prop · GH03195 · 1993-12-31 00:00:00 — 8, fordran p)å bidrag till gemensamt haveri eller enannan kostnad som skall fördelas enligt samma gmnd (13 kap, 15 § tredjestycket, 14 kap, 40 § och 17 kap. 6 §): från den dag dispaschenvann laga kraft. Svarargäldenären i andra fall än som avses i första stycket för ersättning eller förnågon annan fordran med begränsning av redareansvaret eller endast med inlastatgods upphör fordringen, om talan inte väcks i laga ordning, i fråga om enfordran på ersättning från den dag skadan inträffade och i fråga omnågon annan fordran efter det att fordringen förföll till betalning.Om borgenären har rätt att för fordringen hålla sig även till redare, lastägareeller någon annan utan att begränsning av ansvarigheten äger mm, gäller ensådan rätt som för en fordran i allmänhet. Haren fordran som avses i första eller andra stycket kommit under behandling avdispaschör, anses talan om fordringen väckt. Densom infriat en fordran som avses i första stycket 5 får väcka återkrav mottredje man efter utgången av den där angivna tiden. En sådan talan får dockinte väckas senare än från den dag huvudanspråket infriades eller talanväcktes om det. Ettavtal om förlängning av preskriptionstid som avses i denna paragraf är giltigt endast om det har ingåtts efter fordringens 344 tillkomstoch har inte verkan än åt gången, räJicnat föravtalet. Preskriptionstiden får dock inte i något fall genom avtal förlängasmed sammanlagt eller, i fall som avses iförsta stycket 6 eller 7, med från det ilands- Prop. 1993/94:195tigning eller ilandföring har ägt mm eller skulle ha ägt mm. I 13 kap. 4 §första stycket och 14 kap. 2 § andra stycket finns föreskrifter om ogiltighetav avtalsvillkor som avviker från bestämmelsema i första stycket 5 och fjärdestycket. I 15 kap. 29 § andra stycket finns föreskrifter om ogiltighet avavtalsvillkor som inskränker en passagerares rättigheter enligt första stycket6 och 7. Frågor om preskription av en fordran som avses i dennaparagraf bedöms här i landet enligt svensk lag även om utländsk lag i övrigt ärtillämplig på rättsförhållandet. Ofr [368] § i utredningens förslag) I denna paragraf har i förhållande till 368 § i 1891 årssjölag ändring gjorts i första stycket 5. Ordet "last" har ersattsmed ordet "gods". Härigenom framgår tydligare att dennapreskriptionsregel även gäller ansvaret vid styckegodstransport. Regeln är tvingande vid styckegodstransport och vissnordisk certepjartifart. Detta framgår av 13 kap. 4 § och 14 kap. 2 §, Enupplysning om detta har tagits in i femte stycket, I övrigt har endastspråkliga ändringar gjorts. 5.1.20 20 kap. Straffbestämmelser Om en befålhavare försummar att enligt 6 kap. 1 § förstaoch andra styckena se till att fartyget är sjövärdigt, döms han till bötereller fångelse . Till samma straff döms en redare som försummar attavhjälpa fel eller brist i sjövärdigheten enligt 1 kap. 9 §, om han ägt ellerbort äga kännedom om felet eller bristen. Om en redare underlåter att, trots att det är möjligt förhonom, hindra fartyget att gå till sjöss när en förestående resa pä gmnd av feleller brist i sjövärdigheten kan bli förenad med allvarlig fara för deombordvarande, döms han till böter eller fångelse i högst . I denna paragraf, som motsvarar 323 § sjölag,har vidtagits endast redaktionella och språkliga ändringar i samband med vissaändringar i 1 kap. 9 § och 6 kap. 1 § rörande sjövärdighetsbegreppet. Paragrafen har avfattats enligt Lagrådets förslag. Den som brister i gott sjömanskap till förekommande avsjöolycka döms, om inte oaktsamheten är ringa, för vårdslöshet i sjötrafik tillböter eller fångelse . Är brottet grovt, skall dömas till fångelse i högst tvåår, Den som tar sådan fårdväg, håller sådan hastighet ellerannars med fartyg fårdas så att han i onödan stör omgivningen döms till penning- 345 23 1993/94. 