prop · GH03150 · 1993-12-31 00:00:00 — Soliditeten varierar dock mellan kommunenlandsting resp. kyrkliga kommunen Lägst belåning av tillgångarna har dekyrkliga kommunerna där soliditeten uppgick till och högstbelåning av tillgångama har landstingen som uppvisar en soliditet på ca14 %. Förnärvarande pågår en omfetfende korrigering av kommuneraas och landstingensredovisning genom att allt fler redovisar pensionsåtoganden för anstollda somen långfristig skuld. Pensionsskulden utgör det beräknade värdet av kommunernasoch landstingens beräknade åtoganden för framtida pensionärer, förraåner tillnuvarande pensionärer och intjänade delar av förmåner till framtida pensionären Dagenskommunala avtolspensioner är som regel inte fonderade och utbetolningamafinansieras således allteftersom de förfellen Någottryggande av pensionslöftena genom fondavsättningar eller dylikt sker såledesinte. Löftena anses säkerstollda genora den garanti sora den konmiunalabeskattningsrätten innebär Koraraunala företog tryggar sina pensionsutfästelsergenora tillgång till borgen eller genom avsättning tillpensionsstiftelse. Det är ett så kallat fördelningssystem där dagensyrkesverksamma betolar dagens pensionären Korarauneraaoch landstingens verksamhet har vuxit storkt under de senaste decennierna.Detto koramer enligt gjorda beräkningar att leda till att antelet pensionärermed komraunal pensionsrätt tredubblas ora och koramer då att uppgåtill ca 600 000 pensionären Denenskilda fektom, utöver antelet kommunala pensionärer, som påverkarpensionsutbetelningama mest är reallöneutvecklingen. En lägre kommunalreallöneökning medför en lägre pensionsskuldsökniiig. Föratt tocka ökningen av pensionsskulden och för att investeringar Prop.1993/94:150 skall finansieras uten att öka nettoupplåningen krävs ettfinansiellt Bilaga 1.2 sparande sora är positivt. Kommuneraasborgensförbindelser uppgick vid utgången av till 192 miljarder krononDen störste delen, , avsåg borgen för lån till koraraunala bolaginklusive kommunägda bostedsföretog. Borgenförbindelser för stetiigabostedslån uppgick till . Spridningen mellan korarauneraa är raycket stonDen viktigaste orsaken till variationen mellan korarauneraa är skUlnaden iinnehav av komraunägda företeg och bostedsföreteg. 9 Offentliga sektorns finansiella sparande under p- 1993/94:150 LK-perioden ""- LK-beräkningaraaavser i förste hand stetsbudgeten, men skall också ligga till grand förregeringens långssiktiga utgiftsstrategi för hela den offentliga sektora. Ensamlad analys av den konsoliderade offentliga sektorns finansiella ställning ärdärför nödvändig för att ge en heltockande bild över hur raycket resurser denoffentiiga sektora förfogar över och hur mycket som förbrakas. Denkonsoliderade offentiiga sektom omfettar stoten, AP-fonden och kommunsektorn,vilket i sin tur inkluderar primär- och landstingskommuner, kyrkokommunner ochkoinraunalförbund. I beräkningama av stetens finansiella sparande inkluderasockså vissa fonder sora vanligtvis redovisas utenför stetsbudgeten. Dessabenämns här Övriga steten. Sedan1980-telet har de offentliga finanserna försämrats på ett dramatiskt sätt.Under innevarande budgeter beräknas underskottet i det finansiella sparandeuppgå till av BNP, att jämföra med ett överskott på knappt 5 %1989/90. Den kraftiga försvagningen förklaras främst av övergången frånöverhettning till djup lågkonjunktur och den finansiella krisen. Ett väsentligtlägre kapacitetsutnyttjande och nedväxlingen av inflationstekt har urholkatskattebaserna. Saratidigt har lågkonjunkturen fiaratvingat kraftiga ökningar avvissa utgifter för framför allt arbetsmarknadspolitiska åtgärder,arbetslöshetsunderstöd och stöd till banksektom. Finansielltsparandet i staten (inkl. Övriga staten) Stetensfinansiella sparande har försämrats kraftigt sedan 1980-telet. Budgetoret1989/90 uppgick stotens finansiella sparande till eller 2 %av BNP. Sparandets utveckling följer till stor del stotsbudgetens utveckling,dvs. vid stora underskott i stotsbudgeten försämras