prop · GG03206 · 1993-03-25 00:00:00 — Det krävs t ex överväganden om hur fondbestämmelser skall sammanjämkas, huruvida finansinspektionens tillåtelse skall erfordras, om andelsägare skall kunna förhindra att sammanläggning eller delning sker, om sammanslagningen eller delningen skall föranleda extra avgiftsuttag från fondbolaget osv. Ser man till internationella förhållanden så synes vare sig de Europeiska riktlinjerna för aktiefonder eller OECDs standardregler för aktiefonders verksamhet behandla sammanslagning och delning av fonder. Det kunde i sammanhanget vara av värde att undersöka huruvida dessa möjligheter att åstadkomma stordriftsfördelar vad gäller fondskötsel finns i andra länder och vilka erfarenheter man där har. I sammanhanget bör beaktas att såväl de ovan nämnda riktlinjerna och standardreglerna som den nuvarande svenska regleringen ger möjlighet att föra över fonder från ett fondbolag till ett annat fondbolag. Också genom sådana överföringar kan vissa hanteringsfördelar uppnås. I takt med en alltmer gynnad situation för indirekta innehav av värdepapper har den direktägda andelen av börsvärdet minskat hos privatpersoner. Marknadens funktionssätt är ej tillfredsställande. Detta beror till stor del på att en effektiv marknad kräver ett stort antal aktörer. Pluralismen i detta sammanhang innefattar att marknadens aktörer skall ha olika preferenser med sina placeringar. Sammanfaller avkastningskrav, tidshorisont, analysmodeller hos marknadens aktörer medför detta att marknaden ej fungerar tillfredsställande. Detta drabbar framför allt de små och medelstora företagen genom att fonderna av rent tekniska orsaker företrädesvis placerar i de absolut största bolagen. Fondernas förmåga att agera som ägare och inte bara förvaltare kan starkt ifrågasättas. FF hävdar i sin skrivelse att "stordriftsfördelarna med fondförvaltning är uppenbara för såväl andelsägare som förvaltare". SARF anser ej detta vara så uppenbart i ett något längre perspektiv. Marknadens funktionssätt är en sådan vital betydelse även för det ekonomiska utfallet att i skrivelsen presenterade förslag angående sammanläggning av fonder inte alls framstår som någon uppenbar fördel. SARF avvisar således att en sådan möjlighet införs. Möjligheten att dela upp fonderna i mindre enheter välkomnar SARF. Förslaget bör emellertid även i realiteten medföra en uppdelning i mindre förvaltningsenheter med en starkare ställning för andelsägarna. Aktiefrämjandet stöder förslaget om att kunna dela/sammanlägga fonder under förutsättnig att man följer bestämmelserna för nedläggning. Delning och sammanläggning skall inte utlösa beskattning av fondandelarna. tillstyrker de föreslagna förändringarna i lagen om värdepappersfonder samt i lagen om statlig inkomstskatt. tillstyrker förslaget utan någon motivering. instämmer i vad anfört i sin framställning och tillstyrker denna. instämmer helt i de synpunkter som framlagts av och tillstyrker därför föreningens framställan. tillstyrker framställningen i sin helhet. dnr 4279/92 Kupongskatt * preskription av fondandelskuponger m.m. , som sammansluter de fondförvaltande bolagen i i en gemensam intresseorganisation, hemställer om följande åtgärder för att lösa de problem som uppstått genom ofullständiga övergångsregler beträffande oregistrerade andelar i värdepappersfonder vilka innehafts genom andelsbevis. Genom ofullständiga övergångsregler har utdelningskuponger till fondandelar som innehafts genom fondandelsbevis kommit att få preskriptionstid i stället för som tidigare preskription. För rätt att återfå förskotterad kupongskatt på dessa kuponger gäller en frist . Vidare gäller fr o m att för utdelning på oregistrerade fondandelar föreligger i vissa fall skyldighet att både betala kupongskatt och att innehålla preliminärskatt. får med anledning härav hemställa om följande ändringar: preskriptionstid för rätt till utdelning på fondandelsbevis återinförs. Om detta inte är möjligt, erfordras ett klargörande av vilka utdelningar som omfattas