prop · GH03195 · 1993-12-31 00:00:00 — Om borgenären har rätt att förfordringen hålla sig även till redare, lastägare eller någon annan utan att begränsningav ansvarigheten äger mm, gäller en sådan rätt som för enfordran i allmänhet. Har en fordran som avses i första eller andra stycketkommit under behandling av dispaschör, anses talan om fordringen väckt. Den som infriat en fordran som avses i första stycket 5får väcka återkrav mot tredje man efter utgången av den där angivna tiden; Ensådan talan fär dock inte väckas senare än från den dag huvudanspråketinfriades eller talan väcktes om det. Ett avtal om förlängning av preskriptionstid som avses idenna paragraf är giltigt endast om det har ingåtts efter fordringenstillkomst och har inte verkan än åt gången, räknat fråndagen för avtalet. Preskriptionstiden fär dock inte i något fall genom avtal förlängasmed sammanlagt eller, i fall som avses i första stycket 6 eller7, med från det ilandstigning eller ilandföring har ägt mm ellerskulle ha ägt mm. I 13 kap. 4 § första stycket och 14 kap. 2 § andra stycketfinns föreskrifter om ogiltighet av avtalsvillkor som avviker frånbestämmelsema i första stycket 5 och fjärde stycket. I 15 kap. 29 § andrastycket finns föreskrifter om ogiltighet av avtalsvillkor som inskränker enpassagerares rättigheter enligt första stycket 6 och 7. Frågor om preskription av en fordran som avses i dennaparagraf bedöms här i landet enligt svensk lag även om utländsk lag i övrigt ärtillämplig på rättsförhållandet. 1 § Om en befälhavare försummar att enligt 6 kap. 1 § förstaoch andra styckena se till att fartyget är sjövärdigt, döms han till bötereller fängelse . Till samma straff döms en redare som försummar attavhjälpa fel eller brist i sjövärdigheten enligt 1 kap. 9 §, om han ägt ellerbort äga kännedom om felet eller bristen. Om en redare underlåter att, trots att det är möjligt förhonom, hindra fartyget att gå till sjöss när en förestående resa på gmnd av fel 98 ellerbrist i sjövärdigheten kan bli förenad med allvarlig fara för de Prop. 1993/94:195ombordvarande, döms han till böter eller fängelse i högst . 2 § Den som brister i gott sjömanskap till förekommande avsjö olycka döms, om inte oaktsamheten är ringa, för vårdslöshet i sjötrafik till böter eller fängelse . Är brottet grovt, skall dömas till fängelse i högst tvåår. 3§ Den som tarsådan färdväg, håller sådan hastighet eller annars med fartyg färdas sä att hani onödan stör omgivningen döms till penningböter. 4§ Den somframför ett fartyg eller i övrigt på fartyg fullgör en uppgift av väsentligbetydelse för säkerheten till sjöss och då är så påverkad av alkoholhaltigadrycker eller något annat medel, att det kan antas, att han inte på ettbetryggande sätt kan utföra vad som därvid åligger honom, döms för sjöfylleritill böter eller fängelse . 5§ Är ett brottsom avses i 4 § att anse som grovt, skall dömas för grovt sjöfylleri tillfängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskiltbeaktas om 1. gärningsmannen varit avsevärt påverkad av alkoholeller något annat medel, 2. den uppgift som gärningsmannenhaft att ftillgöra varit särskilt krävande med hänsyn till fartygets egenskapereller andra omständigheter, eller 3. framförandet av fartyget inneburiten påtaglig fara för säkerheten till sjöss. 6 § Avviker en befälhavare från tjänsten och övergerfartyget, döms han till böter eller fängelse i högst . Om en befålhavare försummar sina skyldigheter enligt 6kap. 6 § första stycket eller i övrigt som god när fartyget är i fara,döms han till böter eller fängelse i högst . 7§ Försummarbefälhavaren sina skyldigheter enligt 6 kap. 6 § andra stycket när någon annanär i sjönöd eller när fara hotar sjötrafiken eller enligt 8 kap. 4 § närfartyget sammanstött med ett annat fartyg, döms han till böter eller fängelse ihögst . 