prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — etablerade EFTA-länderna ett tillfälligt nätverk församarbete med . Inom ramen för detta samarbete har varje EFTA-land framställtett dokument som beskriver dess utbildningsstruktur samt ett dokument om grund-och fortbildning för lärare. Dessa dokument kommer att publiceras av EURYDICEunder första hälften av 1994. Inför medverkan har en nationell dossierbörjat förberedas inom . är ett program förinformation och erfarenhetsutbyte genom studiebesök mellan utbildningsexperterpå nationell, regional och lokal nivå. TEMPUS-programmet för samarbete medländerna i täcks inte av . har dockvälkomnat EFTA-ländernas deltagande i detta nätverkssamarbete mellan högskoloroch företag respektive organisationer. Det svenska deltagandet i EG:sforskningssamarbete sker pä projektnivå inom ramen för EG:stredje ramprogram för forskning och utveckling. deltar också somobservatör i styrgrupperna för de olika särprogrammen liksom också i JointResearch Centers (JRC). Det svenska deltagandet i dessasamarbetsprojekt finansieras enbart genom bidrag från svenskaforskningsfinansiärer. innebär att Sverigeansluts till det tredje ramprogrammet. Därmed får svenska forskare och företagdelta med samma rättigheter som medlemsländerna i EG. Enligt skallSverige också bidra till budgeten för JRC:s basverksamhet. innebär att Sverigeerlägger en BNP-baserad andel av EG:s forskningsbudget motsvarande ca 300miljoner kronor . får rätt att delta iprioriteringarna av projekt som stöds med dessa medel. ger Sverigefull insyn i och inflytande på utvecklingen av EG:s fjärde ramprogram förforskning och utveckling. 2 1993/94. Nr 100 Bilaga 9 ställer krav på en anpassning av svenska studiestödsbe- Prop. 1993/94:100 stämmelser på så vis att en EES-medborgare i vissa fall börkunna få Bil. 9 svenskt studiestöd på samma villkor som svenska medborgare.Till detta återkommer regeringen under avsnitt E Studiestöd m.m. /95 kommer EFTA-länderna att kunnadelta i alla då existerande och därutöver eventuellt beslutade EG-program på utbildningsområdet.Det är här värt att uppmärksamma att har EG genomfört enomfattande utvärdering av hela sin programverksamhet inom utbildningsområdet.Vissa förändringar är att vänta . Vidare utveckling av samarbetet Enligt skall medlemsländerna precisera vilkaEG-projekt och aktiviteter inom utbildningsområdet som kan berikas och stärkasav ett EFTA-deltagande. Vidare stadgas att, när planerar förnya program, skall den informellt rådgöra med EFTA-experter på samma sätt somden rådgör med EG:s egna experter. Under beslutsprocessen i Rådet skall dessutomkontinuerlig information och konsultation äga rum mellan EG och EFTA. EG:s ochEFTA;s utbildningsexperter har också uttalat sig för att en arbetsgrupp skallbildas kring utbildnings- och ungdomsfrågor. A Skolväsendet P'°p- i993/94:ioo 1 Utvecklingsplan för skolväsendet De grundläggande styrdokumenten för skolväsendet ärskollag, läroplaner och kursplaner. Dessutom skall i anslutning till denstatliga budgetprocessen och med prövning av verksamheten i treårsintervaller,underlag och riktlinjer för utvecklingen på skolområdet tas fram i en särskildnationell utvecklingsplan för skolområdet. Utvecklingsplanen skall framför alltvara statsmakternas policydokument för skolverksamheten och skall i viktigadelar underställas (prop. 1990/91:18, bet. 1990/91:UbU4, rskr.1990/91:76). Regeringen har i inledningen tilldenna huvudtitel (avsnitt 2) redovisat sin avsikt att lämna en sådanutvecklingsplan till . Utgångspunkterna för planen kommeratt vara beslut med anledning av propositionerna om en ny läroplanoch ett nytt betygssystem för , sameskolan, specialskolan och denobligatoriska särskolan samt om en ny läroplan och ett nytt betygssystem förgymnasieskolan, komvux, gymnasiesärskolan och särvux (prop. 1992/93:220, bet.1993/94:UbUl, rskr. 1993/94:82 respektive prop. 1992/93:250, bet. 1993/94:UbU2,rskr. 1993/94:93) samt delar av och Statens instituts förhandikappfrågor i skolan fördjupade anslagsframställningar för perioden /95- 1996/97. Regeringen redovisar därför endastkortfattat de övergripande frågorna inom skolväsendet i denna proposition. 