Regeln har därförutelämnats. EnUgt16 kap. 14 § kan regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmermeddefe föreskrifter om den närmare utformningen av såväl redogörelser enUgtden nu diskuterade paragrafen som årsupp-gifter enUgt 8 §. StällföreträdaresdeUagande i förvaUningen Prop. 41 FB 15 kap. Enförmyndare, god man eller förvaltare som för den enskiUies räkning deltar i enrättshandling vid dödsboförvalming skall inhämta överförmyruiarens samtycketill rättshandlingen i den utsträckning som gäller vh förvaltning enligt 13eller 14 kap. Motborgenärer i dödsboet och andm vars rätt är beroende av utredningen ärställföreträdaren ansvarig enligt regler om dödsbodehgares ansvar (Jfr15 kap. 4 och 10 §§ i förslag.) Paragrafen,som motsvarar nuvarande 14 kap. 2 §, innehåUer bestämmelser om förmyndares,gode mäns och förvaltares skyldighet att inhämte överförmyndarens samtycke tiUvissa rättshandlingar som förefes vid dödsboförvaltning för den enskUdesräkning samt om StäUföreträdarens ansvar för sina åtgärder eUer försummelser.Paragrafen har utformats i enUghet med Lagrådets förslag. SamtyckeenUgt första stycket skaU inhämtas i samma utsträckning som gäUer vidförvaltning enUgt 13 eUer 14 kap. Avgörande för om en rättshandling viddödsboförvaltning kräver samtycke är aUtså om samtycke hade behövts för den händelsestäUföreträdaren hade vefet förefe en motsvarande rättshandling inom ramen för13 eUer 14 kap. (jfr kommentaren tUl 1 § tredje stycket). Paragrafenomfettar bara situationer då förmyndaren, den gcxie mannen eUer förvaltarentar del i den ifrågavarande rättshandlingen. Om boutredningsman har förordnatsoch agerar för dödsboets räkning, blir paragrafen inte tiUämpUg. Detkan vara värt att i sammanhanget påminna om att reglema i 14 kap. om god manmånga gånger blir tiUämpUga när det är en underårig som har del i boet ttotsatt gmndprincipen är att föräldrama förettäder den underårige. EnUgt 11 kap. 2§ gäUer nämUgen att om förmyndare eUer förmyndarens make cx;h den underårigehar del i samma oskiffede dödsbo, den underåriges rätt i dödsboet vid boutredningen,liksom vid bcxlelning och skifte eUer ingående av avtal om sammanlevnad ioskiffet bo, skaU bevakas av en god man. Vad gäUer kravet på samtycke förenskUcfe förvaltningsåtgärder blir det i ett sådant feU reglema i 14 kap. somblir vägledande oavsett om föräldems egna förvaltiiing av den underåriges rätti dödsbo skuUe tiU följd av beloppsregehi i 13 kap. 2 § följa reglema för firiföräldraförvaltning. Vidsin prövning av om samtycke skaU ges för en dödsbcxiefegares räkmng fåröverförmyndaren naturUgtvis fe en viss hänsyn även tiU övriga dödsbcxiefegaresintressen. Detfe kan lecfe tiU att samtycke ges i något större utsträckning änvid förvaltning enUgt 13 eUer 14 kap. EnUgt16 kap. 9 § skaU överförmyndaren som regel höra den enskUde och dennes anhöriga,innan firågan om samtycke avgörs. Aruirastycket har jämfört med tidigare gällande rätt gjorts tydUgare genom att det i lagtexten har angivits att det är dödsbcxiefegares ansvar 273 enUgtärvdabalken som avses. Bestämmelser om sådant ansvar återfinns Prop.1993/94:251 i 18 kap. 6 § . Någon sakUg ändring är aUtså mteavsedd. Fördelningav egendom vid bodelning och skifte 5§ Enförmyndare, god man eller förvaltare som tar del i en