8§ Om någon sommed eller utan skuld har haft del i uppkomsten av en sjöolycka, genom att lämnaolycksplatsen utan tvingande skäl eller på annat sätt, undandrar sig att vidtade åtgärder som skäligen kan krävas av honom eller om han undandrar sig attuppge namn och hemvist eller lämna upplysningar om händelsen, döms han, om gärningeninte är belagd med straff i 7 §, till böter eller fängelse i högst 99 . Enbefälhavare på ett fartyg som är infört i ett fartygsregister får i Prop.1993/94:195 stället för sitt namn och hemvist uppge fartygets namn och hemort. 9 § Försummar befälhavaren vad han enligt 6 kap. 3 §,eller enligt föreskrifter meddelade med stöd av den paragrafen, är skyldig att göra vid prejning eller visitering, döms han till böter eller fängelse . 10 § En befälhavare döms till böter, 1. om han försummar att enligt 6 kap. 1 § tredje stycketunderrätta redaren om fel eller brist i sjövärdigheten, 2. om han försummar att enligt 6 kap.4 § andra stycket på fartyget medföra skeppshandlingar eller ett exemplar avdenna lag, 3. om han försummar att avge rapportenligt 6 kap. 14 § eller uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig ellervilseledande uppgift i en sådan rapport, 4. om han vägrar att i fall som avsesi 18 kap. 22 § överlämna fartygets nationalitetshandling tillbesiktningsmännen, eller 5. om han utan laga hinder vägrar atti ett sådant fall som avses i 22 kap. 2 § på fartyget ta med en befälhavareeller en , hans aska eller efterlämnade effekter. Till samma straff döms en befälhavare eller en redare omhan försummar att enligt 18 kap. 11 § göra anmälan om sjöförklaring eller omhan uppsåtligen eller av oaktsamhet föranleder att en sjöförklaring skjuts upp,utan att fömtsättningar finns enligt 18 kap. 9 §. 11 § Försummar någon sin skyldighet enligt denna lag ifråga om förande av dagbok eller kladd till dagbok eller lämnar han uppsåt ligen eller av oaktsamhet oriktig eller vilseledande uppgift i dagboken eller kladden, döms han till böter. Till samma straff döms 1. en befälhavare eller en redare om han obehörigenvägrar någon att ta del av en dagbok, en kladd till dagbok eller en på teknisk väg gjord uppteckning rörande fartygets navigering och gången av dess maskineri, samt 2. en redare om han försummar sin skyldighet att förvaraen sådan handling. 12 § Har någon gjort sig skyldig till gäming som avsesi 1, 2, 4, 5, 6,7,8 eller 9 § och därigenom visat sig olämplig att utöva en sådan befattning på fartyg, för vilken särskilda behörighetsvillkor gäller, skall domstolen besluta att han eller för alltid skall fråntas rätten att utöva befattningen. Beslutet fär även avse andra befattningar än den i vilken gärningen begåtts. Om ett sådant beslut meddelas, skall domstolen samma dagunder rätta . I fråga om radiooperatör skall även underrättas. Vidtas åtgärder för att väcka åtal, fär iuppenbara fall meddelabeslut enligt första stycket för tiden intill dess lagakraft- Prop.1993/94:195 ägande dom finns eller domstolen, sedan åtal väckts, förordnarannat. Om det inte längre finns fog för beslutet, skall detta hävas.Rätten att överklaga beslut till regeringen är inte inskränkttill . 13§ Vidtillämpning av bestämmelsema i detta kapitel jämställs med befälhavare den somhar trätt i (befälhavarens ställe och med redare den som i redarens ställe harhaft befattning med fartyget. 14§ Om flera harmedverkat till en gäming som avses i 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8 eller 9 §, gäller 23kap. Straff döms inte ut enligt denna lag om gämingen är belagdmed strängare straff i . 21 kap. Om laga domstol och rättegång i sjörättsmål 1 § Första domstol i tvistemål rörande ett förhållande somavses i denna lag är den tingsrätt som regeringen utser (sjörättsdomstol). Detta gäller också brottmål i fråga om en gäming som avses i denna lag, även om gämingen är belagd med strängare straff i . Rör mål som anges i första stycket uteslutande en båt sominte hålls i drift yrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte, fär målet tas uppäven av en tingsrätt som är behörig enligt 10 eller 19 kap. . 