prop · GH03251 · 1993-12-31 00:00:00 — I de fåUen Ugger det närmast tiU hands att välja denhandläggningsform som är avsedd att hantera de från processynpunkt mestkrävande problemen. förslag innebär också enförsUctig övergång mot att i större utsträckning använcfe tvistemålsformen. Inom Justitiedepartementetpågår ett arbete med en reformering av ärendelagen. ÄrendelagenskaU utformas med hänsyn tiU att flera betydelsefiiUa domstolssaker hanterasoch kommer att hanteras som domstolsärenden. Här kan som exempel nämnasöverkfegade ut-sökningsärenden som skaU prövas av tingsrätt. En så reformeradärendelag kan mycket väl utgöra en lämpUg ram vid handlägggning av flera av detvister som är länkbara i samband med förordnande och entiedigande av särskUtförordnade vårdnadshavare samt förmyndare. I dette lagstiftningsärende finnsdärför inte anledning att föreslå andra ändringar i handläggningsformen änsådana som framstår som helt nödvändiga. Det kan dock finnas skäl att i ettsenare sammanhang återkomma tiU frågan om handläggningsform. 16.2Talerätt för sambo och anhörigas medverkan Regeringensförslag: En sambo skaU ha samma rättighet som en make att ansöka och höras iolika förmynderskapsrättsUga ärenden. Principen skaU gäUa även för homosexueUasambor. I ett ärende om godmanskap för en sjuk person eUer förvaltarskap skaUmake eUer sambo och bam höras, om det inte är obehövUgt. Andra närsfeende skaUhöras, om det behövs. förslag: Istort sett detsamma som regeringens förslag. När den enskUde har samtyckt tiUatt förvaltare eUer god man förordnas, skaU yttrande inte hämtes in frånnärsfeende. Förmynderskapsutredningensförslag: Överensstämmer med regeringens vad gäUer tale- och yttiranderätt försambo; homosexueU sambo omfettes dock inte av utredningsförslaget. Någonändring vad gäUer kontakter med övriga närsfeende föreslås inte (SOU 1988:40 s.208). Remissinstanserna: VadgäUer talerätten för sambo tiUstyrker remissinstansema förslaget, eUer lämnardet utan invändning. Enklar majoritet av remissinstansema är positiva tiU att beslutande Prop.1993/94:251 instans får begränsa släktkonlaktema på föreslaget sätt. Någraremissinstanser menar att föreslagen lagtext med en skillnad mellan"släktingar" och "anhöriga" inte är klar nog. Umeåtingsrätt och , Ungdomar och \Uxna menar att gäUande lydelse ger utrymme för entiUämpning i enUghet med intentioner och avstyrker därförföreslagen lagändring. Skälenför regeringens förslag: Lagen (1987:813) om homosexueUa sambor iimebär att enhomosexueU sambo jämstäUs med en heterosexu-eU sambo i många rättsUgasammanhang, bl.a. bettäffande delning av gemensam bosfed och gemensamt bohagenhgt sambolagen (1987:232). Det framstår mot denna bakgmnd som naturUgt att enhomosexueU sambo skaU ha samma möjUghet som andra sambor när det gäUer initiativrättoch yttranderätt i ärenden om godmanskap och förvaltarskap som rör sambon. Enhänvismng tiU relevante paragrafer i bör därför tiUföras lagenom homosexueUa sambor. Genom1989 års reform av förmynderskapslagstiftningen infördes bestämmelser bl.a. omatt yttrande från make och närmaste släktingar skaU inhämtes i ett ärende omförordnande av god man för sjuk person eUer av förvaltare (II kap. 16 § ). Yttrande skaU hämtes in om det inte ärobehövUgt. Motiven tiU lagstiftningen innehöU uttalanden om vad som avsågs mednärmaste släktingar och när det skuUe kutma anses obehövUgt att hämte in ettyttrande, se prop. 1987/88:124 S.176. Isin