prop · GH0350 · 1993-12-31 00:00:00 — Många remissinstansers motstånd mot negativ räntefördelning, såsomförslaget var utformat i betänkandet Neutral företagsbeskattning (SOU1991:100), synes bero på att ett negativt kapitalunderlag vid övergången tilldet nya systemet kan utgöras av gamla underskott och inte av för stora uttag.Dessa bör inte påverka kapitalunderlaget. Det är emellertid inte möjligt att iefterhand klarlägga hur stor del av ett negativt underlag som motsvaras av endriftförlust. Kritik kan riktas mot förslaget och även mot nuvarande regler omräntefördelning för att detta inte i tillräcklig omfattning beaktats. Enlämplig åtgärd synes vara att, som föreslagits i promemorian och fått ettpositivt bemötande, vid beräkningen av kapitalunderlaget bortse från ettbelopp motsvarande förslagets negativa kapitalunderlag vid övergången till detnya systemet. Beloppet bör lämpligen benämnas övergångspost. Tidpunktenför nollställning av negativa kapitalunderiag bör vara /1994(fördelningsunderlaget för räntefördelning vid utgången av året förebeskattningsåret, beskattningsåret är ). Med hänsyn till det anförda föreslås att såväl positiv som negativräntefördelning införs. Underlaget för beräkning av räntefördelning börbe-nänmas fördelningsunderlaget. Förslagetföranleder dels att punkt 16 av anvisningama till 22 § KL upphävs delsändringar i 2 § 1 mom. och 3 § 4 mom. SIL, i punkt 3 i övergångsbestämmelsematill lagen (1992:1343) om ändring i KL och i punkt 6 av övergångsbestämmelsematill lagen (1992:1345) om ändring i survlagen, dels att en ny lag,(räntefördelningslagen), införs. Förslaget föranleder också att 44 § KL ochpunkt 12 och 13 i övergångsbestämmelsema till lagen (1990:650) om ändring i KLupphör att gälla. Förebildenför fördelningsunderlaget utgörs som framgår ovan av kapitalunderlaget enligtsurvlagen. Fördelningsunderlagetbör utgöra skillnaden vid utgången av närmast föregående beskattningsår mellantillgångar och skulder i näringsverksamheten med följande justeringar. Somskuld räknas även en skuldreservering i den mån avdrag för reserveringenmedges vid inkomsttaxeringen och belopp som har avsatts till ersättningsfondeller periodiseringsfond. Tillgångarsom avses i 27 § och 29 31 §§ SIL räknas inte som tillgång såvida intevederlag eller reavinst vid avyttring utgör intäkt av näringsverksamhet.Näringsbetingad andel i ekonomisk förening på vilken Prop. 1993/94:50mottagits skattefri utdelning enligt punkt 2 a av anvisningama till 22 § KLräknas inte som tillgång. Skattersom debiteras som preliminär F-skatt räknas inte som tillgång eller skuld. Kapitalsom skjutits till vid påbörjandet av en verksamhet bör inte anses tillskjutetunder beskattningsåret och bör således ingå i fördelningsunderlaget. Tillgångamabör i princip tas upp till de värden som gäller vid beskattningen. Enutförligare redogörelse för förslaget i denna del finns i författningskommenatarentill 13 § i den föreslagna lagen, se avsnitt 20.1. Isurvlagen föreskrivs att i fråga om värdering av fastigheter som inte utgöromsättningstillgång får av värdet (anskaffningsvärdet för mark,byggnad och markanläggning minskat med medgivna värdeminskningsavdrag ochliknande avdrag) räknas in i kapitalunderlaget. Regeln infördes för attmotverka att den totala skattebelastningen blev för låg när näringsfastigheterbeskattades i kapital. Begränsningsregelnleder till besvärande likviditetseffekter under löpande fastighetsinnehav. Idet system som föreslås skulle betydligt fler skattskyldiga komma attpåverkas av begränsningsregeln än vad som är fallet i dagens system. Detinnebär att de negativa effektema av en begränsningsregel skulle förstärkas. Irådande ekonomiska läge måste en sådan situation undvikas. Med hänsyn till detanförda bör begränsningsregeln tas bort. Denaltemativa värderingsmöjlighet som finns för äldre fastigheter tar sikte påfastigheter som förvärvats före ingången av . Dessa fastigheter fårunder vissa fömtsättningar tas upp till viss del av taxeringsvärdet