2 § I fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upptvistemål som avses i 1 § första stycket skall bestämmelsema om laga domstol i tvistemål i allmänhet tillämpas. Talan fär även väckas vid sjörättsdomstolen för den ortdär fartyget finns. Har säkerhet för en fordran ställts hos en myndighet tillbefrielse från kvarstad eller en annan säkerhetsåtgärd, fär talan väckas ävenvid sjörättsdomstolen för den ort där säkerheten har ställts. Talan angåendjeen fordran som säkerheten har avsett fär väckas vid sistnämnda sjörättsdomstol,även om säkerheten har upphört att gälla. Finns inte sjörättsdpmstol på den ort där svaranden harkunnat sökas enligt första eller andra stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstolsom är närmast den orten. Om flera är redare i ett fartyg skall fartygets hemortanses som rederiets hemvist. Bestämmelsema i denna paragraf gäller inte om annat följerav lagen (1992:794) med anledning av tillträde tillLugano-konventionen. Andra stycket gäller dock om fartyget är belagt medkvarstad. 3 § Talan om ansvarighet på gmnd av avtal om transport avstycke- gods färväckas endast vid sjörättsdomstolen för den ort Prop. 1. där svaranden har sitt huvudkontor eller, omhuvudkontor saknas, där han har sin vanliga vistelseort, 2.därtransportavtalet ingicks, fömtsatt att svaranden där har driftställe för sinrörelse, filial eller företrädare, genom vars förmedling avtalet har ingåtts, 3.där denavtalade lastningshamnen eller den avtalade eller faktiska lossningshamnenligger, eller 4.som för dettaändamål har angetts i transportavtalet. Trots bestämmelserna i första stycket får talan ävenväckas vid domstol som anges i 2 § andra stycket. Finns inte sjörättsdomstol pä den ort där svaranden harkunnat sökas enligt första eller andra stycket, väcks talan vid densjörätts-domstol som är närmast den orten. Bestämmelserna i 2 § fjärde och femte styckena harmotsvarande tillämpning. 4 § Talan om ansvarighet på gmnd av avtal om befordran avpassa gerare eller resgods fär väckas endast vid 1. sjörättsdomstol för den ort där svaranden är varaktigtbosatt eller har sin huvudsakliga rörelse, 2. sjörättsdomstol för denavtalsenliga avgångs- eller bestämmelseorten, 3. domstol i den stat där kärandenhar sitt hemvist eller annars är varaktigt bosatt, fömtsatt att svaranden hardriftställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt,eller 4. domstol i den stat därbefordringsavtalet träffades, fömtsatt att svaranden har driftställe för sinrörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt. Trots bestämmelsema i första stycket får talan även väckasvid domstol som anges i 2 § andra stycket. Efter det att tvist har uppstått fär partema avtala atttalan skall väckas vid en annan domstol eller att tvisten skall hänskjutas tillskiljemän. Finns inte sjörättsdomstol på den ort där svaranden harkunnat sökas enligt första stycket 1 eller 2 eller andra eller tredje stycket,väcks talan vid den sjörättsdomstol som är närmast den orten. Bestämmelsema i 2 § Qärde och femte styckena harmotsvarande tillämpning. 5 §I fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp brottmål som avses i 1 § första stycket skall bestämmelsema om laga domstol i brottmål i allmänhet tillämpas. Om sjörättsdomstol inte finns på den ort där den misstänkte skall svara enligt dessa bestämmelser, väcks åtal vid den sjörättsdomstol som är närmast den orten. 6 § Talanmot dispasch förs genom hos tingsrätten för den ort där dispaschen ärutgiven. Om dispaschen inte klandras, skall den gälla. 7§ En tingsrättär i dispaschmål domför med tre eller högst fyra lagfarna domare tillsammansmed tre särskilda ledamöter utsedda enligt 8 §. Rätten är dock domför med enlagfaren domare när målet bereds samt vid prövning om skall avvisas ochvid handläggning enligt 8 § . 