av den tioåriga preskriptionen. Kupongskattelagen (1970:624) ändras så att eventuell kupongskatt inte skall innehållas förrän utdelning betalas ut. Alternativt * om tre års preskriptionstid för fondandelskuponger inte kan återinföras eller om den föreslagna ändringen av kupongskattelagen inte införs * bör kupongskattelagen ändras så att förvaringsinstitut ges en frist för att återfå förskotterad kupongskatt på utdelning på oregistrerade fondandelar. Övergångsbestämmelsen till lagen (1990:325) om självdekla- ration och kontrolluppgifter ändras så att utdelning på oregistrerade fondandelar undantas från skyldigheten att innehålla preliminärskatt även taxering. Skälen till hemställan redovisas nedan. Preskription av utdelning på fondandelskupong Enligt lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall alla fonder vara registerfonder (prop. 1989/90:153). Avsikten är att alla fondandelsinnehavare skall vara registrerade. Fondbolaget som förvaltar fonden skall därmed känna till vem som är andelsägare. Den tidigare aktiefondslagen (1974:931) medgav att fondandelar innehades genom fondandelsbevis. Förvaltaren kände i sådana fall inte till vem som innehade beviset. Utdelning betalades till den som uppvisade en utdelningskupong. I den nya lagstiftningen finns inga utdelningskuponger utan utdelningen betalas till den som är registrerad som andelsinnehavare. För att åstadkomma en smidig övergång till enbart registerfonder medgavs f d aktiefonder en frist , fram till utgången av 1992, för att hinna registrera alla innehavare. Enligt 5 § lagen (1990:1115) om införande av lagen om värdepappersfonder skall 33 § i aktiefondslagen gälla för utestående fondandelsbevis, intill . I 33 § aktiefondslagen sägs bl a att i 24 och 25 §§ lagen (1936:81) om skuldebrev finns bestämmelser om utdelningskuponger till fondandelsbevis. Några sådana bestämmelser finns emellertid inte längre i skuldebrevslagen. I 2 kap. 25 § skuldebrevslagen anges att "har ränte- eller utdelningskupong varom i 23 eller 24 § sägs ej företetts till inlösen från förfallodagen, vare den ej vidare gällande." Det är den treåriga preskriptionsregeln som tidigare gällde både fondandelsbevis och aktiebrev. I 24 § skuldebrevslagen stadgades nämligen intill följande. Äro utdelningskuponger utfärdade till aktiebrev eller fondandelsbevis enligt aktiefondslagen (1974:931), tillkommer kuponghavaren att, mot kupongens överlämnande uppbära utdelning ändå att han ej är aktieägare eller fondandelsägare. Genom lag (1990:1118) om ändring i skuldebrevslagen ändrades 24 § till att endast avse utdelningskuponger till aktiebrev. Den treåriga preskriptionsbestämmelsen i 25 § samma lag kom därmed att inte längre omfatta utdelningskuponger till fondandelsbevis. I stället gäller för dessa utdelningar den generella tioårspreskriptionen enligt 2 § preskriptionslagen (1981:130). Det är oklart för vilka utdelningar de ändrade preskriptionsbestämmelserna skall tillämpas och vilka som fortfarande omfattas av de äldre bestämmelserna. Lagen om ändring i skuldebrevslagen trädde i kraft och är inte försedd med några övergångsbestämmelser. preskription torde därför gälla i vart fall för utdelning som blivit tillgänglig för lyftning eller . Den nya längre preskriptions- tiden kommer därmed att omfatta även utdelning på oregistrerade fondandelar. För utdelning på fondandelsbevis som blev tillgänglig för lyftning efter men före , dvs där den tidigare treårspreskriptionen inte hade hunnit inträda när den nya trädde i kraft, är det mera oklart vilken bestämmelse som gäller. När hade förflutit hade tioårsregeln redan börjat gälla. I frånvaro av övergångsbe- stämmelser torde därför preskription gälla även för sådana utdelningar. Det är olyckligt att inte utdelning på alla oregistrerade fondandelar vid övergången fick behålla preskriptionstid . Det är vidare beklagligt att det råder oklarhet beträffande utdelning som blivit tillgänglig för lyftning mellan och . Det är här inte fråga om att förvaringsinstitutet skall avstå