prop · GH03251 · 1993-12-31 00:00:00 — sker delegation i stor utsttäckning med ledning av riktlinjer fiån . De rekoinmendationer som kommunförbundet har gjort bör kunnatjäna som utgångspunkt också vid en bedömning angående delegation enUgtparagrafen i dess nya lydelse. Ikommuner med ett större antal ärenden kan det vara lämpUgt att organiseraarbetet så, att nämnden eUer överförmyndaren får ett eget kansU, därkansUchefen har den behörighet som behövs för att få fetta beslut efterdelegation. I övriga kommuner kan uppgiften att avgöra ärenden efter delegationanförttos åt en tjänsteman i förvaltningen, exempelvis i kommunkansUet eUer enannan lämpUg del av organisationen. Som tidigare nämnts kan delegation ocksåske tUl en tjänsteman i en annan kommun.Ingenting hindrar att två eUer flera kommuner Prop. 1993/94:251 tiUsammans svarar för en särskUd kansUorganisation på området. Idet nya andm stycket har bestämmelsen att delegation inte får ske av rätten attgöra en framställning eUer lämna ett yttrande tiU kommunfullmäktige placerats.TUl beslut som inte kan delegeras läggs -efter ett påpekande av Lagrådet - debeslut som tidigare fetfedes av rätten men som genom denna reform flyttes tiUöverförmyndaren. Mot bakgmnd av att den befogenheten inte tidigare tUlkommitöverförmyndama framstår det som motiverat att iaktte försiktighet medmöjUghetema att delegera sådana beslut. När tillräckUg erfarenhet av den nyabeslutsordningen har vunnits kan det dock finnas anledning att överväga omdelegationsmöjUgheten bör utvidgas. Itredje stycket har endast följdändringar gjorts. Länsstyrebenskall utöva tillsyn över överförmyndares och överför-myndamämnders verksamhet. (Jfr19 kap. 17 § i förslag.) Isin nuvarande lydelse innehåUer paragrafen bestämmelser om överförmyndamasskyldighet att föra bok eUer förteckning. Motsvarande frågor regleras i 16 kap.12 § i nu föreslagen lydelse. Bestämmelsema har därför utgått. Idenna paragraf har i stäUet tegits in en bestämmelse om tiUsyn överöverförmyndares och överförmyndamämnders verksamhet. Bestämmelsen ersätternuvarande 18 §. Som en nyhet föreskrivs att tUlsynen skaU utövas avlänsstyrelsen och inte, som hittiUs, av rätten (se vidare avsnitt 15).Förslaget mnebär mte att tiUsynens omfettiiing och det sätt varpå den skaUfuUgöras förändras. Närmare föreskrifter, motsvarande dem som ges i 8 §förmyndarvårdskungörelsen, kommer att meddelas i förordning. Mssa gemensamma bestänunelser om rättegängen 2a§ Iett ärende om anordnande av förvaltarskap eUer utvidgning av ett förvaltarskapsomfettning, där det mte förordnats god man enligt 2 § andra stycket, skaUrätten förordna ett biträde att bevaka den enskUdes rätt i ärendet. Etträttegångsbittäde skaU också förordnas, om den som har förvaltere begär attförvaltarskapet skaU upphöra eUer att dess omfettiiing skaU inskränkas. RättegångsbiträdeskaU inte förordnas, om det är uppenbart att ett bittäde inte behövs. (Jfr20 kap. 2 a § i förslag.) Bestämmelsen reglerar denenskUdes rätt tUl rättegångsbiträde i ärenden Prop. 1993/94:251 omförvaltarskap. FormeUt gäUer bestämmelsen i sm hittUlsvarande FB 20 kap.lydelse mte bara feU där en person för försfe gången skaU få en förvaltareutan också feU av byte av förvaltare. Det torde emeUertid inte ha varitavsUcten att bestämmelsen skaU ha den innebörden (jfr prop. 1987/88:124 s. 198f.). I den föreslagna lydelsen har utttyckUgen angivits att