minskatmed vissa värdeminskningsavdrag m.m. Främst av hänsyn till det begränsadeutrymme som finns för skattesänkningar bör inte avskaffandet av 70 %-regeln slåigenom fullt ut vid tillämpningen av altemativregeln. Effekten av slopandet börlämpligen begränsas till hälften. Av praktiska skäl bör de taxeringsvärden somgäller vara utgångspunkt för tillämpningen av alternativregeln. Somframgår av avsnitt 7.1.3 föreslås att regler införs som gör det möjligt för enenskild näringsidkare att finansiera en expansion av verksamheten medlågbeskattade vinstmedel. I deklarationen skall finnas en post benämndexpansionsmedel. Den del av det egna kapitalet som svarar mot expansionsmedelhar endast beskattats i ett led (efter skatt) och är således intefullbeskattad. Expansionsmedel minus ett belopp motsvarande den skatt somutgått bör därför räknas av vid fastställande av fördelningsunderlaget. Underskottav näringsverksamhet förs vidare i verksamheten och kan kvittas mot överskottett senare beskattningsår. Underskott av litterär, konstnärlig och därmedjämförlig verksamhet får dock i vissa fall dras av från intäkt av tjänst.Vidare får underskott av näringsverksamhet dras av från reavinst vid avyttringav fastighet eller bostadsrätt och liknande som ingått i förvärvskällan.Anledning saknas att låta underskott för vilket avdrag inte medgettsinverka på räntefördelningen. Ett belopp motsva- Prop. 1993/94:50 randesådant underskott bör således läggas till kapitalunderlaget vid fastställandeav fördelningsunderlaget. Frånteoretisk synpunkt borde räntefördelningen grandas på fördelningsunderlagetdag för dag. Av praktiska skäl är man hänvisad till att granda fördelningen påförhållandena . En fördelning som grandas på förhållandena vidutgången av beskattningsåret är beräk-ningstekniskt problematisk. Vidräntefördelning tas nämligen hänsyn till ökning av expansionsmedel samtidigtsom räntefördelningen har betydelse för denna post. Fördelningen bör därförgrandas på förhållandena vid utgången av närmast föregående beskattningsår. Detär viktigt att fördelningsunderlaget inte kan manipuleras genom att kapitaltillskjuts till näringsverksamheten inför ett årsskifte och tas ut . Det kan undvikas genom att kapital som skjutits till under närmastföregående beskattningsår inte får räknas in i fördelningsunderlaget. Näringslivetsskattedelegation menar att risken för missbrak överskattas. Delegationen pekarpå om det ändå anses önskvärt att förhindra missbrak att endastkapitaltillskott som görs , t.ex. det aktuellabeskattningsåret, bör reducera fördelningsunderlaget. LRF/Skogsägama delaruppfattningen att någon särskild regel inte behövs för att förhindra missbrak.Förbunden hänvisar till att med tillskjutet kapital endast kan avses kapitalsom tillskjutits för stadigvarande användning i näringsverksamheten. Etttillskott som görs ena dagen och som återtas nästa kan inte anses somtillskjutet kapital. Detär här fråga om en avvägning mellan vad som är önskvärt från de skattskyldigassynpunkt och möjlighetema till kontrollmässig hantering m.m. Enligt regeringensuppfattning är det angeläget att vid övergången till det nya systemet undvikamöjligheter till missbrak så långt som möjligt. De altemativa förslag tilllösningar som förts fram ger inte tillräckliga garantier i det avseendet. Innanerfarenheter från det nya systemet föreligger bör det därför inte komma i frågaatt tillåta att kapital som skjutits till under närmast föregåendebeskattningsår får räknas in i fördelningsunderlaget. Närdet gäller makar som tillsammans har deltagit i näringsverksamhet börfördelningsunderlaget delas upp mellan makama på grandval av deras andelar avkapitalet i verksamheten. Förslaget har i stort sett lämnats utan erinran avremissinstansema. /?SVhar framhållit att problem skulle kunna uppkomma vidfördelningen. Skälet härtill anges vara att det är mycket sällsynt att enskildanäringsidkare har mer än ett kapitalkonto. En remissinstans hävdar att makarsom gemensamt deltagit i enskild