prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — För aff göra en sådan nyetablerad, relativtliten, arkivinstitution mindre sårbar, bör det även på lokaliseringsortenfinnas en befintlig arkivorganisation, av viss omfattning, att samverka med. Ensådan samverkan sänker dessutom de initiala kostnadema för en etablering. Omeft nytt arkiv etableras bör - på samma sätt som skedde när Stockholmsstadsarkiv övertog landsarkivfunkfionen för hela - länefs äldrearkivhandlingar överföras från det landsarkiv där handlingama finns. En arkivinstitafion av detta slag kan vara ettlandsarkiv med staten som huvudman, altemativt kan huvudmannafrågan fråganlösas på samma sätt som skett i , dvs, att den befintligainstitation man väljer aft samverka med genom avtal får uppdraget att - motersättning - fullgöra landsarkivuppgiffen. Den i första hand kostnadsmässigt billigastelösningen är, enligf bedömning, aft bygga ut nuvarande landsarkivgenom förhymingar eller tillbyggnad av ytterligare arkivlokaler. Riksarkivetanser dock att det finns vUctiga fördelar med en fortsart utbyggnad av denregionala arkivorganisationen, i synnerhet genom den ökade tillgänglighetderta innebär för den somutnyttjar arkivets tjänster. Att i samarbete med andra huvudmän kunna Prop,1993/94:100 utnyttja möjliga samverkansvinster är även en faktor av betydelse. redovisar aft föratsättningar för ochintresse av en etablering av ett nytt arkiv enligt de angivna kriterieraaredovisats i , , och . I samtiiga fallirmebär förslagen en etablering av ett länslandsarkiv i en tänkt samverkan medbefintlig arkivverksamhet i residensstaden. Kostnadema för art uppfylla de rentstatUga uppgiftema vid en sådan etablering redovisas av förrespektive ort enligt följande sammanställning: I ekonomiskt hänseende är en etablering i Karlstaddärmed mest fördelaktig. Den lägre kostnaden i detfa altemativ föranleds avatt det i redan finns en arkivinstitafion - Värmlandsarkiv - i samverkanmellan kommunala och enskilda inttessenter och med som huvudman, övriga tte fallen saknas ännu arkivinstitationer av denna omfattning att samverkamed. Riksarkivetfinner därför, med hänsyn fill kostnadsaspekterna och möjlighetema tillsamverkan med Värmlandsarkiv, att är det lämpligaste altemativet ochföreslår att ett landsarkiv inrättas i i samverkan medVärmlandsarkiv. Isamband med att verksamheter som stafliga myndigheter har svarat förhar överförts eller kommer att överföras till privattättsliga organ har vissaarkivfrågor aktaaliserats. Som exempel på sådan s.k. bolagisering kan nämnasAffärsverket FFV, , och . Även på det kommunalaområdet har motsvarande skett. Enligtarkivlagen (1990:782) skall, när en statlig myndighet läggs ned, dess arkivöveriämnas till arkivmyndighet om inte någon annan myndighetövertagit den nedlagda myndighetens verksamhet. Lagen reglerar även motsvarandeförhåUande på likartat sätt hos kommuneraa. Rentpraktiskt har dessa frågor på det statliga området lösts så att vid enbolagsbildning har arkivet från den myndighet som har upphört formelltÖveriämnats till arkivmyndigheten samfidigt som det av arkivmyndigheten lånatsut till det nybUdade bolaget. Detta förfaringssätt har kommit att medföraproblem vad gäller prövningen av utlämnande av sekretessbelagda uppgifter ur dessa arkiv. En begäranom att få ut allmänna handlingar prövas enligf Prop. 1993/94:100ttyckfrihefsförordningens (1991:1500) och sekretesslagens (1980:100) regler BU. 12 av myndighet. Om den uppgiften skall läggas över på eff privafrättsligtorgan fordras ny lagstiftning. har uppmärksammat regeringen påeffektema av detta relativt komplicerade förhållande och påtalatnödvändigheten av att en reglering av frågan kommer fill stånd. Regeringen delar denna uppfattning och bedömer attdet därvid bör eftersttävas en lösning som inte försvårar bolagens möjligheteratt arbeta effektivt som offentiigintressef måste vämas. Regeringenbeslufade en proposition om förvaring av allmännahandlingar hos andra organ än myndigheter. Den föreslagna