prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — de arbetsmarknadspolitiskaåtgärdema beräknas öka under loppet av 1994.Den genomsnittliga nivån på åtgärdema blir högre 1995 än 1994, även om åtgärderaa inteökar utan ligger kvar på en nivå tmder loppet av 1995. Det är ovanligt svårt att tolkautvecklingen pä arbetsmarknaden. /93 genomfördes en storomläggning av arbets-kraftsundersökningama (), vilket gör jämförelser övertiden ovanligt osäkra. har av allt att döma överskattat sysselsättningen1992, vilket i så fell iimebär att nedgången 1993 överdrivs. Det är ocksåsvårt att bedöma prodtiktivitetens utveckling, liksom i vilken månarbetsmarknadspolitiska åtgärder tränger ut den ordinarie sysselsättningensamt i vilken mån en expansion av åtgärderaa verkar stimulerande på utbudet avarbetskraft. Underkonjunkturaedgången har företagen dragit ned antalet sysselsatta i en snabbaretakt än produktionen. Sysselsättningen började fella något 1991 och därefterhar nedgången successivt accelererat. Sysselsättningen sjönk med ca 490 000personer eller mellan årsgenomsnitten 1990 och 1993. I timmar föllsysselsättningen något mindre eftersom medelarbetstiden ökade, vilket främstförklaras av en kraftigt minskad sjukfrånvaro. I lågkonjunkturen anpassadesinte antalet sysselsatta i samma utsträckning till produkticHisutvecklingensom i nuvarande lågkonjunktur. Denna s.k. labour-hoarding möjliggjorde då ensnabb produktions- och produktivitetsökning när efterfrågan tog fert utan attsyssel-sättningoi ökade initialt. är arbetskraftsreserven inomföretagen lägre. Den tekniska utvecklingen och omfettande rationaUseringsåtgärderde senaste åiea har troligen ökat produktionsmöjligheterna vid ett givet antalanställda. En varaktig produktionsökning torde ändå medföra en snabbare ochstörre uppgång i efterfrågan av arbetskraft än efter låg-konjimkturen vid1980-talets början. En viss försiktighet kominer sannolikt ävenfortsättningsvis att känneteckna aibetsgivamas beteende innan uppsvinget bedömsbli bestående. Till en början stiger främst antalet arbetade timmar persysselsatt. En relativt hög andel övertidstimmar inom framför allt industrinbekräftar denna bild. tillföljd av avskaffendet av tvä semesterdagar 1994. I ett senare skede börjarsedan antalet sysselsatta personer att växa. Detförekommer alltid en viss andel övertidstimmar av det totala antalet arbetadetimmar. Övertidsandelen sjönk med 1/inom tillverkningsindustrintiU under 1991-1992 jämfört med , viUcet är förvånansvärt lite motbakgnmd av den kraftiga produktionsminskningen. Även detta indikerar enovanligt begränsad s.k. labour-hoarding. Övertidsandelen inomtillverkningsindustrin började sedan stiga till 3,som genomsnitt under deförsta tre kvartalen 1993. En hög övertidsandel är inget ovanligt i dettakonjunkturläge. Företagens beteende karaktäriseras av en viss försiktighet ochenskilda företags behov av ytterligare arbetskraft kan vara för liten för attgenerera någon nyanställning. borde uppgången i övertid kunna omvandlasi ett ökat antal sysselsatta. Införandet av ett genereUt anställningsstöd (GAS)1994 och ökade möjligheter för visstidsanställning syftar till att stimuleraoch tidigarelägga en uppgång av antalet sysselsatta. GAS innebär en sänkning avarbetsgivaravgiften för antalet anställda utöver dennivå som rådde . Nedsättningen gäller under . Tusental personer (i åldrarna ) 1993/94:100 Bilaga1.1 7,0' ' Denna siffra beträffande personer i'arbetsmarknadspolitiska