prop · GG03174 · 1993-02-25 00:00:00 — 1992/93:63 till (2 285 + 2 285 =) . slogs fast att en avräkning i efterhand skulle ske så att statens sammantagna kostnader inte skulle bli högre än vad de skulle blivit med gällande statsbidragsregler. Innebörden av detta är att om kostnaderna för bostadsbidragen överstiger * det belopp som låg till grund för beräkningen av utjämningsbidraget för * skall merkostnaden fördelas lika mellan staten och kommunerna som kollektiv. Regleringen av detta avses ske inom ramen 1994. De totala kostnaderna för bostadsbidrag kan nu beräknas till ca , dvs. ca mer än enligt tidigare beräkningar. Staten och kommunerna som kollektiv skall svara för hälften vardera av denna merkostnad. Regleringen av merkostnaden bostadsbidrag skall ske först . skall kommunerna erhålla statsbidrag och som motsvarar av deras utgifter. Staten måste därför anvisa ett bruttoanslag för bostadsbidragen av . Under femte huvudtitelns anslag B 2. Bostadsbidrag för /94 måste därutöver anvisas medel för att täcka försäkringskassornas utgifter för bostadsbidrag . Kostnaderna härför kan beräknas till ca . Sammanfattningsvis innebär detta att anslagsbehovet under anslaget Bostadsbidrag för /94 kan beräknas uppgå till ca . I beräkningen av anslagsbehovet har dock ej beaktats eventuella merkostnader för bostadsbidragen till följd av beslut om minskade bostadssubentioner . Som jag tidigare aviserat avser jag därför att återkomma med mitt ställningstagande när regeringen fattat slutligt beslut i denna fråga. En ekonomisk reglering avseende bostadsbidragen skall göras mellan staten och kommunerna. Dels skall en engångsvis återreglering från kommunerna till staten göras avseende statsbidraget för bostadsbidrag under . Dels skall en permanent reglering göras till följd av förstatligandet av bostadsbidragen . Återregleringen avseende statsbidraget för bostadsbidrag innebär att hälften av den beräknade merkostnaden, på ca , skall återföras från kommunerna till staten. Det slutliga beloppet som skall återföras fastställs , då en mer tillförlitlig prognos för bostadsbidragen för finns tillgänglig. Regleringen från kommunerna till staten bör ske engångsvis enligt samma principer som gäller för andra regleringar mellan staten och kommun- sektorn till följd av prop. 1992/93:123 om vissa ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn. Regleringen till följd av förstatligandet av bostadsbidragen innefattar en permanent återföring från kommunerna till staten av skillnaden mellan det belopp som utjämningsbidraget minskades med, , och hälften av de beräknade totala kostnaderna för bostads- bidragen . Därtill kommer ytterligare en permanent reglering till följd av att staten tar över administrationen, vilken kostnads- beräknats till . Den sammanlagda permanenta åter- föringen kan nu beräknas till . Regleringen bör ske så att utjämningsbidraget minskas med detta belopp. Det slutliga beloppet fastställs , då en mer tillförlitlig prognos för bostadsbidragen för finns till- gänglig. Kostnaderna under femte huvudtitelns anslag B 4. Bidragsförskott kommer genom förslaget att minska med . För /94 kommer kostnaderna att minska med . Behovet av resurser för försäkringskassorna för administrationen av bostadsbidrag har beaktats i den anslagsberäkning som presenterades budgetpropositionen. Behovet av resurser för täckande av domstolarnas arbete i anledning av den nya ordningen för överklagande kan beräknas till . Av dessa medel bör för /94 redan nu tillföras till andra huvudtitelns anslag D 2. Domstolarna m.m. RFV har i tilläggsbudget I fått vissa resurser för utvecklingsarbete i samband med övertagandet av den nya verksamheten för /93. behöver anvisas dels för RFV:s fortsatta utvecklingsarbete under /94, dels för verkets löpande kostnader för administration av bostadsbidrag. Av dessa bör avsättas för utvärderingsarbete. De nya resurserna, sammanlagt , bör be- gäras av och tillföras anslaget G.1. I enlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om bostadsbidrag, 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 3. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370). Lagförslagen har upprättats i samråd med statsrådet (lagförslag 1 och 2) och statsrådet (lag- förslag 3). Förslagen 2 och 3 gäller ämnen som faller inom Lagrådets granskningsområde. Dessa förslag har emellertid endast karaktär av följdändringar varför Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 15.1 Förslaget till lag om bostadsbidrag Till lagens inledande bestämmelser (2-9 §§) har förts definitioner om vad som skall avses med bidragsgrundande inkomst, förvärvsinkomst och hushåll. Bestämmelserna upptar även de tillägg som skall göras till den bidragsgrundande inkomsten och vad som gäller om beräkning av makars och sambors inkomster. Därefter följer i ordning bestämmelser om bidragsberättigade hushåll (10-12 §§), beräkning av bostadsbidrag (13-17 §§). Samtliga förfarandebestämmelser (18-30 §§) har förts till ett avslutande avsnitt. I detta avsnitt finns även hänvisningar till de bestämmelser i lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) som skall tillämpas på bostadsbidraget. Efter själva lagen följer ikraftträdande- och övergångsbestämmelser (punkterna 1-7). För att skilja äldre lagstiftning från nya bestämmelser om bostadsbidrag, används termen den gamla lagen för lagen (1988:786) om bostadsbidrag och den nya lagen för propositionens förslag till lag om bostadsbidrag. Till den gamla lagen hör också dels den särskilda lagen om bostadsbidrag för och dels den tidigare särskilda lagen (1989:285, omtryckt 1989:910) om bostadsbidrag för . Den nya lagen bygger i stort på den gamla lagens bestämmelser till vilka hänvisningar görs i förekommande fall. I den gamla lagen redovisas i vilka hänseenden som regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan komma att meddela kompletterande föreskrifter. Denna redovisning har inte tagits in i den nya lagen eftersom regeringen enligt 8 kap. 13 § regeringsformen, utan bemyn- digande i lag får besluta föreskrifter om verkställighet av lag och föreskrifter som inte enligt grundlag skall meddelas av . Det kan förutses att behov av sådana kompletterande föreskrifter till den nya lagen kommer att föreligga i fråga om bl.a. ansökningsförfarande, bi- dragsgrundande inkomst, beräkningen av bidragens storlek, beräkningen av bo- stadskostnadens storlek, anmälningsskyldighet, utbetalning av bidrag samt vad som närmare gäller när bostaden utgör del av upplåtarens bostad, hyrs ut i andra hand eller är gemensam för flera hushåll. 1 § För att kunna erhålla bidrag skall sökanden vara bosatt och folkbokförd i . Genom uttrycket allmänna medel slås fast att bidragen skall finansieras av statsmedel över statsbudgeten. Bidrag lämnas för den bostad där bidragssökanden är bosatt. Av paragrafen framgår att bo- stadsbidraget består av två bidrag, dels ett bostadsankutet bidrag, dels ett särskilt bidrag som lämnas till barnfamiljer för hemmavarande barn enligt 14 § första stycket 1. Med hemmavarande barn avses även barn som bor i familjehem eller barn som på grund av vård eller undervisning vistas i sitt hem under ferier eller . Paragrafen saknar dock bestämmelser om barns folkbokföring. Rätten till bidrag för barn får avgöras enligt be- stämmelserna i 10 och 11 §§. För att erhålla det särskilda bidraget uppställs inte krav på att sökanden skall ha en egen bostad. Om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet, har den förälder hos vilken barnet är folkbokfört rätt till det särskilda bidraget. Detta följer av 11 §. Enligt folkbokföringslagen (1991:481) skall en person folkbokföras på den fastighet eller i den territoriella församling där han är att anse som bosatt. Med utgångspunkt från folkbokföringslagens bestämmelser lämnas bidrag för kostnader för den bostad där bidragssökanden är bosatt. Härav följer att bidragssökanden kan medges bidrag endast för en bostad. Detta är normalt samma bostad som den där den bidragsberättigade är folkbokförd. Genom paragrafens utformning krävs dock inte att en bidragssökande skall vara folkbokförd på den fastighet där han eller hon är bosatt. Avsteg kan alltså i vissa fall göras från folkbokföringsreglerna. Speciella fall kan nämligen inträffa när det råder oklarhet om sökandens rätta folkbokföringsort eller att godtagbara skäl finns för att en flyttningsanmälan inte har gjorts. Enligt folkbokföringslagen (16 §) finns möjlighet att medge kvarskrivning på den gamla folkbokföringsorten om någon blivit utsatt för allvarlig eller upprepad brottslighet. 