bodelning eller ettskifte för den enskildes räkning slcall inhämta överförmyndarens samtycke tiUegendomens fördelning. En förmyndare, god rrmn eller förvaltare får endast med överförmyndarenssamtycke överlåta den enskildes andel i boet. (Jfr15 kap. 5 § i Förmynderskapsutredrungens förslag.) Paragrafenmotsvarar nuvarande 14 kap. 5 § (jfr också 14 kap. 6 §). Med bodehung avsessåväl bodehiing efter ett dödsfeU som bodehiing med anledning aväktenskapsskUlnad eUer under ett pågående äktenskap. Likaså avses bodelningsom sker enUgt sambofegen (se kommentaren tiU 2 §). Närdet gäHer första stycket har den ändringen gjorts i förhållande tiU nu gäUanderätt att samtycke firån överförmyndaren krävs även när egendomen fördelas genomlottning. Skillnaden torde inte ha så stor praktisk betydelse. Arhmstycket har vidgats i jämförelse med nuvarande 14 kap. 5 § andra stycket på såsätt att det föresfegna stycket handlar om överlåtelse även tiU andra ändödsbodelägare. Det har inte ansetts nödvändigt att, som fömt UttryckUgen angeatt det skaU vara fråga om överfetelse av den enskUdes andel mot ersättning.Överlåtelse utan ersättning är över huvud teget mte tiUåten, jfr 6 §. Avståendefrån arv eller testameme Enförmyndare, god man eller förvaltare får inte för den enskildes räkning avståfrån arv eller testamente. Omöverförmyndaren samtycker till åtgärden, får dock arv avstås enligt 3 kap. 9 §ärvdabaUcen. (Jfr15 kap. 6 § i förslag.) Iförsta stycket anges att förmyndare, god man eUer förvaltare inte får avsfefrån arv eUer testamente för den enskUdes räkning. Skälen bakom förbudetutvecklas i avsmtt 10. Iaruira stycket görs undanteg för arvsavsfeende enUgt 3 kap. 9 § ärvcfebalken, dvs. när särkuUbam tiU den först avUdne avstår fiån sin rätt tiU förmån för efterlevande maken. Avsfeende av den typen, vilket inte iimebär ett definitivt avsfeende av rätten tiU kvarfetenskapen, kräver dock samtycke av överförmyndaren. Sådant samtycke bör lämnas i 274 mångafeU där det finns ett nära personUgt förhållande mellan särkuU- Prop.1993/94:251 bamet och den efterlevande maken. Då firamstår det ofife somnaturUgt FB 15 kap. att mte spUttra ett hem som även särkuUbamet kan ha ettintresse av att bevara intakt även efter den egna föräldems död. Det kan t.ex.vara så att särkuUbamet lever i samma hem som den efterlevande maken tiUsammansmed halvsyskon som är makamas gemensamma bam. (Se vidare prop. 1986/87:1 s. 238f och 1986/87:86 s. 83 f). Avtalom sammanlevrmd i oskiftat döcbbo 7§ Avtalom sammanlevnad i oskiftat dödsbo får ingås endast med över-fönnyndarenssamtycke. överförmyrularenfår häva ett avtal enligt första stycket, om det är påkaUat för att ta tillvara den enskildes intressen. Om efterlevarhe make som själv har deltagU iavtalet och som är ställföreträdare för den enskihe gifter om sig,skall han eller hon genast anmäh det till överförmyndaren. (Jfr15 kap. 7 § i förslag.) Bestämmelsenom krav på överförmyndarsamtycke tiU avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo iförsta stycket motsvarar vad som föreskivs i 14 kap. 3 § förstestycket. Utgångspunktenför överförmyndarens bedömning skaU här liksom i övriga iåU vara vad som bästgagnar den enskUdes intressen. En viss hänsyn bör emeUertid kunna tes även tiUdennes fåmUj. Ett avtal om sammanlevnad