prop · GH03195 · 1993-12-31 00:00:00 — 7 § Om bärgning har utförts av ett svenskt statsfartyg somanvänds uteslutande för statsändamål och inte för affärsdrift, kan staten utan ansvarighet mot de ombordvarande avstå från bärgarlön. 8 § Ett anspråk på särskild ersättning enligt 6 § förstastycket 3 skall anmälas hos redaren eller befälhavaren efter det att bärgningsföretaget har slutförts. 9 § Innan bärgarlönen har betalats eller säkerhet harställts för den, fär ett bärgat fartyg inte utan bärgamas samtycke lämna det ställe dit det har förts efter bärgningen eller bärgat gods tas i besittning av ägaren. 17 kap. Om haveri 1 § Om innebörden av gemensamt haveri och fördelningen påfartyg, frakt och last gäller York-Antwerpenreglema 1974 i den mån något annat inte är avtalat. Regeringen tillkännager reglemas lydelse i engelsk textoch svensk översättning. 2 § Utredning och fördelning av gemensamt haveri görs, omnågot annat inte har avtalats, genom dispasch (generaldispasch) på den ort som redaren bestämmer eller, om han inte bestämmer orten, på den ort där dispasch vanligen görs för redarens hemort. Dispasch görs här i landet av en dispaschör. Han skallvara lagfaren. Rättegångsbalkensbestämmelser om jäv mot domare gäller i fråga om dispaschören. 3 § Bestämmelser om besiktning för utredning ochvärdering av skada eller kostnad som har drabbat ett fartyg eller gods meddelasi 18 kap. 4 § Begäran om dispasch skall utan dröjsmål göras avredaren eller den som i redarens ställe har befattning med fartyget eller avnågon annan som har del i haveriet. Varoch en som haveriet rör skall genast till dispaschören lämna alla de handlingarsom denne anser nödvändiga för utredningen och fördelningen samt i övrigt lämnahonom upplysningar. 5 §Skall haveribidrag betalas av last eller annat gods, svarar ägaren med godset men inte personligen. Bestämmelserom redarens rätt att hålla inne gods för haveribidrag finns i 13 kap. 20 § och14 kap. 25 §. Om godset lämnas ut utan att ägaren åtar sig personligansvarighet för haveribidraget och, om det framställs krav på det, utan att hanställer säkerhet för det, svarar redaren för haveribidraget i förhållande tillövriga som har del i haveriet. 6 §Har en skada eller kostnad drabbat fartyg eller last till följd av olyckshändelse och skall den varken hänföras till gemensamt haveri eller enligt 13 kap. 15 § tredje stycket eller 14 kap. 40 § fördelas efter samma gmnder, faller den som enskilt haveri på den egendom som har drabbats av skadan eller orsakat kostnaden. Omkostnader som skall hänföras till enskilt haveri avser fartyget och lasteneller fartyget och viss del av lasten eller avser delar av lasten tillhörandeolika ägare, skall kostnadema fördelas på den egendom för vars nytta de blivitgjorda enligt de gmnder som gäller för gemensamt haveri. Kostnader för bärgningav last fördelas på dennas värde och den frakt som avser godset. Utredningoch fördelning av haveri som avses i andra stycket görs genom dispasch påbegäran av någon som har del i haveriet. Bestämmelsema i detta kapitel omgeneraldispasch gäller i tillämpliga delar. 7 §När dispasch begärs skall dispaschören så snart det kan ske på ett ändamålsenligt sätt och i den omfattning han anser nödvändigt upp mana dem som har del i haveriet att skriftligen framställa sina yrkanden och anföra de skäl och ge in de handlingar som de vill åberopa. Kungörelse om uppmaningen skall införas i Post- och , om det inte är uppenbart att någon okänd haveri delägare inte finns. Om en handling är ofullständig, skall dispaschör en begära upplysningar av den som gett in handlingen. Sedanfullständiga handlingar kommit in skall dispaschören upprätta go dispaschen så snart det kan ske. I dispaschen skall angesvad den Prop. 1993/94:195 skall göra som vill överklaga den. Av dispaschenskall ett exemplar lämnas till den som har begärt denna och till andra delägarei haveriet som är i behov av den. Övriga delägare skall genast på ett ändamålsenligtsätt och i behövlig omfattning underrättas om att dispaschen är utgiven. 