2 § Paragrafen innehåller grundläggande definitioner för bidragsberäkningen. I punkt 1 anges att med förvärvsinkomst menas inkomst av tjänst och inkomst av näringsverksamhet. Av 3 § framgår att beräkningen skall ske på motsvarande sätt som enligt kommunalskattelagen (1928:370). Det är därvid den lydelse av kommunalskattelagen (KL) som gäller efter skattereformens genomförande, år taxering som avses. Eftersom den bidragsgrundande inkomsten är en för framtiden beräknad inkomst kan, såsom anförts i den allmänna motiveringen, inte någon fullständig överensstämmelse med kommunalskattelagens bestämmelser eftersträvas såsom gäller vid den årliga inkomsttaxeringen. Bestämmelserna i lag- förslaget är inte heller utformade så att de avses helt motsvara den inkomstberäk- ning som sker vid taxeringen. Den bidragsgrundande inkomsten för bostads- bidrag skall dock beräknas enligt samma grunder som gäller för in- komstbeskattningen. Detta innebär att endast de intäkter och kostnader som är kända eller med stor säkerhet kan förväntas uppkomma vid ansökan om bidrag eller bidragsändring skall räknas in i den bidragsgrundande inkomsten. Hänvisningen till kommunalskattelagen innebär dock att begreppen tjänst och näringsverksamhet får samma betydelse i bostadsbidragslagen. Inkomst av kapital har samma betydelse som i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt (SIL). I punkt 2 anges att med bidragsgrundande inkomst menas en framåt beräknad förvärvsinkomst. Därtill skall läggas vissa andra inkomster enligt 4 * 6 §§, bl.a. kapitalinkomster utom realisations- vinster. Dessa frågor behandlas närmare i motiveringen till respektive paragraf. I den allmänna motiveringen, avsnitt 2.2.2, har beskrivits att beräkningen av den bidragsgrundande inkomsten skall avse den sammanlagda summan av förvärvsinkomster och andra inkomster som bidragstagaren kan förvänta sig att få . För det fall osäkerhet råder om inkomstens varaktighet, bör den aktuella månads- inkomsten eller veckoinkomsten läggas till grund för beräkningen och multipliceras respektive . När sedan inkomsten ändras, anmäls detta till som gör en ny inkomstberäkning. I det följande lämnas en redogörelse för kommunalskattelagens bestämmelser om inkomst av tjänst och inkomst av näringsverksamhet. Enligt 31 § KL räknas till tjänst inkomst av anställning, uppdrag och annan verksamhet av varaktig eller tillfällig natur. Till tjänsteintäkter räknas bl.a. avlöning, arvode, sjukpenning, studiestöd (bl.a. korttidsstudiestöd, vuxenstudiebidrag och utbildningsarvode enligt studiestödslagen (1973:34)), föräldrapenning, trygghetsförsäkring vid arbetsskada, avtalsgruppförsäkring, dagpenning och kontant arbets- marknadsstöd, pensioner, vissa livräntor, kostnadsersättningar som traktamenten, m.m. samt förmåner i form av bil, bostad, kost, resor, värdepapper. Det kan tilläggas att semesterersättning räknas till löneförmån. I fråga om avdrag från intäkt av tjänst gäller fr.o.m. vissa nya bestämmelser (SFS 1992:841). Avdrag får i princip göras för samtliga utgifter, som är att anse som kostnader för fullgörande av tjänsten. Det bör i detta sammanhang uppmärksammas att vid beräkning av bi- dragsgrundande inkomst för bostadsbidrag gäller andra kostnadsbelopp för avdrag för resor mellan bostaden och arbetsplatsen än enligt KL. Till näringsverksamhet räknas enligt 21 § KL intäkt av yrkesmässigt självständigt bedriven förvärvsverksamhet. Till näringsverksamhet räknas innehav av näringsfastighet samt innehav och avytt- ring