åtgärder' bygger på ett rent beräkningsteknisktantagande och skall inte uppfattas som uttryck för någon politisk bedömning. I prognosen över arbetsmarknadensutveckling antas att åtgärderna kommer igång successivt 1994, men attdet ändå tar hela kalenderåret att nå upp till 'full åtgärdsvolym". Vidslutet av 1994 beräknas åtgärdema omfatta ca 300 000 personer. Eftersomåtgärderna ökar successivt under loppet av 1994 blir den genomsnitUigaåtgärdsnivån högre 1995 än 1994, men åtgärdema ökar inte, utan ligger kvar påen nivå 1995. För finns inga beslut om åtgärder. Det sedvanliga beräkningstekniska antagandetom oförändrad ätgärdsvolym har använts. Anm.: Det totala antalet sysselsatta1992 inkluderar en korrigeringspost på 8000 personer. Källor: Statistiskacentralbyrån () och Finansdartementet. Sysselsättningen mom jord- och skogsbruk harminskat . Som framgår av tabell 5.1 väntas nedgången fortsättaunder prognos- perioden, om än iavtagande takt. De strukturella förändringarna inom Prop. 1993/94:100jordbruket beräknas fortsätta. Inom skogsbruket har omfettande rationali- Bilaga 1.1 seringar pågått , varför de produktionsökningar somförat-spås kan av med befintlig kapacitet. Det antalsmässigt största sysselsättningsfellet harskett inom industrin, där nedgången startade . Antaletsysselsatta har fellit eller 221 000 personer mellan 1989 och 1993.Industriproduktionen vände uppåt och nedgången i sysselsättningenupphörde . Mot bakgrund av den lediga kapacitet somfinns inom företagen, samt med hänsyn till en ökad medelarbetstid, väntasproduktionsökningen pä 1994 endast leda till en måttlig uppgång i antaletsysselsatta. Enligt länsarbetsnämndemas bedömningar kommer produktionsökningenfrämst att leda till ett ökat övertidsuttag, vilket motverkarsysselsättningsökningen. Å andra sidan ger GAS incitament för att tidigareläggaanställningar. väntas mer omfettande personalrekryteringarkomma i gång. Byggnadsverksamheten var inledningsvis relativtopåverkad av konjunktumedgången, vilket medförde att sysselsättningen börjademinska först . Därefter har fellet varit dramatiskt.Sysselsättningen har minskat med per är 1992 och 1993. Nedgången beräknasfortsätta i samma takt 1994 till följd av raset i bostadsbyggandet och fortsattlåga byggnadsinvesteringar inom näringslivet. förväntas fellet isysselsättningen bromsas upp. Inom den privata tjänstesektorn sjönksysselsättningen kontinuerligt . Som en följd av denkraftiga försvagningen i den inhemska efterfrågan tilltog sysselsättningsfelletunder 1993. Sammantaget har sysselsättningen minskat , vilketmotsvarar ca 140 000 personer. Den privata tjänstesektom består av en mängdheterogena branscher, varför det är svårt att ge en rättvisande bild av helasektom. Sysselsättningen inom de branscher som främst vänder sig mot industrin,t.ex. kommuiukationstjänster och delar av uppdragsverksamhet, väntas börja öka1994, medan utvecklingen inom de hemmamarknadsorienterade branscherna blirsvagare. Av tjänstesektorns produktion är minst 1/4 direkt sammankopplad medaktiviteten i industrin. Sammanfeget föratses en svag uppgång av anteletsysselsatta 1994. fortsätter uppgången i snabbare takt. Inom den kommunala sektorn stagneradesysselsättningen . minskade sysselsättningen med68 000 personer när kommimer och landsting började anpassa sina organisationermed hänsyn till de nya ekonomiska föratsättningaraa, som bl.a. innebär starkareincitament till effektiviseringar. Anpassningama av