8§ Om en skadaeller kostnad som har tagits upp till fördelning genom en dispasch senareblivit ersatt av den som är ersättningsskyldig, skall dispaschen rättas genomtilläggsberäkning. Dispaschen fär inte fördröjas enbart på gmnd av att det kanfinnas möjlighet att fä ersättning för en skada eller kostnad. 9§ Om tvistuppstår angående en försäkringsgivares ersättningsskyldighet på gmnd av avtalom sjöförsäkring, skall saken hänskjutas till utredning och avgörande genomdispasch (partikulärdispasch). Har något annat inte avtalats, görs utredningenpå den ort där försäkringen har tagits eller där sådan dispasch vanligen görsför den orten. Bestämmelsema i detta kapitel om generaldispasch gäller itillämpliga delar. 18 kap. Om dagböcker, sjöförklaring, annan undersökningav sjöolyckor och besiktning 1 § På ett handelsfartyg med en bmttodräktighet av minst20 skall, när fartyget hålls i drift, föras skeppsdagbok och, om fartyget är maskindrivet eller försett med hjälpmaskin, maskindagbok. Detta gäller också i fråga om fiskefartyg med en bmttodräktighet av minst 80. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,får medge undantag från skyldigheten att föra dagbok. Särskildabestämmelser gäller om annan dagbok på vissa fartyg. 2 § upprättas enligt formulär som fastställs avSjöfartsverket. Med beaktande av fartygens art och användning kan olika formulär fastställas. Anteckningarna i dagboken skall göras i tidsföljd, i hamnför och till sjöss för varje vakt. Vad som förekommer under en vaktfär antecknas i en kladd. En sådan anteckning skall föras in i dagboken såsnart det kan ske. och kladd till dagbok skall föras med ordning ochtydlighet. Anteckningar fär inte utplånas, strykas över eller på något annat sätt göras oläsliga. Om en felskrivning sker skall rättelse göras genom en särskild anteckning. 3 §Ett fartygs dagböcker förs under befälhavarens tillsyn. 1993/94:195 Om skeppsdagboken inte förs av befälhavaren skall den föras av den främste av styrmännen. I skeppsdagboken skallnoggranna uppgifter föras in om vad som inträffar under resan om kännedom omdetta kan vara till nytta för redare, lastägare, försäkringsgivare eller någonannan vars rätt kan vara beroende av resans utgång. förs av maskinchefen eller, om denne så bestämmer,av den främste av det övriga maskinbefälet. I maskindagboken skall uppgesförrådet vid fartygets avgång från hamn av de fömödenheter som behövs förmaskineriets drift, förbmkningen av dessa för samt allt aimat avvikt som rör maskineriets gång och skötsel. När tid anges skall samma ortstidanvändas som i skeppsdagboken. 4§ om dagböcker meddelas av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. 5§ En dagbokförd på ett svenskt fartyg eller på ett danskt, finskt eller norskt fartyg som befinnersig i svensk hamn skall hållas tillgänglig för var och en som vill ta del avinnehållet, om hans rätt är beroende av detta. I fråga om anteckningar som harsamband med en sammanstötning med ett annat fartyg, till vars dagbok motsvarandetillgång inte finns, gäller detta dock inte förrän sjöförklaring ellerundersökning enligt 20 § hålls offentligt eller talan väckts på gmnd avsammanstötningen. En dagbok skall förvaras av redaren efterdess avslutning. Om talan väcks inom i anledning av en händelse omvilken en anteckning gjorts i dagboken, skall boken förvaras till dess målethar avgjorts genom lagakraftvunnen dom. Bestämmelsema i första och andra styckena gäller även ifråga om kladd till dagbok samt på teknisk väg gjorda uppteckningar om ettfartygs navigering och gången av dess maskineri. 