prop · GH03150 · 1993-12-31 00:00:00 — 1993/94:150 fr.o.m.1994 och slopas helt vid den statliga inkomstbeskattningen under Bilaga 1.11994 och 1995. En egenavgift till den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringenhar införts fro.m. Avgiften, som är avdragsgill vid inkomstbeskattningen,utgår på inkomster upp till 7,5 basbelopp (. Den är 1994och höjs till 1995. Skattema på enskild näringsverksamhet och påavkastningen av aktier har sänkts . slopasförmögenhetsskatten och kapitalinkomstskatten sänks till . Företagensskatteinbetalningar väntas minska 1994. Det beror till stor del på attföretagsskattema 1993 drogs upp av tiUfäUiga effekter. Dessutom innebärregeländringama i företagsbeskattningen fro.m. 1994 en viss skattesänkningunder 1994 och 1995, till följd av avsättning till periodiseringsfonder.Företagsskatteraa sjunker ytterligare 1995 när av-skattningen av reserveradevinstmedel upphör. Inkomstemaav arbetsgivaravgifter minskade kraftigt som resultat av att avgiftsuttagetsänktes Att lönesummans andel av BNP sjunker underprognosperioden leder även till att arbetsgivaravgiftemas andel av BNPminskar. Därtill kommer att vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder fmansierasgenom att arbetsgivama får göra avdrag på arbetsgivaravgifteraa. Det gällersystemet med utbildningsvikariat liksom det generella anställningsstödet(GAS), som subventionerar nyanställningar . Mervärdesskatteintäkteraautvecklas svagt , trots en ökning av den privatakonsumtionen. Bostadsbyggandet, som är den andra störte skattebasen förmervärdesskatten, minskar nämligen mycket kraftigt. Flerapunktskatter höjdes vid årskiftet 1993/94. sker en ytterligarehöjning av punktskatteraa genom att de ska räknas upp med inflationen under1994. Fastighetsskatten för hyreshus har sänkts från 2,5 ull fro.m. 1994för att motverka den höjning av fastighetsskattebeloppet, som i annat fallskulle uppkomma genom de höjda taxeringvärdena. Nominellt oförändradeskattebelopp medför en trendmässig minskning av skattens andel av BNP. Sanmianfattningsviskan konstateras att av nedgången i skattekvoten mellan1993 och 1995 är det en mindre del som beror på ändrade skatteregler. Det är istället tillväxtens sammansättning och en del tillfälliga effekter, som liggerbakom den svaga utvecklingen av skatteinkomstema. Denoffentliga sektoms utgifter har ökat kraftigt under konjunktumedgången. Dettatrots att utgifteraa reducerats genom de förändringar somskett beträffande redovisningen av mervärdesskatt på myndighetemas inköp ocharbetsgivarperioden i sjukförsäkringen (se ovan). Utgiftema dras upp avkostnadema för arbetsmarknadspolitiken och arbetslösheten samt bankstödet. År1993 uppgick utgiftemas andel av BNP tiU , se tabell 11.4. Tkbell 11.4 Offentliga sektorns utgifter Andelav BNP i procent 1993/94:150 Bilaga1.1 Sjukförsäkring m.m. Arbetslöshetsbidrag m.m. Övriga transfereringar 11,3 4,4 0,8 3,8 12,0 4,2 1,5 4,1 13,5 3,3 4,0 5,0 13,7 3,1 3,9 5,1 därav räntebidrag till bostäder bankstöd Utgiftemaför arbetslösheten stabiliseras och bankstödet upphör under prognosperioden.Besparingar i transfereringssystemen och bostadsstödet får successivt genomslagi utgiftsutvecklingen. Den offentliga konsumtionen beräknas sjunka i volym denärmaste åren, och dess andel av BNP går ned från 1993 till ca 25,5 %1995. Ränteutgiftema ökar emellertid och beräknas 1995 till motsvarande ca 6,av BNP. Sammantaget beräknas utgiftskvoten gå ned till . I enkonjunkturaedgång tenderar den offentliga sektoras utgifter att öka som andelav BNP av flera skäl. Det beror inte bara på att utgifteraa förarbetsmarknadspolitik och arbetslöshet stiger, utan också på att huvuddelen avde övriga utgifteraa inte har någon direkt koppling till BNP-utvecklingen.Pensioneraa och en del andra transfereringar följer prisutvecklingen och denoffenliga konsumtionen drabbas inte av vikande efterfrågan vid enkonjunkturaedgång. Därtill stiger kvoten mellan utgifter och BNP när BNPsjunker. Detta förhållande gäller inte skattekvoten eftersom huvuddelen avskattema är proportionella mot BNP, dvs utvecklas i takt med BNP. Eftersomrecessionen varit ovanligt djup och långvarig har gapet mellan den offentligasektoms inkomster och utgifter blivit mycket stort. 