regehi omrättegångsbittäde, fömtom i feU av utvidgning av förvaltarskap, bara gäUer närett förvaltarskap skaU anordnas. Paragrafen har även justerats språkUgt. Rättensbeslut angående förmynderskap, godmanskap eller förvaltarskap får överkhgas,fömtom av den som beslutet särskUt rör, av var och en som har rätt att göraansökan / scJcen. Den i vars ställe god man har förordnats enligt 11 kap. 2första eller andra stycket får dock ime överkhga ett beslut om ett sådantförordnande. Rättensbeslut att förehgga vite enligt 16 kap. 13 § tredje stycket får överkhgasendast i samband med klagan över beslutet att döma ut vitet. (Jfr20 kap. 3 § i såväl som Domstolsutredningensförslag.) Denuvarande förste och andra styckena i paragrafen, som handlar om vem som fårgöra ansökan hos rätten om vissa åtgärder med avseende på förmynderskap och omhörande av den omyndige i vissa feU, har utgått. Dessa bestämmelser behövs intevid sidan om de nu föreslagna bestämmelsema i 9 och 10 kap. Kvari den nu behandlade paragrafen är den bestämmelse om överklaganderätt somfunnits i tredje stycket. Bestämmelsen har emeUertid utvidgats tiU att gälfeöverkfegande av alfe beslut som fettas av rätten och som gäUer förmynderskap,gcximanskap eUer förvaltarskap. Det innebär att bestämmelsen ersätter de reglerom överkfegande som finns i 10 kap. 18 § tredje stycket och II kap.27 § förste meningen. EnUgtbestämmelsen, som bUdar paragrafens förste mening, får rättens beslutöverklagas dels av den som beslutet särskUt rör, dels av var och en som harrätt att göra ansökan i saken. Regler om vem som får göra ansökan omförordnande eUer entiedigande av förmyndare finns i 10 kap. 18 § förstestycket, medan motsvarande frågor bettäffande gode män och förvaltare reglerasi 11 kap. 15 och 21 §§. Enöverförmyndare som är missnöjd med en tingsrätts beslut blir tiU följd av dennu diskuterade bestämmelsen behörig att överklaga beslutet, om det rör enfråga där överförmyndaren har haft rätt att göra ansökan. I övrigt tordeöverförmyndaren inte ha någon överklaganderätt. Somen andra mening i förste stycket har tagits in den bestämmelsen som finnsi 11 kap. 27 § andra meningen. 20 1993/94. Detnuvarande §ärde stycket, som reglerar frågan om överkfegande Prop.1993/94:251 av rättens beslut om vitesföreläggande, har justerats språkUgt ochpfece- FB 20 kap. rats som ert arhra stycke. Den encfe gång rättenförelägger vite är när nytt vite föreläggs i samband med att ett avöverförmyndaren tidigare förelagt vite döms ut. Självständig talan kan därförinte föras mot tingsrättens beslut att förelägga ett nytt vite. Överförmyndarenssamtycke tiU åtgärd bettäffande en enskilds egendom fill begäras endast avförmyndaren, den gode rrmnnen eller förvaltaren, överförmyndarens beslut i ettsådant ärende får överklagas encfest av ställföreträdaren. Överförmyndarensbeslut enligt 9 kap. 3 eller 4 §, 13 kap. 18 eller 19 § eller 14 kap. 21 § fåröverklagas endast av ställföreträdaren eller av den enskihe, om han eller honhar fyUt . Överförmyndarensbeslut i sådana feU som avses i 12 kap. 12 § andm stycket får inte överkhgas. Överförmyruiarensbeslut att förehgga vite enligt 16 kap. 13 § får överkhgas endast i samband medklagan över rättens beslut att döma ut vitet. (Jfr20 kap. 4 § i förslag.) Iförstastycket har gjorts vissa ändringar som huvudsakUgen är föranledda av de nyabestämmelsema i 13 och 14 kap. Det anges också ut-tiyckUgen