regleringen innefattardels en ändring i tryckfrihetsförordningen, dels en ny lag om överlämnande avallmänna handlingar till andra organ än myndigheter för förvaring, delsändringar i sekretesslagen och i arkivlagen. Då förslaget innefattar en gmndlagsändringkan den nya regleringen inte ttäda i kraft förrän . Regeringenvill erinra om de särskilda medel som tillfördes i anslutning fillförslag budgetproposition (prop. 1992/93:100 bU. 12, bef.l992/93:KrU17, rskr. 1992/93:249). Reformen syftade till att på ett merarättvisande sätt budgetera bl.a. Riksakivets anslag med hänsyn till den storaandelen lönebidraganställda vid framförallt landsarkiven. Effektema av dennareform kommer, som redovisats i inledningen till kultaravsnittet i föreliggandeproposition, att följas av den särskUda arbetsgmpp som bildats för att behandlavissa frågor inom Kultar- och Arbetsmarknadsdepartementens verksamhetsområden. Idirektiven (dir. 1989:41) till för stafliga arkivdepåerbetonades vikten av samverkan och samfinansiering vid etablering av ytterligarearkivdepåer. Detta synsärt iUustreras väl av de positiva erfarenheter som sedanlänge finns av att landsarkivfunktionen i fullgörs avStockholms stadsarkiv. Man har därvid kunnat utnyttja den kompetens som finnsinom en existerande institation och man har med denna som bas kunna utvecklaverksamheten efter de behov som uppgiftema kräver. Befintliga resurser från deskilda huvudmännen kan utnyttjas på ett effektivt sätt. Vi vill erinra om attStockholms stadsarkivs funktion som landsarkiv från harutvidgats till att omfarta . Även det faktam art de nuvarandelandsarkivdistrikfen varierar i omfartning från ett till fem län kan utgöra eft argument för en fortsatt utveckling av den regionala arkivorganisationen med sikte på en länsarkivorganisation. Rege ringens bedömning är dock att det knappast är möjligt art ens bygga ut en fullständig länsarkivsfmktur. Till gmnd för ett sådant ställningstagande ligger dels bedömningen av de behov av kompetens och basresurser som en go institution av detta slagoundgängligen måste ha, dels de möjligheter som ny Prop. 1993/94:100 teknikpå sikt innebär för arkiven att alltmer kunna ge service oberoende av Bil.12 geografisk placering av själva arkivet. har redovisat övertygande skäl för affetablera eff landsarkiv för i samverkan med Värmlandsarkiv iKarlstad. Med de erfarenheter som finns av samverkan i bl.a. länbör verksamheten arrangeras på motsvarande sätt som avtalats befräffandeStockholms stadsarkiv. Detta innebär att Värmlandsarkiv ges landsarkivsuppgifter avseende . De arkivhandlingar som förvaras iGöteborgs landsarkiv och som härstammar från myndigheter i bör, iden mån de enkelt kan identifieras och urskiljas, överföras till VämUandsarkiv. Det bör ankomma på att förhandla medberörda parter om det avtal som behövs för aft genomföra denna åtgärd.Regeringen återkommer i denna fråga under avsnittet anslagsberäkningar. Den av (bet. 1992/93:KrU22 s, 8, rskr,1992/93:316) fömtsätta fortsatta beredningen av frågan om en fortsatt utbyggnadav vallama vid Vadsfena slott är ännu inte avslutad. Förden fortsarta mikrofilmningen och överföringen till landsarkiv av folkbokföringshandlingarberäknas ytterligare . För mottagande av arkivleveranser från ,. Statskontoret resp. Universitets- ochhögskoleämbetet beräknas . Medlen har tidigare beräknats underKommunikations-, Finans- och Utbildningsdepartementens huvudtiflar. För de kostnader som uppstår till följd avförhandlingar om etablering av en landsarkivtanfion i samverkan medVärmlandsarkiv i beräknas högst , av vilka minst 1 900 000kr föreslås utgå som engångsanvisning. Bidraget fill arkivbör föras upp med oförändrat . Medel har tillförts anslaget med anledning avförändringen av den stafliga arbetsgivarorganisationen och för avtaladeavsättningar fill . Vidare har anslaget minskats medanledning av det slopade arbetsgivarinträdet. Som eft led i begränsningen avden offentliga konsumtionen har en besparing fagits ut med 1 384 000 