kan exempelvis erfordras för att deberörda skaU kunna behåUa ett mindre företeg eUer ett gemensamt hem. Överförmyndarenkan enUgt andm stycket häva ett sammanlevnadsav-tal, om det är nödvändigt föratt te tiUvara den enskUdes intressen. En liknande regel finns i14 kap. 3 § andra stycket. EnUgt den regehi tUlkommer det emeUertid rätten atthäva ett avtal om sammanlevnad i oskiftet bo. Överflyttningen avbeslutsbefogenheten firån rätten tiU överförmyndaren har behandlats i avsnitt14.5. Ettskäl att häva ett ttäffat avtal kan vara att en efterlevande make som deltagit i avtalet har gift om sig. I praktiken torde clen efterlevande maken och förmyndaren vara samma person, varför den tvingande regehi i nuvarande 14 kap. 4 § tredje meningen för fönnyndaren att säga upp avtalet, tvmgar den efterlevande maken att för sitt bams räkning säga upp ett avtal med sig själv. Det framstår som en mindre lyckad konstmktion. Det kan också tänkas sittiationer där det, ttots att den efterlevande maken gifter om sig, är fördelaktigt för bamet att av talet gäUer även i firamtiden. En tvmgande regel leder i sådant feU tUl en onödig uppsägning med åtföljande kostnader och besvär, tiU följd av att en god man måste förordnas för att för bamets räkning te ställning tiU om ett nytt avtal om sammanlevnad i oskiftat bo bör öäffas. Även bettäffande gode män och förvaltare är det möjUgt att stäUförettädaren 27<; hartegit del i samma avtal som den enskUde. Med hänsyn tUl vad som nuanförts föreslogs i lagrådsremissen att förmyndaren skuUe få säga Prop.1993/94:251 upp avtalet om den efterlevande maken gifte om sig. Lagrådethar i sitt yttrande inte någon erinran mot att bestämmelsen med obUgatoriskuppsägning ersätts med en bestämmelse som medger prövning i det enskUcfe feUet.Som Lagrådet antyder bör dock regeln utformas något annorlunda.StäUföreträdaren kan förväntas ha mtressen som strider mot den persons mtressensom han eUer hon företräder. Lagrådsremissens förslag innebär att det ändå ärstäUföreträdaren som skaU avgöra om avtalet skaU sägas upp eUer inte. Detframstår som naturUgare att avgörandet om avtalet skaU sägas upp eUerinte skaU tes av någon som inte är dUekt inblandad i avtalet. I enUghet medLagrådets förslag har därför den efterlevande maken åfegts att underrätteöverförmyndaren om han eUer hon gifter om sig. Överförmyndaren skaU då teställning om avtalet skaU besfe eUer mte. Detbör i sammanhanget påpekas att en stäUföreträdare enUgt 24 kap. 4 §ärvcfebalken fortferande har möjUghet att själv säga upp ett avtal omsammanlevnad i oskiftat dödsbo, om den efterlevande maken gifter om sig. Ävenvid tiUämpningen av denna paragraf gäUer 16 kap. 9 § om hörande av den enskUdesamt dennes make eUer sambo och närmaste släktingar. Det förhåUandet attförvaltningslagen är tiUämpUg på överförmyndarens handläggning (se kommentarentiU 16 kap. 12 §) medför att överförmyndaren också skaU bereda övrigadödsbodelägare tiUfäUe att yttra sig (jfr 14 kap. 3 § tredje stycket i nugäUande lydelse). Omett sammanlevnadsavtal har upphört att gäUa, antingen efter en uppsägning firånstäUföreträdarens sida eUer ett hävande av överförmyndaren, skaU bcxlehiingoch skifte förrättos så snart som möjUgt (se 2 § förste stycket). Ingåsavtal om sammanlevnad i oskiftctt dödsbo, skall