det finansiella sparandet.Utöver budgetsaldots försämring har det finansiella sparandet även påverkats avde fonder sora inte redovisas på budgeten raen sora ingår i begreppet Övrigastoten, t.ex. Arbetsmarknadsfonden och Lönegaranti fonden. Dessa fonder har isamband med 1990-tolets stigande arbetslöshet uppvisat allt störte underskottoch påverkar således stotens sparande. Under LK-periodenantos att arbetsmarknadsläget förbättras och tillväxten tillton Dessutom antosbl.a. att åtgärder vidtos i forra av utgiftsnedskärtiingar ochinkorastförsterkningar i enlighet raed regeringens saneringsprogram. Detteleder till ett förbättrat finansiellt sparande i steten under hela LK-periodenfrån - 1994/95 till - /99eller respektive av BNR 1 samL Nr 150. Fmansielltsparande i AP-fonden Prop. BUaga1.2 Den svaga reallöneutvecklingen innebar attATP-utgiftema ökade snabbare än de inbeteida ATP-avgiftema. Sora ett resultetav bl.a. dette har en allt störte andel av AP-fondens ränteinkoraster tegits ianspråk för de löpande pensionsutbetelningama. Trots en gynnsam demografiskutveckling under 1990-telet kommer det finansiella sparandet i AP-fonden attförsvagas. Under LK-periodens siste år beräknas AP-fonden för förste gången attuppvisa ett negativt finansiellt sparande (ca - ), vilketinnebär att fondkapitelet koraraer att behöva ianspråktes för de löpandepensionsutbetelningama fr.o.ra. AP-fondens finansiella sparandeberäknas rainska raed ca i löpande priser raellanbudgetoren 1988/89 och 1998/99. Motbakgrand av bl.a. ovanstoende koramer pensionssysteraet att stollas inför storapåfrestningar . Situationen kommer att förvärras ytterligaretill följd av att antolet pensionärer per yrkesaktiv kommer att öka kraftigtsamtidigt sora de genomsnittliga ATP-pensionerna kommer att öka till följd avatt de nytillkommande pensionärerna tjänat in allt högre ATP-rätt. Enparlamentoriskt sammansatt arbetsgrapp (Pensionsarbetsgrappen) har nyligenpresenterat ett betonkande raed förslag till reforraerat pensionssystera.Förslaget innebär bl.a. en storkare koppling mellan pensionsutbetolningar ochekonoraisk tillväxt. Mellanåren 1985 och 1991 hade den kommunala sektora ett negativt finansiellt sparandepå raellan 2 och per ån Inkorastema tockte de löpandeutgifterna raedan en del av investeringama finansierades raed upplåning,försäljning av tillgångar eller neddragning av rörelsekapitolet. Kommunsektornsfinansiella sparande förstorktes då ett finansiellt överskott på16 railjarder kronor uppstod. Budgetoret 1993/94 beräknas det finansiellasparandet uppgå till 22 miljarder kronon De stora positiva resultoten äremellertid tillfälliga och förklaras till störsto delen av den nedväxling avpris- och löneökningstokten sora skett i kombination raed ökadeskatteintokter till följd av den tvååriga eftersläpningen i det gamla systenietför utbetolning av koraraunal skattemedel. Budgeteret1994/95 beräknas det finansiella sparandet uppgå till när detillfålliga effekter, sora förstorkt sektorns finanser och1993, uteblir Under1995/96 försämras det finansiella sparandet, men är fortferande positivt. Underresten av LK-perioden uppvisar konununsektom ett positivt finansiellt sparandepå mellan 7 och 21 railjarder kronon Till stor del förklaras den successivaförbättringen av skatteinkomsternas positiva utvecklingsamtidigt sora anpassningen av konsurationen till det skattefi- Prop.1993/94:150 nansierade utrymmet sken BUaga 1.2 Fmansielltsparande i den konsoliderade offentliga sektom Denoffentliga sektorns finanser har försämrats raarkant sedan 1980-tolet.Budgeteret 1989/90 uppgick den offentliga sektoms finansiella sparande tillknappt av BNP Under /95 överstiger den offentliga sektomsutgifter inkomsterna raed 165 railjarder kronon De offentiiga finansemauppvisar därmed ett underskott på av BNP. Under LK-periodenförbättras det finansiella sparandet successivt, när tillväxten i ekonorain torfert och kapacitetsutnyttjandet ökan Trots den relativt gynnsamma bild soraLK-kalkylema baseras på är