prop · GH03218 · 1993-12-31 00:00:00 — 1 propositionen lämnas vidare förslag som syftartill att förbättta tandvården för patienter med behov av särskildatandvårdsinsatser t.ex. psykiskt sjuka. Förslagen i propositionen om ettförändrat ersättningssystem för vuxentandvården samt det i denna propositionlämnade förslaget om ett förtycUigat kommunalt ansvar för personer med psykiskstörning innebär sanunantaget att psykiskt stördas behov av tandvård kommer attkunna tfllgodoses bättre . Psykiatriutredningensförslag: Långvarigt och allvarligt psykiskt störda som ingår i den personkretssom föreslås omfattas av en utvidgad LSS och som har stort tandvårdsbehov påmedicinskt-odontologiska grander skall kunna få avgiftsfri tandvård momtandvårdsförsäkringen. Merkostnaderna för förslaget beräknas tfll 26,4 miljonerkronor. Psykiskt stördas behov av tandvård skall uppmärksammas i samband medkommunala kartläggningar av de långvarigt och allvarligt psykiskt stördas behovav service, stöd och vård. Utredmngen föreslår vidare att skaflutarbeta allmänna råd om tandvård för människor med allvarlig psykisk stömingsärskilt de som får långvarig behandling med psykofarmaka. Skälen för regeringensbedömning: Landstingen skall enligt tandvårdslagen (1985:125) erbjuda en godtandvård åt dem som är bosatta mom landstingskommunen. 1 landstingens ansvaringår att planera tandvården inom sina respektive landstingsområden medutgångspunkt i befolk-nmgens behov av tandvård. Vidare föreskrivs attlandstmgskommunen skall samverka med samhällsorgan, orgaiusationer och enskildai planeringen och utvecklingen av tandvården. Som framhållits harkommunerna enligt socialtjänstlagen det yttersta ansvaret för att de som vistasi kommunen får det stöd och den hjälp de behöver. Psykiatriutrednmgen framhålleratt många psykiskt störda har ett stort och eftersatt tandvårdsbehov. Denpsykiska sjukdomen bidrar till att patienten känner rädsla för besök hostandläkare. Vidare bidrar osäkerhet och initiativlöshet till att den psykisktsjuke mte själv söker kontakt med tandvården. Patienter med långvarigapsykiska stömmgar behandlas ofta med psykofarmaka . Sådanaläkemedel som används mot vissa biverkningar vidbehandling med neuroleptika ger upphov tfll mimtorrhet. 1993/94:218Även behandlmg med neuroleptflca kan leda tfll muntorrhet. Muntorrhetökar enligt utredningen risken för olflca tandsjukdomar. Munhygienen är därförsärskilt viktig i förebyggande syfte. Dessvärre iimebär depressioner ochmitiativlöshet vid psykotiska tillstånd att patientema ofta inte orkar bry sigom sin hygien och att de mte heller tar kontakt med tandvården. Denorganiserade tandvård som tidigare fanns på mentalsjukhusen har sedanlandstingsövertagandet 1967 skötts av folktandvården. Tandläkare och tandhygienisthar i samråd med vårdpersonal systematiskt följt upp patientemastandvårdsbehov. Utflyttningen till eget boende eller kollektivboende har enligtPsykiatriutredningen medfört att tandvårdsbehovet inte uppmärksammats likamycket som . Psykiatriutredmngenkonstaterar att samarbetet mellan psykiatrms personal, de tandvårdsansvarigaoch är bristfälligt. Det behövs enligt utredningen vidtasåtgärder som stödjer de psykiskt långtidssjuka och hjälper dem att få dentandvård de är i behov av. Psykiatriutredningenanser att de förändringar i LSS och SoL som föreslås i slutbetänkandet skapargoda föratsättmngar för att psykiskt stördas tandvårdsbehov skall uppmärksammasbättre än . Vidare framhåller utredningen att det är vflctigt att denpsykiatriska hälso- och sjukvården uppmärksammar behovet av msatser förförbättrad munhygien och tandvård för de psykiskt långtidssjuka.Socialstyrelsen bör därför ta fram allmänna råd med riktlinjer för tandvårdentill psykiskt störda. Vidare föreslår att långvarigt ochallvarligt psykiskt störda som ingår i den föreslagna personkretsen i LSS skall- om medicinskt-odontologiska skäl föreligger - kunna få avgiftsfri tandvård.Utrednmgen beräknar att förslagen kommer att innebära merkostnader på 