kr.Slutligen har anslaget minskat med den engångsanvisning på minst 2,5 miljonerkronor som innevarande budgetår anvisats för transporter m.m. Förinnevarande budgefgår disponerar en låneram i Riksgälds kontoret på . Regeringen föreslår aff för nästa budgetår beviljas en låneram i på . Anslaget bör tiUföras för att förstärka Riksarkivefs kapacitet art klara de ränte- och amorteringskostnader som kan uppkomma vid ett utnyttjande av n beviljade låneramar.Regeringens syn på förafsärtningama för myndighetema Prop. 1993/94:100 attfa upp lån och finansieringen av dessa redovisas under inledningen fill Bil. 12 detfa avsnitt. fill och landsarkiven för budgetåret1994/95 anvisar ett ramanslag på . 1993/94 Anslag 29 310 000 1994/95 Förslag 29 745 000 Språk- och folkminnesinstifutet har till uppgiftart samla in, bevara, vetenskapligt bearbeta och ge ut materiiU om dialekter,personnamn, ortnamn, folkminnen, visor, folkmusik och den svenska jazzenshistoria. Vidare skall institutet avge yttranden i ärenden om fastställande avortnamn och granska förslag till namn på allmänna kartor. De övergripande målen för institutet är art påvetenskaplig gmnd öka kunskaperaa om ortnamn, dialekter och folkminnen m.m. iSverige samt att vidmakthåUa, levandegöra och sprida detta kultararv. I sin förenklade anslagsframställning redovisarinstitutet att det fömyelse- och utvecklingsarbete som uppsatts som mål förverksamheten har påbörjats. Institatet anser art möjlighetema att leva upp fillverksamhetsmålen har förbärtrats av den omständigheten art insfifufet harbefriats från de besparingskrav som var en av fömtsättningama för arbetet medden fördjupade anslagsframstäUningen. 2.1 enlighet med den plan för avvecklingen avfastighefsdatareformen som redovisades i den fördjupade anslagsframställningenföreslår institutet en minskning av anslaget med . 3, Inför en eventuell förändring av huvudmannaskapetför Svenskt vis arkiv (SVA) och medeltida personnamn (SMP) har kostnadema för dessa redovisats till resp. . I beloppen ingår inte gemensamma kostnader för ekonomi- och personaladmi nistration. Institutet avstyrker en ändradorganisationstillhörighet för SVA och SMP. Institatet menar att det skulle vara olyckligt om de viktiga delar avinsti tutets profil som dessa representerar lyfts bort från myndigheten. gällerSVA skiljer sig visarkivet inte så mycket från den övriga verksamheten aft det motiverar en organisatorisk förändring. I allaorganisationer gäller Prop. 1993/94:100 enligt institatet attverksamhetsgrenar i varierande grad skiljer sig från varan- Bil, 12 dra ochhar olika samband med varandra, 5, För investeringar i inredningoch utrastning samt nyanskaffning och underhåll av ADB-utmstning begärinstitatet en låneram på 9(X) . Svenskt visarkiv och medeltida personnamn Regeringen redovisade i kompletteringspropositionen 1993(prop. 1992/93:150 bil. 9) sina ställningstaganden till betänkandet Det doldakultararvet (SOU 1992:142). I fråga om ändrad organisationstillhörighet förSvenskt visarkiv och medekida personnamn anmäldes aff frågoma krävdeytterligare överväganden innan ert slutligt förslag kunde presenteras. När det gäller Svenskt visarkivföreslogs i betänkandet att huvudmannaskapet för arkivet kunde övervägas ochatt ett möjligt alternativ var att flytta verksamheten till Statensmusiksamlingar. De remissinstanser som yrtrat sig i frågan redovisade skildasynpunkter. Språk- och folkminnesinstifutet avstyrker i sin förenkladeanslagsframställning en ändrad organisationstillhörighet för Svenskt visarkiv. Vid den fortsatta beredningen harsådana skäl infe framkommit att Svenskt visarkivs organisationstillhörighet börändras. Regeringen anser att Svenskt visarkiv även i fortsättningen bör höratill Språk- och folkminnesinstifutet. Vid remissbehandlingen avbetänkandet framförde att verksamheten skulle knytastill och föreslog att projektet personnamn skulle föras över till , Regeringenhar emellertid inte heller i detfa fall kunnat finna skäl som talar för att