av egna medel för att betala ut utdelning till någon som eventuellt inte är berättigad till det * då skulle problemet inte vara lika stort. Här är det i stället fråga om att avgöra vem av flera fondandelsinnehavare som har rätt till ett visst utdelningsbelopp. Antingen skall utdelning betalas ut till en fondandelsägare efter treårspreskriptionen men eller så skall förvaringsinstitutet vägra att göra utbetalningen och då tillfaller beloppet fondandelsinnehavarna som kollektiv. En sådan oklarhet i lagstiftningen är inte acceptabel när det gäller denna slags näringsrättsliga lagstiftning. Det är därför önskvärt med ett klarläggande från lagstiftaren. I första hand anser föreningen att lagen om införande av lagen om värdepappersfonder bör ändras så att oregistrerade fondandelar får behålla preskriptionstid för utdelningen. I andra hand, om det av retroaktivitetsskäl inte skulle vara möjligt att införa en sådan ändring, hemställer föreningen att lagen (1990:1118) om ändring i skuldebrevslagen ändras så att där klargörs huruvida den tidigare treårspreskriptionen skall tillämpas på utdelning som blev tillgänglig för lyftning fr o m men före . Detta alternativ har dock den nackdelen att utdelning på oregistrerade fondandelar som blir tillgänglig för lyftning efter kommer att ha en tioårig preskriptionstid. Dessa fondandelar kan bli bortglömda i många tiotal år för att hittas t ex i ett bankfack i samband med en bouppteckning. Äganderätten till en oregistrerad andel upphör inte oavsett hur som förflyter, om inte fonden upphör enligt 36 § lagen om värdepapperfonder. Den till andelen hörande rätten till utdelning upphör därför inte heller på annat sätt än att fordringsrätterna till utdelning successivt blir preskriberade då förflutit från det att utdelningen blev tillgänglig för lyftning. Kupongskatt på ej uthämtade kuponger Kupongskattelagen föreskriver att kupongskatt skall förskotteras till RSV senast från det en utdelning blev tillgänglig för lyftning om det inte är klarlagt att kupongskatt inte skall utgå. Detta gäller även om utdelningen inte betalats ut till den utdelningsberättigade. Denna ordning gäller däremot inte för t ex preliminär A-skatt på räntor och utdelningar. Den ordning som gäller för kupongskatten medför administrativa merkostnader för staten och de företag som sköter utbetalningen av utdelningar. Först skall kupongskatten förskotteras in för alla som inte har hämtat ut sin utdelning . Sedermera skall företagen ansöka om att kupongskatten i de allra flesta fallen skall betalas tillbaka. I ett mycket litet antal fall visar det sig att just de utdelningar där kupongskatt har betalats, utgör utdelning till i utlandet bosatta som även slutligen skall belastas med kupongskatt. I alla andra fall har kupongskatten förskotterats in i onödan. Mot denna bakgrund hemställer föreningen i första hand att för kupongskatt införas samma system som för preliminärskatt, dvs att skatten innehålls först när utdelningen betalas ut. Om förfarandet vid inbetalning av kuponskatt inte skulle ändras * eller om den föreslagna ändringen av preskriptionsreglerna för utdelningskuponger inte införs * krävs en ändring av den frist inom vilken förvaringsinstitutet har rätt att återfå kupongskatt. Även om förfarande skulle ändras krävs en övergångsvis ändring av fristen för oregistrerade fondandelar. Enligt 8 § jämfört med 12 § första stycket kupongskattelagen skall förvaringsinstitutet senast efter ett utdelningstillfälle betala in kupongskatt. Banken är alltså skyldig att förskottera kupongskatt för alla utdelningsberättigade som inte hämtat ut utdelningen . När utdelningen sedermera lyfts och det visar sig att mottagaren inte var skyldig erlägga kupongskatt får banken ansöka hos RSV om att återfå den förskotterade kupongskatten. Återbetalning sker om banken till RSV inlämnar utredning som visar att den utdelningsberättigade inte var kupongskattskyldig. Enligt 9 § andra stycket kupongskattelagen sker ej återbetalning av kupongskatt på utdelning som