att reglemaomfettar såväl förmyndare som gode män och förvaltare (jfr nuvarande 5 §). Principenär liksom att överförmyndarens samtycke tiU åtgärder beträffande egendomsom tUlhör en omyndig eUer den som har god man eUer förvaltare får begärasendast av stäUföreträdaren. Denne är också ensam behörig att överklagaöverförmyndarens beslut i samtyckesfiå-gor. Vissa andra beslut får emeUertidöverklagas av såväl stäUföreträdaren som den enskUde, om han eUer hon har fyUt16 år. Det gäUer dels beslut enUgt 9 kap. 3 eUer 4 §, dvs. samtycke tiUomhändertegande av egendom som den omyndige annars råder över, dels beslutenUgt 13 kap. 18 eUer 19 § eUer enUgt 14 kap. 21 §, dvs. beslut om inskränkningari ställföreträdarens förvaltningsrätt m.m. Iandra stycket har endast hänvisningen ändrats. Föreskrifteni tredje stycket motsvarar vad som gäUer och vad som föreslåsfortfarande gäUa beträffande rättens förefeggande av vite, se 3 § andra stycketdette kapitel. Ifråga om sådana beslut av överförmyndaren som inte särskUt nämns i dennaparagraf är principen att beslutet får överklagas av den som beslutet rör (jfr22 § förvaltiiingsfegen). TiU de överförmyndarbeslut som sålunda äröverklagbara enUgt allmänna regler hör beslut om arvode och ersätöiing förutgifter enUgt 12 kap. 16 och 17 §§. Dennaparagraf, där det bl.a. sägs att bestämmelserna i ' 3och 4 §§ om förmynderskap gäUer i tiUämpUga defer bettäffande gcximanskap ochförvaltarskap, har utgått som följd av ändringama i 3 och 4 §§. Överförmyndarensbeslut i ett ärende enUgt denna balk överkhgas hos rätten. (Jfr20 kap. 6 § i förslag.) I paragrafensnu gäUande lydelse föreskrivs att tafen mot överför myndarens beslut förs skriftUgen hos rätten mom från den dag klaganden fick del av beslutet. Detfe iimebär en avvikelse från de allmänna bestämmelserna i 23 § andra stycket förvaltningslagen, där det sägs att skrivelser med överklagande skaU ha kommit in tiU den instans vilkens beslut överklagas, ftån det kfeganden fick del av det. Treveckorsfristen gäller också mom domstolsväsendet, se 7 § förste stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291) och 52 kap. 1§ andra stycket . Somtidigare nämnts är förvalmingslagen i princip tiUämpUg på överförmyndamashandläggning av ärenden, om inte någon annan lag eUer en förordning innehåUernågon avvUcande bestämmelse. Det saknas tillräckUg anledning att, i deavseenden som diskuteras, ha regler som avvUcer från förvaltningslagens.Såväl när det gäUer sättet som tiden för överklagande av överförmyndarens beslutbör således förvaltningslagen vara tiUämpUg. Paragrafen har justerats ienUghet med det. Det bör observeras att överförmyndarens beslut i vissa feU mtekan överklagas, se t.ex. 4 § i dette kapitel. Genomatt beslutsbefogenheter har flyttets från tingsrätten tiU överförmyndaren haröverförmyndaren också givits möjUghet att i vissa sititetioner föregripa ettslutUgt beslut genom att under handläggningens gång meddela ett interimistisktbeslut. Det gäUer t.ex. uiterimistiskt förordnande av god man enUgt 11 kap. 18§. (Se även 11 kap. 20 och 23 §§.) Även dessa beslut omfettes av dennaparagraf. Det kan i samband därmed sättes i fråga om ett sådant uiterimistisktbeslut kan överklagas särskUt eUer om det endast kan överklagas i samband medöverförmyndarens slutUga beslut. Närdet gäUer tingsrättens beslut är det uttryckUgen reglerat i 20 kap. II §att mterimistiska