4 § Prop. Densom framför ett fartyg eller i övrigt på fartyg fullgör en uppgift av väsentligbetydelse för säkerheten till sjöss och då är så p>åverkad av alkoholhaltigadrycker eller något annat medel, att det kan antas, att han inte pä ettbetryggande sätt kan utföra vad som därvid åligger honom, döms för sjöfylleritill böter eller fångelse , Arett brott som avses i 4 § att anse som grovt, skall dömas för grovt sjöfylleritill fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skallsärskilt beaktas om 1. gämingsmannenvarit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, 2. den uppgift som gämingsmannen haft att ftillgöravarit särskilt krävande med hänsyn till fartygets egenskaper eller andra omständigheter,eller 3. framförandet av fartyget inneburit en påtaglig faraför säkerheten till sjöss. Avvikeren befålhavare från tjänsten och överger fartyget, döms han till böter ellerfångelse i högst . Omen befålhavare försummar sina skyldigheter enligt 6 kap. 6 § första stycketeller i övrigt som god när fartyget är i fara, döms han till böter ellerfångelse i högst . Försummarbefålhavaren sina skyldigheter enligt 6 kap. 6 § andra stycket när någon annanär i sjönöd eller när fara hotar sjötrafiken eller enligt 8 kap. 4 § närfartyget sammanstött med ett annat fartyg, döms han till böter eller fångelse ihögst . Omnågon som med eller utan skuld har haft del i uppkomsten av en sjöolycka, genomatt lämna olycksplatsen utan tvingande skäl eller på annat sätt, undandrar sigatt vidta de åtgärder som skäligen kan krävas av honom eller om han undandrarsig att uppge namn och hemvist eller lämna upplysningar om händelsen, döms han,om gämingen inte är belagd med straff i 7 §, till böter eller fångelse . Enbefålhavare på ett fartyg som är infört i ett fartygsregister får i stället försitt namn och hemvist uppge fartygets namn och hemort. Försummarbefålhavaren vad han enligt 6 kap. 3 §, eller enligt föreskrifter meddelade medstöd av den paragrafen, är skyldig att göra vid prejning eller visitering, dömshan till böter eller fångelse . Paragrafema 2-9överensstämmer i sak med 324 - 329 §§ (inklusive 324 a och 325 a §§) i 1891 årssjölag. Endast språkliga ändringar har gjorts. Enbefålhavare döms till böter, 1. om han försummar attenligt 6 kap, 1 § tredje stycket underrätta redaren om fel eller brist isjövärdigheten, 2, offl han försummar att enligt 6 kap, 4 § andrastycket på fartyget . 1993/94:195 medföra skeppshandlingar eller ettexemplar av denna lag, 3, om han försummar att avge rapport enligt 6 kap. 14§ eller uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig eller vilseledandeuppgift i en sädan rapjport, 4. om han vägrar att i fall som avses i 18 kap. 22 §överlämna fartygets nationalitetshandling tiU besiktningsmännen, eller 5. om han utan laga hinder vägrar att i ett sådantfall som avses i 22 kap, 2 § p)ä fartyget ta med en befålhavare eller ensjöman, hans aska eller efterlämnade effekter. Tillsamma straff döms en befäUiavare eller en redare om han försummar att enligt18 kap, 11 § göra anmälan om sjöförklaring eller om han uppsåtligen eller avoaktsamhet föranleder att en sjöförklaring skjuts upp, utan att fömtsättningarfinns enligt 18 kap, 9 §, Idenna paragraf, som motsvarar 330 § sjölag, har vidtagits endastredaktionella och språkliga ändringar i samband med vissa ändringar i 1 kap. 9§ och 6 kap. 1 § rörande sjövärdigbetsbegreppet, Försummarnågon sin skyldighet enligt denna lag i fråga om förande av dagbok eller kladdtill dagbok eller lämnar han uppsåtligen eller av oaktsamhet oriktig ellervilseledande uppgift i dagboken eller kladden, döms han till böter. 1, enbefålhavare eller en redare om han obehörigen vägrar någon att ta del av en dagbok, en kladd till dagbok eller en på teknisk väg gjord uppteckning rörande fartygets navigering och gången av dess maskineri, samt 2. enredare om han försummar sin skyldighet att förvara en sådan handling. Harnågon gjort sig skyldig till gäming som avses i 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8 eller 9 §och därigenom visat sig olämplig att utöva en sådan befattning på fartyg, förvilken särskilda behörighetsvillkor gäller, skall domstolen besluta att han förviss tid eller för alltid skall fråntas