rapport över utvärderingen av reform avförmynder-skapsfegstiftningen (1991:8) redovisar att tiUämpningenav 11 kap. 16 § har medfört åtskUUga problem. Ett förste problemutgörs av om det bör anses obehövUgt att inhämte yttrande från släktingar närdet är den enskUde själv som har ansökt om förvaltare eUer gcxl man eUersamtyckt tiU att sådan förordnas. Vidare råder oklarhet om vilken krets avsläktingar som skaU höras. SlutUgen redovisas som ett problem frågan i vilkenomfettning släktingar måste efterforskas. EnUgtrapporten tiUämpar de fleste tmgsrätter regehi i 11 kap. 16 § så att det ansesobehövUgt att inhämte ytti:ande av släktingar när den enskUde själv har ansöktom eUer samtyckt tiU anordnande av gcximanskap respektive förvaltarskap eUeratt gcxl man respektive förvaltare skaU förordnas eUer endedigas. Andratingsrätter anser att lagstiftningen inte ger utrymme för att avsfe från attmhämte yttrande. De allra fleste tiUfrågade ansåg dock att det mte finns behovav att te kontakt med släktingar när den enskUde har ansökt om eUer samtyckttiU åtgärden. Domstolsverketföreslår att det i 11 kap. 16 § föräldrabaUcen särskUt skaU anges att rätten får avsfe firån att mhämte yttrande när den enskUde själv har gjort ansökan eUer medgivit det ifrågasatta förordnandet. menar att huvudsyftet bakom kommunikationsskyldig heten med släktingar mte synes ha varit att ge kunskap om humvida den enskUde ansökt eUer givit sitt samtycke utan att ha försfett innebörden i sin åtgärd, utan endast att tiUförsäkra att släktmgar får kännedom om 171 Vidare menarverket att några större risker för rättsförluster inteskuUe uppkomma med en begränsning av kommunikationsskyldig- Prop.1993/94:251 heten, eftersom de släktingar som inte hörs i vart feU har rätt attgenom ansökan få fiågan om förordnande av förvaltare eUer god man behandlad pånytt. Verket finner det särskUt angeläget att kontakt med släktingar kanundvikas om den enskUde särskUt har begärt det. Vidareföreslår att kretsen av de anhöriga som skaU höras skaUbegränsas. När släktkontakter tes, skaU de tes med make, sambo och bam. Omnågra sådana anhöriga inte finns, skaU kontakt tes med andra släktingar. Fleraskäl kan anföras för att släktingar skaU ges tiUfaUe att yttra sig i gcximans-och förvaltarärenden. Det är, som påpekades när regeln mfördes, vUctigt attbehovet av god man eUer förvaltare blir ordentUgt klarfegt (prop. 1978/88:1234s. Kommunikationsskyldigheten har aUtså mte endast ett upplysningssyfteutan är ett led i att göra beslutsunderlaget så fiiUödigt som möjUgt. Detfiramstår å andra sidan som olyckUgt om kommunikationsskyldigheten i vissa fåU,vilket har påtalats under beredningsarbetet, kan leda tiU att den enskUdehellre avstår fiån att begära att stäUförettädare utses än utsätter sig för detobehag det kan innebära att släktingar får inbUck i den enskUdes mest privateförhåUanden. mtegritetsuitresse måste dock vägas mot mtresset av attbeslutsunderfeget blir så gott som möjUgt. Ett beslut om förordnande av god manför sjuk person eUer förvaltare är en mycket mgripande åtgärd. Det är mtetUlräckUgt att eventueUt väsentUga uivändningar från nära anhöriga skaU kunnagöras först sedan ett felaktigt beslut har uppfeckts genom att en anhöriguppmärksammas på beslutet i efterhand. Attfrågor om anordnande eUer upphörande av godmanskap eUer förvaltarskap avgörs irimUg tid är ett rättssäkerhetsmtresse i sig. En omfettande skyldighet attmhämte yttranden