näringsverksamhet ofta inte torde känna tillsina resp. andelar av det i verksamheten nedlagda kapitalet. Närdet gäller fördelningen av kapitalunderlaget bör vanliga bevisvärderingsreglergälla. I de fall en säker fördelning inte kan göras får man med tillgängligauppgifter om anskaffningen av de i verksamheten ingående tillgångama söka göraen så rättvisande fördelning som möjligt. Denna fördelning skiljer sigprincipiellt sett inte från den fördelning som skulle görasvid förmögenhetstaxeringen då s.k. arbetande kapital Prop.1993/94:50 i enskild näringsverksamhet var förmögenhetsskattepliktigt eller denfördelning som måste göras i samband med dödsfall och gåvor då lättnadsreglemai 23 § F och 43 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt skall tillämpas.Såvitt är känt har fördelningsfrågan inte lett till komplikationer i de sammanhangen.Några större problem torde därför inte vara förenade med bestänmingen avmakamas resp. kapitalunderlag. Bestämmelsema om fördelningsunderlag bör tas ini 2, 8 12 och 17 20 §§ räntefördelningslagen. Positivräntefördelning syftar till att avkastning på eget kapital som investerats inäringsverksamhet skall beskattas som intäkt av kapital. Härigenom skallskattemässig neutralitet uppnås i förhållande till beskattningen av avkastningpå kapital som en ägare till ett enmansaktiebolag tillskjutit till bolaget.Utrymmet för kapitalinkomstbehandling av eget kapital i enmansaktiebolagberäknas efter en räntesats som motsvarar statslåneräntan plus femprocentenheter. För att syftet med positiv räntefördelning skall kunna uppnåsfullt ut bör därför i princip utrymmet för kapitalinkomstbehandling bestämmaspå samma sätt. Dock bör en justering ske beroende på att den föreslagnabolagsskattesatsen och skattesatsen för inkomst av kapital inteöverensstämmer. Irådande statsfinansiella läge har det emellertid inte bedömts vara möjligt attsätta räntesatsen så högt som statslåneräntan plus . En någotför låg fördelningsränta kompenseras dock till viss del om utrymmet förkapitalinkomstbehandling ej justeras med hänsyn till skillnaden mellanbolagsskattesatsen och skattesatsen för inkomst av kapital. Medhänsyn till det anförda föreslår regeringen att utrymmet för kapitalinkomstbehandlingbaseras på en räntesats som motsvarar statslåneräntan plus en procentenhet.Anledning att avvika från denna räntesats vid negativ räntefördelningföreligger inte. Någraremissinstanser har förordat att gränsbeloppet bör ligga på . Regeringenanser, i överensstämmelse med förslaget i promemorian, att en lämplig nivåligger vid ett fördelningsunderlag av plus/minus . Om räntesatsen förpositiv räntefördelning är motsvarar detta en fördelning av och enskatteeffekt på som mest ca . Över- resp. understigerfördelningsunderlaget gränsbeloppet bör fördelningen grandas på helaunderlaget. Sparatutrymme för positiv räntefördelning Promemoriansförslag innebär följande. Om utrymmet för positiv räntefördelning överstigerinkomsten före fördelning sparas det överskjutande beloppet. Föreligger senareett negativt fördelningsbelopp skall kvittning ske mot detta. När utrymmet förpositiv räntefördelning beräknas skall ackumulerade sparade belopp läggas tillfördelningsunderiaget. I likhet medpromemorieförslaget är reglema om expansionsmedel justerade i förhållande tilldet tidigare utredningsbetänkandet så att en minskning av postenexpansionsmedel beskattas som inkomst av näringsverksamhet på vanligt sätt.Det innebär att motivet för att ha full valfrihet i fråga om att kunna sparautrymme för räntefördelning försvagats väsentligt. Med hänsyn härtill och tillbl.a. förenklingsskäl bör utrymme inte få sparas i de fall årets inkomsterräcker till för att utnyttja utrymmet. Regeringensförslag: Enskilda näringsidkare ges möjlighet att fondera vinstmedel inäringsverksamheten. De fonderade medlen enkelbeskattas och kan användas förexpansion av verksamheten utan ytterligare beskattning. Vidberäkning av inkomst av näringsverksamhet medges avdrag med en ökning av