beslut kan överklagas särskUt. Förvaltningslagen saknar uttiyckUg reglering av humvida mterimistiska beslut kan över klagas särskUt. I doktrinen har anförts att det mte torde råda någon tvekan om att mterimistiska beslut kan överklagas särskUt (se Hellners- , Nya förvaltiiingsfegen, 3 uppl., s. 282, med vidare hän visningar). Mot bakgmnd av dette torde det inte råda någon osäkerhet om att överförmyndarens interimistiska beslut kan överklagas särskUt, ommte annat anges. Någon uttryckUg förfettiiingsreglering av dette är Prop.1993/94:251 mte nödvändig. Ettbeslut som överförmyndaren eUer rätten meddehr i ett ärende om förmynderskap,godmanskap eUer förvaltarskap enUgt denna balk gäller omedeUrart även ombeslutet överkfegas. Detta gäUer dock inte överförmyruiarens beslut att hävaavtal om sammanlevnad i oskiftet bo eUer rättens beslut att döma ut vite. (Jfr20 kap. 8 § i förslag.) Paragrafenhar ändrats som en följd av att överförmyndaren enUgt 15 kap. 7 § får hävaavtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo. Vidare har den justerats språkUgt. Bestämmelsemai 7 § gäUer också när föräldrar, adoptivföräldrar eUer särskUt förordnadevårdnadshavare gemensamt har vårdnaden och en av dem utan något beaktansvärtskäl egenmäktigt rt bort eUer håller kvar bamet samt den arhm begär rättelse. (Jfr21 kap. 8 § i förslag.) Iparagrafen har ordet "förmyndare" ersatts med"vårdnadshavare" (se avsnitt 5). Dämtöver har paragrafen ändratsredaktioneUt. 1.Denrm hg träder i kraftden 1 juU 1995. 2.Den som föreikraftträdandet har förordnats som förmyndare för en omyndig skall, om vårdnadingår i uppdraget, anses som enligt 6 kap SärskiU förordnad vårdnadshavare. 3.Har en omyrhig föreikraftträdandet fått en gåva som står under förvaltning av förähranm eller enav dem, skall gåvomedlen vid till-hmpningen av de nya bestämmebema jämställasmed en sådan gåva som avses i 13 kap. 2 § aruira stycket 2, om givaren föreikraftträdandet har gjort skriftlig anmähn om gåvan till överförmyndaren. Överförmyndarenfår före ikraftträdandet, med verkan från den tidpunkten, meddeh beslut som avses i 13 kap. 19 § och 14 kap. 21 §. Har överförmyndaren meddeht ett sådant beslut är ställföreträdaren och värdepappersinstitutet även före ikraftträdandet skyhiga att enligt an givrm bestämmeber träffa avtal om förvaring och förvalming med ver kan från ikraftträdandet. 5.Mål eller ärenden enligtförährabalken som vh ikraftträdandet är anhängigt vh en domstol eller annanmyndighet som var behörig enligt ähre bestämmeber skall även efterikraftträdandet hathhggds där 6.Ähre föreskrifter omredovbning och om arvode tilhmpas även efter ikraftträdandet, såvitt gällertiden . Om det i en hg elleren förfatming som har beslutats av regeringen . 1993/94:251 hänvbas föreskrift som har ersatts genom en föreskrift i derma lag, tilhmpas istället den nya föreskriften.. (Jfrikraftträdande- och övergångsbestämmelsema i Förmynderskapsutredningensförslag.) EnUgtpunkt 1 i övergångsbestämmelsema träder den nya fegstiftningen i kraft den 1juU 1995. Tidpunkten för Ucraftttädandet har valts bl.a. med tanke på att ettomfettande informations- och utbUdningsarbete behöver göras innan reglema kanbörja tiUämpas. Enav ändringama innebär att man mera konsekvent än tidigare skaU renodlavårdnads- och förmyndarfimktionema (se avsnitt 5). Om ett bam behöver en annanvårdnadshavare än föräldrama, skaU vårdnaden sålunda