prop · GH03111 · 1993-12-31 00:00:00 — Detär obUgatoriskt för ett medlemsland att inrätte ett ackrediteringsorgan CKhett registreringsorgan som båda skaU vara oberoende och opartiska.Ackrediteringsorganet skaU ansvara för ackreditering och tiUsyn avmUjöverifikatörer. Registreringsorganet skaU föra en förteckning överdeltegande företeg. Registreringsorganet skaU också kunna avföra ett företegfrän Ustan om kraven i förordningen inte längre följs eUer omtiUsynsmyndigheten påvisar att företeget bryter mot mUjökrav. Såvälindustrin som myndigheter är angelägna om att systemet snabbt införs i Sverige.Regeringen kommer därför att i ett förste steg ge SWEDAC i uppdrag attförberecfe sig för att kunna bU ackrediteringsorgan. DenindividueUa prövningen av mUjöferUg verksamhet vid industrier CKh andraanläggningar har gått in i ett nytt skede med färre nyprövningar CKh en ökadandel omprövningar. har inlett genomförandet av sinomprövningsplan som innefettar ett tioårigt program för översyn avutsfeppsvUlkoren. Målsättningen är att tiU begränsa industrinsutsläpp tiU sådana nivåer att mUjön mte tar skada CKh att människors hälsa intepåverkas negativt. Genomriksdagens beslut (prop. 1992/93:100 bU. 5, bet. 1992/93:FöU9, rskr.1992/93:333) har en gmndläggande mriktiiing för försvarsmaktens mUjöarbetefegts fest. Verksamheteninom totalförsvaret genomförs i enlighet med de mål som har feststäUts avstetsmaktema. Sålunda skaU försvarsmakten i fred bl.a. vidte förberedelser förverksamhet i krig. Regeringen har regleringsbrev angett att dette ärdet övergripande målet också i mUjöhänseende. Föratt kunna uppfylfe de krav som stäUs kan det inte undvikas att särskUt verksamheten inom totalförsvarets miUtära del redan i fiied kan komma i konflUct med samhäUets mUjömål. Att dette måste accepteras blir särskUt tydUgt om man betänker att krig kan vara det mest aUvarUga mUjöhotet. Den fredsticfe verksamheten - att vidte förberedelser för att förhindra krig - har cferför redan i sig ett stort positivt mUjövärde. Regeringen anser att intresset att verksamheten inom totalförsvaret i fred bedrivs på ett ändamålsenUgt sätt har en sådan övergripande samhäUeUg betydelse att det i vissa feU leder tiU att mUjöfarUg verksamhet måste tiUåtes. Detta mnebär att det kan vara nödvändigt att regeringen meddelar 57 särskUdaföreskrifter för att försvarsmakten skaU kunna fuUgöra sm Inomramen för det synsätt som redovisats utförs ä andra sidan ett fiamsynt ochbetydelsefuUt mUjöarbete bl.a. inom försvarsmakten. EnUgt regeringens mening ärdet angefeget att dette mUjöarbete fortsätter och utvecklas. En mUjöpoUcy harsåledes antegits för försvarsmakten. Bland målen i denna poUcy kan pekas på attvid materielanskaffiung och modifiering av materiel hänsyn skaU tas tiUresursförbrukning, mUjöfer-Ughet CKh återanvändningsmöjUgheter. Exempel ipoUcyn pä åtgärder på kort sUct är inrättandet av Försvarets mUjöberedning ochutarbetandet av en försvarets mUjöplan. Exempel på åtgärder på lång sUct är attfullfölja mUjöpfenen, att förbättra mUjöutbUdningen inom försvarsmakten cKh attöka strävandena att ersätta mUjöskadUga ämnen och verksamhetsformer med mindremUjöskadUga sådana. Regeringenförordar vidare att försvarsmaktens verksamhet - med beaktande av de vUlkor sommåste gälfe - i mUjöhänseende så långt det är möjUgt CKh på olika planintegreras i samhäUet i övrigt. Ett steg i en sådan integrering ärÖverbefälhavarens arbete att i