2 Genomförande av läroplansreformerna har fatfat beslut med anledningav propositionerna En ny läroplan och ett nytt betygssystem för ,sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan respektive En nyläroplan och ett nytt betygssystem för gymnasieskolan, komvux,gymnasiesärskolan och särvux. Besluten innebär dels en reformering av hela detobligatoriska skolväsendet med nya läroplaner, nya tim- och kursplaner och ettnytt betygssystem, dels en gemensam läroplan och ett nytt betygssystem för defrivilliga skolformerna. Tillämpliga delar av läroplanernaför det obligatoriska skolväsendet skall kunna gälla ,medan läroplanen i sin helhet, kursplanerna, timplanerna och betygssystemetträder i kraft /96 för årskurserna 1-7 i , särskolan ochspecialskolan och i hela sameskolan. Nuvarande läroplan (Lgr 80) kommer såledesatt tillämpas för eleverna i årskurserna 8 och 9 /96 och för elevernai årskurs 9 även /97. Det innebär att reformen är helt genomförd igrundskolan och den obligatoriska särskolan /98 och i /99. För de frivilliga skolformerna kommer den nya läroplanenatt gälla Prop. 1993/94:100 fr,o.m. medan det nyabetygssystemet skall tillämpas en- Bil. 9 bart för de reformerade frivilligautbildningarna. För elever som går på linjer och specialkurser i gymnasieskolantillämpas det gamla betygssystemet. Införandet av nya läroplaner, tim-och kursplaner och nya betygssystem ställer stora krav på särskilda insatserför information och fortbildning. Ansvaret för att genomförareformerna åvilar kommuner och andra skolhuvudman, men har enviktig uppgift när det gäller att stödja genomförandet och både följa upp ochutvärdera detta. I uppgifter ingår att fortsätta utvecklingen avkursplaner, utveckla, utpröva och fastställa betygskriterier, utarbetareferensmaterial, stödja införandet av nya måldokument och betygssystem samtutveckla nya nationella prov. behöver också utvecklatillsynsinstru-menf utifrån de nya måldokumenten för skolan. I ochSkolverkets gemensamma planering för hur stödet till genomförandet avreformerna skall utformas ingår en rad olika informationsåtgärder ochfortbildningsinsatser, bl.a. information om de nya läroplanerna till samtligalärare samt informationskonferenser för skolhuvudman och skolledare. Isamarbete med anordnas en särskild utbildmng avresurspersoner, som i sin tur kan anlitas av kommunerna för lokala informations-och fortbildningsinsatser. ansvarar för informationskonferenser ochutbildning för skolledare, lärarutbildare m.fl., medan Utbildningsdepartementetavser att rikta särskilda informationsinsatser till lärare, föräldrar ochelever. 3 Kontinuerlig översyn av kursplaner Skolans huvuduppgift är att ge utbildning av god kvalitet.Kvalitetsfrågorna kommer framöver att kräva ökad uppmärksamhet, om svensk utbildningskall kunna hävda sig internationellt. I en mål- och resultatstyrd skola ökarkursplanernas betydelse som styrdokument. Det blir allt viktigare attkontinuerligt se över kursplanerna med tanke på den snabbakunskapsutvecklingen, förändringarna på arbetsmarknaden och erfarenheterna frånutvärderingar. För den mål- och resultatstyrda skolans kvalitet är det ocksåviktigt att det skapas en miljö där erfarenheter från lärare, elever,universitet och högskolor, yrkesliv och många andra kanaliseras i enkontinuerlig förbättring av målformulering och kursplaner. En modell förrullande kursplaneöversyn kommer därför att presenteras i utvecklingsplanen. 4 Ändring av bestämmelser Prop, 1993/94: lOO Hemspråksundervisning, som omfattar både undervisning ihemspråket och studiehandledning på hemspråket, kan ges i stället förundervisning i annat ämne eller utanför timplanebunden tid i . 