underskotten ändå betydande under LK-perioden.Under slutoret /99 har underskottet i det finansiella sparandet raer änhalverats och uppgår till av BNR Utgiftemaminskar relativt kraftigt . Detto är både en effekt av direkteutgiftsneddragningar och en växande BNP. Saneringsprogrammets genomförande ochminskade bostedssubventioner sänker transfereringsutgifterna till hushållen.Den offentliga konsumtionen hålls tillbaka, bl.a. genom restriktioner påkommunerna. När sysselsättningen ökar kan också utgifterna förarbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsunderstöd sjunka. De stora underskotteni de offentliga finanserna kommer dock att öka skuldsättningen och tvinga frara allt störte ränteutgiften Ocksåinkomstema minskar , vilket begränsar förbättringen av detfinansiella sparandet. Skattekvoten är dock i stort sett oförändrad underperioden. Eftersom sammansättningen av BNP påverkar hur raycket inkomsternaökar, skulle en tillväxt som till störte del bestod av konsuration medförthögre skatteinkomsten Eftersom skattekvoten är oförändrad är det andra inkomster,t.ex. AP-fondens ränteinkomster, som ökar långsammare än BNP. HelaLK-perioden kännetecknas av fortsatt kraftiga, om än minskande underskott i detoffentliga sparandet. Därmed koraraer den finansiella nettoförraögenheten attsnabbt försämras. Efter det överhettede läge sora rådde i ekonorain vid1980-telets slut hade den konsoliderade offentliga sektora en finansiellnettofordran. De stora underskotten under lågkonjunkturen och LK-periodenraedför att den offentliga sektorns nettoskuld i stellet beräknas uppgå till av BNP under slutet av LK-perioden /99. En försvagning av den offentligasektoms nettoförraögenhet är inget unikt för . Den offentiiga sektomsskuldsättning har stigit inom hela OECD-området under den senastelågkonjunkttiren, men utvecklingen är mer dramatisk i . Den finansiellabrattoskulden i överstiger genomsnittet för sedan 1993.Med hänsyn till underskotten i de offentliga finanseraa under LK-periodenkoramer sannolikt också nettoskulden överstiga genomsnittet i . Sverigesrelativa position är ännu sämre ora hänsyn tes till att den offentliga sektomspensionsåteganden är förhållandevis stora i . 10 Alternativa beräkningar pop- 1993/94:150 Deinternationella föratsättningaraa antes vara desararaa i de tre alternativaberäkningarna. Skillnaderaa mellan de tre antegandestrakturer, somLK-beräkningaraa baseras på, ligger i inhemska fektorer: hur välarbetsraarknaden fungerar och hur stort förtroendet är för den framtida ekonomiskautvecklingen och den förda ekonomiska politiken. Idet föregående har LK-beräkningar baserade på alternativet med engenorasnittlig årlig BNP-tillväxt om redovisats. I dette avsnittredovisas alternativ respektive alternativ . Liksom alternativ ärdessa två alternativ hämtede från den reviderade nationalbudgeten sora utgörbilaga 1.1 i denna proposition. 1alternativ antes lönebildningen fungera sämre. Löneökningstekten tillterunder perioden trots den höga nivån på arbetslösheten. I dette alternativ meden sämre fungerande arbetsmarknad präglas förväntningsbilden hos hushåll ochföreteg av en fortsatt osäkerhet. Förtroendet för den ekonomiska politiken ärlägre än i alternativ , vilket resulterar i stigande räntor underLK-perioden. Därmed bromsas återhäratningen i ekonomin . En störteosäkerhet hämmar investeringsutvecklingen ytterligare. Sparbenägenlieten ärfortsatt hög hos hushållen i ett historiskt perspektiv, vilket begränsarutvecklingen av den private konsumtionen. Den samlade tillväxten uppgår till igenomsnitt per ån Den svagare inhemska efterfrågan resulterar i att dentotela konsiuntionens nivå i sluteret är lägre ialternativ än i alternativ uttryckt prisnivå. Produktionsökningengenerar en viss uppgång i efterfrågan på arbetskraften. Sysselsättningenstiger med per ån Med hänsyn till en högre löne- och prisökningstektutvecklas lönesumman realt svagare än i alternativ . I löpande priser kommerdock lönesumman att utvecklas snabbare i altemativ , tillföljd av en högre inflation. Den svaga sysselsättningsökningen innebär attarbetslösheten festnar på en mycket hög nivå - trots att BNP växer med ca 2 %under sex år i följd. är den öppna arbetslösheten tillsammans medandelen peisoner i åtgärder av arbetskraften, vilket är 2,5procentenheter högre än i alternativ . Utöver en sämre fungerandearbetsraarknad förklaras den svagare utvecklingen av arbetsraarknadsläget ialternativ av att en störte del av produktionsökningen sker inoraindustrin, som med en högre genorasnittlig produktivitet än övriga ekonominbegränsar behovet av att öka sysselsättningen. 