samverkan med berörcfe intressenter utarbete enmUjöplan, , för försvarsmakten. Denna bör också kunna vara ettvärdefiiUt komplement tiU de lokafe som kommunema kommer attutarbete. Pådet intemationelfe planet pågår oUka former av samarbete när det gäUerförsvaret och mUjön. Ert exempel pä sådant samarbete utgör frågan om hur manåterstäUer mark efter miUtär verksamhet. Det är enUgt regeringens meningangefeget att försvarsmakten så långt det är möjUgt skaffar sig erferenheterfrån sädant återställningsarbete utomlands som våra erferenheter kanspridas tiU andra steter. Genom1993 års planeringsanvisningar uppdrog regeringen åt Överbefälhavaren attredovisa frågor om dels miUtärt bistånd vid mUjökatesttofer, delsförsvarsmaktens mUjöarbete i förhållande tiU de nationeUa mUjömålen.Överbefälhavaren skuUe vidare lämna en fegesredovisning avseende mUjöarbetet inomförsvarsmakten. Uppdraget har redovisats i Överbefälhavarens programplan föråren 1994 - 1999. Regeringen avser att återkomma tiU dessa frågor i 1994 årsbudgetproposition. RegeringenviU i detta sammanhang också erinra om att FN:s mUjöprogram () vid sittstyrelsemöte i på svenskt och nordiskt mitfetiv fettat ettbeslut om tiUämpUgheten av mUjönormer vid miUtär verksamhet. uppmanar ibeslutet stateraa att upprätte en nationeU mUjöpoUcy för den miUtära sektom.Vidare ombeds stetema att informera bl.a. om hur den mUitära sektom kanbidra tiU att nationelfe mUjömål uppnås och om behovet och lämpUgheten avåterställningsåtgärder inom områden som har skadats av miUtär verksamhet. I ennationeU strategi för håUbar utveckling bör målen om en gcxl livsmUjöoch fiiU sysselsättning förenas. Den stora uhnaningen Ugger i ° att stälfe om samhäUet såatt de långsUctiga överlevnadshoten avvärjs. 1993/94:111 innebärbl.a. att det behövs en kraftsamling på mUjöområdet vad gäUer forskning ochutveckling, teknik och nyföretegande. Sådana satsningar ger ocksä nyaarbetstiUfäUen. En offensiv mUjöpoUtik bidrar därför tiU att skapa detomvandlingstryck som krävs för att , utifrån sina fömtsättningar, skaUkunna tillhöra feten i denna utveckling. Ekonomiskt poUtiska åtgärder inommUjöområdet bör inriktas på att stimulera en kretsloppsanpassad utveckling ochpå att begränsa mUjöskulden. Idet arbetsmarknadspoUtiska fege som råder är det även vUctigt att genomförasatsningar på sysselsättaingsmtensiva mUjöåtgärder. Åtgärder som rörvårdmsatser inom natarskyddade områden och andra natarvårds-objekt kangenomföras lUcsom inventeringar inom natarvårdsomrädet. Det handlar här omarbeten för att vårda natar- och kultarmUjöer. Detta är arbeten som i stortUgger utanför ordmarie arbetsmarknad men som skuUe kunna genomföras.Regeringen har i ett nyUgen presenterat försfeg (prop. 1993/94:66) framfört attomfettningen av den arbetsmarknadspoUtiska åtgärden arbetsUvsutveckling (ALU)skaU öka och tydUgare inriktas mot bl.a. dessa områden. ALU-medel är avseddaatt täcka arbetskraftskostaader. Genom att utayttja ledig kapacitet tiU följdav arbetsmarknadsfeget kan något av nuljöskulden saneras tiU fegre kostnader äntidigare. Ungdomspraktik ckU andraformer av arbetsmarknadspoUtiska åtgärder kan med fördel utayttjas förutbUdning och praktik inom mUjövård. MUjöfrågomakommer att påverka framtidens arbetsmarknad. Det handlar om enöverlevnadssti:ategi i mångdubbel bemärkelse. MUjöfrågoma, rena produkter,slutaa system och kretslopp blir avgörande för vår utveckling somindustrination. Så är