rätten att utöva befattningen. Beslutetfår även avse andra befattningar än den i vilken gämingen begåtts. Omett sådant beslut meddelas, skall domstolen underrättaSjöfartsverket, I fråga om radiooperatör skall även Post- och telestyrelsenunderrättas. Vidtasåtgärder för att väcka åtal, får i uppenbara fall meddela beslutenligt första stycket för tiden intill dess lagakraft-ägande dom finns ellerdomstolen, sedan åtal väckts, förordnar annat. Om det inte längre finns fog förbeslutet, skall detta hävas. Rätten att överklaga Sjöfartsverketsbeslut till regeringen är inte inskränkt till , Vidtillämpning av bestämmelsema i detta kapitel jämställs med befålhavare den som har trätt i befålhavarens ställe och med redare den som i redarens ställe har haft befattning med fartyget. Omflera har medverkat till en gäming som avses i 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8 eller 9 §, gäller 23kap. Straffdöms inte ut enligt denna lag om gämingen är belagd med strängare straff ibrottsbalken. Paragrafema11-14 överensstämmer med 331 - 334 §§ sjölag. Endast språkligaändringar har gjorts. kap. Om laga domstol och rättegång i sjörättsmål Förstadomstol i tvistemål rörande ett förhållande som avses i denna lag är dentingsrätt som regeringen utser (sjörättsdomstol). Detta gäller också brottmål ifråga om en gäming som avses i denna lag, även om gämingen är belagd medsträngare straff i . Rörmål som anges i första stycket uteslutande en båt som inte hålls i driftyrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte, får målet tas upp även av entingsrätt som är behörig enligt 10 eller 19 kap. . Paragrafenöverensstämmer i sak med 336 § sjölag. Lagtexten har dock ändratsmed hänsyn till att reglema om kvarstad på fartyg i internationellarättsförhållanden har arbetats in i fjärde kapitlet i den nya lagen. I övrigthar endast språkliga ändringar gjorts. Ifråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som avses i 1 §första stycket skall bestämmelsema om laga domstol i tvistemål i allmänhettillämpas. Talanfår även väckas vid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget finns. Harsäkerhet för en fordran ställts hos en myndighet till befrielse från kvarstadeller en annan säkerhetsåtgärd, får talan väckas även vid sjörättsdomstolen förden ort där säkerheten har ställts. Talan angående en fordran som säkerhetenhar avsett får väckas vid sistnämnda sjörättsdomstol, även om säkerheten harupphört att gälla. Finnsinte sjörättsdomstol på den ort där svaranden har kunnat sökas enligt förstaeller andra stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som är närmast denorten. Omflera är redare i ett fartyg skall fartygets hemort anses som rederietshemvist, Bestämmelsemai denna paragraf gäller inte om annat följer av lagen (1992:794) med anledningav tillträde till . Andra stycket gäller dock omfartyget är belagt med kvarstad, Ofr[337] § i utredningens förslag) Dennaparagraf innehåller de allmänna fommreglema för sjörätts mål. Särbestämmelser för tvister rörande styckegodstransport och befordran av passagerare och resgods har redaktionellt införts i självständiga paragrafer och återfinns nu i 3 respektive 4 §. Någon ändring i övrigt har i förhållande till 337 § sjölag inte 348 3 § Prop. Talanom ansvarighet på gmnd av avtal om transport av styckegods får väckas endastvid sjörättsdomstolen för den ort 1, därsvaranden har sitt huvudkontor eller, om huvudkontor saknas, där han har sin vanliga vistelseort, 2, därtransportavtalet ingicks, fömtsatt att svaranden där har drift ställe för sin rörelse, filial eller företrädare, genom vars förmedling avtalet har ingåtts, 3, därden avtalade lastningshamnen eller den avtalade eller faktiska lossningshamnen ligger, eller 4, somför detta ändamål har angetts i transportavtalet. Trotsbestämmelsema i första stycket får talan även väckas vid domstol som anges i 2§ andra stycket. Finnsinte sjörättsdomstol på den ort där svaranden har kunnat sökas enligt förstaeller andra stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som