enöverföring till vore aft föredra. Regeringen föreslår medanledning härav att projektet skall vara kvar i den nuvarande organisationenvid Språk- och folkminnesinstitafet. För innevarande budgetår disponerar institatet en lånerami på , varav har utnyttjats. Regeringenföreslår att budgetår beviljas en låneram iRiksgäldskontoret på . Anslaget bör tillföras för attförstärka institutets kapacitet att klara de ränte- och amorteringskostnadersom kan uppkomma vid ett utnyttjande av beviljade låneramar. Regeringens synpå fömtsättningaraa för myndighetema aft fa upp lån och finansieringen avdessa redovisas under inledningen till detta avsnirt. Vid beräkningen av anslaget har tagits hänsyn till pris-och löneutvecklingen. I enlighet med den plan som redovisades i 1993 årskompletteringsproposi- -,, tion(bil. 9 s. 8) för avvecklingen av fastighefsdatareformen har anslaget Prop.1993/94:100 minskats med . Medel har tillförts anslaget med anledningav för- Bil. 12 ändringen av den stafliga arbetsgivarorganisationen och föravtalade avsättningar till , Vidare har anslaget minskatsfill följd av det slopade arbetsgivarinträdet. Som eff led i begränsningen avden offentiiga konsumtionen har en besparing tagits ut med . till för budgetåret1994/95 anvisar ett ramanslag på . Svenskt biografiskt lexikon hai- till uppgift attfortsätta och slutföra utgivandet av verket Svenskt biografiskt lexikon. gäller förordningen (1988:630) med instmktion för Svensktbiografiskt lexikon. Förinnevarande budgetår disponerar Svenskt biografiskt lexikon en låneram iRiksgäldskontoret på . För nästa budgetgår begärs ingen ny låneram.Anslaget bör tiUföras för att förstärka lexikonets kapacitet attklara de ränte- och amorteringskosfnader som kan uppkomma vid ett utnyttjandeav beviljade låneramar. Regeringens syn på förafsärtningama för myndighetemaatt ta upp lån och finansieringen av dessa redovisas under inledningen tiUderta avsnirt. Vidberäkningen av anslaget har hänsyn tagits tiU pris- och löneutvecklingen.Inkomstema vid Svenskt biografiskt lexikon växlar mellan de år ert band ges utoch mellanliggande år då enbart häften produceras. För att få en jämnarebudgetering av anslaget har den genomsnittliga inkomsten för de två kommandebudgetåren beräknats till per budgetår. Ramanslagefs möjlighetertill anslagssparande och anslagskredit bör göra art detta inte innebär någranackdelar för lexikonet. Medelhar tillförts anslaget med anledning av förändringen av den statiiga Prop,1993/94:100 arbetsgivarorganisationen och för avtalade avsärtningar tillTrygghetsstiftel- Bil. Som eff led i begränsningen av denoffentliga konsumtionen har en besparing tagits ut med . till Svenskt biografiskt lexikon för budgetåret1994/95 anvisar ett ramanslag på . 1993/94: lOO BiL 12 Utredningen arkeologi och exploatering Genombeslut bemyndigade regeringen chefen förKulturdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppgift att se överorgamsationen och huvudmannaskapet för ()arkeologiska undersökningsverksamhet. Utredaren skulle lämna förslag om ettnytt huvudmannaskap för undersökningsverksamheten. Uppdraget gavs mot bakgmndav önskemålet att åsfadkomma en åtskillnad mellan RAÄ:s uppgift att både svaraför den överordnade tillsynen över landets kultarmiljö-vård och den uppdragsfinansieradearkeologiverksamheten. Uttedaren gavs vidare i uppdrag att uttedafömtsättningama för länsstyrelsema aft tillämpa anbudsförfarande i samband medatt arkeologiska uppdrag lämnas samt utreda lämpligheten att inrymma kostnademaför omhändertagande av fynden från uppdragsundersökningar i det kostnadsansvarsom åvilar den som vill exploatera marken. Utredaren, som antog benämningen ,avlämnade betänkandet (SOU 1992:137) Arkeologi ochexploatering. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning överremissinstansema och en sammanställning av remissyttrandena bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 12.2. 