26,4miljoner kronor. Regeringensproposition (1993/94:93) om förändrat ersättningssystem för vuxentandvård Regeringenöverlänmade propositionen om förändrad ersättning förvuxentandvård till . I propositionen lämnas förslag bl.a. omrUctiinjer för ett nytt ersättnmgssystem för vuxentandvård. Ersättningen frånsjukförsäkrmgen för denna vård skall kunna lämnas enligt två parallellaersätmingssystem, dels ett system med s.k. premietandvård, dels ett system medåtgärdsbaserad taxa. Det fmns ett särskilt högkosmadsskydd som gäller för bådasystemen. Vårdstandarden och det ekonomiska stödet från försäkringen skallvara lflca oavsett vilket av systemen som tillämpas av vårdgivaren. Vårdgivarnafår för sin verksamhet mom försäkringens ram välja att tillämpa antingen bådepremietandvård och åtgärdstaxa eller ettdera av systemen. Även patienten fårmöjlighet att välja mellan de båda systemen. Vidpremietandvård lämnar en fastställd årlig ersättning för varjepatient till vårdgivaren. regermgen och varierar beroende på patientens ålder.Patienten betalar Prop. 1993/94:218 en årlig fast avgift (premie) somvårdgivaren bestämmer. Vårdgivaren skall dock vara skyldig att tillförsäkringskassan redovisa de olflca premieklasser och belopp som tfllämpas. I premietandvården skall en förhöjd årlig ersättning kunnalämnas från försäkrmgen till patienter som p.g.a. långvarig sjukdom ellerp.g.a. funktionshinder har ett omfattande tandvårdsbehov. Detta föratsätterdock att vissa kriterier uppfylls. 1 propositionen framhålls att dessakriterier bör fastställas närmare av regermgen tillsammans med berörda myndigheteroch företrädare för bl.a. handflcapporganisationeraa. Vidare anges i propositionen att det i vissapatientgrapper fmns personer som på grund av sm sjukdom eller sittfunktionshinder har ett omfattande behov av tandvårdsmsatser under många åreller resten av livet. Sjukdomen eller funktionshmdret kan medföra ett sämreförsvar mot karies och andra tandsjukdomar. 1 vissa fall förekommer motoriskastörningar och ibland ger patientemas läkemedel sämre föratsättningar attbibehålla tandhälsan. Således kan vissa patienter på grund av sin sjukdom ellersitt funktionshinder behöva tätare kontakter med tandvården och ibehandling för att uppnå en med andra grapper jämförbar tandhälsa. I dessapatientgrapper finns bl.a. personer med psykiska störningar. I propositionen anges att det är vflctigt att vårdgivarenhar ett långsiktigt behandlmgsperspektiv och att man systematiskt arbetar medförebyggande behandling när det gäller vården av de patienter som till följd avsjukdom eller funktionshmder har betydande merkostnader för sin tandvård. Förde akmella patienterna är det således motiverat att ha en väsentiigt förhöjdfast försäkringsersättning så att de mte skall behöva betala högre premie änandra patienter. På samma sätt som den fasta ersättmngen i övrigt ipremietandvården bör försäkringsstödet enligt förslaget mbegripa allmäntandvårdmen mte specialisttandvård. Patientpremien bör däremot innefatta all dentandvård som premietandvården täcker, mklusive vård enligt det särskildahögkostnadsskyddet. Enligt propositionen behövs ett fortsatt beredningsarbetetillsammans med berörda myndigheter och företrädare för bl.a.handikapporganisationerna för att närmare fastställa tydliga kriterier förvilka patientgrapper som skall kunna omfattas av det särskildaförsäkringsstödet. Det behövs också kriterier för den mdividuella behovsprövningsom utrednmgen föratsatt. 1 propositionen framhålls särskiU att personer medlångvarig psykisk stöming bör omfattas av det särskilda försäkrmgsstödet. 