t.ex. marknaden för mUjöteknik en av de snabbast växandemarknadema i världen enUgt en . LUcaså ökar efterfråganpå mUjöanpassade varor. De företag som tiUverkar varor som kan återanvändas ochåtervinnas cKh som använder energi- och materialsnåfe prcKesser kommer att bUmark-nadsvinnama . Vidare kommer uppgifter som redan i cfegförknippas med mUjöarbete såsom att restaurera, underhåUa ckU förbättra vår gemensamma UvsmUjöockså att erbjucfe en betydande arbetsmarknad. Sammantaget rymmermUjöperspektivet både en viktig möjUghet för svensktnäringsUv. Här finns betydande konkurrensfördelar som kan uppnås på en öppenvärldsmarknad där det globala målet är håUbar utveckling. Insiktenom mUjöfrågomas betydelse måste leda tiU en ökad vUja att bära de kortsUctigakostnader som är förenade med vissa mUjöinsatser. Här är det avgörande att deekonomiska speLreglema formas så att de förenar mUjö och sysselsättning.Produktion och konsumtion som stimulerar en god UvsmUjö främjas genom enövergång från beskattning på arbete tiU skatt på råvaror och energi dvs. 4.3.9 UtbUdning,forskning och utveckUng Prop. Redani de inledande paragraferna i skoUagen festsfes att "var CKh en som verkarinom skolan skaU främja...respekt för vår gemensamma mUjö". Ipropositionerna (1992/93:220 och 230) om nya läroplaner för gmndskolan resp.för gymnasieskolan redovisar regeringen sin avsikt att följa upp de beslut somfettades vid på utbUdningsområdet. För gmndskolan gäUer dettabl.a. i det pågående kursplanearbetet, där mUjöfrågoma skaU ges storuppmärksamhet CKh integreras i aUa ämnen. I gymnasieskolan ges CKksåmUjöfrågoma en större tyngd i kursplanerna i en rad ämnen. Regeringenkonstaterande CKkså att det är väsentUgt att lärare och rektorer, vilka detåUgger att beakta dokument av detta sfeg, fär kännedom om dessa. kommer att pubUcera en förteckning över intemationelfefördrag som undertecknat. ,som har ansvar för utvecklingen inom skolväsendet, har ocksä med anledning avbl.a. drivit projektet ochmUjöundervisningen. Dessutom har det tidigare mUjösekretariatet momLäropfenskommittén haft uppdrag att vidareutveckfe det arbete sombedrevs inom kommitténs ram. Detta arbete har resulterat i bl.a. två rapporteri rapportserie, en praktisk lärarhandledning kalfed LiUaMUjönyckeln och en inspirationsbok. MUjöfrågomabetonas också i ökad utsträckning inom högskoleutbUdning. Ett exempel är detmer mUjöinriktade ansvar som har fått i enUghetmed vad som redovisades i prop. 1992/93:170 om forskning för kunskap ochframtid. Regeringenhar vidare beslutat om särskUcfe medel för att stödja integration av ett brettmUjötänkande i universitetens och högskolomas kursplaner. Prioriteringarnainom mUjöforskningen har lagts fest i den forskningspoUtiska proposition sompresenterades (prop. 1992/93:170, bet. 1992/93:JoUl8, rskr.1992/93:398). Där anges det att för att fuUfölja intentionema i såväl Agenda 21som i konventioneraa om biologisk mångfald och om klimatfrågor kommer det attkrävas ytterUgare forskning såväl nationeUt som i interaationeUt samarbete.SärskUt framhåUs betydelsen av forskningssatsningar som berör biologiskmångfeld, klimat och kretsloppsfrågor. Sverigehar nått långt i fråga om forskning på mUjöområdet. Regering och riksdag har beslutat att en del av löntagarfond smedlen skaU användas för att ge denna forskning ytterUgare utveck UngsmöjUgheter (prop. 1992/93:171, bet. 1992/93 :JoU2, rskr. 1992/93:11, bet. 1992/93:UbU 16, rskr. 