prop · GG03185 · 1993-03-11 00:00:00 — 11 § Reklam och annan försäljningsfrämjande verksamhet som avser annat än tobaksvaror får inte utformas så att den är påtagligt ägnad att främja avsättningen av tobaksvaror. 12 § En handling som strider mot 10 eller 11 § skall vid tillämpning av mark- nadsföringslagen (1975:1418) anses vara otillbörlig mot konsumenter. 13 § Tobaksvaror får inte säljas till den som är . 14 § Tobaksvaror får inte säljas i automat eller genom andra former av självbetjäning. 15 §Regeringen får föreskriva att tobaksvaror får säljas endast i för- packningar som innehåller en viss mängd av varan. Regeringen får vidare föreskriva att förpackningar med tobaksvaror skall vara försedda med skattemärke. 16 § Vid detaljhandel med tobaksvaror får tillfälliga prisnedsättningar och mängdrabatter inte förekomma. 17 § Förpackningar till tobaksvaror som är avsedda att saluhållas till konsu- menter inom landet skall i den utsträckning som bestämmer förses med texter som lämnar upplysning om hälsorisker som är förbundna med bruk av tobak (varningstexter). bestämmer hur varningstexterna skall vara avfattade och hur de skall utformas och anbringas på förpackningen. 18 § får föreskriva att förpackningar till tobaksvaror som är avsedda att saluhållas till konsumenter inom landet skall förses med deklaration som lämnar uppgift om skadliga ämnen eller beståndsdelar som tobaksvaran innehåller eller ger upphov till (innehållsdeklaration). bestämmer hur deklarationer skall vara avfattade och hur de skall utformas och anbringas på förpackningen. 19 § Tillverkare och importörer har ansvaret för att förpackningar till tobaksvaror förses med föreskrivna varningstexter och innehållsdeklara- tioner. 20 § En tobaksvara får inte saluhållas till konsumenter, om den saknar före- skriven varningstext eller innehållsdeklaration eller om texten eller deklarationen är oriktig. 21 § Det åligger tillverkare och importörer av tobaksvaror att, i den utsträckning som föreskriver, genom egna undersökningar eller på annat sätt utreda de kemiska och toxikologiska egenskaperna hos tobaksvaror som tillverkas i eller införs till . I den utsträckning som föreskriver skall tillverkare och importörer till styrelsen redovisa undersökningsresultat och andra uppgifter som kan behövas för att bedöma varornas hälsorisker. 22 § Regeringen får, om särskilda hälsoskäl föreligger, meddela förbud mot att vissa slag av tobaksvaror tillverkas i eller införs till . 23 §Regeringen får föreskriva gränsvärden för skadliga ämnen eller beståndsdelar som en tobaksvara innehåller eller ger upphov till. En vara som inte uppfyller föreskrifterna får inte tillverkas i eller införas till . 24 § Den centrala tillsynen över att denna lag efterlevs utövas av arbetarskyddsstyrelsen när det gäller 5 §, när det gäller 10-12 §§, när det gäller lagen i övrigt. Den lokala tillsynen utövas av miljö- och hälsoskyddsnämnden när det gäller 1-4 §§, yrkesinspektionen när det gäller 5 §, socialnämnden när det gäller 13-16 §§. 25 § En tillsynsmyndighet får meddela föreläggande eller förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud kan tillsynsmyndigheten sätta ut vite. I fråga om tillsyn beträffande 10-12 §§ gäller bestämmelserna i marknads- föringslagen (1975:1418). 26 § En tillsynsmyndighet får besluta att en tobaksvara som saluhålls eller uppenbart är avsedd att saluhållas i strid mot 15, 17, 18 eller 22 § skall tas om hand. Det åligger polismyndigheten att vid behov lämna handräckning när en vara skall omhändertas. Har en vara tagits om hand, får ägaren under tillsynsmyndighetens kontroll vidta rättelser som behövs för att den skall få saluhållas. får återlämnas, om det görs sannolikt att den inte kommer att saluhållas i strid mot lagen. I annat fall får varan förstöras genom tillsynsmyndighetens försorg. 