1 propositionen föreslås vidare att landstingen skall fåett tydligare lagfäst ansvar för att det finns tillräckliga och anpassaderesurser för patienter med behov av särskilda tandvårdsinsatser. Vidareföreslås att det vid behov skall drivas en uppsökande verksamhet samt atttandhälsoutvecklingen för patienter med särskilda behov följs. Förslag lämnas ävenom att landstingen aktivt skall erbjuda tandvård till personer som har svårtatt själva efterfråga sådan vård. Bland de grapper som bör kunna omfattas avregermgens förslag finns psykiskt sjuka. Enligtbestämmelsema i tandvårdslagen skall landstingen ge en god tandvård åt dem somär bosatta inom landstmgskommunen. I landstingens ansvar mgår att planeratandvården inom sma respektive landstmgsom-råden med utgångspunkt ibefolkningens behov av tandvård. Kommunerna har enligt SoL det ytterstaansvaret för att de som vistas i kommuen får det stöd och den hjälp som debehöver. Vi har i avsnitt femlänmat förslag om ett tydligare kommunalt ansvar för personer med psykiskstöming. Genom detta förslag förbättras möjlighetema för art psykiskt stördasolika behov, t.ex. behovet av tandvård, skall kunna uppmärksammas . Vi anser vidare att de åtgärder som föreslås i regeringens proposition omett förändrat ersättnmgssystem för vuxentandvården kommer art skapa bättreföratsättningar för art bl.a. personer med långvarig och allvarlig psykiskstörnmg skall kunna få sma behov av tandvård tillgodosedda. Regeringen anser attförslaget om ett nytt ersättningssystem för vuxentandvården och förslaget omett förtydligat kommunalt ansvar för grappen psykiskt störda bör utvärderasmnan andra åtgärder akmaliseras för att förbättra psykiskt stördas tandhälsa.Vi avser att i avsnitt 14 behandla frågor om uppföljmng och utvärdering medanledning av de förslag som mgår i denna proposition. 14 Vissa särskilda statliga insatser Regeringensförslag: Ett statligt utvecklmgsbidrag på fördelat pä 3 årskall lämnas för att stödja och stimulera bildandet av kamratstöd för psykisktstörda. Verksamheten skall vara i huvudsak brukarstyrd och baserad påsjälvhjälpsgrapper. Bidraget skall lämnas till klient- ochanhörigorganisationer men även till andra organisationer som vill upprättakamratstödjande verksamhet. skall administrera bidraget. Psykiatriutredningensförslag: Ett statiigt utvecklingsbidrag på fördelat på 5 årinrättas. Bidraget skall utgå till klient-och anhörigorganisationer men äventill andra organisationer som vill bedriva kamratstödjande verksamhet. Bidragetskall administreras av en för ändamålet bildad förenmg med representanter förpatient- och anhörigorganisationer, andra folkrörelser med riksomfattandeverksamhet inom området samt . För uppföljning avverksamheten skall av det totala bidraget avsättas. Remissinstansema: De remissmstanser som kommenterarförslagen om Prop, 1993/94:218 kamratstödjande verksamhet understryker iallmänhet behovet av förstärkt samordnmg och/eller ekonomiska resurser. Skälen för regeringens förslag: Psykiatriutredningenframhåller i sitt slutbetänkande att kamratstödjande dagverksamhet byggd påsjälvhjälpsgrapper i kommunen kan vara ett vflrtigt stöd till psykiskt störda.För många psykiskt störda kan en kamratstödjande verksamhet i enbrukar-organisations regi upplevas som ett bättre altemativ än t,ex, en myndighetsstyrdkommunal dagcentral. Klientstyrd kamratstödjande verksainhet byggd påsjälvhjälpsgrapper syftar tfll att bl.a. bygga upp ett socialt kontaktiiät somskall stärka gemenskap och förhindra isolering bland människor med psykiskastörningar. Vidare syftar den kamratstödjande verksamheten till att stimulerafritids- och kulturaktiviteter samt till att erbjuda arbetsskapande ochsysselsättningsförberedande aktiviteter. Psykiatriutrednmgen pekar på ett antal fördelar med attkamratstödjande verksamhet bedrivs i form av självhjälpsgrapper. I dessagrapper får psykiskt störda möjlighet att delta i verksamheter utifrån sm egenförmåga och sma egna föratsättningar. Verksamheten utformas av de som deltar idagverksamheten. Enligt är kamratstödet mom enklientorganisation en möjlighet till växande och utvecklmg. De psykiskt stördablir synliga och får därmed möjlighet art slippa återuitagning i slutenpsykiatrisk vård. Verksamheten kan också bidra till att ge vardagen strukturoch ett aktivt innehåll. Den kamratstödjande dagverksamheten baserad på självhjälpsgrapperkan bestå av t.ex. smdiecirklar och