1992/93:387). Sålunda avsattes 2,5 mUjarder kronor av löntegarfondsmedlen för mUjöstrategisk "O Medlen somdisponeras av en nymrättad stiftelse. mUjöstrategisk forskning,skaU användas på ett sätt som kompletterar den forskning som redan utförsinom mUjöområdet. Vidare bör stiftelsen, enUgt sina duektiv,särskUt stödja forskning som bedrivs inom nätverk av samverkande forskargmpper och institationer, företrädesvis vid universitet och högskolor.IntemationeU samverkan skaU främjas CKh möjUgheter att uppnåmdustrieUa tiUämpningar skaU tiUvaratas. MUjöforskningkan sägas innefette aUt från inomvetenskapUgt motiverad speciaUserad forskningmed möjUg mUjörelevans tiU tvärvetenskapUga stadier av ekosystem eUermUjökonsekvenser av StorskaUga tekniska system. Forskningsråden har, likavälsom universitet CKh högskolor, pä senare år prioriterat sådan forskning inomolika discipliner som har relevans för lösande av mUjöproblem. Genom högkvaUtet hos forskningen inom sådana områden har god gmnd fegts för dentvärvetenskapUga forskningen, som krävs för att hantera de komplexa problem somde flesta mUjöstömingar utgör. Regeringens forskningspoUtik innebär bl.a. attundvika detaljstyrning och att i stäUet i aUt högre grad fete universitet ochhögskolor själva välja områden för kraftsamling. I ett flertal feU har institatoch högskoleinstitationer organiserat sig i sektioner eUer centra för att genominterdisciplinära ansatser kunna behandfe komplexa mUjöproblem. Ett gottexempel är tekniska högskolas för mUjöforskning. Iansluttiing tUl den forskningspoUtiska propositionen förändrades denövergripande verksamhetsinriktningen för ()och Skogs- och jordbmkets forskningsråd () i en riktning som är i linje medvåra åteganden enhgt Riobesluten. skaU sålunda främja och stödja i förstehand forskning som gagnar ett håUbart nyttjande av biologiska natarresurser.SLU skaU i sin UtbUdning och forskning öka kunskapema om fömtsättningama för envaraktig CKh effektiv biologisk produktion. SLU:s verksamhet blir mer äntidigare inrikted mot mUjöfrågor. Ett exempel på nya insatser är det centmm somnu inrättets vid SLU för forskning om biologisk mångfeld. EnvUctig uppgift i mUjöforskningen fiiUgörs vidare av Stockhohn EnvironmentInstitate (Stockhohns mtemationeUa mUjömstitat), SEI, som mrättades 1988. SEI deltog aktivt i utformningen av ochstödde konferensens sekretariat med råd och sakkunskap, framför aUt bettäffandeklimatfirågoraa. Institatetsprogram är inriktat på interaationeU strategisk mUjöforskning på några kritiskaområden, som t.ex. klimat och energi, mUjöteknik och bioteknik, vatten samthåUbar utveckling. Programmet har starka beröringspunkter med såväl Agenda 21som med klimat- ckU biomångfeldskonventionerna.SärskUda medel har tiUförts SEI för bl.a. klimatarbetet. Institatethar medverkat tiU gmndandet av Earth CouncU, den organisation som byggs uppför att samordna frivilUgorganisationemas arbete med uppföljningen av UNCED. 