6 § Sjöförklaring skall hållas för ett svenskthandelsfartyg eller fiskefartyg 1.när någon,medan fartyget var på väg, i samband med fartygets drift har eller kan antas haavlidit eller fått svår kroppsskada, 2.när i annatfall i samband med fartygets drift någon ombordanställd eller någon annan somföljer med fartyget har eller kan antas ha avlidit eller fått svår kroppsskada, 3.när någon somavlidit ombord har begravts i sjön, 4.när allvarligförgiftning har eller kan antas ha inträffat ombord, 5.när fartygethar sammanstött med ett annat fartyg eller stött på grund, 6.när fartygethar försvunnit eller övergetts i sjön, 91 7. när i samband medfartygets drift skada av någon betydelse har Prop. 1993/94:195 eller kan antas ha uppkommit antingen på fartyget eller, medan fartyget var på väg, påegendom utanför fartyget, eller 8. närbrand, explosion eller förskjutning av någon betydelse har inträffat i lasten. Bestämmelserom vissa undantag från första stycket finns i 13 § tredje stycket och 17 §. 7 §Sjöförklaring skall vidare hållas för ett svenskt fartyg, när i anledning av en händelse som har eller kan antas ha inträffat i samband med fartygets drift förordnar om detta eller befälhavaren eller redaren finner det påkallat. Detsamma gäller när en lastägare eller lastförsäkringsgivare i annat fall än som avses i 13 § tredje stycket eller 17 § andra stycket begär det för att fä upplysning om orsaken till en skada av någon betydelse på godset, vilken har eller kan antas ha uppkommit i samband med fartygets drift. förordnar att sjöförklaring skall hållas, skall befälhavareneller redaren underrättas om detta. En lastägares eller lastförsäkringsgivaresbegäran om sjöförklaring skall göras hos någon av dessa. 8 §Genom sjöförklaringen skall händelsen och dess orsaker om möjligt klarläggas. Alla förhållanden som kan antas ha medverkat till händelsen eller vara av betydelse från sjösäkerhetssynpunkt skall utredas. Utredningensker genom förhör med fartygets befälhavare och de medlemmar av besättningenoch andra personer som antas kunna lämna någon upplysning i saken. Handlingareller föremål som antas kunna tjäna till upplysning skall granskas. I den måndet kan antas främja utredningen skall syn hållas på fartyget eller den platsdär händelsen inträffat. 9 §Om det inte finns något hinder skall sjöförklaring hållas i den hamn där händelsen har inträffat eller, om händelsen inträffat till sjöss, i den första hamn till vilken fartyget eller befälhavaren därefter anländer. Sjöförklaringen får dock anstå till dess fartyget anlöper en annan hamn, om en avsevärd besparing i kostnadema för fartyget eller någon annan väsentlig fördel därigenom kan uppnås utan att syftet med sjöförklaringen åsidosätts. Befälhavaren eller redaren skall genast skriftligen underrätta om anståndet och anledningen till det. Medanfartyget befinner sig i en hamn som anges i första stycket kan sjöförklaringenhållas även på en annan ort, om särskilda skäl föranleder det. Sjöförklaringmed anledning av att ett fartyg har försvunnit eller med anledning av attbefälhavaren och var och en som kunnat träda i hans ställe har omkommit, skallhållas på den ort som 10 §Sjöförklaring inom landet hålls av den tingsrätt som enligt 21 kap. 1 § utsetts att vara sjörättsdomstol. Behörig är den domstol som är närmast den hamn eller ort där sjöförklaringen skall hållas enligt 9 §. Regeringen kan dock för en viss hamn förordna att en annan av sjörättsdomstolama skall vara behörig, om det är ändamåls enligt med hänsyn till trafikförbindelsema och övriga förhållanden. Omannat inte följer av denna lag, gäller för sjöförklaring inför domstol lagen(1946:807) om handläggning av domstolsärenden. Vidsammanträde för sjöförklaring skall rätten bestå av en lagfaren domare somordförande och två personer med kunskap om och erfarenhet av sjöfart.