1gymnasieskolan kan den ges i form av utökad studiekurs, som individuellt valeller ersätta undervisning i språk 2 eller 3. I propositionen (1992/93:220) En nyläroplan och ett nytt betygssystem för , sameskolan, specialskolanoch den obligatoriska särskolan föreslogs att skolans språkprogram också böromfatta hemspråksundervisningen. Detta innebär framför allt att hemspråksundervisningeni stor utsträckning blir ett alternativ till B-språk i grundskolan.Undervisningen får därmed en naturlig plats på schemat för den enskilde eleven.För skolhuvudmannen och för den enskilda skolan underlättas planeringensamtidigt som den därmed blir en del av skolans ordinarie utbud av tillval.Därutöver föreslogs att hemspråksundervisningen skall kunna ges inom ramen förelevens eget val, inom ramen för en lokal profilering eller utanförtimplanebunden tid. I propositionen föreslogs också att skolhuvudmannen skallfå besluta om när studier i B-språk skall inledas. har (bet.1993/94:UbUl, rskr. 1993/94:82) fattat beslut i enlighet härmed. Hemspråksundervisningen består somtidigare konstaterats av såväl undervisning i hemspråket som studiehandledningpå hemspråket. Studiehandledning ger elever med annat hemspråk än svenskabättre möjligheter att följa med i undervisning i andra ämnen som bedrivs påsvenska. I takt med att elevens kunskaper i svenska ökar minskar emellertiddenna funktion i betydelse. Studiehandledning på hemspråk är alltså en, avflera möjliga, stödformer som efter en pedagogisk bedömning ges till de eleversom behöver sådant stöd. Den är i denna mening likställd med andra former avstödinsatser i skolan. Studiehandledning på hemspråk skall alltså, då behovföreligger, ges till elever oberoende av deltagande i undervisning ihemspråket. Hemspråksundervisningen, i detfortsatta avses därmed undervisning i hemspråket, utgör en del av främst deyngre barnens identitetsutveckling. Den bidrar också till elevens möjligheteratt få kännedom om sin kulturella bakgrund och att utveckla en tvåspråkig ochkulturell identitet. Inom skolan fungerarhemspråksundervisningen också, främst för mer nyanlända elever med begränsadekunskaper i svenska och om den svenska skolan och samhället i övrigt, som enlänk till den svenska skolans kultur. För att skolan skafl kunna fullgöradessa uppgifter kan, enligt vår bedömning, elevens rätt till undervisning ihemspråket begränsas till . Detta är en minimireglering och elev som harsärskilda behov kan delta i sådan undervisning . Undervisningbör, i enlighet med nu gällande regler, även under /95 kunna ges istäl- let förundervisning i andra ämnen eller utanför timplanebunden tid. Prop,1993/94:100 När den av beslutade timplanen för grundskolanin- Bil, 9 förs (bet. 1993/94:UbUl, rskr. 1993/94:82), med början läsåret1995/96, ges möjlighet att ge undervisningen inom ramen för elevens val, dvs.inom timplanen. Den nuvarande möjligheten förkommunerna att avstå från att anordna undervisning i hemspråk om det inte gåratt åstadkomma undervisningsgrupper om minst fem elever bör kvarstå. Det finska språkets särställning iSverige utgör enligt vår bedömning skäl att undanta elever med finska somhemspråk från den föreslagna begränsningen till rätt fillhemspråksundervisning. Enligt det nordiska kulturavtalet har vi åtagit oss attsöka tillgodose nordiska medborgares, som vistas i ett annat nordiskt land,önskemål om undervisning på modersmålet. Det är därför, enligt våruppfattning, rimligt att då behov föreligger detta undantag också tillämpas förövriga nordiska språk. Detsamma gäller samiska, tornedalsfinska och zigenska elever.Dessa elever bör fortsättningsvis också undantas från kravet på minst femelever per undervisningsgrupp. Regleringen avhemspråksundervisningen har förordningsform och regeringen har för avsikt attta in de undantag som behandlats ovan i grundskole- respektivegymnasieförordningen. Genom den här föreslagnabegränsningen av elevernas rätt till hemspråksundervisning torde kommunernaskostnader komma att minska med . Vid beräkningen harhänsyn tagits fill att studiehandledningen inte påverkas av förslagen. 