varit tillgänglig för lyftning tidigare än före det kalenderår då utredningen överlämnades till RSV. Denna "femårspreskription" går uppenbarligen inte att kombinera med den tioåriga frist inom vilken innehavare av fondandelskupong kan komma att hämta sin utdelning. kan knappast ens ansöka om att få tillbaka kupongskatten även om femårsgränsen närmar sig och utdelningen inte hämtats ut. kan ju inte prestera det som föreskrivs i lagen, nämligen utredning som visar att andelsägaren inte varit skattskyldig för kupongskatt. I andra hand * om det inte sker någon lagändring som gör att preskription gäller för alla fondandelskuponger och om inte förfarandet av kupongskatt görs om * hemställer därför föreningen att kupongskattelagen ändras så att den frist inom vilken förvaringsinstitut har möjlighet att återfå förskotterad kupongskatt förlängs till . Enligt 5 § lagen (1990:1115) om ikraftträdande av lagen om värdepapperfonder gäller vissa äldre regler i aktiefondslagen fram /93 för fondandelar vars ägare inte är registrerade utan andelen ägs genom ett andelsbevis. Enligt punkt 4 av övergångsbestämmelserna till lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter (SFS 1990:1136), skall års taxering vid utdelning till fondandelsägare som inte är registrerad, mottagaren fylla i s k särskild uppgift enligt 3 kap 28 § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter i dess äldre lydelse. Däremot skall inte kontrolluppgift lämnas. Skyldigheten att innehålla preliminär- skatt är ju knuten till kontrolluppgiftsskyldigheten. För utdelning på oregistrerade fondandelar skall således inte innehållas någon preliminärskatt . Fr o m kommer däremot skyldigheten att lämna kontrolluppgift och att innehålla preliminärskatt gälla även fondandelar vars ägare inte är registrerade. Om inte den ovan förslagna ändringen av förfarandet vid uttag av kupongskatt införs, innebär detta att när en andelsägare inte har hämtat ut sin utdelning är förvaringsinstitutet först skyldigt att förskottera in kupongskatt och därefter * när utdelning sedermera betalas ut * även innehålla preliminärskatt om det visar sig vara en i bosatt person. I dessa fall kommer utdelningen tillfälligt att belastas med skatteavdrag. Många värdepappersfonder har fondbestämmelser som stadgar att utdelade belopp * med undantag för den del som skall betalas i preliminärskatt * skall omvandlas till fondandelar. Så sker även för de utdelningsbelopp som avser oregistrerade andelar. Om utdelningen först har belastats med kupongskatt därför att en oregistrerad fondandelsägare inte har hämtat ut utdelningen , kommer det inte att finnas kontanter till att betala in preliminärskatt när han sedermera hämtar ut utdelningen. Efter utgången av 1992 uppkommer således ett likviditetsproblem för fonder där av utdelningsbara belopp omvandlas till fondandelar redan när utdelningen blir tillgänglig för lyftning. Även utdelningar där 30 procents kupongskatt har betalats kan träffas av skyldighet att innehålla preliminärskatt efter 1992. Trots att skatteförvaltningen redan har fått kupongskatt med ett belopp som motsvarar preliminärskatten är det osäkert det finns utrymme i lagstiftningen för att få denna direkt ombokad till preliminärskatt. Även om så skulle kunna ske är det förenat med stora administrativa insatser. En del av den kupongskatt som har innehållits för ett kollektiv av andelsägare, skall bokas om till preliminärskatt för en viss person som skall få inbetalningen beaktad när hans slutliga inkomstskatt fastställs. Det skulle bli fråga om en hantering med många möjliga felkällor. Bestämmelsen i punkt 4 av övergångsreglerna till lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter tar inte hänsyn till att utdelningar på fondandelsbevis kan uppkomma även utgång. De är emellertid uppenbart att så kommer att ske i ett stort antal fall. Inte ens hälften av de oregistrerade fondandelsägarna har låtit registrera sina andelar . Om inte ovan beskriven ändring av kupongskattelagen sker är det därför