frän många och kanske avlägset boende släktingar kan medföraoacceptebla dröjsmål. Det talar för att kretsen om möjUgt bör begränsas. Ensammanvägning av de intressen som har redogjorts för ger vid handen attkommunikationsskyldigheten kan begränsas något. De allra närmaste anhöriga,dvs. make eUer sambo och bam, bör aUtid höras, om det mte är obehövUgt. Andranärsfeende bör höras bara om det visar sig att det behövs. Den närmareutformningen av reglema samt frågan om hur kontaktema bör tes behandlas iförfettningskommentaren. 16.3 Annan utredning än läkarintyg Regeringensbedömning: Kraven på de utredningar som fömtsätts för att ett förvaltarskapskaU kunna anordnas skaU inte förändras. förslag: IundanfegsfeU skaU t.ex. en socialutredning kunna läggas tiU gmnd för beslut omförvaltare. Remissinstansema:RemissutfaUet är blandat. Hovrätten för Nedre avstyrker förslaget medmotiveringen att det knappast före- Ugger ett reeUt behov avändringen och att det kan ifrågasätfes om inte förslaget skuUe kunna medföraaUt för stora ingrepp i den personUga uitegriteten. och tingsrätteravstyrker förslaget och påpekar att dagens regler torde räcka tiU för de feUsom verkets förslag tar sUcte på. och FöreningenSveriges överförmyndare tiUstyrker förslaget. Skälen för regeringensbedömning: 111 kap. 17 § föreskrivs att läkarintyg eUer annanlikvärdig utredning om den enskUdes hälsotillstånd skaU inhämtos mnanförvaltare förordnas. Detsamma gäUer även vid förordnande av gcxl man för sjukperson. föreslår i sm rapport att det skaU öppnas en möjUghetatt förordna förvaltare utan att läkarintyg behöver presenteras. Skälet fördetto är att det förekommer personer som behöver hjälp men som helt har dragitsig undan kontakter med omvärlden. förslag gmndar sig på tvåenskUda fåU som rapporterats under utvärderingen av reform avförmynderskapslagstiftningen. Vid bedömningen av vilkenutredning som bör krävas för att förvaltarskap skaU få anordnas måste storhänsyn fes tiU att det är fråga om en mycket ingripande åtgärd. Dagens regleringger utrymme för att i undantogsfåU godto annan utredrung än läkarintyg, vUketockså har påpekats under remissbehandUngen. Om en läkamndersökning mte låtersig göras på gmnd av att den enskUde drar sig undan torde det också vara svårtatt göra en tillräckUgt upplysande utredning av annat slag. Medhänsyn tiU vad som har anförts finns det inte tillräckUga skäl att föravidare den av föreslagna ändringen. 16.4 Ökad sekretess? Regeringensförslag: Oavsett om en part begär det eUer ej skaU sekretess gäUa hos domstol iärenden om anordnande av förvaltarskap eUer gcximanskap för en sjuk person. Domstolsverketsförslag: Överensstämmer med regeringens förslag. RemissinstansematiUstyrker försfeget eUer länmar det utan mvänd-nmg. Skälen för regeringensförslag: EnUgt 9 kap. 14 § sekretesslagen (1980:100) gäUer sekretess hosöverförmyndare eUer överförmyndar-nämnd i ärende enUgt föruppgift om enskUds personUga eUer ekonomiska förhåUanden, oin det inte står klartatt uppgiften kan röjas utan att den enskUde Uder skada eUer men.Skaderekvisitet är omvänt, dvs. det råder en presumtion för sekretess. Även hosdomstol gäUer sekretess i förmynderskapsärenden (9 kap. 15 § sekretesslagen).Domstolssekretessen fömtsätter dock att part begär att sekretess skaU gäUa ochatt det kan anfes att den enskUde eUer någon honom eUer heime närsfeende Uderskada eUer men om uppgiften röjs. Skaderekvisitet är rakt i denna