11.2 Staten inkl. sjuk- och arbetslöshetsförsäkringama sjuk- och arbetslöshetsförsäkringama omfattar, föratom den del av statensverksamhet som ingår i statsbudgeten, även fonder m.m. utanför budgeten, bl.a.Arbetsmarknadsfonden. Statliga affärsverk och bolag ingår däremot inte. Bakomförsämringen av den offentliga sektoras finansiella sparande mellan 1990 och1993 ligger en ännu större nedgång av statens finansiella sparande. Det minskadefrån ett överskott på ca . ettunderskott på ca 1993. TUl ovan diskuterade fakto- Prop.1993/94:150 rer,som förklarar försämringen av den offentliga sektoras finanser, kom- Bilaga1.1 merför statens del, att utbetalningen av konununalskattemedel steg med ca50 miljarder kr. , medan den offentliga sektoms Denna utveckling beror på det tidigare systemetmed eftersläpning av utbetalningama av kommunalskatt från Mellan1993 och 1995 förbättras statens finansiella sparande med ca ,vilket kan jämföras med ca . för hela den offenfliga sektom. Detstörre förbättringen för staten beror tiU stor del på att bidragen tillkommunema och utbetalningen av kommunalskattemedel minskar, vilket drar nedsparandet i kommunsektora, samt nedgången i AP-fondens sparande. Underskotteti det statliga sparandet beräknas uppgå till ca . 1994 och ca165 miljarder kr 1995. Exkluderas statens kapitalinkomster och ränteutgiftererhålls det primära sparandet, som 1995 beräknas visa ett underskott på ca 100miljarder kr., se tabeU 11.5. Tabell11.5 staten mkl. Löpandepriser Exkl. statliga affärsverk och aktiebolag Skatter och avgifter Kapitalinkomster Övriga inkomster Transfereringar till hushåll Bidrag till kommuner Övriga transfereringar Ränteutgifter Konsumtion Investeringar 245,9 76,8 88,1 85,0 246,7 69,0 84,7 96,0 -162,5 -11,3 -251,1 -17,3 -194,6 -13,0 -165,4 -10,4 Primärt flnansiellt sparande Procent av BNP -131,2 -9,1 -200,8 -13,9 -140,2 -9,3 -100,6 -6,3 :1 investeringar ingår även lagerinvesteringar samt nettot av köp och försäljning avfastigheter och mark. Källor: , , och Denstatliga konsumtionen har ökat kraftigt i volym sedan slutet av 1980-talet.Uppgången beror huvudsakligen på ökade inköp av varor och tjänster. År 1993steg den statliga konsumtionen i volym till följd av bl.a. ökadeinköp avseende försvaret och föriäggningkostnader för flyktingar. Den statligasysselsättningen, och därmed lönekostnaderaa i fasta priser, har utvecklatssvagare. började sysselsättningen minska och nedgången fortsatte under1993. Denna utveckling väntas fortsätta . Eftersom en delav de statliga utgiftema var av tillfällig natur och därmed bortfaUer1994 beräknas denstatliga konsumtionsvolymen sjunka ökar åter Prop.1993/94:150 vissa inköp för försvarets räkning, vilket leder till att denstatliga kon- Bilaga 1.1 sumtionen går upp 1995. Denallmänna tilläggspensioneringen (ATP) finansieras till övervägande del genomavgifter till den Allmänna pensionsfonden (AP-fonden). AP-fonden har dessutominkomster i form av avkastning på fondens tillgångar, som i slutet av 1993uppgick till ca Inte har avgiftsinkomstema täcktpensionsutbetalningama. En ökande andel av pensionema finansieras medavkastningen på AP-fondens kapital. Det beror delvis på den svaga utvecklingenav lönesumman , vilket dragit ned avgiftsinkomstema. Mendet fmns också en trendmässig försvagning i ATP-systemet, eftersom antaletpensionärer med full ATP ökar starkt. Avde skäl som diskuterats ovan har AP-fondens finansiella sparande minskatsuccessivt från ca 1990 till ca 1993. Sparandetsjunker ytterligare och beräknas 1995 till knappt 21 miljarderkr., se tabell 11.6. Genom att det finansiella sparandet är positivt sker enfortsatt uppbyggnad av fondkapitalet, men räntenedgången under de senaste åretinnebär att avkastningen ändå sjunker Tabell 11.6 Allmänna pensionsfonden Anm.: Det i tabellen redovisade finansiella sparandet 1992har inte reducerats med avvecklingen av löntagarfondema. Källor: , ,och . 