önskvärt att punkt 4 av övergångsreglerna ändras så att begränsningen "års taxering" tas bort. Övergångsbestämmelsen skulle med en sådan ändring gälla så länge det finns oregistrerade fondandelsägare kvar. De föreslagna ändringarna är av brådskande karaktär varför det är angeläget att regeringen behandlar dem så skyndsamt att de kan föreläggas . av remissyttranden över skrivelsen från Efter remiss har yttranden avgetts av , , , , , , , Aktiefrämjandet. har förklarat sig avstå från att yttra sig. Yttranden har inte avgetts av och . Hovrätten inskränker sitt yttrande till att avse frågan om återinförande av preskriptionstid för utdelning på kupong till fondandelsbevis. Enligt hovrättens mening kan den ändring som infördes i lagen (1936:81) om skuldebrev inte tolkas på annat sätt än att den generella tioårspreskriptionen enligt 2 § preskriptionslagen (1981:130) gäller för utdelning som blev tillgänglig för lyftning efter . Hovrätten anser det inte föreligga något hinder mot att nu förkorta preskriptionstiden i likhet med vad som skedde vid införandet av preskriptionslagen. För att inte rättsförluster skall uppstå bör emellertid föreskrivas en viss övergångstid under vilken kuponginnehavare äger rätt att lyfta utdelning. har inte något att erinra mot förslaget. har i huvudsak ingenting att erinra mot de förslag framställt. I samband med ikraftträdandet av lagen (1990:1114) om värdepappersfonder har genom ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev preskriptionstiden avseende rätt till utdelning på kupong till fondandelsbevis kommit att utsträckas från tre till . har ingenting att invända mot att treårig preskriptionstid återinförs. Med hänsyn till de retroaktiva verkningar en sådan lagändring kan får bör uttryckligt undantag göras beträffande rätten till sådan utdelning som blivit tillgänglig intill dess den nya lagen träder ikraft. Däremot anser det vara mer tveksamt att lagstiftaren, som föreslår i andra hand genomför en lagändring som innebär ett klarläggande i efterhand av innebörden av den tidigare beslutande lagändringen. Beträffande föreningens hemställan, att kupongskattelagen (1970:624) ändras så att kupongskatten inte behöver förskotteras utan innehålls först när den på fondandelen löpande utdelningen betalas ut, har ingenting att erinra mot en sådan ändring. har inte heller någonting att erinra mot att kupongskattelagen ändras på så sätt att den nu femåriga frist, inom vilken förvaringsinstitutet har möjlighet att återfå förskotterad kupongskatt, förlängs till en motsvarande tioårig frist i de fall rätten till utdelning omfattas av preskription. Genom lag (1992:1664) om ändring i lagen (1990:1136) om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter har övergångsbestämmelsen med innebörd att en oregistrerad andelsägare i en värdepappersfond inte skall betala preliminär A-skatt för utdelning från fonden kommit att utsträckas till att gälla även i fråga om utdelning som skall tas upp till beskattning vid taxering. Härigenom har Fondbolagens Förenings önskemål tillmötesgåtts på kort sikt. har ingenting att erinra mot att övergångsbestämmelsen i enlighet med föreningens önskemål ändras till att gälla så länge det finns oregistrerade andelsägare kvar. Föreningens beskrivning av konsekvenserna av att den treåriga preskriptionstiden för utdelning på kupong till fondandelsbevis slopats och ersatts av en tioårig preskriptionstid framstår som riktig. Fr.o.m. 1991-01-01 gäller således en tioårig preskiptionstid för inlösen av utdelningskuponger på fondandelar som en frist gäller för återbetalning av förskottsvis inbetalad kupongskatt. Skyldighet att innehålla preliminärskatt för utdelning på oregistrerade fondandelar gäller fr.o.m. 1993-01-01. Om andelsägare inte hämtat ut sin utdelning blir förvaringsinstitutet skyldigt att dels förskottera kupongskatt och dels, när utdelningen sedermera betalas ut, innehålla preliminärskatt om andelsägaren är bosatt i . Utdelningen kommer således att tillfälligt belastas med