förmyndaren, gode mannen ellerförvaUaren före i en årsuppgift till överförmyndarenredogöm för förvalmingen av boet under föregående år Av årsuppgiften skallframgå boets behållna inkomst och dess sammanhgda tillgångar och skuher vidårets slut. Anmäler förmyndaren, gode mannen eller förvaUaren att det ftnns hinderrrwt att irwm föreskriven th hmrm årsuppgift till överförmyndaren, kanöverfönrtyndaren bestämma ny tid för avlämnandet. (Jfr15 kap. 8 § i förslag.) Paragrafenmotsvarar nuvarande 14 kap. 9 § andra stycket. Tiden för avlämnande avårsuppgift har anpassats tiU vad som gäUer för årsräkningar enUgt 13 kap. 14 §och 14 kap. 15 §. Överförmyndarenhar möjUghet att beslute om vitesföreläggande enUgt 16 kap. 13 §, om årsuppgiftmte lämnas. Förrättande avbouppteckning i vissa faU Prop. SkaUbodelning ske av annan anledning än dödsfaU, är förmyndaren, gode mannen ellerförvaUaren skyhig att se till att bouppteckning förrättas så snart som möjUgt.Kopia av bouppteckningen skall genast hmnas till överförmyndaren. (Jfr15 kap. 9 § i förslag.) Paragrafenmotsvarar nu gäUande 14 kap. 8 §. På förslag av Lagrådet har ur lagtextenuteslutits anvisningen att kopfe av bouppteckningen kan lämnas i erforderUgadelar när den är omfettande. Någon materieU ändring är inte avsedd. Försäljningav viss egendom 10 § Haregerulom i dödsbo vilken harförvaUats av en god man som avses i 11 kap. 3 §tillfalUt Allmänna arvsfonden, gäller ifråga om egendomens försäljning hgen(1994:243) om Allmänrm arvsfonden. (Jfr15 kap. 11 § i förslag.) Paragrafenhar flyttets från nuvarande 15 kap. 22 §. Som Lagrådet har påpekat har i 1994års arvsfondslag inte särskUt angivits att egendomen skaU har tiUfeUit fondenefter preskription av rätt att te arv eUer testamente. Lagtexten har anpassatstiU det. Tillsyn över förmyndares, gode mäns och förvaltares verksamhet I16 kap. har sandats bestämmelser om överförmyndamas tiUsynsverksamhet.Motsvarande regler finns i 16 och 17 kap. överförmyndarenskall enligt bestämmeberrm i detta kapitel utöva tillsyn över förmyndares, godemäns och förvaltares verksamhet. Vidtillsynen skall överförmyndaren särskiU se till att den enskildes tiUgångar iskälig omfatming används för hans eller hennes nytta och att tiUgångama iövrigt är phcerade så att tillräcklig trygghet finns för deras bestånd och såatt de ger skälig avkastning. Bestämmeberom val av överförmyndare m.m. finns i 19 kap. (Jfr16 kap. I § i förslag.) Föryrajrycfef anger överförmyndarens aUmänna uppgUi att utöva tUlsyn Prop.1993/94:251 över förmyndares, gode mäns och förvaltares verksamhet. Enkorre- FB 16 kap. sponderande bestämmelse finns i 12 kap. 9 § förstestycket, där det föreskrivs att förmyndares, gcxie mäns och förvaltaresverksamhet står under överförmyndarens tiUsyn. Iandra stycket åläggs överförmyndaren att vid tiUsynen särskUt se tiU att denenskUdes tiUgångar i skäUg omfettning används för hans eUer hennes nytfe ochatt tiUgångama i övrigt är placerade så att tillräckUg trygghet finns för derasbestånd och så att de ger skäUg avkastning. Bestämmelsen svarar mot dengmndregel för förmyndare, gode män och förvaltare som finns i 12 kap. 4 §försfe stycket (jfr också nuvarande 17 kap. 1 § andra merungen). Utgångspunktenför överförmyndarens tiUsyn liksom när det gäUer tillämpningen