sysselsättningsskapande aktiviteter i arbetskooperativ. Det är enligt regeringens menmg viktigt att psykisktstörda ges tillgång till ett väl fungerande kamratstöd. På detta sätt skapasbättre föratsättningar för framgångsrik rehabilitering och återgång till mernormaliserade levnadsförhållanden. Oförmågan att ta kontakter med omgivnmgen ikombination med sårbarheten och utsattheten gör att psykiskt störda ofta lidersvårt av övergivenhet, ensamhet och isolermg. Bristen på socialt nätverk är ettpåtagligt problem bland de psykiskt störda. Detta leder ofta tUl att psykisktstörda lever ett socialt isolerat liv. Regermgen anser att det arbete som klientrörelsen bedrivermed att utveckla nätverk för människor med psykiska störningar ärbetydelsefullt. De insatser som klientrörelsen svarar för skaparmötesplatser för människor som själva upplever eller har upplevt psykisksjukdom. Människor som har eller har haft psykisk stöming och som själva kommitlångt i sm rehabilitering och utvecklmgsprocess kan ofta ge viktig hjälp tillandra psykiskt störda som kommit i kontakt med vården, Regeruigen delar uppfattning att detär väsentligt att stimulera och stödja sådan kamratstödjande verksamhet som ärbaserad på självhjälpsgrapper. Vi delar också utredningens bedömning om fördelarnamed att kamratstödjande verksamhet bedrivs i brukarorgani-sationeraas regi.Regeringen anser därför att ett statligt utvecklingsbidrag på totalt 45miljoner kronor fördelat bör lämnas för att stödja och stimulera bildandet avkamratstöd i en i huvudsak brakarstyrd verksamhet för psykiskt störda.Bidraget bör lämnas tUl dagverksamheter som bygger på självhjälpsgrapper, Regermgen vill dockframhålla vikten av att kommuner och landstmg vid sidan av det särskildastatiiga bidraget avsätter egna medel för kamratstödjande verksamhet förpsykiskt störda. Det särskilda bidragetskall lämnas till klient- och anhörigorganisationer men även till andraorgamsationer som vill upprätta kamratstödjande verksamhet. böradmmistrera bidraget och bör vid beslut om projektmedel samråda med och . Regermgen anser vidare attSocialstyrelsen skall följa upp effekterna av det särskilda bidraget förkamratstödjande verksamhet. En delrapport bör lämnas till Socialdepartementetunder och en slutrapport 2 000. Prop, 1993/94:218 Regeringensförslag: Ett statiigt bidrag om fördelat skalllämnas för att förbättra stödet till anhöriga till psykiskt störda. Inom ramenför bidraget skall s.k. anhörigutbild-nmgar prioriteras. Stödet skall ävenkunna ges som ett allmänt bidrag för att bygga upp nätverket runt den psykisktstörde. Anhörig-utbUdningama bör utformas i samråd med de anhörigas intresseorganisationer.Socialstyrelsen skall administrera bidraget. Psykiatriutredningensförslag: Psykiatriutrednmgen föreslår att ett statligt utvecklingsbidrag omtotalt bör utgå för att utveckla stödet till anhöriga tillpsykiskt störda. Bidraget bör fördelas med under femår. Bidraget skall kunna fördelas som ett allmänt stöd för att utvecklanätverket runt den psykiskt störde men tonvikten bör ligga vid de särskildaanhörigutbildmngaraa. Bidraget bör administreras av en ideell förenmg sombildas för ändamålet av anhörigorgamsationer med riksomfattande verksainhetsamt . Remissinstanserna: Deremissinstanser som kommenterar förslagen om anhörigstöd understryker iallmänhet behovet av förstärkt samordning och/eller ekonomiska resurser. Skälen för regeringensförslag: Psykiatriutrednmgen har konstaterat att anhöriga tUl psykiskt stördainte sällan har en svår simation. Majoriteten av dem som utvecklar psykiskastömingar lever i nära kontakt med sina familjer och påverkar ofta sin familjsautonomi och livskvalitet. De anhöriga har efterhand som instimtionemaavvecklats fått ta ett allt större ansvar för bl.a, omvårdnanden av de psykisktstörda. Detta nya ansvar ställer ofta stora krav på den anhöriges förmåga atthantera de simationer somuppstår i kontaktema med en allvarligt psykiskt störd människa. De Prop.1993/94:218 anhöriga kan i vissa fall få