2Ansvar och roller vid arkeologiska uppdragsundersökningar Arkeologiskauppdragsundersökningar utförs som ett led i det skydd som lagen (1988:950) omkulturminnen m.m. (KML) ger fasta fomlämningar. Som villkor för aff den somvill utföra ett arbetsföretag (i fortsättningen kallad företagaren) skall fägöra ingrepp i eller förstöra en fast fomlämning kan företagaren åläggas attsvara för kostnaden för att fomlämningen först undersöks och dokumenteras. Med utgångspunkt från redovisningkan förhållandet mellan dem som medverkar vid en arkeologiskuppdragsundersökning beskrivas som ett ttepartsförhållande mellan - den kultarmiljövårdande myndigheten, - markexploatören eller arbetsföretaget och - den arkeologiska undersökningsinstitationen. RAÄ har såsom central myndighet förkulturmiljövården ansvar för den allmänna utvecklingen inom denna samhällssektor,RAÄ har också det övergripande ansvaret för att bevaka kulturmiljövården isamhällsplaneringen, inbegripet frågor om fasta fomlämningar. harunder RAÄ ansvaret för kulturmiljövården på regional nivå och prövaransökningar om tillstånd från företag och markexploatörer som vill använda markmed fasta foralämningar, oftast för byggenskap. tillståndtill ingrepp i en fomlämning endast om fomlämningen medför Prop.1993/94:100 hinder eller olägenhet som inte står i rimligt förhållande tUl dess betydelse. Som villkor för ingreppet får ställakrav på t.ex. en särskild arkeologisk undersökning för att dokumenterafomlämningen innan den förstörs. avgör omfattningen avundersökningen, genom att fastställa kostnaden eller genom att precisera detområde som skall undersökas. Företagaren får i de flesfa fall stå förkostnaderaa för den arkeologiska undersökningen och är formellt ansvarig föratt den utförs enligt beslut. För detta anlitar företagaren enarkeologisk institution som sålunda arbetar på företagarens uppdrag, på devillkor som beslutats av . Det finns inga skäl att utgå från attföretagama i gemen infe är intresserade av att undersökningaraa utförs med högvetenskaplig kvalitet så att den ger eft bra arkeologiskt och kulturelltutbyte. ligger det i sakens natur aft företagaren inte vill belastasmed högre undersökningskostnader än nödvändigt. Den undersökande institutionen är formelltföretagarens konsult och uppdragstagare. har de förekommandeinstitutioneraa av hävd och såsom de arkeologiska uppdragsundersökningamautvecklats , varit en del av myndighetssfären. Huvuddelenav uppdragen i landet utförs av RAÄ:s undersökningsverksamhet (UV) som är enuppdragsfinansierad organisation, knuten till myndigheten. Även om UV arbetarunder de villkor som följer av dess ställning av uppdragsverksamhet betyderderta att dubbla funktioner finns knutna till myndigheten, dels den att svaraför den överordnade tillsynen av KML:s tillämpning och arkeologiskundersökningsverksamhet, dels den som landets dominerande undersökandeinstitution. Vid sidan av UV utförs undersökningama i övrigt avlänsmuseer och vissa kommunala museer. De länsmuseer som bedriver arkeologiskuppdragsverksamhet har liksom RAÄ en dubbel roll, eftersom museema samtidigtuppbär statsbidrag för att biträda i den statliga regionalakulturmiljövården. Det innebär att kan ha formulerat underlaget förlänsstyrelsens beslut, t.ex, om en undersökning som villkor för ingrepp i enforalämning. De undersökande institutioneraa har sålundauppgifter både i förhåUande till de tillsfåndsprövande myndigheterna och tUlföretagaren. Derta förhåUande skall givetvis ses mot bakgmnd av att dearkeologiska uppdragen uppfattats som en del av myndighetsutövningen som RAÄoch länsmuseeraa svarade för utifrån fomminneslagens (senare inordnad i KML)bestämmelser. Numerafinns ocksä ett par enskilda arkeologiföretag som utför uppdragsundersökningari Mälardalsomrädet. 