av bestämmelsemai 13-15 kap. är således att den enskUdes intressen skaU fiämjas. Detfeutesluter inte att den enskUdes medel undantegsvis används tiU mköp av någotsom kommer mte bara den enskUde själv utan också dennes fåmUj tiU godo (sebl.a. kommentaren tiU 12 kap. 4 §). Itredje stycket hänvisas tiU 19 kap. när det gäUer val av överförmyndare m.m. Tillsynenutövas av överförmyrularen för den kommun där den som har förmyndare, god maneller förvaUare har sitt hemvist. Omgod man har förordnats enligt 11 kap. 3 vid utredning av ett dödsbo, utövastillsynen av överförmyndaren för den kommun där den avlhne hade sitt hemvist.Är det i övrigt fråga om godmanskap enligt 11 kap. 3 §, utövas tillsynen avöverförmyndaren för den kommun där den gode rrmnnen har sitt hemvist. Ombehörig överförmyndare enligt första eller arhm stycket inte finns, utövastillsynen av överförmyndaren för . (Jfr16 kap. 2 § i försfeg.) Inu gäUande rätt finns inte någon uttryckUg bestämmelse om vUken överförmyndaresom skaU ha tiUsyn över ett visst förmynderskap, gcximanskap eUerförvaltarskap. Induekt följer dock överförmyndamas behörighet av reglema i 12kap. 1-3 §§ om inskrivning vid tingsrätt och överflyttiiing av domstolenstiUsyn fiån en tingsrätt tiU en annan. EnUgt nuvarande 12 kap. 4 § hartmgsrätten också möjUghet att vid behov ange vilken överförmyndare som ärbehörig. Närinskrivningsmstitutet slopas blir det nödvändigt att föra in ut tryckUga regler om vilken överförmyndare som skaU utöva tiUsynen i oUka fåU. EnUgt huvudregehi i första stycket, som har utformats enUgt Lagrådets förslag, utövas tiUsynen av överförmyndaren för den kommun där den som har förmyndare, god man eUer förvaltare har sitt hemvist (jfr bestämmelsema i 10 kap. 13 § och 11 kap. 25 § när det gäUer 278 behörig domstol vidförordnande av förmyndare respektive god man Prop. 1993/94:251 eUer förvaltare m.m.). Medhemvist avses detsamma som i bl.a. 10 kap. 1 § . Det innebäratt den enskUdes folkbokföringsort är avgörande. Var foUcbokföring skaU skeregleras i foUcbokföringslagen (1991:481). AUaflyttningar leder mte tiU ändrad foUcbokföring. Specielfe regler finns förbl.a. boende i och mtegning på sjukvårdsinrättning (se 10 och 15 §§foUcbokföringslagen). En följd av koppUngen tiU foUcbokföringen är attflyttningar meUan vårdinrättningar i närUggande kommuner normalt inte behövermedföra att tiUsynen flyttes från en överförmyndare tiU en annan. Av10 kap. 11 § framgår att den enskUdes hemvist också är avgörande för frågantiU vilken överförmyndare ett behov av ny förmyndare skaU anmälas. EnUgtandra stycket gäUer särskUda regler om behörig överförmyndare när det är fiågaom tiUsynen över godmanskap enUgt 11 kap. 3 §. Har god man förordnats enUgt detangivna lagmmmet vid utredningen av ett dödsbo, är den avUdnes hemvistavgörande för vilken överförmyndare som är behörig (jfr bestämmelsen i 11 kap.26 § förste stycket förste meningen om behörig tingsrätt vid förordnande avsådan god man). I övrigt utövas tiUsynen av godmanskap enUgt 11 kap. 3 § avöverförmyndaren för den kommun där den gcxle mannen har sitt hemvist. Skälettill detfe är att den vars rätt den gode mannen skaU bevaka som regel antingenär okänd eUer vistas på okänd ort (jfr 11 kap. 26 § förste stycket andrameningen och andra