sysselsättningen beräknasfortsätta . Nedgången bedöms successivt avta tmder 1995. Antalet sysselsatta inom staten har varit relativtoförändrat första är. TiU följd av fortsatta neddragningar i adminstrationen beräknassysselsättningen sammantaget minska med ca 10 000 personer till1995. Sammanfettningsvisfortsätter sysselsättningen att fella 1994 till följd avneddragningarna inom byggnadsverksamheten och den kommunala sektom. Dettamotverkas delvis av att antalet sysselsatta inom de konkurrensutsatta delamaav ekonomin börjar öka successivt tmder året. Sysselsättningen stimulerasockså av förändringama i arbetsrättslagstiftningen sä att visstidsanställningtmderlättas och av införandet av GAS. stiger det totala antaletsysselsatta åter, efter att ha fallit med ca 530 000 personer firån 1990 till 1994.Ökningama sker inom industrin och den privata tjänstesektom. Produktiviteteni näringslivet beräknas öka med 2 1/1994 och 1995. Svårigheterna attbedöma produktivitetsutvecklingen är dock stora. Produktivitetsutvecklingenunder kan vara överskattad till följd av de tidigare nämndastatistikproblemen. En ytterligare osäkerhetsfaktor är om det numera ganskastora antalet personer som deltar i åtgärder utanför arbetskraften, som t.ex.ungdomspraktik, ändå bidrar till produktionen trots att dessa personer interäknas som sysselsatta i statistiken. och sysselsättning i timmar Årlig procentuell förändring 1993/94:100 Bilaga1.1 -2,2 -3,4 -1,2 -4,0 -1,6 -5,4 1,0 -2,0 3,1 -0,6 -2,2 1,6 -5,5 -6,4 0,9 -0,7 -7,0 6,7 -6,0 -0,2 -2,3 2,1 -0,7 -9,5 9,8 -9,0 -11,5 -11,0 -11,5 -1,0 Privata tjänster Produktion Sysselsättning Produktivitet 2,7 3,0 -0,3 0,4 -1,7 2,1 -1,0 -1,5 0,6 -2,6 -3,9 -2,4 -2,2 -1,0 -0,7 -1,3 -2,3 -1,7 -3,4 -1,7 -4,5 2,9 Medelarbetstidens utveckling är ytterligare enfaktor som påverkar antalet sysselsatta. En lågkonjunktur medför vanligtvisatt arbetstidema förkortas inom vissa branscher. Antalet undersysselsatta, dvs.personer som skulle vilja arbeta mer, men som hindras av arbetsmarknadsskäl,har ökat från 161 000 personer 1989 till ca 350 000 personer i slutet av 1993.Nedgången i sysselsättningen har också i större utsträckning drabbat deheltidssysselsatta, medan andelen deltidssysselsatta ökat. ökademedelarbetstiden på grund av ett ökat övertidsuttag inom industrin och kraftigtminskad sjukfrånvaro. Normalt sker en nedgång i sjukfrånvaron underen lågkonjunktur, vilket förstärkts av effekter av den sänktaersättningsnivån i sjukförsäkringen. bedöms medelarbetstiden ökastarkt. Detta sammanhänger med en minskning av antalet semesterdagar och aftfrämst industrin väntas fortsätta att öka sysselsättningen via ett ytterligareökat övertidsuttag. när efterfrågeläget och framtidsförväntningarnastabiliserats bedöms medelarbetstiden reduceras något. Diagram5.2 SysselsSttning och arbetskraftsutbud Säsongrensad nivå,kvartalsdata "1 Arbetskroftsutbud~|" \ Sysselsöttning |t"V" 1993/94:100 Bilaga1.1 19801982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 Anm.: Nivåerna är omräknade till definitionerenligt . 