ensärskild post i deklarationen, expansionsmedel. På samma belopp utgår ensärskild statlig inkomstskatt (expansionsmedelsskatt) efter . Beloppet ärinte förmånsgrandande i socialförsäkringshänseende och medför inteegenavgifter eller särskild löneskatt. Enminskning av expansionsmedel tas upp som intäkt av näringsverksamhet.Minskningen medför egenavgifter och sociala förmåner eller föranleder särskildlöneskatt. ExpansionsmedelsskaUen gottskrivs den skattskyldige vid enminskning av expansionsmedlen. Promemoriansförslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget. Av dessa remissinstanser harnågra synpunkter på enskildheter. Några remissinstanser förordar attexpansionsmedel skall få tillföras aktiekapitalet vid en ombildning av denenskilda näringsverksamheten till aktiebolag. Någraremissinstanser, däribland RSV, avstyrker förslaget. Verket anför som främstaskäl härför att den föreslagna lagen komplicerar skatteadministrationen. RSVanför vidare att om regler om expansionsmedel införs, bör ett enklare takbeloppväljas. Skälenför regeringens förslag: Föratsättningama för att en verksamhet skall kunnaexpandera är olika beroende på om verksamheten bedrivs genom ettenmansaktiebolag eller om den bedrivs som enskild Eninkomst som uppkommit i ett enmansaktiebolag . 1993/94:50 kan omedelbarttas ut av ägaren i form av lön eller utdelning. Den kan också fonderas ibolaget. En inkomst som har fonderats kan senare tas ut genom utdelning,utskiftning eller lön. Beskattningen av inkomsten blir olika beroende på hurden behandlas i civilrättsligt hänseende. Tasinkomsten ut som lön utgår i ett första led arbetsgivaravgifter hos bolaget. Iett andra led beskattas resterande belopp som förvärvsinkomst hos ägaren. Påen inkomst som tas ut som utdelning utgår i ett första led statlig inkomstskatthos bolaget. I avsnitt 6 föreslås att skattesatsen bestäms till . I ett andra led beskattas det utdelade beloppet hos ägarenenligt reglerna i 3 § 12 mom. Utdelning som uppgår till högst ett beloppsom motsvarar anskaffningskostnaden för aktierna multiplicerad med en vissräntesats beskattas inte enligt förslagen i propositionen (avsnitt 5.1).Räntesatsen utgörs av statslåneräntan vid utgången av november året förebeskattningsåret med tillägg av . Överskjutande utdelningbeskattas som förvärvsinkomst (inkomst av tjänst). Ävenpå en inkomst som fonderas utgår i ett första led statlig inkomstskatt hosbolaget. Med hänsyn till att inkomst som fonderas grandar rätt till avsättningtill surv kan skatten begränsas till av inkomsten. I avsnitt 6 föreslåsatt möjligheten till survavsättning tas bort. I frånvaro av någon nyreserveringsmöjlighet skulle skatt således utgå efter . Med beaktande avavdrag för avsättning till periodiseringsfond kan den effektiva skattesatsensjunka till vid en diskonteringsränta på . Ominkomsten fonderas i bolaget skjuts således den eventuella beskattningen hosägaren upp tills utdelning sker. Detta innebär att verksamheten kan expanderamed finansiering av vinstmedel som beskattats efter . Påen inkomst som uppkommit i enskild näringsverksamhet utgår egenavgifter i ettförsta beskattningsled. I ett andra led beskattas den resterande delen avinkomsten som förvärvsinkomst. Någon möjlighet för en enskild näringsidkare attfinansiera en expansion av verksamheten med lågbeskattade vinstmedel finnsinte. Avneutralitetsskäl bör även den som driver sin verksamhet som enskildnäringsidkare ges möjlighet att expandera verksamheten med enkel-beskattatkapital. Vid beskattning av enskild näringsverksamhet medges avdragför en post i deklarationen som kallas expansionsmedel. Syftet meddeklarationsposten är att en ökning av expansionsmedel från närmast föregåendetaxering skall medföra en beskattning som motsvarar beskattningen hos ettenmansaktiebolag när vinstmedel fonderas. Skatt tas ut genom en särskildstatlig skatt. Därigenom undviks att den taxerade förvärvsinkomsten enligt KLresp. SIL skiljer sig. Skatten på en ökning av expansionsmedel benämnsexpansionsmedelsskatt. Skattesatsen skall vara densamma som skattesatsen förjuridiska personer. Av detta och förslagen i avsnitt 6 följer att den uppgårtill . minskningav expansionsmedel tas upp som intäkt av näringsverksamhet. 