stycket). Itredje stycket föreskrivs att överförmyndaren för Stockhohn är behörig, omnågon behörig överförmyndare enUgt förste eUer andra stycket mte finns.Bestämmelsen blir tillämpUg bl.a. när det är oklart var den enskUde har sitthemvist. överförmyndarenslcall gmnska förmyndares, gode mäns ochförvaUa-res verksarnhet med ledning avde förteckningar, årsräkningar, sluträkningar samt andm handlingar ochuppgifter angående förvalmingen som har hmnats. överförmyndareneller den som överförmyndaren utser har rätt att gå igenom de räkenskaper ochanteckningar som avses i 12 kap. 5 § samt de värdehandlingar somställföreträdaren förvarar med cmledning av sitt uppdrag. Ställföreträdarenskall hålh dessa handlingar tillgängliga på th och plats som överförmyndarenbestämmer. (Jfr16 kap. 3 § i förslag.) Förstastycket motsvarar 17 kap. 1 § försfe meningen i nu gäUande lydelse. Utgångspunktenför överförmyndarens granskning är tiU en början de förteckningar som enUgt 13 kap. 3 § skaU ges m av föräldrar (förteck- 279 ningaröver tiUgängar som skaU sfe under kontroU av överförmyndaren) Prop. 1993/94:251och förteckningar som enUgt 14 kap. 1 och 2 §§ skaU ges in av för- FB 16 kap.ordnade förmyndare, gode män cx;h förvaltare. Vidare skaU överförmyndarengranska årsräkningar som skaU lämnas enUgt 13 kap. 14 § resp. 14 kap. 15 § samtsluträkningar enUgt 13 kap. 15 § resp. 14 kap. 18 §. Uppgifter som har tagitsin i årsräkning eUer sluträkning efter förefeggande enUgt 13 kap. 18 § samtsådana särskUda redogörelser som anges i 14 kap. 16 § omfettas också avgranskningen. Vid tiUsyn över dödsboförvaltning har överförmyndaren bl.a. attgranska redogörelser enUgt 15 kap. 3 § och årsuppgifter enUgt 15 kap. 8 §. Harsådana handlingar som har nänrnts inte kommit m, kan överförmyndarenförefegga vite enUgt 16 kap. 13 §. Påförslag av Lagrådet har lagtexten justerats så att det klart framgår attuppräkningen av handlingar inte är uttömmande utan att överförmyndaren ocksåmåste beakte andra handlingar och upplysningar som han eUer hon annars fåttkännedom om. EnUgtandm stycket har överförmyndaren eUer någon som han utser, t.ex. en tjänstemanvid överförmyndarkansUet eUer en revisor, rätt att gå igenom sådana räkenskaperoch anteckningar som avses i 12 kap. 5 §. Hit hör inte bara kassaböcker o.d.utan också verifikationer. Vidare får en genomgång ske av de värdehandlingarsom stäUföreträdaren förvarar med anledning av sitt uppdrag. En motsvarandebestämmelse finns i 17 kap. 2 § försfe stycket. Dennuvarande bestämmelsen om möjUghet för en överförmyndare att begära hjälp medgranskningen från överförmyndaren i ett annat distrikt och skyldighet för denneatt biträda (17 kap. 2 § andra stycket) har uått. Det fömtsätts att sådantbistånd kommer att lämnas även , när det fiån effektivitetssynpunktframstår som motiverat. Ioch med att det mte längre finns en genereU skyldighet för stäUföreträdama attförvara värdehandlingar överstigande ett visst värde hos bank (se avsnitt 7.4),kan det finnas aiUedning för överförmyndaren att i större utsträckning äntidigare inventera sådana handlingar med stöd av denna bestämmelse. Överförmyndarenkan genom vitesförefeggande enUgt 16 kap. 13 § tvinga StäUföreträdaren att visaupp de handlingar som det är firåga om i den nu behandfede