4.4 Regionalt och kommunalt arbete Prop.1993/94:111 Länsstyrelsemahar ansvar för samordning av fysisk planering, resurshushållning, kultar- ochmUjövård på det regionafe planet. Arbetet med att utveckfe ckU tillämpamUjökonsekvensbeskrivningar i en rad verksamhetsområden accentaeras aUtmer. Medutgångspunkt i de regionafe mUjöanalysema omsätter länsstyrelsema de nationelfemålen i regionafe mål CKh utformar regionafe handlingsprogram. Länsstyrelsenhar en viktig roU i det förebyggande mUjövärdsarbetet och i arbetet med attutveckfe dialogen meUan stat och kommun. Härvid har medverkan iden fysiska planeringen stor betydelse. Det är uppgift att haett brett perspektiv på kultarmUjön i länet bl.a. som ett led i arbetet för attskapa en gcxi UvsmUjö och regional utveckling. MUjöarbetetstäUer höga krav på samarbetet meUan olika myndigheter. Som ftamgår avbudgetpropositionen (prop. 1992/93:100 bU. 15) skaU länsstyrelsema isamverkan med övriga aktörer utveckfe de regionafe mUjöanalysema tiU regionafehandlingsprogram. har utarbetat riktlinjer förlänsstyrelsemas handlingsprogram. Regeringen anser att en sådan strategi förregional mUjövård skaU finnas i samtiiga län är 1994 och att den sedan böruppdateras . Arbetet bör utföras inom ramen för länsstyrelseraasnuvarande verksamhet. Arbetet med den regionafe mUjöstrategin bör genomföras ibred samverkan mellan , kommunerna, landsting och bl.a. de areelfenäringarna, transportsektora CKh näringsUvet. Regeringenhar som tidigare redovisats gett samtUga länsstyrelser i uppdrag att utarbetaen regional trafik- och mUjöanalys. Detär av särskUd vikt att samordna planering och utveckling av effektiva ochmUjömässigt bättre transportsystem och system för avfeUshantering.Vattenresurserna niåste också omfettas av den regionafe planeringen.Inriktningen bör vara att dels säkra långsUctiga vattentäktsm-tressen, delsange krav på markanvändningen sä att en god vattenkvaUtet vidmakthåUs på längsUct. Utredningenom kommunernas arbete för en god UvsmUjö () anser i betänkandetKommunerna och mUjöarbetet (SOU 1993:19) att det behövs en dialog meUanregeringen eUer berörd central myndighet och kommunema om vUka åtgärder som börvidtas lokalt för att följa upp intemationelfe överenskommelser. Det finnsCKkså enUgt utredningen ett stort behov av att utveckla ettkommunikationssystem för att nationelfe mUjömål skaU fä genomslag på lokalnivå. Remissinstanserna instämmer i att behoven finns. Regeringen anser attdet bör ingå i samordnande roU att som regeringens företrädaresvara för denna kommunikation med kommunerna både avseende uitemationeUaöverenskommelser och nationelfe mUjömål. KLIV-utredningenpekar på behovet av samverkan på central nivå meUan de olika områden där den nämnd som svarar för mUjö- och hälsoskyddet lokalt har tillsynsansvaret. Utredningen föreslår att ett 62 samrådsorganinrättes meUan de myndigheter som har ansvaret centralt för att underfetta denlokafe planeringen. Samrådsorganet skuUe administrativt knytas tiUNatarvårdsverket. Flera centrala myndigheter uttrycker i sma remissvartveksamhet mför utredningens försfeg medan däremot flertalet av de kommuner somyttrat sig är positiva. Regeringen anser att det tiU knutnaTiUsynsrådet väl kan fylfe fiinktionen som samrådsorgan på central nivå för detsamfede mUjöarbetet i vid bemärkelse. Vad gäUer övriga ansvarsområden såsombl.a. Uvsmedels- och djurskyddstiUsyn bör ett informationsutbyte om aktaeUafrågor CKh planering av insatser kunna komma tiU stånd på annat sätt. Regeringensbedömning: Regeringen anser att kommunerna bör följa rekommencfetionen iAgencfe 21 om att alfe lokafe myndigheter i världen skaUutarbeta lokafe handlingsprogram för en håUbar utveckling inför nästaårhundrade. IdeeUa insatser pä mUjöområdet bör främjas och stimuleras. Remissinstanserna:Remissvaren på såväl som stöder rekommendationen omatt det i varje kommun behövs en samlad strategi, en lokal Agencfe 21, för