11.4 Den kommunala sektorn Denkommunala sektom består av kommuner, landsting samt kyrkliga kommuner ochkommunalförbund. De sistnämnda består av församlingar, pastorat och andrakyrkliga samfålligheter Den kommunala sektom har sedan mitten av1980-talet haft underskott i det finansiella sparandet. var detfinansiella sparandet starkt positivt och uppgick till 16 miljarder kronor.År 1993 steg sparandet ytteriigare och beräknas Prop. 1993/94:150 ha uppgåtttill Förbättringen uppstod fram- Bilaga 1.1 förallt i kommuneraas finanser, medan sparandet i landstings- resp. öv-rigsektorai stort sett var oförändrat. Förår 1992 förklarades denna uppgång i sparandet dels av ökningen iskatteintäkter, dels av den historiskt låga ökningen av konsumtionsut-gifteraa.Skatteinkomstema 1992 baserades på skatteunderlagen , dåaktiviteten och inflationstakten i ekonomin var betydligt högre än 1992. Från1993 har ett nytt system för utbetalning av kommunalskattemedel införts,vilket kommer att minska denna effekt. Den kommer dock inte att klinga av heltförrän efter 1994. Även för är således de kommunala skatteinkomsteraahögre, till följd av det gamla systemet för utbetalning av kommunalskatt. År1993 var summan av de skattefinansierade inkomstema, dvs. skatter ochstatsbidrag, i stort sett på samma nivå nominellt som året innan. Underbåde 1992 och 1993 har kommuner och landsting minskat sin konsumtionsvolym. År1993 minskade även de nominella konsumtionsut-giftema, på grand av sänktaarbetsgivaravgifter. År1993 beräknas sysselsättningen i den kommunala sektom ha minskat med ca 50 000personer, motsvarande av den totala sysselsättningen i sektom om 1,1miljoner personer. Vidare ökade de utbetalda timlönema i den kommunala sektoraunder 1993 , vilket innebär en avsevärt lägre ökningstakt jämfört medtidigare år, och även lägre än i ekonomin i sin helhet. Sammantaget minskadekommuneraa sin konsumtion med 2 1/i volym. På grand av sänktaarbetsgivaravgifter minskade utgifteraa ytterligare även i nominella tal. Dennaeffekt motverkas dock av att de kommunala skattema, till följd avfinansieringsprincipen, reglerades i motsvarande mån. Investeringsutgiftemaminskade i kommunema . Detta berodde dels på minskade volymer ochdels på fallande priser på byggnadsinvesteringama. Föriimevarande år förväntas den kommunala sektora få ett fortsatt mycket högtfinansiellt sparande. Det beräknas till ca . År 1995förväntas sparandeöverskottet minska till ca . Uttryckt somandel av BNP faller det finansiella sparandet från till under 1994resp. Tillföljd av skatteunderlagens förändring ökar kommuneraas skatteinkomster 1994endast marginellt och föratses en minskning. Detta är en följd av går från det gamla systemet med eftersläpningar i statens utbetalningar avskatteinkomstema. Statsbidragen till kommunerna ökar marginellt under 1994.Under 1995 utgår statsbidrag till kommunema med samma belopp som . Detotala inkomsteraa faller som andel av BNP under innevarande och , medsammanlagt Statsmakteraafastställer riktlinjer för den kommunala ekonomin. Det saneringsprogram somriksdagen antog 1993 syftar till att eliminera det strakturella underskottet ide offentliga finanseraa. Ett av inslagen i saneringsprogrammet utgörs av attutgifteraa för den offentliga konsumtionen skallhållas realt oförändrade. Detta uttrycks som att konsumtionsutgif- Prop.1993/94:150 teraa inte skall t.o.m. öka mer än den allmänna prisutvecklingen,mätt Bilaga 1.1 som BNP-deflatora. bedöms dekommunala konsumtionsutgiftema t.o.m. öka något mindre än så. Förår 1994 och 1995 förväntas den kommunala konsumtionen fortsätta minska i volym,med 1 1/. Såväl kommuner som landsting omprövar och effektiviserarfortlöpande verksamhetema. Graden av avgiftsfinansiering antas också ökanågot. Denna anpassning till ett förändrat samhällsekonomiskt läge förväntasfortgå även under detta och Detta leder till att den kommunala