8§ För endomsaga vars tingsrätt fär ta upp dispaschmål skall varje årupprätta en förteckning, i vilken tas upp minst tolv personer som är kunniga ihandel och sjöfart och som är lämpliga att tjänstgöra som särskilda ledamöter idispaschmål. Bland dem som tagits upp i förteckningen utser rätten för varjemål tre för tjänstgöring som särskilda ledamöter. Om på gmnd av förfall ellernågot annat hinder föreskrivet antal ledamöter inte kan utses frånförteckningen, utser rätten någon annan lämplig person att vara särskildledamot. En särskild ledamot skall vara svensk medborgare. Den somär underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7§ fär inte vara ledamot. E>en särskilda ledamoten har rätttill ersättning av allmänna medel enligt bestämmelser som meddelas avregeringen. 9 § Om någon vill klandra en dispasch skall han inom fyraveckor från dispaschens dag ge in en klanderinlaga till tingsrätten. Med de avvikelser som följer av tredje stycket i denna paragraf har be stämmelsema i 52 kap. 2, 3, 5, 6, 8, 9 och 10 - 12 §§ rättegångs balken motsvarande tillämpning i mål om av dispasch. Upptas av en dispasch har en motpart rätt att utanavgift fä del av klanderinlagan. Vill han bemöta klandret skall han senast fyraveckor efter fullföljdstidens utgång ge in en skriftlig förklaring tilltingsrätten. Tingsrätten bör sända meddelanden till alla kända sakägare omrätten att fä del av klandret och att avge förklaring. Rätten fär hålla förhör eller förhandling även för annatändamål än som avses i 52 kap. 10 § . Rättens avgörande avsaken sker genom utslag. 10§ Tingsrättensutslag eller beslut i dispaschmål överklagas genom besvär. 11§Bestämmelsema om särskilda rättsmedel i 58 och 59 kap. skalltillämpas i fråga om dispasch. Vad som sägs i 58 kap. 10 a och 13 §§ och 59kap. 4 a § om ftillföljd av talan gäller även avdispasch. 22 kap.Särskilda bestämmelser Prop. Vissa bestämmelser om sjömän m.m. 1 § Sedan ett fartyg utklarerats och i övrigt ärfärdigt att avgå fär en ombordanställd inte för en skuld hindras att avresa ochinte heller något av vad han fört ombord för tjänsten tas i mät eller beläggasmed kvarstad. 2 § På ett svenskt fartyg skall, till det antal ochmot den ersättning som regeringen föreskriver, tas med , vilken har rätttill fri resa enligt 29, 31 eller 32 § sjömanslagen (1973:282) eller vars resatill hemorten en svensk utlandmyndighet på någon annan gmnd är skyldig attbesörja, till bestämmelseorten eller någon annan hamn som fartyget skall anlöpaunder resan. Utan betalning skall tas med urna innehållande askan efter enavliden svensk befälhavare eller och, om det kan ske utan olägenhet,hans efterlämnade egendom. Fartygets befälhavare är ansvarig för att dessaskyldigheter fullgörs. Regeringenfår förordna att bestämmelsema i första stycket om en avliden befälhavareseller aska eller efterlämnade egendom skall gälla även i fråga om enavliden befälhavare eller från ett annat land. 3 §Med särskilda dragningsrätter avses de av IntemationeUa valutafonden använda särskilda dragningsrätterna (SDR). Omräkningav SDR till svenska kronor skall ske efter kursen den dag då betalning skereller, om säkerhet ställs för betalningen, då säkerheten ställs. Kronans värdeskall bestämmas i enlighet med den beräkningsmetod som IntemationeUavalutafonden den dagen tillämpar för sin verksamhet och sina transaktioner. Statsansvar för vissa rättsförluster m.m. 4 §Kommer till följd av 2 kap. 10 § eller 3 kap. 9 § ett förvärv eller en panträttsupplåtelse som avses där att gälla mot den rätte ägaren eller mot någon till vars förmån rådighetsinskränkning gäller enligt de paragrafema, har denne rätt till ersättning av staten för sin förlust på gmnd av förvärvet eller upplåtelsen. Omnågon lider förlust till följd av ett tekniskt fel i skepps-eller skeppsbyggnadsregistret vid användning av automatisk databehandling eller i en anordning som hos registermyndigheten eller någon annan statlig myndighet är ansluten till registret, har han rätt till ersättning av staten. Har den skadelidandemedverkat till förlusten genom att utan skälig Prop. 1993/94:195 anledningunderlåta att vidta åtgärder för att bevara sin rätt eller har han på annatsätt medverkat till förlusten genom eget vållande, skall ersättningen efter vadsom är skäligt sättas ned eller helt falla bort. 5 § Kommer till följd av beslut i ett ärende omrättelse förlust att drabba en rättsägare som avses i 2 kap. 29 §, har han rätttill ersättning av staten. Ersättning betalas dock inte om den skadelidande medhänsyn till felets beskaffenhet eller andra omständigheter bort inse att felförekommit. 