av rätt till avverkning av skog. En privatbostadsfastighet eller en privatbostad kan inte ingå i näringsverksamhet. Fysiska personer kan ha flera förvärvskällor i inkomstslaget närings- verksamhet. En förvärvskälla kan bestå av en eller flera verksamheter som utgör antingen passiv eller aktiv närings- verksamhet. Varje verksamhet som ugör passiv näringsverksamhet bildar en särskild förvärvskälla. Verksamheter som bedrivs aktivt bildar tillsammans en förvärvskälla. En verksamhet är passiv om näringsidkaren i normalfallet ägnar verksamheten mindre tid än en tredjedel av den tid som åtgår för vanlig anställ- ning på heltid. Ägnas verksamheten minst en tredjedel av sådan tid är det fråga om aktiv näringsverksamhet. Verksamheterna kan exempelvis vara detaljhandel i viss bransch, industriell tillverkning av visst slag, jordbruk, fiske, fastighetsförvaltning, försäljning av fastigheter. Verksamheter som har naturlig anknytning till varandra slås ihop till en verksamhet, t.ex. aktivt bedrivet jordbruk kombinerat med avverk- ningsrätt till skog och utarrendering av grustäkt. Inkomstberäkningen av näringsverksamhet sker i varje förvärvskälla för sig. Mellan aktiva verksamheter i samma förvärvskälla får underskott kvittas mot överskott. Däremot får ett underskott som uppkommit i en förvärvskälla på grund av att kostnaderna överstigit intäkterna inte kvittas mot överskott i annan förvärvskälla i näringsverksamheten. Underskottet får inte heller dras av från inkomst av tjänst eller kapital. Ett underskott får i stället dras av från inkomsterna i förvärvskällan påföljande år (26 § KL). Den som bedriver aktiv litterär, konstnärlig och därmed jämförlig verksamhet får dock på vissa villkor dra av ett underskott i verk- samheten vid beräkning av inkomst av tjänst. Enligt bokföringslagen (1976:125) är varje fysisk person som yrkesmässigt bedriver näringsverksamhet bokföringsskyldig. Bokförings- skyldigheten, som gäller för både aktiv och passiv näringsverksamhet, innebär att löpande bokföra uppkomna affärshändelser både kronologiskt och systematiskt. Vidare skall verifikationer finnas till alla bokföringsposter. Till bokföringen hör även att upprätta årsbokslut och arkivera räkenskapsmaterialet. Enskild näringsidkare med en årlig bruttoomsätt- ning som normalt understiger 20 gånger basbeloppet behöver inte upprätta årsbokslut. Enskild näringsidkare skall ha kalenderår som räkenskapsår. Om synnerliga skäl finns kan medge dispens för brutet räkenskapsår. Den som driver flera verksamheter skall använda samma räkenskapsår för alla verksamheter. Vid beräkning av bostadsbidrag för näringsidkare bör således uppmärksammas att det i inkomstslaget näringsverksamhet kan förekomma flera förvärvskällor. Överskotten från varje förvärvskälla skall läggas samman och ingå i den bidragsgrundande inkomsten för bostadsbidrag. Som anförts i den allmänna motiveringen skall inte underskott beaktas. I de fall svårigheter föreligger att göra en godtagbar uppskattning av de förväntade inkomsterna som skall läggas till grund för bidragsberäkningen bör viss ledning kunna erhållas från de inkomstuppgifter som lagts till grund för den senaste taxeringen eller sjukpenninggrundande inkomsten. Vid behov bör man som beräkning för året kunna använda taxeringsuppgiften uppräknad med ett procenttal som motsvarar det som skattemyndigheten använder vid debitering av skatt. Om uppgifterna ändå är osäkra bör den som söker bidrag upplysas om det och ges tillfälle att inkomma med kompletterande uppgifter. har även möjlighet att i sådana fall tidsbegränsa ett bidrag enligt 21 §. I punkt 3 ges definitionen av hushåll, varmed avses barnfamiljer, makar utan barn och ensamboende utan barn. För att ett hushåll skall räknas som en barnfamilj skall förutsättningarna i 10-11 §§ vara uppfyllda. En barnfamilj kan bestå av bl.a. två föräldrar med barn eller en ensam förälder med barn. Som barnfamilj enligt lagen räknas också ensamboende eller samboende umgängesrättsförälder samt familjehem. Med förälder avses