4.2 Ersättning för elever i specialskolan och sameskolan Enligt 7 kap. 7 § skollagen (1985:1100, omtryckt1991:1111) skall hemkommunen betala ersättning till staten för vissa kostnaderför elever i specialskolan. Detta gäller dock inte en elev som går i sådansärskild klass av specialskolan som är förlagd till hemkommunens grundskola(externa klasser). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fårmeddela föreskrifter om ytterligare undantag samt om ersättningens storlek. Enligt förordningen (SKOLFS1993:18) om ersättning för elever i specialskolan utgör /93 per termin för elever i årskurserna 1-6 och 13 425kr för övriga elever. Från och med /94 skall beloppen räknas uppmed skolindex. För elever i sameskolan betalarhemkommunen ingen ersättning till staten. Regeringen anser att kommunerna ifortsättningen bör betala en ersättning till staten för en elev i de statligamotsvarigheterna till - specialskolan och sameskolan - med ettbelopp som motsvarar den genomsnittliga kostnaden i riket för en elev igrundskolan. Detta genomsnitt är ca . Regeringen avser därför att ändra förordningen omersättning för ele- Prop. 1993/94:100 ver i specialskolan iöverensstämmelse härmed. En reducerad avgift bör Bil. 9 därvid tas ut ävenför elever som går i s.k. extern klass av specialskolan som är förlagd tillhemkommunens grundskola. Detta kräver ändring av 7 kap. 7 § skollagen. Regeringen avser att fortlöpande seöver kostnadsnivån och kostnadsfördelningen mellan stat och kommun vidundervisning av elever med handikapp. Vi föreslår även att en bestämmelseom skyldighet för hemkommunen att betala ersättning till staten för elever isameskolan tas in i 8 kap. skollagen i en ny paragraf, 7 §. Våra förslag till ändringar iskollagen finns samlade under avsnittet 4.5 Vissa överklagandefrågor. Förslaget ökar de statligaintäkterna med ca per budgetår. Den nya avgiften innebärinte att finansieringsprincipen bör tillämpas, utan åtgärden är att se.som ett tillrättaläggande i förhållande till den kostnadsrelation som gälldevid övergången till skolans sektorsbidrag, då ju staten och kommunerna i stortsett delade lika på kostnaderna. Därför bör hälften av de ökade statiigaintäkterna återföras till kommunerna. 4.3 Ersättning till kommunerna Den statliga ersättningen till kommunerna bör såledesminska med och öka med . De tekniskafrågorna behandlas av , som avser återkomma till dessa vidsenare tillfälle. Ett produktivitets- och effektivitetskrav har beräknats påmyndighetsanslagen inom skolväsendet. För att få anställas som lärare i det offentligaskolväsendet ufan tidsbegränsning skall enligt 2 kap. 4 § skollagen(1985:1100, omtryckt 1991:1111) den sökande dels behärska svenska språket, omdet inte finns synnerliga skäl att medge annat, dels ha nödvändiga insikter ide föreskrifter som gäller beträffande det offentliga skolväsendet, särskilt deföreskrifter som anger målen för utbildningen, dels också uppfylla ett avföljande krav: Sökanden har genomgått svensklärarutbildning med huvudsaklig inriktning mot den undervisning anställningenavser eller en därmed jämställd lärarutbildning i ett annat nordiskt land ellerett annat land somtillhör Europeiska frihandelssammanslutningen eller Europeiska Prop.1993/94:100 gemenskaperna. Sökanden har genomgått annanhögskoleutbildning som av Verket för högskoleservice förklarats i huvudsakmotsvara sådan lärarutbildning som avses under 1. Beslut av Verket förhögskoleservice kan överklagas till regeringen. Ärenden om aft jämställa utbildningarär infe av den art aft det bör ankomma på regeringen att avgöra dem. Med hänsynhärtill och till den strävan som finns all föra bort ärenden från regeringenbör beslut i dessa ärenden infe få överklagas till regeringen. En bestämmelseom att överklagande inte får ske bör således införas som en ny bestämmelse iskollagen, 2 kap. 4 a §. De förslag som regeringen nu lagt fram i avsnitt 4.2 och idetta avsnitt kräver i fråga om skollagen (1985:1100) dels att 7 kap. 7 §ändras, dels att det införs två nya paragrafer, 2 kap. 4 a § och 8 kap. 7 §. Ienlighet med vad regeringen anfört har inom utarbetatsförslag till ändring i skollagen. Förslaget bifogas som underbilaga 9.1. 