konsumtionensom andel av BNP faller med en dryg procentenhet, från till knappt18 % . beräknas den kommunala sektora sysselsätta lika mångapersoner som den gjorde 1982. TVibell 11.7 Den kommunala sektorns inkomster och utgifter Exkl. kommunala aktiebolag och stiftelser Bidrag från staten och Transfereringar till hushåll Övriga transfereringar Konsumtion Investeringar -0,7 Skatter och statsbidrag Utgifter Finansiellt sparande 20,0 23,2 -2,2 Anm.: I investeringar ingår förutom kommunala myndighetersinvesteringar även kommunala affärsverks investeringar, investeringar ipersonalbostäder samt nettot av köp och försäljning av fastigheter och mark. Källor: , , och Investeringaraaberäknas minska , för att sedan stiga . Kommuneraas övrigautgifter sjunker , beroende på att bostadsbidragen förstatligas,vilket medför att kommuneraas utbetalningar till hushåll reduceras. Dettakortigeras genom motsvarande neddragning av statsbidragen. väntasframför allt utbetalningaraa av socialbidrag minska, som en följd dels avsänkta utgifter för flyktingmottagning, dels av ett förbättrat ekonomisktläge. Detkommunala räntenettot följer det finansiella sparandet och förbättras därförbetydligt , och i någon mån 1995. Totaltfaller de kommunala inkomsteraa som andel av BNP underperioden 19931995, medan utgifteraa faller med 2 1/. Fallet iinkomstandel förklaras till största delen av omläggningen av det gamlasystemet för utbetalning av kommunalskatt, Prop. 1993/94:150 vilket innebäratt inkomstnivån är konstlat hög. Samman- Bilaga 1.1 tagetkan utvecklingen därför beskrivas som en konsolidering av de kommunalafmansema inför en framtida anpassning av utrymmet för den skattefinansieradekonsumtionen. 12 Kapitalmarknaden Prop. Bilaga1.1 Den interaationella kapitalmarknaden har präglats avstor turbulens. Omfattande kapitalflöden har snabbt sökt sig till attraktivamarknader Flödena genereras till stora delar av ett relativt begränsat antalstörre institutionella placerare med kort placeringshorisont. De finansiellaanalyser som dessa aktörer gör är därmed av avgörande betydelse för deenskilda marknaderaas kortsiktiga utveckling. Attdet uppstår betydande kapitalflöden mellan olika delmarknader rant om i världenär i sig inget nytt fenomen. Utvecklingen har dock gått mot allt snabbarerörelser mellan marknaderaa, till följd av avregleringar, teknologiskaframsteg, marknadsinnovationer och en ökad integration av världsekonomin. Bankof Interaational Settlements (BIS) gjorde en studie över valutamarknaden iapril 1992. Enligt denna omsattes per dag på den interaationellavalutamarknaden , vilket var drygt 350 miljarder mer än underföregående mätperiod . Med stor sannolikhet har omsättningenfortsatt att öka. Det snabba informationsflödet och de enorma kapitalvolymersom kan mobiliseras, delvis via nya finansiella instmment, ställer givetvishögre krav på marknadernas funktionssätt men även på centralbankema. Denkraft som kan genereras av marknadsaktörema visades med all tydlighet i sambandmed spekulationeraa mot ERM-valutoraa och under den senaste tidensintemationella ränteoro. I svallvågoma efter ERM-kollapsen 1993 har krav påkontroll av intemationella kapitalflöden framförts från vissa håll. Men demedel som har diskuterats i den intemationella debatten, såsomvalutaregleringar och transaktionsskatter, är förenade med betydande nackdelaroch förslagen har inte vunnit allmän uppslutning. 12.1 Den intemationella ränte- ochvalutakursutvecklingen Efterett par år med en svag interaationell konjunktur börjar allt fler positiva signaleratt synas. I den anglosaxiska delen av OECD-området är konjunkttimppgångensedan en tid ett faktum, ledd av en stark tillväxt i den amerikanska ekonomin.Även i förefaller nu en långsam återhämtning ha inletts. I ärdäremot konjunkturen fortfarande mycket svag. I harkonjunkturappgången gynnats av en kraftigt expansiv penningpolitik. De realapenningmarknadsräntoraa låg nära noll procent. I harcentralbankema i allmänhet valt en betydligt försiktigare strategi, medpåföljd att räntoma inte har fallit i den takt som skulle kunna motiveras avdet svaga konjunkturläget. Gradvis har dock de europeiska räntoraa sjunkit, ennedgång som till stor del har varit beroende av tyska penningpolitiska beslut. 