Åtminstone en av de senare bör ha gmndlig erfarenhet från tjänst som fartygs-eller maskinbefål på handelsfartyg och ha utövat en sådan tjänst.Rätten utser för varje sjöförklaring de särskilda ledamöterna från enförteckning som upprättar för varjesjöfartsinspektionsdistrikt. Förteckningen skall uppta minst tjugo personer.Om det är ändamålsenligt i ett visst fall att en person med särskild sakkunskapdeltar, fär rätten tillkalla en sådan person att inträda som ytterligareledamot i rätten även om han inte är upptagen i förteckningen. De särskildaledamötema skall vara svenska medborgare. Den som är underårig eller ikonkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § för-äldrabalkenfär inte vara ledamot. De särskilda ledamötema har rätt till ersättning avallmänna medel enligt bestämmelser som meddelas av regeringen. IDanmark, och hålls sjöförklaring för ett svenskt fartyg av dendomstol som är behörig enligt det landets lag. Iövrigt hålls sjöförklaring utomlands av svensk utlandsmyndighet som enligtbemyndigande av har sådan behörighet. Om det lämpligenkan ske skall vid sjöförklaringen delta två av myndigheten tillkallade, isjöfart kunniga personer, helst svenska, danska, finska eller norskamedborgare, mot vilka inte förekommer jäv som gäller mot domare. Är ettdeltagande av person med särskild sakkunskap ändamålsenligt i ett visst fall,får myndigheten tillkalla även en sådan person. På en ort där behörig svenskutlandsmyndighet inte finns, hålls sjöförklaringen av behörig dansk, finsk ellernorsk utlandsmyndighet. 1fråga om sjöförklaring inför en utlandsmyndighet gäller bestämmelsema omsjöförklaring vid domstol i tillämpliga delar. får dockinte ta upp ed eller utfärda vitesföreläggande. 11 §När sjöförklaring skall äga mm skall fartygets befälhavare möjligt göra anmälan om detta hos den domstol som skall hålla sjöförklaringen. Om anmälan inte görs av befälhavaren svarar redaren för att anmälan görs. Detta gäller också när redaren tagit emoten underrättelse eller en begäran enligt 7 § andra stycket. Anmälningenskall vara skriftlig med uppgift på hela besättningen och på de personer, blandbesättningen eller i övrigt, som antas Prop. 1993/94:195 kunna lämnaupplysning i saken och, om det kan ske, på sakägama och deras ombud. Den skallvara åtföljd av ett exemplar av rapporten enligt 6 kap. 14 §. Omanmälningen görs efter ett förordnande eller en begäran enligt 7 § skall denäven innehålla uppgift om detta. 12 §När anmälan har gjorts skall rätten sätta ut sammanträde för sjöförklaring att äga mm så snart det kan ske. Om det är ändamåls enligt skall sammanträdet hållas ombord på fartyget. Tillsammanträdet kallar rätten på lämpligt sätt fartygets befälhavare och de övrigapersoner som skall höras. En medlem av besättningen kan kallas genombefälhavaren. Befälhavarenskall föreläggas att till sammanträdet medföra fartygets dagböcker och kladdartill dem, om de finns i behäll. Befälhavaren eller någon annan kan föreläggasatt vid sammanträdet visa även andra handlingar eller föremål som antas kunnatjäna till upplysning i saken. Föreläggandet fär meddelas vid vite. Omdet kan ske skall sakägarna genom särskilda meddelanden underrättas om tid ochplats för sammanträdet samt var och när anmälningen om sjöförklaring medtillhörande handlingar finns tillgänglig. skall alltidunderrättas om tid och plats för sammanträdet. Desärskilda ledamötema skall ta del av anmälningshandlingama. Om det finns tidför det skall de för ordföranden före sammanträdet skriftligen ange de frågorsom bör utredas från nautisk, teknisk eller någon annan synpunkt. 13 §Om sjöförklaringen gäller en sammanstötning med ett annat fartyg, får rätten bevilja anstånd med sjöförklaringen om den därige nom kan hållas med sjöförklaring eller motsvarande utredning för det andra fartyget. Ett sådant anstånd får inte beviljas än som är oundgängligen nödvändigt. Utövervad som följer av 5 kap. 1 § fär sjöförklaring hållas inomstängda dörrar, om det vid förklaringen kommer att lämnas uppgifter för vilkasekretess gäller enligt 8 kap. 16 § sekretesslagen (1980:1(X)). Vidsjöförklaring inom stängda dörrar fär en annan enskild sakägare än redaren intenärvara utan redarens samtycke. Harsammanstötning skett med ett utländskt fartyg, för vilket varken sjöförklaringeller motsvarande utredning skall hållas, behöver sjöförklaring inte äga mm omSjöfartsverket inte bestämmer något annat. Hålls sjöförklaring skallbestämmelsema i andra stycket om handläggning inom stängda dörrar hamotsvarande tillämpning. 