5.2 Utbud av arbetskraft Antaletpersoner i arbetskraften började fella imder 1991 i takt med att efterfråganavtog. Nedgången har sedan successivt tilltagit . Sammanlagthar antalet personer i arbetskraften minskat med 232 000 personer från 1990till 1993. Såsom framgår av diagram 5.2 är nedgången i sysselsättningenväsentligt större. har befolkningen i åldrarna 16-64 årstigit med 71 000 personer. Hela nedgången i utbudet av arbetakraft förklarassåledes av ett sjunkande arbetskraftsdeltagande, dvs. andelen som har ellersöker arbete i förhållande till befolkningen. deltog avbefolkningen i arbetskraften. Denna andel har minskat till 1993. Denstörsta nedgången registreras i de yngre åldersgrappema. En av förklaringama ärökningen av antalet studerande samt mer omfettande arbetsmarknadspolitiskaåtgärder där deltagama enligt AKUs definitioner inte inräknas i arbetskraften.Av utbudsnedgången på 104 000 personer 1993 förklaras drygt 1/3 av ett ökat deltagandei ungdomspraktik, arbetsmarknadsutbildning och arbetslivs- Prop. 1993/94:100 utveckling. Tabell5.3 Relativa arbetskraftstal f5r olika åldersgrupper Årsmedeltal 1992 och förändring i procentenheter -0,4 -5,4 -7,8 -5,0 -0,8 -3,4 -8,4 -6,5 -0,2 -2,0 -6,0 -6,1 -1,4 -3,1 -4,2 -4,7 -0,5 -1,0 -1,3 -0,8 -1,0 -0,9 -2,3 -1,0 -1,3 -0,9 -1,9 -2,4 -1,1 -0,1 Anm.: Nivån 1992 är preliminärt omräknad till 1993 årsdefinition. är ej omräknade. Källor: () ochFinansdepartementet. Den kraftiga försämringen av arbetsmarknadslägethar också medfört att allt fler mister motivationen att aktivt söka arbete. latent arbetesökande, dvs. de som vill och kan arbeta men inte aktivt söktarbete, har ökat från 37 000 1990 till ca 155 000 personer i slutet av 1993.Av dessa var drygt hälften studerande, men som egentligen hellre ville ha ettarbete. En stor del av de latent arbetssökande utgörs av tmgdomar. 'nibell5.4 Procentuell fSrändring av arbetskraftsutbudet Därav bidrag från utbudspåverkande arbetsmarknadspolitiskaåtgärder 1992 1993 1994 1995 Arbetskraft -2,4 -2,3 -1,0 0,3 Därav bidrag från åtgärder: -0,6 -0,1 -0,5 -0,8 -0,6 -0,2 -0,8 -0,8 -0,1 Källor: och . Utbudet av arbetskraft bedöms fortsätta att minska1994 . Detta beror på ett fortsatt svagt arbetsmarknadsläge och att detidigare beslutade ätgärdsvolymeraa successivt realiseras tmder loppet av 1994.År 1995 beräknas utbudet stiga något som en följd av att efterfrågan avarbetskraft förbättras, vilket är normalt under en konjunkturappgång. Det finnssannolikt en stor potential för fortsatta ökningar av arbetskraftsutbudet iett medelfristigt perspektiv. Anpassningarna till de arbetsutbuds-stimulerandestrukturella reformer som genomförts , såsom skattereformen ochsänkt ersättningsnivå i sjuk- och arbetslöshets-försäkringaraa, har troligenfördröjts av den svaga efterfrågan på arbetskraft. Utbudsökningen kan ske delsgenom en ökad medelarbetstid från personer som redan är sysselsatta, dels genomatt deltagare i åtgärder utanför arbetskraften eller latent arbetssökande ochandra får arbete eller bliraktivt arbetssökande, och dels genom en ökning av den faktiska genomsnittligapensionsåldern bl.a. genom att färre erhåller förtidspension. 1993/94:100 Bilaga1.1 5.3 Öppen arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiskaåtgärder Idet överhettade arbetsmarknadsläge som rådde under 1989-1990 pressades denöppna arbetslösheten ned till rekordläga 1 1/, vilket var betydligt underden jämviktsarbetslöshet som är förenlig med icke accelererande inflation.Sedan våren 1990 har den öppna arbetslösheten stigit kontinuerligt. I takt medatt efterfrågan i ekonomin fallit har arbetslösheten ökat i en allt snabbaretakt. Antalet öppet arbetslösa har stigit från 75 000 1990 tiU 351 000 personer1993. Det motsvarar en ökning av arbetslösheten från till 8,2 %.Samtidigt deltar allt fler i olika typer av arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Antalet