18 1993/94. Diagram 12.1 6-månader5 Euromarknadsräntor 19891994 -r -1 r ~ -\ - j' /I lsJ-m i Dmark vl r " r ........ "1 Yen' Prop.1993/94:150 Bilaga 1.1 Anm.: Veckogenomsnitt, sista observationen avser 13 april1994. Räntedifferenseraa mellan olika länder har skapatarbitragemöjligheter på den interaationella kapitalmarknaden. I takt med att delånga räntoraa föll, sökte investeraraa avkastning genom att placera i långa obligationeroch aktier, fräinst på den europeiska och asiatiska marknaden. En del aktörertillgodogjorde sig en hävstångseffekt genom att låna kort och placera långt.Amerikanska kapitalförvaltare stod för en betydande del av denna handel.Exempelvis har amerikanska banker byggt upp storaportföljer med räntebärande statspapper som har finansierats till de lågakorta räntoraa. 1inledningen av febraari signalerade den amerikanska , USFederal Reserve, om en mer neutral penningpolitik och höjde den kortapeimingmarknadsräntan till . Det var uppenbartatt en fortsatt expansiv inriktning på penningpolitiken i inte kundemotiveras i ett läge där tillväxten stimuleras av ökat sysselsättning och ökadeinvesteringar. Genom en tidig penningpolititisk åtstramning ville centralbankeni tid förhindra att inflationsimpulser spreds i ekonomin. Åtgärdenutlöste en febril aktivitet på den intemationella kapitalmarknaden, till vissdel beroende på att finansierings- och placeringsmönstret med kort upplåningoch placering i obligationer förenades med större risker. Stora volymerobligationer såldes ut och när efterfrågan på dessa värdepapper var begränsadsteg de långa obligationsräntoma mycket kraftigt. hade den10-åriga amerikanska räntan stigit sedan inledningen avfebraari och låg på . genomförde Federal Reserveytterligare en uppjustering av den korta penningmarknadsräntan med 0,25 procentenhetertill . Dethar diskuterats om den amerikanska åtstramningen genomfördes i rätt tid. Ännuär inflationstrycket i ekonomin lågt. Uppgången i de långa räntoraa, som hadepåbörjats redan innan stramade åt, kunde dock tolkas som attinflationsförväntningaraa gradvis hade ökad i takt med den oväntat starkatillväxten i ekonomin, vilket motiverade åtgärd. Men trots dentidiga åtstramningen är det högst troligt att de långa räntoraa har förpassatstill en högre nivå. Historiskt sett har de långa räntoraa alltid stigit efteratt de korta räntoraa börjat höjas. Inte en enda gång har delånga räntoraa, , fellit tillbaka till den nivå somgällde vid den inledande korträntehöjningen. Skillnaden mellan den nuvarandeperioden och de tidigare är att den uppgång i de amerikanska långa räntoraa är mycket större. De europeiska långaräntoraa visade under febraari och mars en enligt ekonomiska fundamentaförvånande följsamhet med de stigande amerikanska räntoraa. Flera europeiskacentralbanker besvarade den amerikanska räntehöjningen med en sänkning av sinastyrtäntor, men trots detta fortsatte de långa räntoraa att stiga. Osäkerhetkring den tyska penningmängdsutvecklingen den tyska penningmängden ökadekraftigt bidrog till den europeiska uppgången. Utvecklingenskilde sig dock mellan länderaa. Marknadsräntoma steg kraftigare i länder somstår utanför det nuvarande ERM-samarbetet. Innan ränteoron bröt ut hade delånga räntoma fallit betydligt i dessa länder, men de var fortfarande attbetrakta som högränteländer. 1993/94:150 Bilaga1.1 Diagram12.2 lO-åriga obligationsräntor 19891994 Anm.: Månadsgenomsnitt,sista observationen avser . Trotsde stora rörelsema i de interaationella långa räntoraa har valuta- Prop.1993/94:150 kurseraa varit relativt stabila . ERM-valutoraa harsuccé- Bilaga 1.1 ssivt stärkts sedan justeringen av bandgränseraa i till15 % . De incitament de gamla bandgränseraa gav för spekulationhar försvunnit och de valutor som tidigare handlades inom den smalarebandgränsen ■¥!