1. antar ett inomUtbildningsdepartementet upprättat förslag till lag om ändring i skollagen(1985:1100). 5 Kompletteringskurser inom gymnasieskolan I propositionen Växa med kunskaper - om gymnasieskolan ochvuxenutbildningen (prop. 1990/91:85) föreslogs att elever skulle få möjlighetatt i stället för det tredje året av eff nationellt program välja enkomplef-feringskurs. Kompletteringskurser skulle finnas av tre slag, nämligenhumanisfisk-samhällsvetenskaplig, nafurvetenskaplig-feknisk samt merkantilkompletteringskurs. Kompletteringskurserna syftade till att ge elevernamöjlighet att ändra studieinriktning och få behörighet för vissa utbildningarvid universitet och högskolor. Den naturvetenskapligtekniska kompletteringskursenskulle t.ex. ge behörighet för högre utbildning inom det naturvetenskapligaoch tekniska området och kompletteringskursen medhumanistisk-samhällsvetenskaplig inriktning ge behörighet för lärarutbildning.Riksdagen hade ingenting att erinra mot förslaget (bet. 1990/91 :UbU 16, rskr.1990/91:356). Frågan om kompletteringskurser harbehandlats även i samband med propositionen om vissa gymnasie- och vuxenutbildningsfrågor m.m. 1991/92:157, bet.1991/92:UbU26, rskr. 1991/92:311). 1993/94:100 gjorde härvid ett tillkännagivande. avsikt får anses ha varit att regeringenskall fastställa timplan och programmål för kompletteringskurserna. Skolverketskall fastställa kursplaner. har på regeringens uppdrag redovisatförslag till timplaner och programmål. Eftersom kompletteringskurserna skulleväljas inför elevernas tredje studieår, har måst utgå från enbedömning av vilka kunskaper eleverna har inhämtat under de båda första studieåren.Enligt regeringens mening visar redan nödvändigheten av att ha en sådanutgångspunkt då timplaner för kompletteringskurserna skall göras, att dessakurser är artfrämmande i den nya gymnasieskolan. Det finns nu stadietimplanerför gymnasieskolan, dvs. sammanslagna timplaner för de tre gymnasieåren.Uppdelningen mellan läsåren görs av kommunen. Vad eleverna läst under de bådaförsta åren skiftar således - och skall kunna göra det - mellan olika kommuneroch skolor. har utgått från att eleverna som avsesgå de båda studieför-beredande kompletteringskurserna slutfört hela kärnanunder . Enligt regeringens bedömning torde detta snarare bliundantag än regel. En kompletteringskurs som dessutom skall ge utrymme för attslutföra kärnämneskurserna blir antingen av för låg kvalitet eller tar längretid än . I den reformerade gymnasieskolan finnsspecialutformade program, förutom de 16 nationella och de individuellaprogrammen. De specialutformade programmen skall vara jämförbara med denationella i fråga om omfattning och kärnämnen. För övrigt kan innehålletsättas samman av kurser på ett friare sätt än vad som är möjligt i denationella programmen. Specialutformade program kan antingen sättas samman ocherbjudas av kommunen eller sättas samman efter den enskilde elevens behov avkunskaper. En elev kan välja ett specialutformat program från början avgymnasietiden eller byta till ett sådant program från ett nationellt program iprincip när som helst . Genom beslut i anledningav förslagen om en mer kursutformad gymnasieskola i propositionen om nyläroplan och ett nytt betygssystem för gymnasieskolan, komvux,gymnasiesärskolan och särvux (prop. 1992/93:250, bet. 1993/94:UbU2, rskr.1993/94:93) har elevernas möjligheter att välja studieinriktning m.m. eftersina individuella framtidsplaner förbättrats ytterligare. Specialutformade program ger således elevernamöjligheter att få de kompetenser som kompletteringskurserna är avsedda att ge.Utöver dessa möjligheter kan elever efter gymnasieskolan komplettera sinutbildning inom komvux. Regeringen bedömer mot denna bakgrund attnationellt beslutade kompletteringskurser inte är behövliga eftersommotsvarande kompetens kan inhämtas inom specialutformade program. Dessa kurserär dessutom ett främmande inslag i den reformerade gymnasieskolan, som byggerpå kurser och har stadietimplaner. Regeringenfinner därför anledning föreslå att nu - med Prop, 1993/94:100ändring av sitt tidigare tillkännagivande - godkänner vad regeringen nu Bil, 9 anfört om behovet av nationellt fastställda kompletteringskurser i denreformerade gymnasieskolan. 