14 § Vid sjöförklaringens början skall fartygets dagböcker och kladdartill dem jämföras med varandra och med det exemplar av 94 rapportenenligt 6 kap. 14 § som fogats till anmälningen. som skall höras fär endastden som har tagit befattning med dagboks- Prop. 1993/94:195 föringen närvaravid genomgången, om inte särskilda skäl föranleder något annat. Annatskriftligt utredningsmaterial läggs fram och syn företas när det är lämpligt. 15 §Befälhavaren och övriga personer som har kallats skall höras var för sig. Ingen av dem får närvara vid förhör med någon annan utan att det finns särskilda skäl för det. Förhörethålls av rätten. Med rättens tillstånd kan förhöret hållas av företrädare förSjöfartsverket eller av en sakägare. Var och en som har hörts skall bekräftasin berättelse med ed, om inte laga hinder möter eller rätten i övrigt medhänsyn till omständighetema finner att ed inte bör avläggas. Rätten skall föreförhöret upplysa den som skall höras om hans skyldighet att avlägga ed och omedens vikt. Edsom avses i andra stycket har denna lydelse: "Jag N. N. bekräftar ochförsäkrar på heder och samvete att jag har sagt hela sanningen och intetförtigit, tillagt eller förändrat. " Andraän befälhavaren eller medlemmar av besättningen har rätt att för sininställelse vid rätten få ersättning av allmänna medel i enlighet medbestämmelsema om ersättning till vittne. Ersättningen skall stanna på staten. Ifråga om ersättning för inställelse till förhör inför en utlandsmyndighetmeddelas bestämmelser av regeringen. 16 § Om en utredning som har skett genom sjöförklaringär ofullständig i något avseende, kan förordna att den skallfullständigas vid en ny sjöförklaring och bestämma på vilken ort den nyasjöförklaringen skall hållas. I ett sådant fall har bestämmelsema i 7 § andrastycket och 11 § motsvarande tillämpning. 17 § Om en tillfredsställande utredning av en händelsesom avses i 6 §är eller kan väntas bli tillgänglig i någon annan ordning, fär medge att sjöförklaring enligt det lagmmmet underlåts eller att den skjuts upp i avvaktan på en sådan utredning. Regeringenfår föreskriva att sjöförklaring enligt 6 § inte behöver hållas, om sjöolyckaneller händelsen är eller skall bli föremål för en sådan undersökning som avsesi 20 §. Regeringenfär föreskriva inskränkningar i rätt enligt 7 §första stycket, 13 § tredje stycket, 16 § och 18 § andra stycket att förordna om sjöförklaring i fall då sjöolyckan eller händelsen är eller skall bli föremål för en sådan undersökning som avses i 20 §. 18 §För fartyg hemmahörande i , eller skall rätten hålla sjöförklaring när befälhavaren eller redaren eller behörig myndighet i fartygets hemland finner det påkallat. För annat utländskt fartyg hålls i ett sådant fall sjöförklaring om det finns skäl. Omen utredning av en händelse som inträffat i samband med ett ut- 95 ländsktfartygs drift är nödvändig från sjösäkerhetssynpunkt och fartygetbefinner sig inom Sveriges sjöterritorium, får Prop.1993/94:195 förordna att sjöförklaring skall äga mm. Finner en myndighet som anges i första stycket attsjöförklaring är påkallad eller förordnar om sjöförklaring,skall befälhavaren eller redaren underrättas om detta. Anmälan omsjöförklaring görs därefter av befälhavaren eller redaren enligt 11 §. 19 § , , ochpolismyndighet skall lämna en tingsrätt som håller sjöförklaring den medverkan tings rätten begär för utredningen. För polismyndighetemas utredningar gäller bestämmelsema om fömndersökning i 23 kap. rättegångs balken. Annan undersökning av sjöolyckor 20 § Om undersökning från säkerhetssynpunkt avsjöolyckor och andra händelser som berör sjöfarten finns bestämmelser i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. 