psykiska problem som en följd av orooch omtanke om den psykiskt störde. Många anhöriga tenderar att anklaga sigsjälva för att vara orsak till sm handUcappade familjemedlems problem. Påflera håll i landet pågår en positiv utveckling när det gäller psykiatrinsförhållningssätt till anhöriga till psykiskt störda. Allt fler sjukvårdshuvudmänsatsar på särskilda utbildningar för att hjälpa anhöriga tUl psykiskt stördaatt hantera den emotionella stress som ofta uppstår när t.ex. en familjemedlemlider av psykisk sjukdom. Regeringen ser positivt på denna utveckling men anseratt det är angeläget art stödet till de psykiskt stördas anhöriga ytterligarestärks. Det är enligt vår menmg viktigt att anhörigutbildningar kommer tillstånd hos samtliga sjukvårdshuvudmän. Vi anser att det är särskilt angelägetatt anhöriga till allvarligt och långvarigt psykiskt störda får ett adekvatstöd. Ett väl fungerande anhörigstöd är också en vUctig föratsätmmg för attrehabiliteringen av de svårt psykiskt störda skall bli framgångsrik. Anhörigstödetär även väsentligt för att de svårt psykiskt störda skall kunna bli merdelaktiga i samhällsgemenskapen. Anhörigkretsen är ofta det enda nätverk somden svårt psykiskt störde ingår i. Det är därför väsentligt att detta nätverkstärks och utvecklas. Regeringenanser att ett ökat stöd bör ges till anhöriga till psykiskt störda. Det ärenligt vår menmg angeläget att de anhörigas intresse för att engagera sig ivård, behandlmg och resursfrågor för psykiskt störda ges erforderligt stöd.Regeringen anser att tyngdpunkten i stödet bör läggas vid anhörigutbildmngaraa.Det är enligt vår mening väsentiigt att kunskaperna om den anhöriges psykiskastöraing ökar. Betydelsen av ömsesidigt stöd, förståelse och delade gemensammaerfarenheter har betonats i vetenskapliga smdier av anhörigutbUdningar. Dettahar lett till att de anhörigas känsla av börda och stress reducerats påtagligt.Genom deltagande i anhörigutbildningar uppstår vanligen en mer optimistisk synpå den egna rollen i behandlingen. AnhörigutbUdningama bör utformas i samrådmed de anhörigas intresseorganisationer. Vi vUl betona att stödet även börkunna gälla anskaffnmg av lokaler, organisationsstöd för att stärka cx;hutveckla nätverket kring den psykiskt störde m.m. Vi vill dock understrykavikten av att stödet i första hand bör riktas till personer med anhöriga som ärallvarligt och långvarigt psykiskt störda. Vi vill i detta sammanhang ocksåpeka på att bam till psykiskt störda ofta är en förbisedd grapp vars uppväxtstarkt kan präglas av förälderns sjukdom Föratt stimulera och påskynda utvecklingen mot en ökad satsning på anhörigstöd tUlframför allt allvarligt och långvarigt psykiskt störda bör enligt vår meningett utvecklingsbidrag lämnas om fördelat . Bidragetskall i huvudsak utbetalas till anhörigorganisationer med riksomfattande verksamhet.Socialstyrelsen bör administrera bidraget. 14.3Statiigt bidrag för utveckling av arbetsformerna inom psykiatri ochsocialtjänst Regeringensförslag: Ett särskilt statiigt bidrag skall utgå för att stimulera omstrukmreringenoch vidareutvecklingen av och psykiatrins arbetsformer.Bidraget skall mte utgå till löpande driftskostnader utan användas tillförändrmgar i verksam-hetsiimehåll och arbetsorganisation. Bidraget börfördelas efter antalet invånare i och bygga på avtal mellankommuner och landsting om medlens användning. Avtalen skall godkännas avSocialstyrelsen som också skall administrera bidraget. Bidragetbör uppgå till totalt och utgå från och med den 1 januari1995 till och med . Skälenför regeringens förslag: De av oss tidigare framlagda förslagen innebärbetydande krav på såväl utökad samverkan mellan huvudmännen som förändring avlandstingens och kommunemas egna verksamheter. För landstingens del medförförslagen att alltmer av de psykiatriska resursema förs över från slutenvårdtill öppenvård. Psykiatrm måste också i ökad utsträckning kunna vara en hjälpoch ett stöd för insatser. Vi anser att även efter det attpatienten bedömts