regel, någonpresumtion för sekretess finns aUtså inte. När överförmyndaren ger inhandlingar tiU tingsrätten överförs mtesekretessen hos överförmyndaren tiU domstolen, utan det är regeln Prop.1993/94:251 i 15 § som blir avgörande för sekretessfrågans vidare behandling(se 12 kap. 2 § sekretesslagen). har betydelse eftersom tingsrättemasunderlag i ärenden om förordnande av gcxl man för sjuk person eUer förvaltarenormalt kommer frän överförmyndama. Domstolsverketpekar i sin rapport på att en person vars situation är sådan att god man enUgt11 kap. 4 § föräldrabaUcen eUer förvaltare bör förordnas för honom eUer henneofta inte kan förväntes försfe att sekretess skaU begäras särskUt för att inteuppgiftema i ärendet utan skade-prövning skaU bU fritt tiUgängUga för var ochen. Detmaterial som det främst är fråga om är läkarintyg och Uknande som ingående tarupp den enskUdes mest personUga förhåUanden. Uppgiftema är av sådan art attmtegritetsskäl i och för sig talar för att de skaU vara underkastede sekretess. Dethar också från överförmyndarhåU, Föremngen överförmyndare samtöverförmyndamämndema i SundsvaU och Göteboig gjorts gällande att de enskUdasintegritetsskydd är aUt för svagt. Kritiken har då främst riktets motFörmynderskapsutredningens förslag tiU bestämmelse i 16 kap. 7 § föräldrabaUcenom att den enskUdes make, sambo och närmaste släktingar skaU ha rätt art te delav de handlingar rörande stäUförettädarskapet som finns hos överförmyndaren.Man har menat att det inte säUan förekommer sådana konflUcter meUan släktingaratt det kan skada den enskUde om uppgifter ur läkarintyg eUer Uknande lämnasut. Vidare har nämnts att personer som i och för sig anser sig vara i behov avdet stöd en god man kan ge, kan komma att avsfe från att ansöka om det på gmndav att de handlingar som finns hos överförmyndaren kommer att vara tiUgängUgaför släktingar. Ettav de allra vUctigaste skälen bakom offentUghetsprincipen är att den möjUggören kritisk granskning av myndigheters verksamhet. Från regeringens sida har imånga sammanhang vUcten av att sfe vakt om rätten tiU insyn understmkits.Sekretesslagen innehåUer dock ett antal regler som avser att skydda en enskUdmot att integritetskänsUga uppgifter om honom eUer henne får allmän spridning.Som redovisats ovan råder också en relativt stark sekretess hos överförmyndama.Den gäUer dock i princip inte mot den enskUdes make och närmaste släktingar,som med stöd av 17 kap. 16 § i nu gäUande lydelse kan få tiUgångtiU de handUngar som finns hos överförmyndaren, jfr 9 kap. 14 § sekretesslagen.Denna möjUghet tiU msyn är av stor vUct för de nära berördas möjUgheter tiU enuppföljning av skötseln av den närsfeendes intressen. Värdet av denna öppenhetär så stor att den bör finnas kvar, även om den i vissa fåU kan leda tiU attöverförmyndamas arbete i känsUga ärenden kompUceras. IförhåUande tiU andra än släktingar kan det dock finnas anledning att upprätthåUa en något mer restriktiv linje i frågan om vad som kan lämnas ut, vilket dagens regler också ger uttryck för. En part har också möjUghet att försäkra sig om att en sekretessprövning görs hos domstol. Som har påpekat kan det dock vara svårt för den som själv behöver god man enUgt 11 kap. 4 § eUer förvaltare 174 att uise betydelsen av atten begäran om sekretess framstäUs. tegbör därför göras i 9 kap. 15 § sekretesslagen så att sekretessen Prop.1993/94:251 gäUer oavsett om en part begär det eUer inte. Utöverde frågor som