27 § En tillsynsmyndighet har rätt att på anfordran få upplysningar, handlingar, varuprover och liknande som behövs för tillsynen enligt denna lag. 28 § För fullgörande av sina åligganden enligt denna lag har en tillsynsmyndighet rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som berörs av lagen och får där göra undersökningar och ta prover. För uttaget prov betalas inte ersättning. Polismyndigheter skall lämna det biträde som behövs för tillsynen. Om skyldighet att ersätta en tillsynsmyndighets kostnader för provtag- ning och undersökning av prov föreskriver regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 29 § Den som har deltagit i tillsyn enligt denna lag eller på annat sätt har tagit befattning med ett ärende som avses i lagen får inte obehörigen yppa eller nyttja vad han därvid har erfarit om yrkeshemlighet eller affärsförhållande. 30 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 13, 14, 16 eller 20 § eller mot föreskrift som har meddelats med stöd av 15, 22 eller 23 § döms till böter. I ringa fall döms inte till ansvar. Till ansvar döms inte heller, om ansvar för gärningen kan ådömas enligt eller enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Den som har överträtt vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 31 § En tobaksvara som har varit föremål för brott mot 20 § eller värdet därav får förklaras förverkad, om inte särskilda skäl talar mot det. 32 § Allmänt åtal för brott som avses i 30 § får väckas endast efter anmälan av en tillsynsmyndighet. 33 § Miljö- och hälsoskyddsnämndens samt socialnämndens beslut enligt denna lag överklagas till . beslut överklagas till arbetarskyddsstyrelsen. beslut enligt denna lag överklagas till kammarrätten. Arbetarskyddsstyrelsens beslut får inte överklagas. beslut enligt denna lag överklagas till regeringen. Denna lag träder i kraft den ........., då lagen (1975:1154) om varningstext och innehållsdeklaration på tobaksvaror samt lagen (1978:764) med vissa bestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror upphör att gälla. Beslut om varningstext eller innehållsdeklaration som gäller vid ikraftträdandet av den nya lagen skall fortsätta att gälla till dess annat har föreskrivits med stöd av lagen 69 betänkande "Tobakslag" (SOU 1990:29) sändes på remiss (S90/1633/S). Remisstiden gick ut . Följande 16 instanser anmodades avge yttrande; , Kammarrätten i , , , , Riks- skatteverket, (), , Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), , Arbetarskyddsstyrelsen (ASS), , , /KO, Närings- frihetsombudsmannen (NO) samt . Samtliga har avgivit yttrande. Följande 81 instanser bereddes tillfälle att avge yttrande; , , samtliga landsting (23 st), , , , , , , , , , , och kommuner, (), (), centralorganisationen /SR, , , , , Cancer- fonden, lung- sjuka (RHL), mot hjärt- och lungsjukdomar, (). , tobakens skadeverkningar (NTS), VISIR, Förbundet , föreningen , (), , , , och , och Skola, Statshälsan, (), , , samt Marknadsdom- stolen. Yttrande har inkommit från samtliga instanser utom , och Falu kommuner, , statshälsan samt . Utöver remissinstansernas yttranden har 25 yttranden inkommit från andra instanser; restaurang Kavalleristen i , rederiet , restaurang Galaxy, (), av , (), rikspolissty- relsen, , Expertgruppen för riskbedömning av inom- husluftens hälsorisker (), , , astma-allergiföre- ning, , Lokala i , , , , m.fl., Krogen samt några privatpersoner. Förslaget om att införa regler för att minska användandet av tobaksvaror och att samla dessa regler i en särskild lag har i stort rönt ett positivt mottagande. Företrädare för stat, landsting och kommuner samt patientorganisationer etc. är i huvudsak positiva medan företrädare för tobaksbranschen, handeln och restaurangnäringen i huvudsak är negativa. Framför allt har förslagen om rökfria miljöer välkomnats av majoriteten. Vissa instanser förordar emellertid att regler om rökfria lokaler tillskapas på frivillig grund. Å andra sidan anser flera instanser att förslagen borde vara mera långtgående. Företrädare för restaurang- och hotellnäringen tar avstånd från förslagen. Även frågan om