uppgick till drygt 200 000 personer 1993, vilket motsvarar avarbetskraften. Den totala arbetslösheten uppgick därför till 1993. TiU skillnad från föregående lågkonjunktur ärarbetslösheten högre bland män än bland kvinnor. I slutet av 1993uppgick skillnaden till . Det förklaras av attsysselsättningen främst fallit inom mansdominerade näringar, såsomindustri- och byggbranschen. Dessutom deltar relativt sett fler kvinnor än mäni arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Diagram5.3 öppet arbetslösa samt personer i kom'unkturberoende arbetsmarknadspolitiskaåtgärder [Oppef orbetslösQ Y" 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 Anm.:Arbetslösheten är omräknad till definition enligt . Tabell5.S Relativ arbetsISshet i olika åldrar Procentandelav arbetskraften i respektive åldersgrupp 1993/94:100 Bilaga1.1 4,6 6,3 1,9 4,0 4,1 6,2 1,9 3,4 4,0 4,6 1,5 2,1 3,5 3,6 1.3 1,7 3,4 3,1 1,1 1,3 5,1 3,1 1,2 1,5 Anm.: Siffrorna är inte heltjämförbara med värdenför åren därefter på grund av omläggning av mätmetod iAKU . Ännu en omläggning skedde . För att skapajämförbarhet är därför nivån preliminärt justerad . Källor:Statistiska centralbyrån och . Den högsta arbetslösheten noteras bland de allrayngsta åldersgrapper-na. Trots den snabba expansionen av åtgärder riktade mottmgdomar var den öppna arbetslösheten för såväl åldersgrappen 16 -19 årsom bland 20 - 24-åringaraa . Dessvärre har det skett en kraftig uppgång avantalet långtidsarbetslösa, dvs. personer som varit öppet arbetslösa längre . Andelen långtidsarbetslösa av det totala antalet öppet arbetslösahar stigit från 1990 till . Under föregåendelägkonjunkttir uppgick andelen tUl som mest. Intemationellt brukarlångtidsarbetslöshet definieras som personer som varit arbetslösa i mer än 12månader. har därmed en bredare definition. Å andra sidan måstepersoner som deltagit i en arbetsmarknadspoUtisk åtgärd vara arbetslösa i dedärpå följande sex månadema för att klassiflceras som långtidsarbetslösa.Fokuseringen på en aktiv arbetsmarknadspolitik i syftar till attminimera långtidsarbetslöshet och därmed passivisering och utslagning frånarbetsmarknaden. En hög andel långtidsarbetslösa riskerar att försämraarbetsmarknadens fiinktionsförmåga och försvåra lönebildningen. Löneökningamadämpas i mindre grad av långtidsarbetslöshet än av korttidsarbetslöshet.Intemationella erferenheter indikerar att det är uppgången av antaletlångtidsarbetslösa som är den främsta orsaken till hysteresis, dvs. en{jermanent hög arbetslöshet. Läget på arbetsmarknaden bedöms vara fortsatt svagt1994. Sysselsättningsläget för den konkurrensutsatta sektom stabiliseradesunder och en svag uppgång inleds 1994, främst i form avökad medelarbetstid. Fortsatta neddragningar inom de sektorer som vänder sigmot den inhemska efterfrågan medför dock att det genomsnittliga antaletsysselsatta sjunker 1994. En uppgång av den öppna arbetslösheten motverkasemellertid av att de tidigare beslutade volymerna av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder successivt kommer i gång under loppet av 1994. Dessa beräknas omfettaca 300 000 personer , vilket motsvarar av arbetskraften. Medhänsyn till utvecklingen under loppet av året begränsas årsgenomsnittet till6,. Den åtgärdsvolym som uppnås vid utgången av 1994 antas med ett teknisktantagande ligga kvar 1995.