behandlats i avsnitt 16.2-4 har i sin rapportpresenterat ett anlal förslag tiU ändringar med anknytning tiUförmynderskapsområdet. Försfegen rör bl.a. utformningen av gcximansförordnanden,anteckning av förvaltarförordnanden i mskrivningsregis-ter och anteckning avförvaltarförordnanden i folkbokföringen. De förslag som bör genomföras rörfrågor som bör regleras i förordning. Det är därför en uppgift för regeringenatt senare te upp dessa frågor. Irapporten har dämtöver diskuterats bl.a. frågan om behovet av delgivning närrätten tar kontakt med släktingar enUgt 11 kap. 16 § . Frågan omformeUt delgivningsförfårande skaU användas eUer inte har inte tidigarereglerats i . Så bör inte heUer ske . Det är värt attnotera att de remissinstanser som har yttrat sig har stäUt sig positiva tiU desynpunkter som för ftam i rapporten. Det saknas dock anledningatt närmare behandfe frågan i dette lagstiftningsärende. förslag eUer förslag ibetänkandet Föräldrar som förmyndare (SOU 1988:40) innehåUer några ändringar avde bestämmelser som reglerar förmynderskapsfrågor med mtemationeU anknytning.Inom pågår emeUertid ett arbete som syftartiU en reformering av den intemationeUa fämUjerätten. Arbetet utgår från bl.a.förslag i betänkandena IntemationeUa femUjerättsfrågor (SOU 1987:18), IntemationeUaförmynderskapsfrågor (SOU 1987:73) och Adoptionsfrågor (SOU 1989:100). Eftersomdet arbetet innefettar även förmynderskapsfrågor kommer endast att förasfram förslag tiU sådana ändringar i den på intemationeUa förmynderskapsfrågorinriktede lagstiftningen som med hänsyn tiU ändringama i den nationeUalagstiftningen framstår som helt nödvändiga. DetförhåUandet att mskrivningsmstitutet föreslås upphävt (se avsnitt 13) gör detnödvändigt meci vissa justeringar i de intemationeUt-rättsUga regleraa. RättenskaU dock även fortsättningsvis vara den instans som tar ställning tiU om enutflytted underårigs förmynderskap skaU vara anordnat i . Denkoncentration av de intemationeUa frågoma på förmynderskapsrättens område tiUStockhohns tingsrätt och överförmyndaren i som präglar dagensreglering berörs mte. Attdet i princip mte sker några ändringar i den intemationeUa regle ringen nu utan att den kommande större reformen i släUet avvaktas medför bl.a. att rättens roU vid förordnande av gcxi man för tiUsyn av '' oskiftatdödsbo efter medborgare i de andra nordiska ländema mte Prop. 1993/94:251föreslås ändrad (se lagen [1935:46] om tiUsyn i vissa feU å oskiftat dödsboefter medborgare i , , eUer ). Närdet gäUer effektema av att tiUsynen flyttes från tingsrättema tiUlänsstyrelsema anser att det merarbete som skuUeuppkomma för länsstyrelsema skuUe komma att Ugga långt under vad som motsvararen hel årsarbetskraft för varje länsstyrelse. Uttedningen förmodar också atttiUsynsverksamheten kan rationaUse-ras genom att antalettiUsynsmyndigheter blir mindre. Resursfråganför länsstyrelsema har tiUdragit sig visst intresse under remissbehandlingen avFörmynderskapsutrednmgens betänkande. i anser attutredningen behandfet resursfrågan aUtför lättvindigt och även motsägelsefiiUt.Den tiUsynsverksamhet som skuUe äga mm i Stockhohns län har av länsstyrelsenberäknats kräva minst fem årsarbetskrafter i stäUet för mindre än enårsarbetskraft som utredningen antagit. Även Länsstyrelsemas organisationsnämndkritiserar i sitt yttrande ställningstegande i resursfråganoch påpekar att ytterUgare resurser måste stäUas tiU länsstyrelsemasförfogande, om