reklam har kommenterats av ett stort antal remissinstanser. Av dem som yttrat sig har ca 2/3 gjort det utifrån en positiv utgångspunkt. Företrädare för tobaksbranschen, handeln och restaurangnäringen är emellertid mycket kritiska till de framlagda förslagen. Reklamfrågan är den enskilda fråga som nämnda företrädare riktar mest kritik mot. Många remissinstanser framför att en aktiv prispolitik är en av de viktigaste frågorna för att åstadkomma en minskad tobakskonsumtion. Frågan om en särskild hälsovårdsavgift som framläggs i ett särskilt yttrande till utredningen tas upp av många som ett bra förslag. Flertalet anser även att informationen om tobakens skadeverkningar behöver förstärkas. En fråga som mött ett mycket blandat mottagande är förslaget om införande av åldersgräns. Flera instanser som i övrigt är positiva till de framlagda förslagen är tveksamma eller negativa till införande av en åldersgräns. Företrädare för handeln tar helt avstånd från detta förslag. Övriga frågor har var och en tagits upp av ett mindre antal instanser. Flertalet remissinstanser lämnar allmänna kommentarer om utredningens arbete, förslagens allmänna inriktning och behovet av en särskild tobakslagstift- ning. Ett allmänt stöd för utredningens förslag i stort uttalas av Socialstyrel- sen, , , Universitets- och högskoleämbetet (och ), , , , , landstingen i , , , , , , , , , Älvs- borgs, , , , och samt , , , , , och kommuner. Förslagen tillstyrks också i allt väsentligt av TCO, (), , Folkhälsogruppen, RHL, Hjärt-Lungfonden, HCK, NTS, En Rökfri Generation, och Skola, , , och Cancerfonden. Flera av dessa, bl.a. , , , och och Skola framhåller behovet av flera olika, samverkande åtgärder för att tränga tillbaka tobaksbruket. Flera instanser uttrycker sig positivt om utredningens presentation av ämnet och förslagen. Så framhåller exempelvis Svenska Läkaresäll- skapet att utredningen gjort ett utomordentligt förtjänstfullt arbete, att det underlag som redovisas är av hög kvalitet samt att föreliggande veten- skapliga underlag som tillgänglig internationell jämförelse presenteras adekvat. Flera av de remissinstanser som i stort stöder förslagen efterlyser dock vissa kompletteringar. Bl.a. framhåller , Folkhälsogruppen, NTS, En Rökfri Generation och Cancer- fonden att det bör fastställas klara officiella mål för arbetet för minskat tobaksbruk. Ett antal remissinstanser tillstyrker utredningens förslag i stort men framför kritik mot att förslagen inte är tillräckligt långtgående eller anser att förslagen behöver skärpas avsevärt. Hit hör , läns landsting, , , VISIR och . anför att lagförslaget vid ett första intryck framstår som lamt. kom- mun anför att förslaget sammantaget är ett steg i rätt riktning, men ett alltför kort steg. gi välkomnar utredningens förslag men uttrycker sin förvåning över att "hela utredningen är genomförd i perspektivet utifrån den rökande minoriteten av befolkningen". Några remissinstanser deklarerar kortfattat att man i stort inte har några synpunkter på eller invändningar mot förslagen. Hit hör , och . Andra remissinstanser, såsom och NO uttalar förståelse för förslagen med vissa angivna förbehåll. Helt avvisande till alla eller flertalet förslag är , , , , och . Man anför att förslagen inte behövs med hänsyn till rökvaneutvecklingen i eller att de saknar vetenskaplig grund t.ex. vad gäller effekterna av passiv rökning och tobaksreklam. Lagfästa restriktioner sägs snarare skapa problem än lösa dem och riskera att motverka de syften som man från samhällets sida vill uppnå. Man framhåller risken för att förslagen skall skapa eller förstärka motsättningar mellan rökare och icke-rökare samt att vissa delar av dem är så diskriminerande mot rökarna att dessa närmast skulle känna sig förföljda. anför även att en detaljerad och stelbent lagstiftning skapar låsningar och omöjliggör en naturlig anpassning till lokala förhållanden och förändringar i tiden. anför att de föreslagna reglerna skulle