6 § Staten företräds i ett ärende om ersättningenligt 4 eller 5 § av den myndighet som regeringen bestämmer. 7 § Vill den som är part i ett mål om beståndet av enrätt till skepp eller skeppsbygge kräva ersättning enligt 4 §, om han förlorarmålet, skall han antingen till gemensam handläggning med målet väcka talan motstaten om sitt ersättningskrav eller skriftligen underrätta den myndighet somavses i 6 § om rättegången. Omförberedelsen i målet har avslutats utan att någon ersättningstalan väcktseller underrättelse lämnats enligt första stycket, skall domstolen föreläggaparten att vidta en av åtgärdema inom . Iakttas inte tiden ärersättningskravet förfallet. En upplysning om detta skall tas in iföreläggandet. 8 §Har den som enligt 4 eller 5 § är berättigad till ersättning av staten haft rätt att kräva beloppet av någon annan som skadestånd, träder staten in i rätten mot denne. Ersättningenligt 4 eller 5 § på gmnd av en domstols dom betalas ut sedan domen har vunnitlaga kraft. Underrättelser till och biträde åt registermyndigheten 9 §Väcks talan om hävning eller återgång av ett förvärv av ett regi strerat skepp eller skeppsbygge, en andel i eller villkorlig äganderätt till sådan egendom eller om bättre rätt till egendomen eller annars i en fråga som angår inskrivning i skepps- eller skeppsbyggnadsregi stret, skall rätten genast underrätta registermyndigheten. Under rättelsen skall, utöver uppgift om partema, innehålla sådana uppgifter om egendomen att den kan identifieras i registret. Närdom eller slutligt beslut i målet har vunnit laga kraft, skall rätten genastsända domen eller beslutet till registermyndigheten. 10 §Sjöfartsverket, , och polismyndig heterna skall biträda registermyndigheten med att vaka över att be stämmelser i lag eller annan författning om registrering och identifie ring av skepp oeh inskrivning av rätt till skepp och andel i sådan 105 De har för detta ändamål rätt till tillträde till ett Prop.1993/94:195 skepp. De skall underrätta registermyndigheten om försummelser att efterlevabestämmelsema. 1.Denna lagträder i kraft den dag regeringen bestämmer. Genom lagen upphävs, med debegränsningar som anges i 2, sjölagen (1891:35 s. 1) och lagen (1993:103) omkvarstad på fartyg i internationella rättsförliällanden. 2.Övergångsbestämmelsematill de lagar som anges i 1 eller till vidtagna ändringar däri skallfortfarande gälla i tillämpliga delar. 3.Om det i enlag eller annan författning hänvisas till föreskrifter som har ersatts genombestämmelser i denna lag, skall i stället de nya bestämmelsema tillämpas. 4.I fråga omavtal om godsbefordran ingångna före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser.Om ett konossement har utfärdats efter ikraftträdandet enligt ett sådant avtalskall dock de nya bestämmelserna alltid tillämpas såvitt avser förhållandettill tredje man som innehar konossementet. 5.I fråga omavtal om passagerarbefordran ingångna före ikraftträdandet gäller de äldrebestämmelsema i fall då den händelse som ansvarigheten gmndas på har inträffatföre ikraftträdandet. 2.Förslag till P-P- 1993/94:195 Lag om ändring i utsökningsbalken (1981:774) Härigenomföreskrivs att 10 kap. 12 § utsökningsbalken skall ha följande lydelse. 