3 HUR-utredningensförslag om nytt arkeologisystem HUR-uttedningenhar redovisat förslag som avses syfta till art skapa en klarare rollfördelningmellan undersökningsverksamhetens olika medverkande, art effektiviseramyndighetemas tillsyn och uppföljning av verksamheten, art öka mångfaldeni den arkeologiska verksamheten, art ge incifament till art effekti- Prop.1993/94:100 och rationalisera utförandet av undersökningama samt attskapa balans BU, 12 mellan produktion och omhändertagande av fynd frånundersökningama. Den nuvarande organisationen av arkeologiverksamhefen harenligf medfört att uppdragsarkeologin inte utvecklats på eftså positivt sätt som skulle ha varit önskvärt. Föratt främja utvecklingen inom området har utredningen föreslagit - att undersökningsverksamhet skiljs frånmyndigheten genom att UV ombildas fill ett fristående helsfatligf aktiebolagmed uppgift att bedriva extemfinansierad arkeologisk uppdragsverksamhet.Jämsides med bolaget kan museer och andra organ som har erforderlig kompefensutföra uppdragsundersökningar. Det statliga bolaget bör arbeta ufan krav påvinst. - att myndighetsuppgifter i fråga omarkeologiska undersökningar begränsas fill dem som hänger samman med denöverordnade tillsynen av hur den lagreglerade arkeologiska verksamheten ilandet tangerar, - att den nuvarande ordningen för att bestämmakostnaden för en arkeologisk undersökning ändras. sker detta i principgenom aft inhämtar ett kostnadsunderlag från den institution denanser skall utföra undersökningen, antingen UV eller . Länsstyrelsenbeslutar därefter om undersökningen, samt uppdrar år företagaren att träffaavtal med undersökningsinstitutionen på denna gmnd. föreslåraft i stället skall begära in anbud från de arkeologiska institutionemaoch såsom en avgiftsbelagd tjänst upphandla det arkeologiska uppdraget åt exploatören.Eff sådant förfarande gör det möjligt för andra arkeologiföretag - privataeller under annan huvudman - att etableras vid sidan av de befinfligainstitutionerna. Därmed skulle nya föratsättningar skapas förundersökningsverksamheten att utvecklas genom konkurrens. - aft ges en resursförstärkning somsätter den i stånd aft via utformningen av anbudsunderiag och på annat sättstyra arkeologiverksamheten. Denna styraing bedömer utredningen vara nödvändigför att garantera att upphandlingen resulterar inte bara i priskonkurrens, utanäven i höjd vetenskaplig kvalitet. bör också på eff annat sättän såsom nu sker, kunna följa upp och värdera hur de olika undersökningaraautförs. RAÄ:s roll för att följa och löpande utvärdera resultaten av densamlade arkeologiverksamheten betonas . -att företagaren ges kostnadsansvaretför nykonservering och registrering av fynden från en undersökning. Kostnadenför företagaren bör därvid inte tillåtas öka, utan bör täckas genom attlänsstyrelsen i fillståndsbeslufen minskar omfartningen av det arkeologiskafältarbetet. Somframgår av remissammanställningen har utredningen mötts av hård kritik vidremissbehandlingen, varvid den absoluta merparten av företrädarna förkulturmiljövården, museiväsendet och universiteten till stor del avvisar för- slagen.Förettädama för andra intressen - exploateringsinttessen, kommuner Prop.1993/94:100 m.fl. - har en mer positiv uppfattning om förslagen, även ominvändningar Bil. 12 inte saknas. Karaktären av kritiken frånkulfurmiljöinttessena är dock av den arten att det finns skäl att inte bararedovisa den i anslutning till de enskilda förslagen, utan också försökasammanfatta den i principiella termer. Inledningsvis kan därvid konstateras att såvälutredningen -jämlikt sina direktiv - och remisskritikema är ense i fråga om detgrandläggande syftet med fomlämningsskyddet och de därtill koppladeuppdragsundersökningama. Kultarminneslagen syftar fill att så långt möjligtskydda och bevara fasta fomlämningar. När tyngden i ett motstående inttesseändå motiverar inttång eller ingrepp i en fast fomlämning är det rimligt attfomlämningen först undersöks och dokumenteras, fomfynd fas fill vara ochresultatet görs tillgängligt för vidare forskning och den inttesseradeallmänheten, Förefagamas kostnadsansvar för undersökningama är viktigt förbalansen i detfa system men det är betydelsefullt att de kostnader som läggsned på undersökningama ger ett gott kultur- och forskningspolitiskt utbyte.