innebära en väsentlig och, mot den angivna bakgrunden, omotiverad inskränkning i enskildas rätt och möjligheter att själva besluta angående sina angelägenheter. framhåller vidare att förslaget är behäftat med mycket allvarliga brister i juridiskt avseende, bl.a. gällande förhållandet till den grundlagsreglerade yttrande- och tryck- friheten, rättssäkerhetsaspekter m.m. Bolaget ifrågasätter allvarligt om ämnet för och syftet med lagförslaget motiverar det slags stränga regler förslaget innehåller. En motsvarande negativ bedömning görs av () samt () i fråga om de delar av förslaget som direkt berör dem. SHR anser att de föreslagna reglerna är ett ingrepp i den privata sfären och kommer att stärka bilden av som genomreglerat och tråkigt. SSLF markerar en mycket kritisk hållning till utredningens sätt att behandla de frågor som rör handeln. Restaurang Kavalleristen protesterar mot att myndigheterna med detaljregleringar försvårar restau- rangverksamhet, t.ex. anses tobaksutredningens förslag om begränsning av rökning vara krångliga och mycket omfattande. Några remissinstanser uttalar sin förståelse för utredningens syften men ifrågasätter om dessa bäst uppnås genom lagstiftning. Kammarrätten i intar principiellt den ståndpunkten att lagstiftning bör reserveras för frågor där lagstiftaren är beredd att sanktio- nera eventuella brott mot bestämmelserna. Om överträdelser svårligen kan beivras och sanktionsbestämmelser saknas framstår lagstiftningen som överflödig. En liknan- de ståndpunkt intar Universitets- och högskoleämbetet (och juridiska fakulteten vid ). Även anför att man inte övertygats om att lagstiftning är ett ändamålsenligt sätt att begränsa tobaksbruket. LO är i vissa delar kritisk mot utredningens förslag till tobakslag. inom LO anför att man tror mer på den framgångsrika linjen med upplysning och propaganda mot rökningen. , och samt är dock positiva till förslaget om en tobakslag. Knappt 30 remissinstanser yttrar sig särskilt om behovet av en särskild tobak- slag och lagförslaget i stort. Förslaget om att införa en särskild tobakslag enligt utredningens förslag tillstyrks av , Social- styrelsen, , Insti- tutet för miljömedicin, Arbetarskyddsstyrelsen, Arbetsmiljöinsti- tutet, , , landstingen i , och , , , , och , Folk- hälsogruppen, samt av . Man anför bl.a. att en särskild tobakslag underlättar en samlad överblick av lagstiftningen inom området. Det framhålls som viktigt att en tobakslag introduceras för att tydliggöra de allvarliga folkhälsohot som tobaksbruket innebär. Flera remissinstanser är positiva till att en tobakslag införs men framför kritik mot att förslaget inte är tillräckligt långtgående. Folkhälso- gruppen anser t.ex. att förslaget till ny tobakslag är modest men utgör en marke- ring av statsmakternas syn på tobaksproblemet. Förslaget är på intet sätt radikalt eller nytänkande, sägs det, utan innebär en anpassning till lag- stiftningen i flera andra nordiska länder och inom EG. Två remissinstanser, och , anser att lagsförslaget måste skärpas på en rad angivna punkter. Även andra instanser föreslår smärre förändringar, t.ex. som anser att snus, tuggtobak o.dyl. inte längre skall omfattas av livsmedelslagen om en tobakslag införs, eller i som efterlyser en särskild paragraf som uttrycker syftet med lagen. Andra remissinstanser framför dock invändningar mot förslaget om en särskild tobakslag. Universitets- och högskoleämbetet (universitets juridiska fakultet) finner att formen för lagstifting med en samlad tobakslag är föga välvald. Bl.a. skulle detta göra att det blir svårare för dem som berörs av de skilda bestämmelserna att finna dem då de inte återfinns inom de lagkomplex som dessa personer normalt har att beakta. Det vore enligt fakultetsnämndens mening rationellare att bygga vidare på nuvarande lagstiftningssystematik. Stark kritik mot förslaget om en samlad tobakslag framförs vidare av , Grossistförbun- det , RJ och . Man anför att förslaget har