bestämmelsen. överförmyndarenskall göra anteckning om verkstälh granskning på förteckningar, årsräkningar,sluträkningar och handlingar enligt 15 kap. 3 och 8 §§. (Jfr16 kap. 4 § i förslag.) Paragrafenmotsvarar nuvarande 17 kap. 4 § förste stycket förste meningen. Avde anteckningar som överförmyndaren skaU göra bör fiamgå när Prop.1993/94:251 granskningen har ägt mm. Om granskningen inte har föranlettnågon FB 16 kap. anmärkning, bör även detta anges. Huröverförmyndaren skaU förfera när det finns anledning tiU anmärkning regleras iföljande paragrafer. Omöverförmyndaren vid granskningen eller anrmrs finner anledning att riktaanmärkning mot förvalmingen, skall ställföreträdaren ges tillfölle att yttrasig inom den th som överförmyrularen bestämmer. Omett yttrande inte hmnas irwm förelagd th eller om överförmyndaren anser attyttrandet inte är tillfredsstälhnde, skaU antecbting om anmärkningen göras påden granskade handlingen, övetförmyndaren skall även genast pröva om beslutenligt någon bestämmelse i 13 eller 14 kap. behöver meddelas eller omställföreträdaren bör entledigas eller någon annan åtgärd vidtas.Ställföreträdaren slcall undenättas om en sådan anteckning och om vidtagenåtgärd. (Jfr16 kap. 5 § och 6 § förste stycket i förslag.) Förstastycket motsvarar regeln i nuvarande 17 kap. 3 § förste meningen medförtydUgandet att överförmyndaren bestämmer den tid mom vilket yttrandet skaUlämnas. Beslutom att inhämte yttrande bör dokumenteras av överförmyncfe-ren. Yttrandet kanlämnas formlöst, men uppgift om innehåUet måste tiUföras akten på lämpUgt sätt.Enkfest sker det genom en anteckning på den granskade handlingen. EnUgtaruim stycket, som har sin närmaste motsvarighet i dagens lydelse av 17 kap. 3§ andra meningen och 4 § förste stycket andra och tredje meningama, skaUöverförmyndaren, om han eUer hon inte får ett begärt yttrande eUer anserdet otillfredsställande, anteckna anmärkningen på handlingen och själv prövavilka åtgärder som behöver vidtes. Därvid anges för det förste möjUgheten attmeddefe beslut enUgt 13 eUer 14 kap. De beslut som det är firåga om är framföraUt beslut om utvidgad överförmyndarkonttoU och spärr av bankmedel m.m. enUgt13 kap. 19 § och 14 kap. 21 §. Situationenkan emeUertid också vara så aUvarUg att det finns anledning föröverförmyndaren att överväga att entiediga en god man eUer en förvaltare eUerbegära att rätten endedigar en förmyndare. En annan åtgärd kan vara att begäraytterUgare redovisning av stäUförettädaren enUgt 13 kap. 18 § resp. 14 kap. 16§. En sådan begäran kan under de fömtsättningar som anges i 16 kap. 13 §förenas med ett vitesförefeggande. UnderrättelsentiU stäUförettädaren om att överförmyndaren har vid- hålUt sm anmärkning kan göras formlöst. Anteckning om eUer annat bevis på underrättelsen skaU finnas i akten. Dennaoch följande paragraf har fått sin slutUga utformning på förslag Prop.1993/94:251 av Lagrådet. Omen anmärkning som har antecknats enligt 5 § innebär att ställföreträdaren kanbli skadeståndsskyhig gentemot den omyndige eller den som uppdraget avser, harställföreträdaren rätt att väcka tahn nwt den enskilde om frihet frånskadeståndsskyhighet. (Jfr16 kap. 6 § andra stycket i förslag.) Paragrafenmotsvarar 17 kap. 4 § andra stycket i nu gällande lydelse. Rättatt ta del av handlingar 7§