Årsgenomsnittet för den öppna arbetslösheten beräknas sjunka från 1993till 1994. Med hänsyn tiU andelen som deltar i åtgärder ökar densammantagna arbetslösheten firån 1993 till 1994. Närtillväxten tar fert 1995 börjar också antalet sysselsatta personer att stiga,bl.a. som en följd av en mindre avvaktande attityd gentemot nyanställningarinom firämst industrin. Hur stor effekt det får på arbetslösheten är dockavhängigt av hur mycket utbudet av arbetskraft kommer att öka. Den öppnaarbetelösheten beräknas minska med en knapp procentenhet till 1995, mättsom årsgenomsnitt. Givet ett fiillt utnyttjande av åtgärdsprogrammen sjunkersumman av öppet arbetslösa och personer i åtgärder till 1995. Att dentotala arbetslösheten minskar något mindre än den öppna arbetslöshetenförklaras, som tidigare nämnts, av att de arbetsmarknadspolitiska åtgärdemautökas under loppet av 1994. Nedgången i arbetslösheten kommer sannolikt attkännetecknas av avsevärda trögheter, även i ett medelfristigt perspektiv medförhållandevis god tillväxt. Det bör dock observeras att även om nedgången iden öppna arbetslösheten blir relativt måttlig, kommer allt fler personersuccessivt att sysselsättas på den ordinarie arbetsmarknaden. 1993/94:100 Bilaga1.1 Tabell S.6 Antal personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder utbildning Ungdomspraktik Arbetsl ivsutveckl ing / arbetskraften Beredskapsarbete Ungdomslag' Avtalad inskolningsplats Rekryteringsstöd Utbildningsvikariat Företagsutbildning Åtgärder för arbetshandikappade ' T.o.m ungdomslag. juni1992 särskild inskolningsplats. Utbildning vid permitteringshot,flaskhalsutbildning m.m. Omräknat till heltidsutbil-dade. ochoffentligt skyddat arbete. Samtliga åtgärder exkl. arbetshandikappade.Arbetskraften omräknad till AKU-definition. Omfettningen av de arbetsmarknadspoUtiskaåtgärderaa har stigit i takt med arbetsmarknadens försvagning. Andelen personeri åtgärder (exkl. arbetshandikappade)uppgick till 1993, viUcet är Prop- 1993/94:100 mer änunder 1990. Till skillnad mot tidigare lågkonjunkturer har tyngd- Bilaga 1.1punkten förskjutits mot en större andel utbildningsinsatser. Den I juli 1992infördes ungdomspraktik som omfettade knappt 60 000 personer i genomsnitt permånad 1993. Ungdomar upp tUI fär möjlighet till en praktiskt inriktadutbildning inom näringslivet eller offenflig sektor. Den I januari 1993introducerades ytterligare en ny åtgärd: arbetslivsutveckling (ALU), för attmotverka passivisering och utslagning. Avsikten är att arbetslösa skallerbjudas möjlighet att delta i aktiviteter med ett bidrag motsvarandearbetslöshetsersättningen. Aktiviteterna skall vara sådana att de kommernäringslivet och samhäUet till gagn, men som annars inte skulle ha blivitutförda. omfettades ca 50 000 personer av ALU. haren övervägande majoritet aktiverats inom kommimer och idella organisationer.Vid början införs också ett generellt anställningsstöd (GAS), sebeskrivning ovan. Det beräknas stimulera sysselsättningsutvecklingen underåret. Löner och konsumentpriser Prop. 1993/94: lOO Bilaga 1.1 har övergåttfrån en hög till en låg inflationstakt. Efterfrågan på arbetskraft harreducerats markant tmder lågkonjunkturen. Den uppmätta genomsnittliga lönenväntas öka 1994 och 1995, vilket fär anses högt vid nuvarandearbetsmarknadsläge och med hänsyn till att den underliggande inflationstaktenuppgår till . Skillnaden i ekonomins olika delar förväntas avspeglas ilönebildningen. Industrins löner beräknas öka med 1 resp. 1,5 procentenhetermer än genomsnittet i ekonomin . Mot bakgrund av den svaga efterfrågan och det