prop · GH03130 · 1993-12-31 00:00:00 — Iövergångsbestämmelsema föreslås en föreskrift som innebär att 1 kap. 2 § förstastycket brottsbaUcen i dess föreslagna lydelse skall till utgången av juni 1999tillämpas endast på straffbestämmelse som uätt i kraft efter den 1 juli 1994eller som ändrats i något avseende efter denna dag. Vad som sagts nu gällerdock endast suaffbestämmelse i annan lag eller författning än brottsbaUcen. Denföreslagna övergångsbestämmelsen gäller således endast specialstraffrätten.Bestämmelsen är lätt att tillämpa. Den som efter har att prövaom uppsåt eller vårdslöshet krävs för ansvar enligt en viss spe-cialsuaffbestämmelsehar endast att ta reda på om den lydelse av bestämmelsen som skall tiUämpashar trätt i kraft efter nämnda tidpunkt. Det är likgiltigt om bestämmelsenändrats i något avseende som är relevant för den prövning som saken gäller.Innehåller exempelvis en paragraf med straffbestämmelser flera punkter och harparagrafen ändrats med avseende på en av dessa får det betydelse förtillämpningen också av de övriga punktema. Såsom övergångsregleringen är utformad gäller 1 kap, 2 § första stycket brottsbalkeni dess nya lydelse inte s,k. blankettsuaffbud med mindre självastraffbestämmelsen ändrats. Antag att en specialstraffbestämmelse lyder"Den som bryter mot 7 § dömes till..," och att 7 § ändras efterutgången av . En sådan ändring leder inte till att uppsåtskravet i 1kap. 2 § första stycket i dess nya lydelse skall tillämpas på blankett-straffbudet.Lagrådet förutsätter emellertid att man vid författningsändringar av sistangivet slag, såsom också fömtskickas i lagrådsremissen, följer upp ärendetgenom att i suaffbestämmelsen skriva in ett uttryckligt krav på uppsåt, om detär detta subjektiva rekvisit som man vill ha. Förslagettill lag om ändring i skattebrottslagen I2 § andra stycket, som gäller skattebedrägeri vid underlåtenhet att avgedeklaration, föreslås att lagtexten ändras så au den täcker även fall där underlåtenheteninte föranleder något skattebeslut. Nuvarande lagtext fömtsätter enligtordalagen att ett sådant beslut fattas, men i praxis har lagmmmet genom analogisklagtillämpning ansetts tillämpligt även om något skattebeslut inte fattas.Förslaget innebär således inte någon saklig ändring utan har samband medinförandet av förbudet mot analogisk tillämpning av suaffbud, Lagrådethar i och för sig inte någon erinran mot förslaget. Detta ger Prop. 1993/94:130emellertid anledning all överväga om inte motsvarande justeringar bör görasBilaga 7 av lagtexten i paragrafens första och uedje stycken. Något behov av auändra dessa lagmm på den gmnden att de skall täcka även fall där skattebeslutinte fattas torde visserligen inte föreligga. Däremot kan toUcningsproblemuppkomma om man, i enlighet med förslaget, i andra stycket som handlingseffektanger såväl att den skattskyldige undgår au påföras skatt som att han påförsskatt med för lågt belopp medan man i första och uedje styckena anger endastdet sistnämnda fallet. Det kan leda till ett motsatsslut att första och uedjestyckena inte täcker sådana fall där ett skattebeslut, t.ex. etttaxeringsbeslut, visserligen fattas, men någon skattepåföring inte blir aktuelleftersom inkomstema understiger skatteplikisgränsen. Medhänsyn till det anförda bör även första och uedje styckena av 2 § justeras. Isamband därmed bör en redaktionell ändring göras i andra stycket. Något behovav att ändra också i 5 och 7 §§, där liknande utuyck förekommer, torde inteföreligga, eftersom dessa paragrafer är uppbyggda med ett farerekvisit. Lagrådetföreslår att 2 § får följande lydelse: Densom tiU ledning för myndighets beslut i fråga om skau eller avgifl uppsätiigenavger handUng med oriktig uppgift och därigenom föranleder att skatt eller avgiflinte påförs eller påförs med för lågt belopp eller tillgodoräknas med för högtbelopp dömes för skattebedrägeri till fängelse i högst . Detsammagäller den som med avsikt att skatt eller avgift inte skall påföras ellerpåföras med för lågt belopp underlåter att avge deklaration eller därmedjämförlig handling och därigenom föranleder att han eller den han föreuäderinte påförs skatt eller avgift eller påförs skatt eller avgift med för lågtbelopp. Förskattebedrägeri skall också den dömas som med avsikt att skatt inte sskallpåföras eller påföras med för lågt belopp överenskommer med sin arbetsgivareeller annan som är skylcUg att utan föreläggande lämna konuoll-uppgifl enligt 3kap. lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, att denneskall underlåta au fullgöra sin uppgiftsskyldighet, och som därigenomföranleder att skatt på gmndval av förenklad självdeklaration inte påförs ellerpåförs honom med för lågt belopp. Utdragur protokoU vid regeringssammanuäde Närvarande:statsministem Bildt, ordförande, och statsråden . , , ,, , , Thurdin, HeUsvik, , , , ,, , , Regeringenbeslutar proposition 1993/94:130 Ändringar i brottsbaUcen m.m. (ansvarsfrihetsgmnderm.m.)