attskapa en god UvsmUjö och en långsUctigt håUbar utveckling. I samband medremissbehandlingen av ombads remissmstansema komma med försfeg tiUvad en lokal Agencfe 21 bör iimehålfe. Remissinstansema framför också mångaidéer och ger exempel på pågående vericsamhet. Skälen för regeringensbedömning: I finns en rekommendation om att alfe lokala myndigheteri världen skaU utarbete lokafe handlingsprogram för en håUbar utveckling införnäste århundrade. fiamför med utgångspunkt häri att varjesvensk kommun bör ta fram en lokal Agencfe 21 och att denna bör vara kommunenssamfede strategi för mUjöarbetet. En av gmndtankama i Agencfe 21 är att dessalokafe strategier skaU tas fram i bred samverkan mellan medborgare, företag ochorganisationer. I Agencfe 21 ges vidare vissa anvisningar för hur en lokalAgencfe 21 bör utformas och om dess innehåU. diskuterar CKksåutformningen av lokafe och hur de kan mtegreras med den traditionelfeplaneringen i kommunema. Kommunerna har ennyckelroU i aibetet med att utveckfe en nationeU strategi för håUbarutveckling. I betonas särskUt den lokafe nivåns betydelse och ansvarför att förverkUga åtegandet från . De lokala agendoma kommer därför attutgöra den gmndstomme på vilken vår nationeUa strategi skaU vUa. Kommunen har med sinaolika funktioner i samhäUet unika möjUgheter att fä tiU stånd en mer effektivresurshushållning CKh ökad kretsloppsanpassning genom att verka som motor iden process som det innebär att utforma lokafe Agenda 21.Inom mUjöområdet har kommunen dels en Prop. 1993/94:111 tydUgmyndighetsfunktion som tiUsynsmyndighet, dels ett ansvar för den fysiskaplaneringen. Kommunen tiUhandahåUer vidare olika varor eUer tjänster somvatten, energi, omhändertagande av avfeU och avloppsvatten, koUektivtrafiJcm.m. Kommunen är också förvaltare av festigheter, parker CKh andra markområden.I sm egenskap av stor upphandlare av varor och tjänster har kommunen möjUghetatt stälfe krav pä mUjöanpassade prcxlukter och tjänster. Genom det kommunafeansvaret för bamomsorg CKh skofe har kommunen ett vUctigt ansvar som utbUdare.Detta utbUdningsansvar omfettar cKkså självfeUet en mUjöufbUdning. Dessutom kankommunen vara en vUctig informatör för medborgama genom att upplysa ommUjöanpassade konsumentprodukter och andra mUjörelaterade UvsstUsfirågor. Mångakommuner använder övergripande mUjöhandlingsprogram CKh årUgamUjöbokslut som strategiska verktyg i sitt mUjöarbete. I dessa kommuner kanarbetet med att utforma lokafe samordnas med den befintUgamUjöstrategin. Närdet gäUer handlingsprogrammens innehåU är det vUctigt att betona att dessa börges en betydUgt vidare inriktning än t.ex. enbart på mUjöskydd cKh avfeU.Handlingsprogrammen skaU således inte ersätta andra planer som fysiskaöversUctsplaner, energiplaner CKh avfåUspfener, utan de skaU innebära enhelhetssyn där mUjö, ekonomi och olika utvecklingsfirägor vävs samman och påett tydUgare sätt integreras i olika verksamheter och sektorer. Detbör noteras att även betonar de sociafe aspektema och människorslevnadsviUkor. Programmen bör därför utformas med hänsyn fiamför aUt tiU lokafeproblem och fömtsättningar. Hänsyn tiU natarens kretslopp,resurshushållningsaspekter och ett även i övrigt ekologiskt synsätt skaUgenomsyra aibetet. Agencfe21 fegger stor vikt vid dialogen med medboigama, lokafe organisationer , dels som gmnd för informationsutbyte, dels som ett led i attöka medvetenheten om mUjöfrågor. Kvinnors CKh