10.1.2.Statsskulden och lånebehovet Prop. Ialternativ ökar stotsskulden fortare än i alternativ . Stotsskuldensgenomsnittiiga procentuella utveckling för LK-perioden är ochuppgår 1989/90 till av BNR Motsvarande årliga utveckling för BNPför LK-perioden är . Lånebehoveti alternativ är störte än i alteraativ . Lånebehovet är i stort settoförändrat och uppgår till ca 1998/99.Den störsto orsaken till att ett relativt högt lånebehov kvarstår underperioden är att budgetsaldot förblir högt samt att underskottet iArbetsmarknadsfonden förblir högt till följd av den fortsätto högaarbetslösheten. Densaramantogna inkomst- och utgiftsutvecklingen innebär att stotsbudgetens saldovisar på ett underskott på ca sisto året iberäkningsperioden. Jämfört med alteraativ är budgetundeskottet ca 47miljarder högre. Detto förklaras till störsto delen av att räntenivån ärbetydligt högre i alternativet och i enlighet raed detto blir stotsskuldräntomaca högre i jämfört med alternativ . Den sämre fungerandearbetsraarknaden leder till att arbetslösheten förblir på en hög nivå och attutgifterna för arbetsmarknadspolitiska åtgärder inte minskar . Inkomsterna,netto, på stotsbudgeten ökar med ca , vilketmotsvarar en genorasnittlig procentuell ökning på . Värt att notera är attinkomsterna i alternativ ökar snabbare än i altemativ där motsvarandeökning är . förklaras av att lönesummeutvecklingen är högre än i 3 %altemativet, vilket gör att brattoskatten för fysiska personers inkorastskattuppnår en genomsnittiig procentuell utveckling på per ån Motsvarandeökning i altemativet är . Motverkande fektor är att företegens vinsterär lägre i alternativ vilket medför lägre inkoraster från juridiska personerjärafört raed alternativ . Utgifterna,netto, exklusive stetsskuldräntor minskar med ca mellan1994/95 och 1998/99. Orsaken till att utgifterna inte minskar lika mycket som i3 % alternativet är att utgifteraa för arbets- marknadspolitiskaåtgärder förblir höga särat att basbeloppet är högre, vilket således leder tillatt utgifter för pensioner och studieraedel blir högre än i alternativ . Enannan viktig förklaring är den stora skillnaden i räntenivå mellan de olikaalternativen som bl.a. påverkar utgifteraa för räntebidragen. Stetsskuldräntornaökar raed ca , dvs en genorasnittlig procentuell ökning på17,per ån Siste året i LK-perioden uppgår stotsskuldräntoma till 144miljarder vilket kan jämföras med räntoma siste året för alternativet sorauppgår till 110 railjarder kronon Den snabba ökningen av räntorna förklaras avdet högre ränteläget och det störte underskottet i stetsbudgeten. Diagram10.1 Budgetsaldo ocb lånebehov i altemativ ocb i altemativ underperioden /95 - 1998/99. Miljarder kronor i löpande priser. 1993/94:150 BUaga1.2 10.1.4.Övriga staten och AP-fonden Detfinansiella sparandet i steten förbättras svagt i alternativ jämfört med förbättring i alternativet. Den genomsnittiiga procentuellaförbättringen är jämfört raot alteraativ . Detfinansiella sparandet i steten uppgår till - 1998/99raot ca - i alternativ . Utvecklingen förklaras delsav en svagare förbättring av budgetsaldot, dels av att arbetslösheten förblirpå en hög nivå under hela beräkningsperioden, vilket leder till attunderskottet i Arbetsraarknadsfonden förblir högt i alternativ järaförtraed alternativ . Med ett antegande ora 2 %BNP-tillväxt beräknas det finansiella sparandet i AP-fonden att förbättras medca , relativt