förslaget skaU genomföras. VadLänsstyrelsen i har anfört om behov av minst femårsarbetskrafter torde vara överdrivet om man, som det finns skäl att utgåfrån, skaU håUa oförändrad nivå på tUlsynen. redovisarnämUgen att de tio tingsrättema i lägger nedsammanlagt drygt 150 dagars arbete på sina inspektioner, därav fördomare, för tingsnotarier och för kansUpersonal. EntiUsyn genom länsstyrelsema borde med hänsyn tiU möjUghetema att rationaUserakunna anordnas så att den blir biUigare än den tiUsyn som tingsrättema nuutövar. Vidare kommer reformen avseende tiUsyn av festighetsmäklare attinnebära att vissa resurser kan frigöras inom länsstyrelsema. Regeringensbedömning är att den föreslagna förändringen för länsstyrelsema kan göras inomramen för tiUdelade resurser. Vadsedan gäUer förslaget att begränsa överförmyndamas skyldighet att konttoUera den stora mängden föräldraförvaltiiingar mnebär det naturUgtvis en lätmad i överförmyndamas arbetsbörda. Hur stor den blir är dock svårt att uppskatta. Mot dette skaU dock stäUas att ett antal ärenden flyttes över från tingsrätten tiU överförmyndama. medverkar emeUertid överförmyndama aktivt i i stort sett samtUga av dessa ärenden. Genom avskaffandet av inskrivningen vid tingsrättema kommer överförmyndama att få över skyldigheten att utfärda förvaltar frihetsbevis. Resursbehovet för dette torde dock inte bU särdeles stort, eftersom kravet på sådant bevis har tegits bort vid registrering i han delsregistret. Sammantaget torde de nu berörda förändringama för j-y överförmyndama innebära att den befintUga överförmyndarorganisatio- nen i de fleste fåUen kanklara uppgiftema mom ramen för nuvarande resurser. Vad sedan gäUertingsrättema mnebär de nu föresfegna förändringama att dessa domstolar avfestesvissa uppgifter. har beräknat att ett genomförande av denutredmngens försfeg rörande förmynderskapsärendena skuUe leda tiU en besparingmotsvarande drygt en halv domartjänst, nästan två och en halv notarietjänst ochfem bittädes-tjänster. De försfeg som förordas torde i aUt väsenUgt geungeför samma utfåU i dette avseende. Totalt sett tordeförändringama i vart feU mte behöva innebära några ökade kosmader sammantegetför steten och kommunema. Regeringensförslag: De nya reglema skaU ttäda i kraft den 1 juU 1995. Skälenför regeringens förslag: De förslag som läggs fram innebär tämUgen storaförändringar, firamför aUt när det gäUer överförmyndamas verksainhet.Överförmyndama avlasfes en hel del ärenden men får i stäUet ett antal nya eUerförändrade uppgifter. Dessa är tiU vissa delar av kvaUficerad natur. Det ärdärför nödvändigt med en ganska lång övergångstid före reformens genomförande,så att bl.a. oUka mformations- och uÖ)Udningsinsatser kan genomföras. Ettmfor-mationsbehov finns också för förmyndare och andra stäUföreträdare, tingsrättema och länsstyrelsema. De senare myndighetema måste också ha tidatt uferbefe nya arbetsmtmer. Mot denna bakgmnd firamstår det som lämpUgt attde nya reglema ttäder i kraft den 1 juU 1995. Det är dock angeläget attde nya reglema så långt som möjUgt börjar tUlämpas i och med att de har trätt ikraft. Principen bör aUtså vara att reglema gäUer ftiUt ut från och med den dagde träder i kraft. Det innebär bl.a. att den stora majoriteten föräldrarfr.o.m. den dagen i princip bör få förvalte sma bams egendom enUgt de nyabestämmelserna. Efter Ucraftträdandet bör vidare såväl föräldrar som andrastäUförettädare normalt ha rätt att