vara medicinskt färdigbehandlad inom den psykiatriska slutnavården och har sitt boende ordnat i t.ex. kommunalt grappboende bör sjukvårdshuvudmannensmedicinska ansvar kvarstå beträffande viss sjukvårdande behandling i öppenvård. Det kan gälla t.ex. psykoterapi, psykiatrisk sjukgymnastik, medicinskrehabUitermg, medicinkontroller och läkarbesök. För att undvika nyasjukhusvistelser krävs i regel kontinuerliga msatser från den specialiseradepsykiatriska öppenvården. Vi anser att det är viktigt att kvalificeradepsykiatriska msatser från landstmget samordnas med olUca sociala insatser frånkommunen och att denna samordmng sker kontinuerligt. Ett stöd från denlandstingskommunala sjukvårdens sida med akuta insatser vid tillfälligaförsämringar kan undvika en akutinläggning. Mot denna bakgrandanser vi att även den psykiatriska öppenvården måste utveckla sinaarbetsmetoder för att kunna ge erforderligt stöd till bl.a, de psykisktlångtidssjuka som finns inom kommunens boendeformer. En väsentlig föratsättnmgför att kommunernas socialtjänst skall klara av att ta sitt ansvar när detgäller sociala insatser för de långvarigt och allvarligt psykiskt störda är attsamverkansformerna mellan och psykiatrm utvecklas, att ansvars- ochuppgiftsfördelningen klargörs och att man kommer överens om gemensamma mål ocharbetsformer beträffande msatsema. Vi vill dock nämna att det pågår en positivutveckling med olika projekt i samverkan mellan kommunernas socialtjänst ochpsykiatrin kring i första hand dagcentralverksamheter och stödboendeprojekt. För att kommunerna skallkunna fullgöra sitt nya ansvar måste kom- Prop, 1993/94:218 munemassocialtjänst vidareutveckla sina arbetsformer när det gäller vård, stöd ochservice till bl.a, personer med långvarig psykisk stöming. Om det skall varamöjligt att uppnå en god kvalitet i omhändertagandet och rehabilitermgen avdenna grapp krävs att primärkommunen har en adekvat kompetens. Enlångtidsschizofren person som har skrivits ut till anpassat boende i kommunalregi bör givetsvis behandlas i enlighet med modem kunskap. Detta kräver enfortlöpande sammanvägning mellan rent behandlande och sociala insatser. Ävenpatienter som inte kräver någon slutenvård behöver ändå fortlöpande individuellstödterapi och i bland systematisk terapi, familjeinterventioner och medicmskbehandlmg som svarar mot den akmella simationens krav. Inom bördet således finnas kompetens att bedöma vilka insatser som inomsocialtjänstens ram och nar psykiatrins specialiserade resurser bör tas ianspråk. Föratt effektivt och kompetent kunna stödja patienten i boendet och se till attäven en memngsfull sysselsättnmg erbjuds är det nödvändigt med viss psykiatriskkompetens hos personal. Dettaställer enligt vår menmg krav på att kommunerna förstärker och utvecklar sinkompetens när det gäller vård, stöd och service tiU psykiskt störda. Vianser att kommunema - för att kunna ge långvarigt psykiskt störda adekvat stödi boendet - behöver ha god tillgång till personal med viss psykiatriskkompetens. Enligt vår mening bör detta kompetensbehov tiflgodoses genom attdels personal med psykiatrisk kompetens från landsting anställs i kommuner,dels att utbildnings- och fortbild-nmgsmsatser genomförs inom kommunema. Behovetav slutenvårdsplatser inom psykiatrm torde mmska som en följd av attlandstingen i fortsättmngen inte skall ha till uppgift att svara för depsykiskt stördas boende. Denna förändrmg av verksamhetens imUctmng kommerenligt vår bedömnmg att medföra att vissa personella resurser frigörs mompsykiatrin. Det gäller i huvudsak personal som arbetar med omvårdnad av delångvarigt och allvarligt psykiskt störda. Regeringen anser - efter samråd medSvenska kommunförbundet och - att en väsentiig del avkompetensförsörsörjmngen i de nya kommunala verksamheterna bör kunna ske genomatt sjuksköterskor och mentalskötare från den landstingskommunala psykiatrinöverförs till kommunala verksamheter. Hur detta lämpligast kan ske bör bedömaslokalt av berörda landsting och kommuner.