alternativet raed 3 %BNP-tillväxt, under LK-periodens siste år.Såväl inkomster som utgifter bli högre i altertiativet än i Prop.1993/94:150 alternativet. Nettoeffekten blir emellertid ett högre finansielltsparande i BUaga 1.2 alternativet. förklaras primärt av attrealränten är väsentligt högre i altemativet. Budgetoret1994/95 beräknas det finansiella sparandet uppgå till 5 railjarder krononMinskningen förklaras av de tillfålliga effekter, som förstorkt sektomsfinanser . Under1995/96 försämras det finansiella sparandet och koraraunsektora uppvisar ettpositivt finansiellt sparande på 1 railjard kronon I alternativet med 3 %BNP-tillväxt är det finansiella sparandet något större under samma budgeten Underresten av LK-perioden uppvisar kalkylen för koraraunsektora ett positivtfinansiellt sparande på mellan 6 och 19 miljarder kronon Det är fraraföralltraellan sora det enligt beräkningen sker en kraftigförbättring. Till stor del förklaras förbättringen av skatteinkorasternaspositiva utveckling sora konsumtionen antos anpassas till detskattefinansierade utrymmet. 1löpande priser ökar skatteinkoraster och stotsbidrag till kommunsektorn med igenomsnitt . Den högre ökningen järafört raed 3 %alternativet förklaras av den högre löne- och prisökningstokten som medför attkommunsektorns skatteinkomster ökar mer Summanav skatteinkomster och stotsbidrag till kommunsektorn i förhållande till BNPsjunker från //99. Nedgången stämraer överensraed den i altertiativet. Övrigainkomster som framförallt utgörs av kapitolförslitning, dn'fts-överskott frånaffärsdrivande verk och konmiunsektoras interna transfereringar m.m. beräknasöka med i genomsnitt vilket är något bättre än 3 %alternativet. Denkomraunala sektorns utgifter fördelar sig på konsuration, investeringar ochtransfereringan Den övervägande delen av utgifterna avser komraunal konsumtion,framförallt inom utbildning, vård och omsorg. Konsumtionsvolymen ikommunsektorn beräknas komma att minska raed i genomsnitt underLK-perioden. jämförtmed alternativet förklaras av den lägre tillväxten i ekono- Prop.1993/94:150 rain. Transfereringarnapåverkas delvis av den sarahällsekonoraiska utvecklingen, bl.a. genora att ensämre inkomstutveckling för hushållen medför en ökning i anteletbidragssökanden vid givna bidragsnormen Utgifterna för transfereringar blirhögre än i alternativet p.g.a. den ogynnsammare sysselsättningsutvecklingen. Dekommunala utgifternas andel av BNP sjunker från en topp på /95 till22 % /99 vilket är något större andel av BNP sora de kommunala utgiftemautgör i alternativet. 10.1.6.Offentliga sektorns finansiella sparande Denoffentliga sektoms finansiella sparande förbättras något , meninte i sarama utsträckning sora i alternativ 3 och . Underskottet uppgår vidslutet av LK-perioden till , eller av BNP.Ackuraulerat över LK-perioden är underskottet i de offentliga finanserna 127miljarder kronor störte i alternativ än i alternativ . Nettoskuldenförsämras till av BNP mot slutet av LK-perioden. Ettsvagare arbetsmarknadsläge håller uppe utgifterna för arbetsmarknadspolitikoch arbetslöshet. Ränteutgifterna i det närmaste fördubblas ,raätt i löpande prisen förklaras dels av att räntenivåerna är högre närekonorain utvecklas svagare, dels att de allt större underskotten ackuraulerastill en högre skuld. Denoffentliga sektorns inkomster gynnas på kort sikt av en högre inflationstoktsom blåser upp skattebaserna. Den utbetolade lönesumman växer något snabbare ialternativ än i alternativ , trots en svagare sysselsättningsutveckling.Samtidigt påverkas inkomsterna negativt av eu svagare utveckling av den privatokonsumtionen i alternativ . 