är närmast denorten, Bestämmelsemai 2 § fjärde och femte styckena har motsvarande tillämpning, Ofr[337 a] § i utredningens förslag) Paragrafeninnehåller särbestämmelser om behörig svensk domstol i mål rörande transport avstyckegods, Reglema är exklusiva i förhållande till de allmänna fommreglema i2 § och utgör ett komplement till de begränsningar i giltigheten av olikajurisdiktionsklausuler som anges i 13 kap, 60 §, Enligtförsta stycket är i första hand sjörättsdomstol för ort med naturlig anknytningtill transporten behörig att uppta målet, Anknyt-ningama som anges i punktema1-3 är desamma som i 13 kap, 60 §, Men behörigheten kan enligt punkten 4 ävengmndas på en prorogationsklausul i transportavtalet. Hänvisningeni andra stycket innebär att - om annat inte avtalats -talan även kan väckas vidsjörättsdomstolen för den ort "där fartyget finns", d,v,s, vidförmögenhetsfomm, I förhållande till Luganostater-na är dock möjligheten attanlita detta fomm inskränkt. Här gäller som fömtsättning att fartyget är belagtmed kvarstad (se närmare 2 § femte stycket samt, hänvisningen i sista stycket iförevarande paragraf). Bestämmelsemai dessa stycken har omarbetats redaktionellt men innebär ingen ändring i sak iförhållande till 337 § sjölag. Paragrafenhar avfattats enligt Lagrådets förslag, Talanom ansvarighet på gmnd av avtal om befordran av passagerare eller resgods fårväckas endast vid I.sjörättsdomstol för den ort där svaranden är varaktigt bosatt eller har sin huvudsakligarörelse, Prop. 2, sjörättsdomstol för den avtalsenliga avgångs- ellerbestämmelseorten, 3, domstol i den stat där käranden har sitt hemvisteller annars är varaktigt bosatt, fömtsatt att svaranden har driftställe försin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt, eller 4, domstol i den stat där befordringsavtaletträffades, fömtsatt att svaranden har driftälle för sin rörelse i den statenoch är underkastad dess domsrätt. Trotsbestämmelsema i första stycket får talan även väckas vid domstol som anges i 2§ andra stycket. Efterdet att tvist har uppstått får partema avtala att talan skall väckas vid enannan domstol eller att tvisten skall hänskjutas till skiljemän. Finnsinte sjörättsdomstol på den ort där svaranden har kunnat sökas enligt förstastycket 1 eller 2 eller andra eller tredje stycket, väcks talan vid densjörättsdomstol som är närmast den orten, Bestämmelsemai 2 § fjärde och femte styckena har motsvarande tillämpning. Ofr[337 b] § i utredningens förslag) Paragrafeninnehåller särskilda fommbestämmelser för talan om ansvarighet på gmnd av avtalom befordran av passagerare och resgods. sjölag finns motsvaranderegler i 337 §. I och med att särregler införts i 3 § för tvister i anledningav styckegodstransport har fommreglema fått en ny systematik. Denna medfördock ingen ändring i sak. Paragrafenhar avfattats enligt Lagrådets förslag. 1fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp brottmål som avses i 1 §första stycket skall bestämmelsema om laga domstol i brottmål i allmänhettillämpas. Om sjörättsdomstol inte finns på den ort där den misstänkte skallsvara enligt dessa bestämmelser, väcks åtal vid den sjörättsdomstol som ärnärmast den orten. Talanmot dispasch förs genom hos tingsrätten för den ort där dispaschen ärutgiven. Omdispaschen inte klandras, skall den gälla. Entingsrätt är i dispaschmål domför med tre eller högst fyra lagfarna domaretillsammans med tre särskilda ledamöter utsedda enligt 8 §. Rätten är dockdomför med en lagfaren domare när målet bereds samt vid prövning om klanderskall avvisas och vid handläggning enligt 8 §. 