brister och en ensidighet som gör att det inte kan läggas till grund för lagstift- ning. Förslaget sägs också vara svåröverskådligt och så diffust att det ofrånkomligen måste uppstå besvärande tolkningsproblem. Även KIGA finner behovet av en särskild tobakslag tvek- samt. Några av dem som kritiserar lagförslaget ifrågasätter om det på vissa punkter är förenligt med grundlagen och om skydd för mänskliga rättigheter. Ett stort antal remissinstanser, bl.a. , och praktiskt taget samtliga landsting och tillfrågade kommuner, instämmer i bedömningen att det är viktigt att inrätta rökfria miljöer. anför t.ex. att kunskapen om risker av passiv rökning är tillräcklig för att motivera att legala skyddsåtgärder vidtas. anser rökfria miljöer vara särskilt positivt med tanke på dem som får besvär av tobaksrök, ibland t.o.m. svåra akuta sjukdomstillstånd. anser att utredningen på ett förtjänstfullt sätt behandlar åtgärder syftande till att skapa rökfria miljöer. Möjligen, sägs det, sker i underlaget en alltför stor fokusering på cancer då andra hälsorisker torde vara betydligt viktigare ur folkhälsosynpunkt, bl.a. luftvägseffekter och allergirisker hos barn. Institutet framhåller att passiv rökning är en viktig orsaksfaktor till obstruktiv bronkit, som är den van- ligaste orsaken till sjukhusvård av barn . Även t.ex. anser att det med hänsyn till de hälsorisker som har satts i samband med passiv rökning, bl.a. allergiska besvär och lungcancer, är viktigt att utredningens förslag om rökfria miljöer genomförs. Några remissinstanser såsom , och ifrågasätter den vetenskapliga grundvalen för en lagstiftning om rökfria miljöer. finner utredningens redovisning av det vetenskapliga underlaget vara bristfällig. Längst i detta avseende går som drar slutsatsen att det inte finns någon vetenskaplig grund för lagstiftning. De kritiska remissinstanserna anser, liksom även t.ex. Statens arbetsmiljö- nämnd och Föreningen , att rökfria miljöer enbart skall tillskapas på frivillig väg. Universitets- och högskoleämbetet (, juridiska fakulteten) avråder från den av utred- ningen föreslagna lagstiftningstekniken, dvs. att i lagform ge omfattande och delvis detaljerade regler med exakta sifferuppgifter och liknande. I stället förordas att man i lagform endast ger allmänt hållna regler som kan fyllas ut med mer detaljerade föreskrifter på lägre statsrättslig nivå. Det är å andra sidan långt fler instanser som anser att lagförslaget bör förtydligas med ytterligare detaljer. Exempelvis anför och Kammar- rätten i att det behövs tilläggsregler för att precisera det inbördes förhållandet mellan olika regler och för att vissa kvalitetskrav o.d. som anges i specialmotiveringen skall ha stöd i lagtexten. RJ , som i princip motsätter sig att lagregler införs, påpekar att det i den föreslagna lagtexten inte finns täckning för undantag med innebörden att rökrum kan inrättas i skolor, på sjukhus m.m. Andra utrymmen för vilka reglerna borde preciseras anser RJ vara fritidslokaler i fängelser, vissa ar- betslokaler etc. Flera remissinstanser förordar skärpta regler. Universitets- och högskoleämbetet () finner det exempelvis olyckligt att lagförslaget erbjuder möj- lighet till rökning i speciellt upplåtna lokaler inom skolan och sjukvården. Flera landsting delar denna uppfattning och förordar en helt rökfri miljö inom barnomsorgen och sjukvården. De föreslagna reglerna ifrågasätts i synnerhet för vissa lokaler där man enligt många remissinstanser borde kunna gå längre. Många landsting betonar att rätten till rökfri miljö även måste komma handikappade utvecklingsstörda och senildementa till del i gruppboenden o.d., utanför det egentliga enskilda boendet. Förhållandevis många instanser, bl.a. , , NTS och VISIR, anser att lagreglerna bör utvidgas till att omfatta även barnomsorg i enskilda hem och liknande. Utredningens förslag att rökning skall kunna tillåtas i enskilda arbetsrum kritiseras av bl.a. landstingen i , och Väster- bottens