anförttos åt en eUer tvåsärskUt förordnade vårdnadshavare i StäUet för att, som fömt, utövas av deneUer de personer som har utsetts tiU förmyndare. Den som före Ucraftttädandethar förordnats som förmyndare med uppgift att även vara vårdnadshavare skaUenUgt punkt 2 i övergångsbestämmelsema sfe kvar i bägge funktionerna ocksåefter i-kraftttädandet, om inte något annat beslutes. Ipunkt 3 har förts in bestämmelser som tar sikte på det fåUet att en omyndigföre ikraftttädandet har fått en gåva som förvaltes av föräldrarna eUer en avdem. Bestämmelsema innebär att givaren kan fä tiU stånd en ÖverförmyndarkonttoUbeträffande gåvan genom att före Ucraftttädandet av den nya lagstiftningengöra anmälan tiU överförmyndaren. Om en sådan anmälan görs, skaU det ansesföreUgga ett sådant feU som avses i 13 kap.2 § andra stycket 2 i de nya bestämmelsema. Det innebär att gåvan - eUer medel som har ttätt i gåvans stäUe - kommer att fålfe under de särskUda förvaltningsreglema i 13 kap. 3-7 §§. Vidare skaU redovisning ske enUgt 13 kap. 14-16 §§. EnUgtpunkt 4 får överförmyndaren före ikraftträdandet, med verkan från dentidpunkten, meddela beslut som avses i 13 kap. 19 § och 14 kap.21 §, dvs. beslut om spärr av bankmedel samt förvaring och förvaltiiing av värdehandlingar i bank eUer liknande. Det är angeläget att varje överförmyndare före Ucraftträdandet gör en genomgång av aUa sina ärenden för att te ställning tiU i vad mån det behövs ett beslut enUgt 13 kap. 19 § eUer 14 kap. 21 §. I punkten åläggs dessutom stäU förettädare och värdepappersinstitut att med verkan redan fiån Ucraftträ dandet ttäffa sådana avtal om förvaring och förvaltning som avses i de nämnda paragrafema. Punkten har fått sin sludiga lydelse efter ett påpekande av Lagrådet. Ettbeslut om spärr av bankmedel kan krävas bl.a. i det feUet att en anmälan enUgtpunkt 3 avser medel som står inne hos bank. För att beslutet skaU få åsyftadeffekt, måste banken underrättos. Bestämmelseni punkt 5 är föranledd av att den nya lagstiftningen innehåller en del ändradefommregler, såväl när det gäUer överförmyndare som tmgsrätter. Bestämmelseniimebär att, om ett mål eUer ärende om vårdnad eUer förmynderskap har inlettsvid en behörig myndighet föreUcraftträdandet men mte hunnit slutföras då, får handfeggningen Prop.1993/94:251 fortsätta där. EnUgtnuvarande regler är såväl föräldrar som andra stäUföreträdare i principredovisningsskyldiga för aU egendom som står under deras förvaltning. De nyabestämmelsema innebär att föräldramas redovis-ningspUkt inskränks. När detgäUer förvaltning som Ugger i tiden före ikraftträdandet av de nyabestämmelsema skaU föräldrarna emeUertid lämna redovisning i samma omfettningsom hittiUs. En regel om dette har tagits in i punkt 6. Avpunkt 6 följer vidare att äldre bestämmelser om arvode tiU förmyndare, godemän och förvaltare fortferande skaU tUlämpas, såvitt gäUer tiden föreUcraftttädandet. Detnu framfegda förslaget tiU ändringar i innebär att fiera kapitelhelt arbefets om och att åtskiUiga bestämmelser har fått nya beteckningar.Vidare föresfes följdändringar i 17 andra lagar. Om förslagen genomförs kommerde dessutom att lecfe tiU ändringar i ett antal av regeringen utfärdadeförfattningar. Det kan, som Lagrådet har påpekat, emeUertid inte uteslutas attdet även efter ändringama kommer att i lag eUer annan förfettning finnas enhänvisning tiU någon bestämmelse i som ersätts av en annanbestämmelse. På förslag av Lagrådet har därför i punkt 7 förts m en sedvanUgföreskrift om att den nya bestämmelsen i sådant fåU skaU tUlämpas. Föreskriftenhar fått en något annan språkUg utformning än den som Lagrådet föreslagit. 