även styvförälder. Vad som avses med ett hushåll utan barn framgår av 12 §. Ett sådant hushåll kan givetvis bestå av en enda person. Av punkt 4 framgår att som barn avses den som är eller uppbär förlängt barnbidrag eller studiehjälp. Åldersgränsen i den nya lagen har höjts från barn under 17 till barn . Föreskriften i den gamla lagen (6 §) om när rätten till bidrag upphör på grund av barns ålder har dock tagits bort. Det som avses täcks av bestämmelserna i 21 samt 24 och 25 §§ den nya lagen. I punkt 5 anges att med makar avses makar som lever tillsammans. Termen sambor i punkt 6 har samma innebörd som i lagen (1987:233) om sambors gemensamma hem. Här hänvisas till specialmotiveringen till 8 §. 3 § I paragrafen anges de närmare förutsättningarna för beräkningen av förvärvsinkomst. Som tidigare nämnts skall beräkningen ske enligt de grunder som gäller för inkomstberäkning enligt KL. Vissa avsteg görs dock från KL. Ett avsteg är att en annan tidsperiod än kalenderår kan gälla för beräkningen. Av paragrafens andra stycke framgår dessutom att kostnadsavdrag i inkomstslaget tjänst endast beaktas om kostnader för resor mellan bostaden och arbetsplatsen beräknas överstiga . för övriga kostnader. I tredje stycket anges att ett underskott i inkomstslaget näringsverksamhet från ett inte får beaktas. 4 § Enligt paragrafens första stycke skall kapitalinkomster läggas till den bidragsgrundande inkomsten. Kapitalinkomster skall i likhet med för- värvsinkomster beräknas framåt. Det är här fråga endast om sådana inkomster som skall läggas till grund för taxeringen till statlig inkomstskatt. Även här avses de skatteregler som gäller fr.o.m taxering. Endast de kapitalinkomster som av 12 månader beräknas överstiga för varje sökande skall läggas till för- värvsinkomsten. För varje hemmavarande barn gäller ett särskilt fribelopp enligt 6 §. Som anförts i den allmänna motiveringen bör sökanden vid beräkningen kunna göra en jämförelse med de årsbesked om räntor och utdelningar som tillställs dem. Saknas uppgifter om exempelvis tidigare utdelningar måste sökanden göra uppskattning om den framtida avkastningen. Kan inte detta göras på grund av stor osäkerhet får sökanden ange detta i sin ansökan och tala om vari osäkerheten består. När sedan sökanden fått kännedom om avkastningens storlek och om beloppet medför att inkomsterna ökat med mer än skall enligt 24 § en anmälan göras till . Skyldigheten att till anmäla när den bidragsgrundande inkomsten i sådana fall ökat med mer än . , fordrar att bidragstagaren bevakar storleken av sina räntetillgodohavanden och mottagna ut- delningar på bl.a. aktier. Beroende vilka förhållanden som gäller i det enskilda fallet kan som villkor för bidraget begära att sökanden inom skall redovisa uppburna kapitalinkomster (jfr. 21 §). Av paragrafens ordalydelse framgår att realisationsvinster inte skall tas med bland inkomsterna och inte heller statligt räntebidrag. Vid de kontroller har att göra mot taxerade inkomster får därför korrigeringar göras för räntebidragen. Vidare framgår att kostnadsavdrag inte får göras från kapitalinkomsterna. Det är således endast de positiva inkomstposterna som skall tas med vid beräkningen. I det följande redogörs för huvudragen av vad som avses med kapitalinkomster enligt SIL. Till kapitalinkomster räknas enligt 3 § 1 mom lagen SIL bl.a. löpande avkastning, vinster och annan intäkt som härrör från egendom, i den mån intäkten inte hänförs till näringsverksamhet. Det är endast fysiska personer (och dödsbon) som kan beskattas för inkomst av kapital. I detta inkomstslag kan det bara finnas en förvärvskälla. De vanligaste inkomsterna är ränta på tillgodohavanden, obligationer, och andra fordringar, utdelning på aktier och andelar, ersättning vid upplåtelse av privatbostad, lotterivinst som inte är frikallad från beskattning (jfr 19 § KL). Mindre vanliga inkomster i bostadsbidragssammanhang är bl.a. valutakursvinst på fordringar i utländsk valuta och vissa utdelningar vid likvida- tion eller fusion av bolag. 