10 kap. 12 § Fordran upptas med det belopp till vilket den beräknas uppgå den dag dä fördelningssammanträde skall äga mm. Beträffande fordran med sjöpanträtt skall iakttagas vad som föreskrivs i 249 § andra stycket aruira meningen sjölagen (1891:35 s. 1). Panträtt på gmnd av inteckning fär ej åtnjutas för mer än pantbrevets belopp jämte tillägg enligt 264 § sjölagen. Understiger fordringen pantbrevets belopp, upptas återstoden som ägarhypotek. Fordran upptas med det belopp till vilket den beräknasuppgå den dag då fördelningssammanträde skall äga mm. Beträffande fordran medsjöpanträtt skall iakttagas vad som föreskrivs i 3 kap. 41 § andra stycketandra meningen sjölagen (1994:000). Panträtt på gmnd av inteckning får ejåtnjutas för mer än pantbrevets belopp jämte tillägg enligt 3 kap. 4 §sjölagen. Understiger fordringen pantbrevets belopp, upptas återstoden somägarhypotek. Om iskeppet gäller pantbrev som ej innehas av ägaren och någon fordran för vilkenpantbrevet utgör säkerhet ej har blivit anmäld, upptas pantbrevets belopp ochett till av detta belopp beräknat tillägg. Ägarhypotekupptas utan till- Ägarhypotek upptas utan till- lägg enligt 264 § sjölagen. lägg enligt 3 kap. 4 § sjölagen. Denna lagträder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1914:45) om kommission Härigenom föreskrivsatt 37 § lagen (1914:45) om kommission skall ha följande lydelse. Är gods, som inköpts för kom-mittentens räkning, försänt till honom, och försättes han i konkurs, eller fär han till stånd offentlig ackordsförhandling utan konkurs, eller finnes han eljest vara på sådant obestånd, att det måste antagas, att fordran, varför kommissionären skulle haft panträtt i godset, om det funnits hos honom, icke kommer att rätteligen gäldas, skall vad i 39 och 41 §§ lagen om köp och byte av lös egendom samt 766 § sjölagen är stadgat om säljares rätt att hindra godsets utgivande eller i visst fall kräva det åter från köparens borgenärer äga motsvarande tillämpning. Har kommissionären gjort bmk av den rätt, äge han göra sin panträtt i godset gällande såsom här ovan i 33 och 34 §§ sägs. Ärgods, som inköpts för kom-mittentens räkning, försänt till honom, och försätteshan i konkurs, eller fär han till stånd offentlig ackordsförhandling utankonkurs, eller finnes han eljest vara på sådant obestånd, att det måsteantagas, att fordran, varför kommissionären skulle haft panträtt i godset, omdet funnits hos honom, icke kommer att rätteligen gäldas, skall vad i 39 och 41§§ lagen om köp och byte av lös egendom samt 13 kap. 57 § och 14 kap. 5 § andrastycket sjölagen (1994:000) är stadgat om säljares rätt att hindra godsetsutgivande eller i visst, fall kräva det åter från köparens borgenärer ägamotsvarande tillämpning. Har kommissionären gjort bmk av den rätt, äge han görasin panträtt i godset gällande såsom här ovan i 33 och 34 §§ sägs. Lag sammavare, där försäljningskommissionär sänt gods, som han haft till försäljning,tillbaka till kommittenten, och denne försättes i konkurs eller får till ståndoffentlig ackordsförhandling utan konkurs eller eljest finnes vara på sådantobestånd, som i första stycket sägs. Denna lag träder ikraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1927:77) om försäkringsavtal Härigenomföreskrivs att 61 § lagen (1927:77) om försäkringsavtal skall ha följandelydelse. För den ersättningsskyldighet, som kan komma att åliggaförsäkringshavaren gent emot tredje man, vare försäkringsgivaren ansvarig idet fall, att fartyg eller frakt häftar för ersättning för skada, som uppkommitgenom fartygs sammanstötning eller genom händelse, som enligt 223 a § sjölagenskall anses lika med sådan sammanstötning. Föreligger underförsäkring skall å ersättning som häravses. För denersättningsskyldighet, som kan komma att åligga försäkringshavaren gent emottredje man, vare försäkringsgivaren ansvarig i det fall, att fartyg eller frakthäftar för ersättning för skada, som uppkommit genom fartygs sammanstötningeller genom händelse, som enligt 8 kap. 3 § sjölagen (1994:000) skall anseslika med sådan sammanstötning, vad i 40 § stadgas äga tillämpning Denna lagträder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1936:83 ) angående vissautfästelser om gåva Härigenom föreskrivsatt 2 § lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåva skall ha följandelydelse. Är genom skuldebrev ellerannorledes gåva utfäst i penningar eller lösören, gälle den ej såsomfullbordad, med mindre det som utfäst är kommit i gåvo-tagarens besittning.