20.2Förslaget till lag om ändring i Kapitalbeloppskall av nyttjanderättshavaren göras räntebärande så som föreskrivs om omyndigsmedel /13 kap. 5 och förährabalken, om inte ägaren eUer, när hans samtyckeej kan erhåUas, rätten medgivit annat. Utan sådant tiUstånd må dock vad somvarit anbragt i jordbmk eUer annan näring ånyo fegas i anspråk för sammaändamål ssimt mindre belopp, som eljest influtit för avyttrade lösören,användas tiU inköp av egendom av samma slag. ParagrafenmnehåUer vissa handlingsregler för den som genom tesfe-mente har fåttnyttjanderätten tUl egendom tiU vilken äganderätten vid tesfetors död eUersenare skaU tiUfeUa någon annan. Den nuvarande hänvisningen tiU vad som ärföreskrivet om omyndigs medel blir genom ändringama beträffande konttoUen avföräldrars förvaltning inte längre klargörande. Hänvisning bör i stäUet görastiU de regler i 13 kap. som tiUåter pfecering utanöverförmyndarens samtycke av omyndigs medel som står under konttoU avöverförmyndaren. 2 § Prop. TiUdess att egendomen har tagits om hand av samtUga dödsbodelägare eUer av densom i armat fåU har att förvalfe boet, skaU egendomen, om den ej står undervård av förmyndare, syssloman eUer annan, vårdas av delägare som sammanbcxldemed den avUdne eUer annars kan te hand om egendomen. Den som har tagit hand omegendomen skaU genast underrätte övriga delägare om dödsfeUet och, om detbehövs god man för någon defegare, göra anmälan hos överförmyndaren enUgt 11kap. Vad som har sagts om defegare gäUer också efterlevandemake som inte är defegare. Fmnsdet mte någon som såluncfe tar hand om den dödes egendom, skaU medlem avhushåUet som den döde tillhörde, hyresvärd eUer annan som är närmast tiU det tehand om egendomen samt tillkalfe delägare eUer anmäfe dödsfeUet tUlsociahiämnden. Då anmälan skett eUer förhåUandet på annat sätt blir känt, skaUsocialnämnden, om det behövs, göra vad som enUgt försfe stycket åUggerdefegare. För kosbiadema med anledning av detfe har kommunen rätt tiUersättning av boet. Iförsfe stycket har "rätten" ändrats tUl "överförmyndaren".Detfe är en följd av att den nya lydelsen av 11 kap. 2 och 3 §§ föräldrabaUcenfegger på överförmyndaren att förordna gcxl man (jfr avsnitt 14.4). Boutredningsmanär pliktig att ersätta skada, som han uppsåtUgen eUer av vårdslöshet våUatdödsboet eUer någon, vars rätt är beroende av utredningen. Ärflera utredningsmän ersättningspliktiga, svarar de soUdariskt.Ersätmingsbeloppet skaU utredningsmännen emellan slutUgen fördefes efter denstörre eUer mindre skuld som prövas Ugga envar av dem tiU last. Omskyldighet att hos bank inbetafe penningmedel, som tillkommer omyndig eUer denför vilken god man eUer förvaltare förordnats, stedgas i . Ändringeninnebär att erinran i tredje stycket inte längre innefettar skyldighet attdeponera värdehandlingar. Genom ändringama i upphävs dengenereUa skyldigheten att deponera värdehandlingar som har ett visst lägste värde(se avsnitt 7.4). 