5 § All inkomst som inte uttryckligen är undantagen från skatteplikt skall i princip hänföras till något av inkomstslagen näringsverksamhet, tjänst eller kapital.I 19 § KL finns en uppräkning av sådana inkomster som inte är skattepliktiga. Om en inkomst är undantagen från skatteplikt enligt KL är den också det enligt SIL. Lön eller annan gottgörelse för vilken skall betalas sjömansskatt omfattas inte av SIL eller KL. Sjömanskatt skall betalas inte bara av som är anställd i redarens tjänst, utan även av den som är anställd hos någon entreprenör ombord, t.ex. hos någon som självständigt driver restaurang- eller kioskrörelse ombord. I punkt 1 anges särskilt att sjöinkomst skall läggas till varje sökandes förvärvsinkomst. Med sjöinkomst avses inkomst ombord och dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa inom sjöfartsnäringen. I punkt 2 hänvisas till 54 § f KL som upptar olika skattefria inkomster som också skall läggas till sökandens förvärvsinkomst. Inkomster som här avses är bl.a. avlöning m.m. som erhållits under vistelse utomlands eller inkomster som är undantagna från beskattning på grund av dubbelbeskattning. I punkt 3 anges att bidragsdelen av studiemedel skall läggas till för- värvsinkomsten och likaså enligt punkt 4 den del av icke skattepliktiga stipendier som överstiger . 6 § I paragrafen har införts en regel att barns kapitalinkomster med undantag av fribelopp om för varje barn skall läggas till sökandes förvärvsinkomst. Beloppet beräknas för varje barn som berättigar till bostadsbidrag enligt 10 § med undantag första stycket 2 och 3 samt tredje stycket. Första stycket 2 avser barn som tagits emot för vård i familjehem. Första stycket 3 avser avser barn som bor hos vårdnadshavare eller umgängesrättsförälder. Tredje stycket avser barn som bor i familjehem m.m. För övriga barn skall deras kapitalinkomster läggas till sökandens förvärvsinkomst. Dessa fall är när barnet varaktigt bor tillsammans med sin vårdnadshavare eller när barn på grund av studier eller vård inte varaktigt bor med sin vårdnadshavare men vistas i hemmet under normala skolferier. Om föräldrarna har gemensam vårdnad om ett barn skall kapitalinkomsten räknas med hos den förälder där barnet är folkbokfört. Bestämmelserna i den gamla lagen att barnpension, underhållsbidrag, bidragsförskott, och särskilt bidrag till vissa adoptivbarn skall läggas till förvärvsinkomsten har tagits bort. I avsnitt 2.3.1 har skälen redovisats för denna förändring. 7 § Enligt paragrafen, som har sin motsvarighet i 10 § första stycket andra meningen den gamla lagen, skall den bidragsgrundande inkomsten beräknas gemensamt för makar. I förevarande paragraf har införts en regel som innebär att bestämmelserna om makar bara blir tillämpliga på makar som lever tillsammans. En presumtionsregel har tillagts. Enligt den åvilar det makarna att visa i fall de inte lever tillsammans. Har makarna flyttat isär är inte avsikten att deras inkomster skall läggas samman. Enligt den gamla lagen har taxeringen året före bidragsåret betydelse för inkomstberäkningen. För att någon samman- läggning inte skall ske av inkomster för makar som flyttat isär gäller att de taxerats som ensamstående året före bidragsåret och att de fortfarande särlever (prop. 1987/88:151 s. 13). Avsikten är att detta skall gälla även enligt den nya lagen. Dock måste en jämförelse göras med den taxering son ligger närmast ansökningstillfället eftersom bidragsår inte förekommer enligt den nya lagen. För att makar skall betraktas som särlevande skall de vara folkbokförda på skilda adresser. Har makarna inte hunnit taxeras som ensamstående då de ansöker om bostadsbidrag kan andra förhållanden beaktas vid bidragsprövningen. Som sådana förhållanden kan nämnas att makarna ansökt om äktenskapsskillnad eller att de lever åtskilda under betänketid. 8 § Paragrafen motsvarar 2 § den gamla lagen. Paragrafen har ändrats språkligt i förtydligande syfte. Motiven till den gamla lagens lydelse har närmare utvecklats i prop. 1986/87:48 s. 56.