- är tillbaka inom eller nära de tidigarebandgränseraa. Tillföljd av att den europeiska konjunkturen fortfarande släpar efter denamerikanska har dollara stärkts mot de flesta europeiska valutoraa under detsenaste året. D-markens försvagning gentemot dollara har på sätt och vis variten fömtsättning för att ERM-valutoma har kunnat komma tillbaka inom debandgränser som rådde före ERM-kollapsen. Skulle försökt bevaraväxelkursen mellan D-marken och dollam skulle de tyska korta räntoma troligtvislegat på en mycket högre nivå . Med den roll som valutaankare somD-marken har, hade detta med stor sannolikhet inneburit att övriga europeiskaländer antingen haft högre korta räntor eller fått se sina valutor försvagaskraftigt inom ERM-banden. Demöjligheter att föra en mer expansiv penningpolitik som, genom de vidgadebandgränseraa, skapades för ERM-ländema, har inte utnyttjats. De europeiskacentralbankema har poängterat att de inte vill riskera den investering iförtroendekapital de gjorde genom inflationsbekämpningen under den fastaväxelkursen. Den gemensamma uppslutningen kring denna politik har bidragittill att stärka ERM-valutoma. Skulle ett land medvetet försvaga sin valuta motden nya bandgränsen kan konkurrenskraften komma att förskjutas raellanEU-länderaa. En sådan politik skulle kunna leda till protektionistiska motdragav övriga länder och urholka förtroendet för ERM-samarbetet. Fortfarandekvarstår problem inom . Konvergensen mellan ekonomiema är bristfällig påflera områden. D-marken är alltjämt ankare i det europeiskaväxelkurssamarbetet, trots att inflationen är högre i än i övrigaERM-länder Detta gör det svårt för vissa länder att få ned räntoma till nivåersom vore önskvärda med tanke på konjunkturläget. Problemen tar sig uttryck iden intressekonflikt som råder mellan å ena sidan en vilja till en snabbareuppgång i den egna ekonomin, å den andra sidan viljan att uppnå en utvecklingsom är förenlig med deltagande i . Givetföratsättningen om någorlunda stabila växelkurser har det diskuterats livligtbåde i ERM-länderaa och i de skandinaviska länderaa, vilken penningpolitiskstrategi som varit att föredra, en försiktig eller en mer aggressiv. De tvåhuvudlinjema har representerats av och . Med tanke påatt penningpolitiken verkar med 1 till 1,5 års eftersläpning är det intressantatt studera möjliga effekter av pen-ningpoltiska åtgärder som härstammarfrån och . Dåpundet lämnade genomförde kraftigaräntesänkningar. 1 7 steg har sänkt styrräntan från till5,. och inledningen av 1994 föll den långa räntan iStorbritannien på samma sätt som i övriga . gavbetydande stimulans till den konsumtionsledda uppgången i den brit- Prop.1993/94:150 tiska ekonomin. penningpolitik kunde sålundabetecknas Bilaga 1.1 som kortsiktigt framgångsrik. Ett problem i ekonomin äratt de låga räntoma inte har påverkat investeringsaktiviteten i ekonominnämnvärt, vilket är nödvändigt för varaktig tillväxt. Oroväckande är dessutomden senaste tidens försvagning av pundet, som kan generera inflationsimpulservia stigande importpriser. Dessutom har de brittiska långa räntoma stigit betydligtmer än motsvarande tyska febraari till mars. Tysklandhar å sin sida fört en försiktigare politik som inneburit små räntesänkningar ilångsamt tempo. Föratsättningama har också varit annoriunda i jämförtmed de i . Trots den svaga tyska konjunkturen harinflationstakten legat på en relativt hög nivå. Prisutvecklingen i de östradelstatema har stigit speciellt kraftigt sedan återföreningen. Dessutom harpenningmängden ökat kraftigt. sätter upp ettmål för tillväxten i penningmängden mätt som M3. Fjolårets ökning stannade på8,och överskred målet på 4,56,betydligt. Även årets mål, som sattstill 46 procents penningmängdsökning, ser ut att överskridas med bred marginal.Detta har skapat en betydande osäkerhet kring den tyska penningpolitiken. Bundesbankhar dock klargjort att den inslagna vägen med gradvisa räntesänkningar skafortsätta i takt med att inflationen dämpas i ekonomin.