län. Även LO vänder sig mot att lagförslaget undantar delar av arbets- platsen från rökförbud, t.ex. att en anställd med tillgång till enskilt arbetsrum under vissa förutsättningar kan tillåtas röka där och TCO anför att målet en rökfri miljö måste gå via rökförbud i alla arbetslokaler kombinerat med rökrum med separat ventilation eller med rökning utanför arbetslokalerna. Några remissinstanser, däribland , och , ifrågasätter om det alls bör lagstiftas om rökförhållanden på arbetsplatser. Dessa instanser menar att befintlig lagstifting ger tillräckligt underlag för arbetsgivare att agera. Enigt LOs uppfattning kan man komma längre vad gäller att komma överens om var och hur rökningen skall begränsas på arbetsplatsen. TCO däremot anför att avsaknaden av enhetliga lagregler har medfört att utvecklingen mot rökfria miljöer har blivit ojämn. Ett fåtal remissinstanser, t.ex. inom LO samt Föreningen , anser att lagförslaget bör kompletteras med en skyldighet för arbetsgivare att inrätta rökrum i nödvändig omfattning. Flertalet av de remissinstanser som kommenterar denna fråga anser dock att någon skyl- dighet att inrätta rökrum inte bör åläggas, främst med hänsyn till kostnaderna för sådana. 5.2 Skolor och skolgårdar Ett fåtal remissinstanser kommenterar särskilt förslaget att förbjuda rökning på skolgårdar och platser utomhus som är avsedda för barnomsorg. , och är positiva till förslaget, medan och och Skola intar en avvisande hållning, bl.a. mot bakgrund av att många skolor används för vuxenunder- visning . erinrar också, utan att närmare ta ställning, om att regelns formulering innebär att rökning förbjuds även än då verksamhet pågår, exempelvis vid passage av en skolgård . Det är likaså ett fåtal remissinstanser som kommenterar förslaget beträffande rökning i allmänna färdmedel. ifrågasätter om inte bestämmelsen uttryckligen bör begränsas till färdmedel i inrikes trafik. påtalar problem vid flygets utrikesterminaler. , TCO, och föreslår dock vissa skärpningar av den föreslagna regeln. TCO anser att regeln även bör gälla fartyg och nämner särskilt turistbåtar, t.ex. färjor till , som färdmedel där det behövs skärpta regler. 5.4 Restauranger och hotell De föreslagna reglerna beträffande restauranger och hotell kommenteras av flera remissinstanser. Beträffande restauranger anser bl.a. , och att andelen rökfria platser bör ökas. En rad remissinstanser anser vidare att reglerna bör gälla även restauranger med färre än 50 platser. Detta förordas bl.a. av landstingen i , och , , LO och Hotell- och , och Cancerfonden. Även beträffande hotellrum anför några remissinstanser, , , , och , att en större andel av rummen bör avsättas för icke-rökare. anser dock, liksom de restauratörer som ingivit yttranden, att någon lagstiftning inte alls bör genomföras i fråga om restauranger och hotell. Eventuella problem bör kunna lösas på frivillig väg genom att näringsidkarna tillgodoser de önskemål som framförs av gästerna. En lagreglering kommer, framhålls det, att leda till stora praktiska problem med bl.a. en uppdelning av sällskap. Även och de tobaksbolag som yttrat sig avstyrker lag- stiftning med hänvisning till gränsdrag- ningsproblem och praktiska komplikationer. Näringsfrihetsom- budsmannen anser att den föreslagna lagstiftningen kan komma att leda till försämrat kapacitetsutnyttjande, höjda kostnader och en snedvridning av kon- kurrensen. Utredningens förslag om ett totalt förbud mot tobaksreklam tillstyrks av en rad remissinstanser. , , Statens livs- medelsverk, , landstingen i , , , , , , och , , , Västman- lands, , och , , , Folkhälso- gruppen, , , , , , och Cancerfonden är instanser som uttryckligen uttalar ett starkt stöd för utredningens förslag om ett förbud mot all tobaksreklam, inklusive sponsring. Exempelvis anför att ett förbud mot direkt och förtäckt reklam för tobak inklusive utdelning av gratisprov samt mot sponsring är en nödvändighet för att skapa en trovärdig hälsopolitik.