8 § Prop. För en domsaga vars tingsrätt får ta upp dispaschmål skallSjöfartsverket upprätta en förteckning, i vilken tas upp minst tolv personersom är kunniga i handel och sjöfart och som är lämpliga att tjänstgöra somsärskilda ledamöter i dispaschmål. Bland dem som tagits upp i förteckningenutser rätten för varje mål tre för tjänstgöring som särskilda ledamöter. Om pågmnd av förfall eller något annat hinder föreskrivet antal ledamöter inte kanutses från förteckningen, utser rätten någon annan lämplig person att varasärskild ledamot. En särskild ledamot skall vara svensk medborgare. Den somär underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7§ får inte vara ledamot. Den särskilda ledamoten har rått tillersättning av allmänna medel enligt bestämmelser som meddelas av regeringen, Om någon vill klandra en dispasch skall han inom fyraveckor från disp)aschens dag ge in en klanderinlaga till tingsrätten. Med de avvikelsersom följer av tredje stycket i denna paragraf har bestämmelserna i 52 kap. 2,3, 5, 6, 8, 9 och 10 - 12 §§ motsvarande tillämpning i mål omklander av dispasch. Upptas av en dispjasch har en motpart rätt attutan avgift få del av klanderinlagan. Vill han bemöta klandret skall han efter fullföljdstidens utgång ge in en skriftlig förklaring tilltingsrätten. Tingsrätten bör sända meddelanden till alla kända sakägare omrätten att få del av klandret och att avge förklaring. Rätten får hålla förhör eller förhandling även för annatändamål än som avses i 52 kap. 10 § rättegångsbaUcen. Rättens avgörande avsaken sker genom utslag. Tingsrättens utslag eller beslut i dispaschmål överklagasgenom besvär. Bestämmelsema om särskilda rättsmedel i 58 och 59 kap.rättegångsbalken skall tillämpas i fråga om dispasch. Vad som sägs i 58 kap.10 a och 13 §§ och 59 kap. 4 a § om fullföljd av talan gälleräven av dispasch. Paragrafema 5-11 överensstämmer i sak med 338-344 §§ i1891 års sjölag. Endast vissa redaktionella och språkliga ändringar har gjorts. Vissa bestämmelser om sjömän m.m. Sedan ett fartyg utklarerats och i övrigt är fårdigt attavgå får en ombordanställd inte för en skuld hindras att avresa och inte hellernågot av vad han fört ombord för tjänsten tas i mät eller beläggas medkvarstad. 2 § Prop. På ett svenskt fartyg skall, till det antal och mot denersättning som regeringen föreskriver, tas med , vilken har rätt till friresa enligt 29, 31 eller 32 § sjömanslagen (1973:282) eller vars resa tiUhemorten en svensk utlandsmyndighet på någon annan gmnd är skyldig att besöija,till bestämmelseorten eller någon annan hamn som fartyget skall anlöpa underresan. Utan betalning skall tas med uma innehållande askan efter en avlidensvensk befålhavare eller och, om det kan ske utan olägenhet, hansefterlämnade egendom. Fartygets befålhavare är ansvarig för att dessaskyldigheter fullgörs. Regeringen får förordna att bestämmelsema i första stycketom en avliden befåUiavares eller aska eller efterlämnade egendom skallgälla även i fråga om en avliden befålhavare eller från ett annat land. Med särskilda dragningsrätter avses de av IntemationeUavalutafonden använda särskilda dragningsrättema (SDR). Omräkning av SDR till svenska kronor skall ske efterkursen den dag då betalning sker eller, om säkerhet ställs för betalningen, dåsäkerheten ställs. Kronans värde skall bestämmas i enlighet med denberäkningsmetod som IntemationeUa valutafonden den dagen tillämp)ar för sinverksamhet och sina transaktioner. Statsansvar för vissa rättsförluster m.m. Kommer till följd av 2 kap. 10 § eller 3 kap. 9 § ettförvärv eller en pantråttsupplåtelse som avses där att gälla mot den rätteägaren eller mot någon till vars förmån rådighetsinskränkning gäller enligt deparagrafema, har denne rätt till ersättning av staten för sin förlust på gmndav förvärvet eller upplåtelsen. Om någon lider förlust till följd av ett tekniskt fel iskepps- eller skeppsbyggnadsregistret vid användning av automatiskdatabehandling eller i en anordning som hos registermyndigheten eller någonannan statlig myndighet är ansluten till registret, har han rätt tillersättning av staten. Har den skadelidande medverkat till förlusten genom attutan skälig anledning underlåta att vidta åtgärder för att bevara sin rätteller har han på annat sätt medverkat till förlusten genom eget vållande, skallersättningen efter vad som är skäligt sättas ned eller helt falla bort. Kommertill följd av beslut i ett ärende om rättelse förlust att drabba en rättsägaresom avses i 2 kap. 29 §, har han rätt till ersättning av staten. Ersättningbetalas dock inte om den skadelidande med hän-syn till felets beskaffenheteller andra omständigheter bort inse att fel förekommit. Statenföreträds i ett ärende om ersättning enligt 4 eller 5 § av den myndighet somregeringen bestämmer. 