skatteavdrag. För att komma till rätta med dessa förhållanden hemställer Föreningen att följande lagändringar genomförs: preskriptionstid för rätt till utdelning på fondandelsbevis återinförs. Om detta inte är möjligt, erfordras ett klargörande av vilka utdelningar som omfattas av den tioåriga preskriptionen. Kupongskattelagen (1970:624) ändras så att eventuell kupongskatt inte skall innehållas förrän utdelning betalas ut. Alternativet * om tre års preskriptionstid inte kan återinföras eller om den föreslagna ändringen av kupongskattelagen inte införs * bör kupongskattelagen ändras så att förvaringsinstitut ges en frist för att återfå förskotterad kupongskatt på utdelning på oregistrerade fondandelar. Övergångsbestämmelserna till lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter (LSK) ändras så att utdelning på oregistrerade fondandelar undantas från kontrolluppgiftsskyldighet och därmed också från skyldigheten att innehålla preliminärskatt även taxering. Yrkandena är delvis alternativa och delvis beroende av varandra. Ett genomförande av förslaget enligt punkt 1 (d.v.s. återinförande av preskriptionstid med retroaktiv verkan fr.o.m. 1991-01-01) synes även förutsätta att förslaget enligt punkt 3 genomförs. Detta gäller även för andrahandsyrkandet i punkt 1, där ett klargörande begärs om hur den tidigare treårspreskriptionen skall tillämpas på utdelning som blev tillgänglig för lyftning - . Ett genomförande av förstahandsyrkandet enligt punkt 2 (d.v.s. att kupongskatt innehålls först vid utdelning) förutsätter övergångsvis ett retroaktivt återinförande av den treåriga preskriptionstiden för rätt till utdelning på fondandelsbevis och ett klargörande av hur det tidigare treårspreskriptionen skall tillämpas på utdelning som blev tillgänglig för lyftning - . Ett genomförande av andrahandsyrkandet i punkt 2 (införande av en tioårig frist för att återfå kupongskatt) kräver däremot inga ytterligare åtgärder för att komma till rätta med problemet med skillnaden mellan den tioåriga preskriptions- tiden för utdelning på fondandelsbevis och den frist som gäller för återbetalning av förskottsvis inbetald kupongskatt. Förslaget enligt punkt 3 behöver inte genomföras om förstahandsyrkandet enligt punkt 2 genomförs. Regeringen har dock i prop. 1992/93:86 föreslagit att punkt 4 av övergångsbestämmelserna till LSK ändras så att utdelning på oregistrerade fondandelser undantas från kontrollupp- giftsskyldighet års taxering. Ett beslut enligt propositionen innebär således att avdrag för preliminärskatt på utdelning på oregistrerade fondandelar inte behöver ske . (), som beretts tillfälle att avge yttrande, gör följande bedömning. Att retroaktivt återinföra treårspreskriptionen för rätt till utdelning på oregistrerade fondandelar framstår som mindre lämpligt, bl.a. av det skälet att utdelningar som blev tillgängliga för lyftning redan kan ha hunnit betalas ut efter treårsgränsens slopande, d.v.s. betalning kan ha skett . För att komma till rätta med de aktuella problemen anser RSV att man i stället bör välja en kombination av förslagen enligt punkt 2. För utdelning på oregistrerade fondandelar som blir tillgänglig för lyftning och senare år föreslås övergångsvis, till dess att andelarna är registrerade, att innehållande av kupongskatt eller preliminär skatt inte skall behöva ske förrän vid utbetalning av utdelningen, d.v.s. någon förskottering av kupongskatten skall inte ske. Vid utbetalning av utdelningen bör det vara möjligt att dels inhämta uppgifter som grundval för registrering av andelen och dels avgöra om preliminär skatt eller kupongskatt skall erläggas. För utdelning som varit tillgänglig för lyftning och för vilken kupongskatt således förskotterats bör övergångsvis införas en tioårig frist att återfå den förskotterade skatten. Fristen bör gälla från den dag kupongskatten förskottsvis betalades in. RSV anser det vidare angeläget att en översyn av kupongskatteförfarandet kommer till stånd i syfte att anpassa det till dagens förhållanden.