ungdomars deltagande betonassärskUt. Arbetet med att utarbeta lokafe Agencfe 21 ger därmed möjUgheter attstärka medborgarengagemanget CKh demokratin. DetideeUa engagemanget är vUctigt inom mUjöområdet CKh bör därför stimuleras.Föreningar som , , Fältbiologema,Det NatarUgaSteget, konsumentföreningar, bostadsrättsföreningar, fiskevårdsföreningarm.fl. tar ett aktivt ansvar för olika uppgifter, t.ex. kalkning av sjöar,mUjömätningar, opmions-bUdning för bra mUjöval, käUsortering. Detta arbete ärett vUctigt komplement tiU kommunemas arbete. Andra organisationer bedrivermUjöutbUdning för sina medlemmar, t.ex. LRF och Skogsägarna. Regeringenhar tiUsatt en beredning (C 1993:A) för främjande av den ideeUa sektoms utveckling. Beredningen skaU bl.a. följa utvecklingspro jekt, där den ideelfe sektom tar ett ökat ansvar som komplement tiU offentUgt bedriven verksamhet. Detta gäUer inte minst inom mUjöom rådet. Några av remissinstanserna för Agencfe 21 framför åsikten att Prop. 1993/94:111mUjöarbetet är en strategisk kommunledningsfråga och att därförkommunstyrelsen bör ha ansvaret för att den lokafe Agencfe 21 tas firam ochgenomförs. Undervåren 1993 anordnade MUjö- och natarresursdepartementet med hjälp avMUjövårdsberedningen cKh sju regionafe konferenser föratt informera om lokafe Agencfe 21. Vid dessa konferenser deltog lokafe poUtikeroch tjänstemän från flertalet av landets kommuner. EnUgten av nyUgen genomförd enkät har av landets kommunerredan tagit formelfe fiiUmäktigebeslut om att genomföra lokafe Agencfe 21 försina kommuner CKh ett stort antal andra kommuner planerar att göra det inomkort. Ibetänkandet frän utredningen om kommunernas aibete för en god UvsmUjö,, föreslås att stöd skaU utgå med 10 mUjoner kronor för attstimulera aibete med lokafe Agencfe 21 i kommunerna CKh i ideelfeorganisationer. Försfegetom att statUgt finansieUt bidrag bör anvisas har tiUstyrkts vidremissbehandlingen. Flera remissinstanser i remissen av såväl KLIV-utredningensom Agencfe 21 anser dock att föresfegna 10 mUjoner kronor inte är tillräckUgautan stödet bör ökas väsentUgt. Arbetetmed lokafe skUjer sig i många avseenden från annan kommunalplanering. Det som skUjer gäUer dels planeringens innehåU, dels hurplaneringsprocessen bör bedrivas. Det lokafe Agenda 21-arbetet skaU varainriktat pä helheten, vara sektorövergripande och ha ett långsUctigt målsamtidigt som det CKkså innehåUer vissa konkreta avgränsade ätgärder. Arbetetmed att ta firam handlingsprogrammet bör vidare piägfes av stor öppenhet därolika lokafe aktörer såväl inom som utom den kommunafe organisationeninvolveras. Genomatt det lokafe Agenda 21-arbetet innehåUer såväl omfettande moment av brecfeutbUdnings- som utvecklingsmoment, CKh genom att arbetet är nyskapande i mångaavseenden krävs enhgt mening olika former av vägledandecentralt stöd. Detta kan uppdelas på kunskapsstöd cKh finansieUt stöd förkonkreta lokafe utvecklingsprojekt. VadgäUer kunskapsstöd fyller de centrafe myndighetema ochlänsstyrelsema tiU en del detma funktion. Eftersom det lokafe Agenda 21-arbetetskaU involvera alfe på lokalplanet är det emeUertid fråga om en betydUgt meromfettande verksamhet än dagens. I detta arbetet krävs att kommunerna aktiverarsig betydUgt mer än . Skolan och bibUoteken bör kunna utgöra enbetydande resurs i detta arbete och för detta krävs visst centraltutvecklingsarbete t.ex. i form av gemensamma kunskapsbaser o.d. avmultimediakaraktär.