1alternativ fungerar arbetsmarknaden och lönebildningen bättre, vilketmedför positivare framtidsförväntningar och att förtroendet för den ekonomiskapolitiken är störte än i alternativ . Alternativet med hög tillväxtföratsätter dock fortsätto strakturella refomer sora förbättrar ekonorainsfunktionsfömiåga. Det möjliggör en kraftigare nedgång av fraraför alltobligationsräntorna, men också av de korto räntorna. Ljusare framtidsbildresulterar i en något snabbare konsumtionsutveckling och en kraftigare expansion av investeringarna. successivt,från 1999. Sararaantoget kommer Prop. 1993/94:150 BNP att växa med i genorasnitt . Produktionsuppgångenleder till en kraftig ökning av efterfrågan på arbetskraft. Sysselsättningenökar raed i genorasnitt , vilket påverkar lönesuraraan positivt.Arbetsmarknadens funktionsförmåga antos vara mycket god. Arbetskraftsbristeller flasklialsar uppkommer inte, utan lönebildningen och arbetsmarknadenberäknas vara så flexibel att arbetskraften kan omallokeras uton problera. Ialternativ kommer lönespridningen att vidgas, eftersom en relativt stor delav sysselsättningsökningen sker inom den privato tjänstesektom därproduktiviteten och löneutvecklingen beräknas vara lägre än inom industrin. Enviktig föratsättning är att korapetensen hos de personer som en period stottutenför den ordinarie arbetsraarknaden inte gått förlorad. Trots att utbudet avarbetskraft ökar raed kommer den öppna arbetslösheten tillsammansmed andelen personer i olika åtgärder mer än halveras järafört raed 1994. Är1999 beräknas vara öppet arbetslösa och omfettes avarbetsmarknadspolitiska åtgärder vilket är lägre 1999 ialteraativ jämfört raed alteraativ . Ialteraativ utvecklas stetsskulden mer gynnsamt än i alternativ 3 %.Budgeteret 1998/99 uppgår stetsskulden trots dette till ,vilket motsvarar av BNP. Den genomsnittliga procentuella ökningen avstetsskulden är , vilket skall jämföras raedutvecklingen i alternativ sora är per ån Den stora skillnadenmellan alternativen är att i alternativ minskar skuldkvoten /99,medan den i altemativ fortsätter att stiga . Dettoförklaras framför allt av att den högre tillväxttokten i alternativ , vilketförklarar att underskotten i stetsbudgeten och arbetsmarknadsfonden är lägre ialternativ . Lånebehovetför altemativ är lägre än i altemativ . För budgeteret 1998/99 ärskillnaden och uppgår i alteraativ till ca 70 miljarderkronor eller av BNP. Skillnaden kan fraraför allt förklaras av attunderskottet i stetsbudgeten är mindre och att underskottet iarbetsraarknadsfonden är lägre i alternativ . Densammantegna inkomst- och utgiftsutvecklingen innebär att statsbudgetens saldovisar ett underskott på ca sisto året i LK-perioden.Jämfört med alternativ är budgetunderskottet ca lägre.Dette förklaras till störste delen av en snabbare tillväxtsom genererar högre skatteinkoraster särat att den lägre arbets- Prop.1993/94:150 lösheten leder till att utgiftema för arbetsraarknadspolitiskaåtgärder är BUaga 1.2 lägre. Nettoinkomstemapå stetsbudgeten ökar raed ca 82 nuljarder kronor, vilketmotsvarar en genomsnittlig procentuell ökning på i alternativ 4 %.Inkomsterna är i stort sett oförändrade i förhållande till alternativ därden genomsnittliga procentuella ökningen är . Ökmngen förklarasdelvis av att arbetslösheten minskar . Den högre sysselsättningenleder till att skattebaserna och lönesumman ökan leder i sin tur till attbrattoskatten för fysiska personers inkomstskatt ökar med i genorasnitt 5,4 %per år , särat att socialavgifterna, netto, ökar raed ca 19 railjardereller i genorasnitt per ån Utgifternaexklusive stetsskuldräntor rainskar raed eller raedi genorasnitt . Förklaringen till att utgifterna minskar raer i 4 %altemativet är nästen uteslutende den lägre arbetslösheten, vilken leder tillatt utgiftema för arbetsraarknadspolitiska åtgärder minskar under perioden.Dessutora är basbeloppet något lägre vilket leder till lägrepensionsutbetelningar och lägre utgifter för swdieraedel än i altemativ . Stetsskuldräntornaökar med , dvs. en genorasnittlig procentuell ökning på 9 %per ån är en något lägre ökningstakt än i alternativet vilket hänförsig till dels det lägre budgetunderskottet, dels till något lägre räntenivåer Diagram10.2 Budgetsaldo och lånebehov i altemativ och i altemativ Prop.1993/94:150 /95 - 1998/99. Miljarder kronor i löpande priser. 94/95 95/96 Övriga staten och AP-fonden