2. godkänner vad regeringen anfört om behovet avnationellt fastställda kompletteringskurser i den reformerade gymnasieskolan. 6 Viss utbildning i landstingsregi Vidriksdagsbehandlingen av propositionen Växa med kunskaper - om gymnasieskolanoch vuxenutbildningen (prop. 1990/91:85, bet. 1990/91:UbU16, rskr. 1990/91:356)infördes en ny punkt, punkt 20, i övergångsbestämmelserna till lag (1991:1107)om ändring i skollagen (1985:1100). Av denna punkt framgår att ett landsting,som vid ikraftträdandet inom sin gymnasieskola eller komvux bedrev utbildningpå andra områden än som kan hänföras till naturbruk eller omvårdnad, fårfortsätta med den utbildningen även efter , förutsatt attutbildningen stod öppen för sökande från hela landet och förblir det. I utbildningsutskottets betänkande har nämnts denyrkesförberedande utbildningen i musik i . Syftet bakom bestämmelsen är att bevara några fåhelt unika och riks-rekryterande utbildningar, som årsgymnasiereform och införandet av den reformerade gymnasieskolan, bedrevs ilandstingsregi. Genom bestämmelsens avfattning får det anses vara klart att detär möjligheten för landstingen att fortsätta med utbildning på områdena ifrågasom är det centrala, inte den organisatoriska formen eller den exakta utformningenav respektive utbildning. Hinder kan därför inte möta mot att utbildningar somhör till denna lilla, mycket Speciella kategori och som därför saknar direktmotsvarighet i de nationella programmen, såsom den gymnasialayrkesförberedande utbildningen i musik i , i stället anordnas som ettspecialutformat program. 7 Förutsättningar att anordna gymnasial vuxenutbildningoch påbyggnadsutbildning Riksdagenhar (bet. 1992/93:UbUll, rskr. 1992/93:274) gett regeringen tillkänna vadutskottet anfört beträffande förutsättningar att anordna gymnasialvuxenutbildning och påbyggnadsutbildning. det"angeläget att regeringen för redovisar dels vilka utbild- Prop, 1993/94:100 ningar som-- kommeratt omfattas av regeringens föreskrifter om in- Bil, 9 terkommunal ersättning inom komvux, dels vilka avnuvarande påbyggnadsutbildningar som bör anordnas inom komvux ochvilka som kommer att förläggas till högskolan, dels ock vilka ytterligare möjligheterkommunerna kan ges för att de skall kunna erbjuda sina ungdomar en adekvatyrkesutbildning inom komvux med hänsyn till såväl arbetsmarknadsmässiga somindividuella behov," Regeringen fick genom en ändring iskollagen bemyndigande att fr.o.m. föreskriva en skyldighet attbetala interkommu-nal ersättning för viss gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning inom komvux. Regeringen har utnyttjat detta bemyndigandei fråga om teknikerutbildning. Regeringen har inga planer attutvidga denna föreskrift att gälla för ytterligare utbildningar. Beträffande påbyggnadsutbildningargäller att intagning till hittillsvarande specialkurser i gymnasieskolan(inklusive påbyggnadsutbildningar) får ske sista gången under läsåret 1994/95.Fr.o.m. /93 infördes påbyggnadsutbildningar som en del av komvuxoch dittillsvarande särskilda yrkesinriktade kurser upphörde. harännu inte utfärdat kursplaner för nya påbyggnadsutbildningar i komvux utöverteknikerutbildning, men verket har föreskrivit att ett antal kursplaner försärskilda yrkesinriktade kurser får tillämpas för påbyggnadsutbildning ikomvux under en övergångstid. har påuppdrag av regeringen gjort en genomgång av specialkurserna i gymnasieskolanoch de särskilda yrkesinriktade kurser som övergångsvis får tillämpas ikomvux. har delat in kurserna i fyra olika kategorier. Det isärklass största antalet kurser skall avvecklas, därför att innehållet i demåterfinns inom ramen för nationella program. Utbildningen kan därmed anordnasi både gymnasieskolan och komvux.