20.3 Förslaget till lag om ändring i Tvistpå gmnd av förmyndares, god mans eUer förvaltares förvaltning får väclais vidrätten i den ort där den omyndige eller den för vilken god man eller förvaltareär eller varit förordnad har sitt hemvbt, eUer också vid rätten i den ort därförvaltningen förts. Harnågon eljest haft annans egendom tiU förvaltning, får tvist på gmnd avförvaltningen väckas vid rätten i den ort, där förvaltningen förts. Iförstastycket har den nuvarande hänvisningen tiU den rätt där inskriv- Prop.1993/94:251 ning företagits ersatts med en hänvisning tiU den enskUdeshemvist-fomm. Ändringen är delvis en följd av att inskrivningsinstitutetupphör, se avsnitt 13. EnUgten övergångsbestämmelse skaU mål som vid ikraftträdandet av de nyabestämmelsema har väckts vid en domstol som var behörig enUgt äldre reglerfortferande handfeggas där (jfr punkt 5 i övergångsbestämmelserna tiUändringama i ). 20.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1904:26 s.l)om vissa intemationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap svensk lag är sfedgat om förmynderskap för underårig skall äga tiUämpningjämväl i avseende å underårig svensk undersåte, som ej har hemvist inom riket.Varder förmynderskap för såclan underårig anordnat i främmande stet, där hanhar hemvist, må dock rätten, såframt ej särskUda omständigheter påkaUa, attförmynderskap är anordnat här i riket, beslute, att förmynderskap ej skaU varaanordnat enUgt svensk lag. Regeringenäger beträffande förmynderskap för underåriga svenska undersåtar, som havahemvist i främmande sfet, meddefe särskUda bestämmelser angående vården avunderårigs värdehandlingar, så ock förordna svensk diplomatisk eUer konsulärtjänsteman att vara överförmyndare. Regeringen prövar fråga om entiedigande avsådan överförmyndare. ErsättningtiU överförmyndare beträffande förmynderskap som avses i första stycket och somär anordnat enligt svensk hg utgår av stetUga medel enUgt bestämmelser somregeringen meddelar. Detsamma gäUer ersättning tiU förmyndare i den månersättningen ej enUgt 12 kap. 16 eller i7 § skaU utgå av denomyndiges medel. Ändringamai paragrafen är främst föranledcfe av att förmynderskap inte längre skaUskrivas in. Föreskriften om inskrivning vid har därförtegits bort. I tredje stycket har dämtöver hänvisningen ändrats tiU deparagrafer som i den nya lydelsen av reglerar arvcxle ochersättning tiU förmyndare. svensk lag är stedgat om förvaltarskap skaU äga tillämpning jämväl i avseendeå svensk undersåte, som ej har hemvist inom riket. Varder förmynderskapanordnat i firämmande stet för svensk undersåte, som där har hemvist men somhar förvaltare här i riket eUer beträffande vilken ansökan om förordnande avförvaltare har gjorts, må dock rätten, såframt ej särskUcfe omständigheterpåkalfe, att förvaltarskap är anordnat här i riket, beslute, att förvaltarskapej skaU vara anordnat enUgt svensk lag. Regeringenäger beträffande förvaltarskap för svenska undersåtar, som hava hemvist i främmande stet, meddefe särskUcfe bestämmelser 300 angåendevården av värdehandlingar, så ock förordna svensk diploma- tiskeUer konsulär tjänsteman att vara överförmyndare. Regeringen /94:251 prövar fråga om entiedigande av sådan överförmyndare. ErsättningtiU överförmyndare bettäffande förvaltarskap som avses i första stycket utgårav stetiiga medel enUgt bestämmelser som regeringen meddelar. Detsamma gäUerersätttiing tiU förvaltere i den mån ersättningen ej enUgt 12 kap. 16 §föräldrabalken skaU utgå av den enskUdes medel. Ändringamamotsvarar dem som gjorts i 4 kap. 1 §. Se förfettningskommentaren tiU denparagrafen.