själva ha hand om värdepapper som tUlhörden enskUde. Detfinns emeUertid skäl att föra in vissa övergångsbestämmelser som medför att denu angivna principema mte aUtid kommer att tiiUämpas ftiUt ut. Man kan intebortse från att de hittiUs gäUande reglema om förvaltiiing av omyndigasegendom, som ju mnebär en långtgående överförmyndarkonttoU även bettäffande småföräldraförvaltningar, kan ha utgjort en fömtsättning för att en gåva överhuvud teget kom tUl stånd. I det föregående har också föresfegits att den somger bort nägot tUl en omyndig skaU kunna stäUa upp villkor om särskUdöverförmyn- 12 1993/94. darkonttoU av gåvan, omhan eUer hon är osäker på om föräldrama Prop. 1993/94:251 kommer att sköteförvaltningen på ett tiUfredsstäUande sätt. I linje härmed bör, när det ärfråga om gåvor som har tiUfelUt ett bam före Ucraftträdandet och som förvaltesav föräldrama, givaren kunna åstedkomma en motsvarande överförmyndarkonttoUgenom att göra en anmälan till överförmyndaren. För att inte något gfepp skaUuppsfe skaU givaren göra sin anmälan före den dag de nya reglema träder ikraft. TiUskUlnad från förslag innehåUer det som läggs frammte någon möjUghet för den omyndige att göra anmälan om att en tidigare erhåUengåva skaU sfe under särskUd överförmyndarkonttoU. Villkoret kan enUgt de nyareglema stäUas av givaren och om den underårige känner oro kan han eUer honfäsfe givarens uppmärksamhet på dette och givaren i sm tur göra en anmälan tiUöverförmyndaren. Om förhåUandena allmänt är sådana att överförmyndaren böringripa, kan den underårige naturUgtvis aUtid vända sig tiU överförmyndaren. Idet föregående har föreslagits att överförmyndaren, oavsett om förvaltningutövas av föräldrar eUer av förordnade förmyndare, gcxle män eUer förvaltare,skaU kunna ingripa i det enskUda fåUet och meddefe beslut om spärr avbankmedel och om förvaring och förvaltning av värdehandlingar m.m. För att detinte skaU uppsfe någon lucka i skyddet för den enskUde i samband med att denya reglema träder i kraft, bör överförmyndaren ha möjUghet att fette sådanabeslut redan före ikraftttädandedagen, med verkan . Pådet sättet kan överförmyndaren exempelvis förhindra att värdehandlingar, somenUgt nu gäUande regler har varit deponerade i bank, lämnas ut tiUStäUförettädaren i samband med Ucraftttädandet, om det finns skäl att misstänkaatt värdehandlingama kommer att hanteras på ett olämpUgt sätt. Utövervad som har anförts krävs ytterUgare några övergångsbestämmelser. Dessabehandlas i förfettningskommentaren. 20 Författningskommentar Prop. FB 1-2 kap. 20.1 Förslaget till lag om ändring i Bekräftelseav federskap sker skriftUgen och skaU bevitmas av två personer. Bekräftelsenskall skriftUgen godkännas av sociahiämnden o(:h av modem eUer en särskUtförordnad vårdnadshavare för bamet. År bamet myndigt eller står det enUgt 6kap. 2 § inte under någons vårdnad, skaU bekräftelsen i stäUet godkännas avbamet självt. får lämna sitt gcxlkännande endast om det kanantas att mannen är feder tUl bamet. Bekräftelsekan ske även före bamets födelse. Visassenare att den som har lämnat bekräftelse inte är feder tiU bamet, skaU rättenförklara att bekräftelsen saknar verkan mot honom (Jfr1 kap. 4 § i förslag.) Iförsta stycket har ordet "förmyndare" i andra meningen ersatts med"vårdnadshavare", se avsnitt 5. Vidare har tredje meningen ändrats såatt bamet självt måste godkänna en bekräftelse av federskap i de feU bamet intehar någon vårdnadshavare.