7 § Prop. Vill den som är piart i ett mål om beståndet av en rätttill skepp eller skeppsbygge kräva ersättning enligt 4 §, om han förlorarmålet, skall han antingen till gemensam handläggning med målet väcka talan motstaten om sitt ersättningskrav eller skriftligen underrätta den myndighet somavses i 6 § om rättegången. Om förberedelsen i målet har avslutats utan att någonersättningstalan väckts eller underrättelse lämnats enligt första stycket,skall domstolen förelägga parten att vidta en av åtgärdema inom en viss tid.Iakttas inte tiden är ersättningskravet förfallet. En upplysning om detta skalltas in i föreläggandet. Har den som enligt 4 eller 5 § är berättigad tillersättning av staten haft rätt att kräva beloppet av någon annan somskadestånd, träder staten in i rätten mot denne. Ersättning enligt 4 eller 5 § p)å gmnd av en domstols dombetalas ut sedan domen har vunnit laga kraft. Underrättelser till och biträde åt registermyndigheten Väcks talan om hävning eller återgång av ett förvärv avett registrerat skepp eller skeppsbygge, en andel i eller villkorligäganderätt till sådan egendom eller om bättre rätt till egendomen eller annarsi en fråga som angår inskrivning i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret,skall rätten genast underrätta registermyndigheten. Underrättelsen skall,utöver uppgift om partema, innehålla sådana uppgifter om egendomen att den kanidentifieras i registret. När dom eller slutligt beslut i målet har vunnit lagakraft, skall rätten genast sända domen eller beslutet till registermyndigheten. , , ochpolismyndighet skall biträda registermyndigheten med att vaka över attbestämmelser i lag eller annan författning om registrering och identifiering avskepp och inskrivning av rätt till skepp och andel i sådan egendom efterlevs.De har för detta ändamål rätt till tillträde till ett skepp. De skallunderrätta registermyndigheten om försummelser att efterleva bestämmelsema. Paragrafema 1-10 överensstämmer i sak med 366, 367 och369-376 §§ sjölag. Endast språkliga ändringar har gjorts. 5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1940:176) medvissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg I fråga om registreringspliktiga svenska fartyg fårregeringen, i den mån det prövas erforderligt, förordna, att resa med sådant fartyg må företagas allenast med tillstånd av regeringen eller den regeringen därtiU bemyndigat och under iakttagande av de villkor, som må hava uppställts för tillståndet. Vad nu sagts skall dock ej äga tillämpning 353 å fartyg, för vilket gällande passagerarfartygscertifikatär utfårdat och vars bmttodräktighet understiger 350. Förfortskaffande av proviant eller andra fömödenheter för fartyget, Prop.1993/94:195 fömödenheter, tillhöriga passagerare eller å fartyget anställda personer, eller gods som bärgats ombord å fartyget må villkor ickeuppställas. Trots förordnande enligt första stycket, skall i sjölagen(1994:000) givna föreskrifter, som avser befogenhet för en befålhavare attsälja av redarens gods eller för en befålhavare, transportör eller bortfraktareatt sälja av lasten eller som rör lossning av gods på annan plats än päbestämmelseorten, tillämpas även om därigenom gods skiljs från fartyget påannan ort än som vid lämnande av tillstånd till resan bestämts; dock får ifall, som avses i 13 kap. 11 § tredje stycket och 14 kap. 34 § sjölagen,lossning av gods inte ske på annan plats än i lastningshamnen utan medgivandeav regeringen eller av den som regeringen därtill bemyndigat. I 2 § tredje stycket har genom införandet av begreppet"transportör" en anpassning skett till den nya terminologin påstyckegodstransportemas område utan att någon ändring i sak åsyftas (se 13kap. 1 § i den nya sjölagen).