1993/94:50Härvid återbetalas expansionsmedelsskatten. Enökning av expansionsmedel bör inte få medföra underskott. Ökning får därför skemed högst ett belopp som motsvarar inkomsten av näringsverksamhet enligt SILefter vissa justeringar. En utförligare redogörelse för dessa bestämmelserfinns i författningskommentaren till 6 § expansionsmedelslagen (avsnitt 20.2). Vidarebör det högsta tillåtna expansionsmedelsbeloppet kopplas till det egnakapitalet i näringsverksamheten på ett sådant sätt att ett belopp motsvarandeexpansionsmedel inte är tillgängligt för näringsidkarens privata ändamål. Dettasyfte kan uppnås genom att expansionsmedel inte får tas upp till mer än ettvisst belopp (takbeloppet). Takbeloppet beräknas på grandval av det egnakapitalet. Det överensstämmer i stora drag med fördelningsunderlaget enligträntefördelningslagen men beräknas med hänsyn till förhållandena vid utgångenav beskattningsåret. Expansionsmedel får således inte ökas så att takbeloppetöverskrids. Om expansionsmedlen kommer att överstiga takbeloppet på grand av enminskning av takbeloppet skall expansionsmedlen minskas med det överskjutandebeloppet. Iavsnitt 4 behandlar regeringen från allmänna utgångspunkter den kritik förkomplexitet som förslaget om beskattningen av enskilda näringsidkare ochdelägare i handelsbolag har fått. Eftersom en hel del av kritiken har sin grandi den tekniska utformningen av förslaget om expansionsmedel med dess kopplingtill räntefördelningen finns det anledning att diskutera frågan närmare utifrånden ovan gjorda redovisningen av gmnddragen i en sådan modell. I den här frågantar framställningen även sikte på handelsbolagen. Svårighetemamed räntefördelning och expansionsmedel hänför sig främst till hur underlagenbestäms (fördelningsunderlag resp. takbelopp). Beträffande enskildanäringsidkare är det till stora delar fråga om att använda sig av en teknik somförekommer i survlagen (jfr avsnitt 7.1.2). För en delägare i etthandelsbolag beräknas fördelningsunderlag och takbelopp på grandval av andelensjusterade ingångsvärde (jfr avsnitt 7.2.3). Reglema är samordnade så att man iprincip behöver redovisa endast ett underlag vid varje taxering. Takbeloppetför expansionsmedel vid en viss taxering kan nämligen läggas till gmnd förfördelningsunderlaget vid räntefördelningen vid den närmast följandetaxeringen. Postenexpansionsmedel medför vissa särskilda komplikationer. Det beror på att deninkomst som motsvaras av en ökning av expansionsmedel i ett första skedeendast beskattas delvis, med en skattesats motsvarande bolagsskattesatsen. Denfulla skatten tas ut först vid en minskning av expansionsmedlen. Det föreslagnasystemet föratsätter att särskild hänsyn tas till den omständigheten i olikaavseenden. Vid bestämmandet av underlaget för räntefördelning får t.ex. endastden del av en expansionsmedelsökning som motsvarar den skatt som belöper påökningen ingå i underlaget, eftersom expansionsmedlen inte är att anse somfullbeskattat kapital. Enligtregeringens uppfattning är det inte lämpligt att av förenk- Prop. 1993/94:50lingshänsyn helt bortse från ökning av expansionsmedel vid räntefördelningen.Det skulle leda till ett mindre fördelningsunderlag och därmed en ökadskattebelastning jämfört med förslaget. För delägare i handelsbolag skulle detjusterade ingångvärdet bli för lågt, vilket skulle få konsekvenser även vidreavinstbeskattningen. Detfinns två sätt att tekniskt hantera expansionsmedlen. I betänkandet SOU1991:100 föreslås att hänsyn fill expansionsmedel tas när avdraget beräknas.Det innebär att den uppdelning av expansionsmedel som består av dels ett beloppmotsvarande den skatt som belöper på ökningen, dels resterande belopp görsgenom att avdraget beräknas som ett belopp motsvarande ökningen avexpansionsmedel