lågakapacitetsutnyttjandet är inflationstrycket förhållandevis svagt.Konsumentprisindex (KPI) beräknas öka 1994 och 1995, mätt somårsgenomsnitt. Bortsett från tillfälliga prishöjande effekter som följer avhögre importpriser och ändrade indirekta skatter, bedöms prisutvecklingen varaganska lugn tmder prognosperioden. Den tmderliggande inflationstaktenbegränsas således till 1994 och 1995. Inflationstakten ligger dockrelativt nära den övre gränsen för inflationsmål, motsvarande enökning av KPI med en tolerans på + . Densvenska lönebildningen har traditionellt kännetecknats av en hög grad avcentral samordning och en kraftig löneutjämning till följd av den s.k. solidariskalönepolitiken. började lönespridningen successivt att tilltanär de centrala låglönesatsningarna i allt större utsträckning kompletteradesmed branschvisa och lokala avtal. Interaationellt sett har dock Sverigefortferande en liten lönespridning. Löneförhandlingarna i flera nivåer bidrogtill att driva upp de totala nominella löneökningaraa i det överhettadearbetsmarknadsläge som rådde i I989-I990. En alltför höglöneökningstakt i förhällande till produktivitetsutvecklingen medförde attindustrins konkurrenskraft urholkades. Därtill började efterfrågan påarbetskraft att fella som en följd av lågkonjunkturen. Löneökningstaktendämpades markant när hela arbetsmarknaden slöt tvååriga s.k. Rehnbergsavtalför 1991 och 1992. Med hänsyn till den kraftiga försvagning av arbetsmarknadensom ägde ram under loppet av 1991-1992 synes vara något högtför 1992. Däremot är det troligt att en lite större sänkning avlöneökningstakten 1991 erhölls än vad normalt skulle följa avarbetsmarknadsläget. När nya löneavtal skulle slutas tmder 1993 hadearbetsmarknadens parter delvis nya föratsättningar att ta hänsyn till. För detförsta kan en rörUg växelkurs göra det direkta sambandet mellan höga nominellalöneökningar och försämrad konkurrenskraft otydligare. Det är därför viktigtatt arbetsmarknadens parter uppfettar den ekonomiska politikens inriktning påprisstabilitet som trovärdig, så att de inte antar att en ofördelaktigkostnadsutveckling kommer att korrigeras av växelkursen. tigtlåg irflationstakt på kan den långsiktiga löneökningen väntas Prop.1993/94:100 uppgå till ca 3,5 - 4 %, givet en rimlig produktivitetstillväxt.Löneök- Bilaga 1.1 ningar utöver denna nivå måste uppfettas som höga,åtminstone när den s.k. totala arbetslösheten (öppet arbetslösa och personer ikonjunkturberoende åtgärder) överstiger . Svensk lönebildning hartidigare karaktäriserats av nominallönestelheter nedåt samt av löneföljsamhetmellan olika sektorer. För att uppnå de relativlöneförändringar som krävs fören effektiv allokering av arbetskraften kan det, vid en låg inflationstakt,krävas nominella lönesänkningar fÖr individer, branscher och yrkesgrapper. På läng sikt bestäms det utrymme som finns för realalöneökningar av produktivitetstillväxten. På kort sikt bestäms emellertidlönebildningen också av arbetsmarknadsläget, prisförväntningar och vinster.Hushållens och industrins inflationsförväntningar var fortsatt låga 1993.Bortsett från ett genomslag av högre importpriser beräknas prisstegringama varaförhållandevis små . Industrins produktivitet har förbättratsmarkant och vinstema har börjat öka. Den viktigaste faktom för lönebildningenär dock situationen på arbetsmarknaden. Överskottet på arbetskraft kommer atthålla tillbaka både de nominella och de reala löneökningama underprognosperioden.