inkl. den på ökningen belöpande skatten. En följd av attuppdelningen görs på "avdragsnivå" är att hänsynstagande tillexpansionsmedel vid beräkning av underlag kan göras utan uppdelning. Förslageti promemorian att medge avdrag för enbart ökningen av expansionsmedel och istället göra uppdelningen i ett senare skede gjordes för att tillmötesgåremisskritiken mot förslaget i SOU 1991:100. En jämförelse av de nudiskuterade teknikema det i promemorian och det i SOU 1991:100 visar att deger ekonomiskt likvärdiga resultat. Förslaget i promemorian har uppfattats sommindre besvärligt. Med hänsyn härtill bör det väljas. Regeringen föratsätteratt de svårigheter som även promemorieförslaget är behäftat med kan underlättasgenom information och krav på tydliga redovisningar i deklarationen. Somtidigare nämnts bör en minskning av expansionsmedel tas upp som intäkt avnäringsverksamhet och granda egenavgifter eller särskild löneskatt påförvärvsinkomst och sociala förmåner. För att inte en överbeskattning skalluppkomma bör som också redan nämnts expansionsmedelsskatten på ökningen av expansionsmedlenfå avräknas mot den skatt som skall utgå på en minskning av expansionsmedlen.Detta kan åstadkommas genom att den skattskyldige gottskrivs den erlagdaexpansionsmedelsskatten vid beräkning av skatt och avgifter på en minskning avexpansionsmedlen. När expansionsmedlen minskar bör den skattskyldige alltsågottskrivas expansionsmedelsskatten på minskningen. Ettexempel illustrerar hur systemet med expansionsmedel kan fungera(expansionsmedel = , näringsverksamhet = NV). Inkomst av NV före Inkomst av NV efter Underskott av NV före Inkomst av NV efter Minskningenav år 3 innebär att tidigare betald skatt på 78 återbetalas. Ytterligareett exempel kan illustrera. När expansionsmedlen ökas med 100 erläggsexpansionsmedelsskatt med 28. Expansionsmedlen uppgår således till 100. Vid enminskning av expansionsmedlen skall detta belopp ligga till grand föregenavgifter och inkomstskatt. Egenavgifter beräknade på brattobeloppet 100uppgår till 23. Efter avgiftsuttaget återstår 77. Om den skattskyldige befinnersig i marginalskatteskiktet blir inkomstskatten 39. Egenavgifter ochinkomstskatt uppgår alltså sammanlagt till . Från detta avräknas denerlagda näringsskatten på ökningen av expansionsmedel med 28. På minskningen avexpansionsmedel erlägger den skattskyldige i statlig och kommunalinkomstskatt och egenavgifter. Omen näringsidkare upphör med sin verksamhet tas befintliga expansionsmedel iprincip upp till beskattning som intäkt av näringsverksamhet. Inkomsten bör varaegenavgiftsgrandande och medföra sociala förmåner. Vidgåva, bodelning, arv och testamente av samtliga realtillgångar i verksamhetenbör expansionsmedel få övertas av förvärvaren för att inlåsningseffekter skallundvikas. Vid gåva och bodelning bör krävas att partema skriftligen avtalat attexpansionsmedel skall övertas av förvärvaren. Vid arv och testamente börmottagaren skriftligen ha förklarat att han övertar expansionsmedlen. Somföratsättning bör vidare gälla att mottagaren är en fysisk person som ärbosatt här i riket. Möjlighetenatt överföra expansionsmedel kan i vissa fall ge utrymme för att omfördelaskattepliktiga förvärvsinkomster mellan närstående med olika skatte- ochavgiftsbelastning. En begränsning bör därför införas. Begränsningen innebär atten skattskyldig inte får överföra expansionsmedel till ett belopp somöverstiger värdet av realtillgångama i verksamheten. För att motverka atttillgångar läggs in i verksamheten i samband med överlåtelsen bör enkomplettering göras som innebär att expansionsmedel dock inte får överförastill ett belopp som överstiger värdet av realtillgångama i verksamheten vidutgången av tredje året före beskattningsåret ökat med en tredjedel. Vidbyte av företagsform bör beskattning av expansionsmedel kunna Prop.1993/94:50 skjutas upp. Se vidare om detta i författningskommentaren (avsnitt20.2). Vidavyttring av näringsverksamhet bör expansionsmedel inte få övertas.