21§Sjöfartsverket skall upprätta en förteckning över personer som ärlämpliga att utföra uppdrag att besiktiga fartyg eller last. Förteckningen skallhållas tillgänglig hos de tingsrätter som anger. 22§ Uppstårfråga humvida ett fartyg efter inträffad skada skall anses kunna sättas i ståndeller inte, skall yttrande om detta avges av minst tre besiktningsmän. Besiktningsmännen förordnas på ansökan av fartygets ägare,redare eller befälhavare. Inom landet förordnar rätten på den ort där besiktningenskall äga mm besiktningsmän bland de personer som är upptagna på förteckningenenligt 21 §. Utomlands förordnas besiktningsmän av den myndighet som ärbehörig enligt lag eller sedvänja på besiktningsorten eller av en svenskutlandsmyndighet eller, där en sådan inte finns, av en dansk, finsk eller norskutlandsmyndighet. Vid besiktning inom landet skall besiktningsmännen avkrävabefälhavaren fartygets nationalitetshandling. Om fartyget förklaras vara ickeiståndsättligt, skall de till genast sända innationalitetshandlingen, en avskrift av yttrandet och bevis om att de ärbehörigen förordnade. När en besiktning äger mm utomlands skallutlandsmyndigheten, om det kan ske, iaktta vad som sagts. Sjöfartsverketskall utan dröjsmål ge registermyndigheten del av besiktningsmännens yttrande,om det rör ett svenskt fartyg. 23 § Om skada har drabbat ett fartyg eller gods igemensamt haveri, får var och en som haveriet rör låta en eller flerabesiktningsmän 96 utreda och värdera skadan.Detta gäller också i fråga om en skada i Prop. 1993/94:195 enskilt haveri närutredning om skadan fordras för bestämmande av bidragsvärdet för fartyg ellergods. Besiktningsmänutses av den som haveriet rör eller förordnas på hans ansökan av den myndighetsom anges i 22 §. 24 § Om ägaren till ett fartyg eller redaren ellernågon som i redarens ställe har befattning med fartyget eller befälhavarenvill anordna en annan besiktning av fartyg eller gods än som avses i 22 eller23 § och han inte själv utser besiktningsmän, skall den myndighet som anges i22 § pä hans ansökan förordna en eller flera besiktningsmän. £)etta gällerockså, om en lastägare eller lastförsäkringsgivare vill låta besiktiga lasten iandra fall än som avses i 23 §. 25 § En besiktningsman fär inte vägras tillträde tillfartyget och lasten för att utföra besiktningen utom när sådant tillträdeskulle föranleda oskälig kostnad för fartyget eller någon annan väsentligolägenhet. Avdelning VI Avslutande bestämmelser 19 kap. Om preskription av vissa fordringar 1§ Följande fordringar upphör, vare sig ansvarigheten för dem är begränsad ellerobegränsad, om talan inte väcks i laga ordning i fråga om 1. fordran på bärgarlön: inom två är från detbärgningsföretaget slutfördes, 2. fordran på andel i bärgarlön enligt 16 kap. 6 §andra stycket: från det vederbörande av redaren fått underrättelseom bärgarlönens och andelens storlek, 3. fordran på ersättning för sammanstötning: inom tvåår från den dag skadan inträffade, 4. fordran på belopp som någon betalat utöver vad sombelöper på honom enligt 8 kap. 1 §: från det beloppet betalades, 5. fordran på ersättning på gmnd av att gods harskadats, gått förlorat eller försenats vid befordran eller på gmnd av att det ikonossement har lämnats oriktiga eller ofullständiga uppgifter: inom ett årfrån det godset lämnades ut eller skulle ha lämnats ut, 6. fordranpå ersättning för personskada eller försening vid passagerarbefordran: från ilandstigningen eller, om passageraren avlidit under befordringen, från den dag ilandstigning skulle ha ägt mm, eller, om passageraren avlidit efter ilandstig ningen, från dödsfallet men inte senare än från ilandstigningen, 7. fordranpå ersättning på gmnd av att resgods har skadats, gått förlorateller försenats vid befordran: från det godset 97 7 1993/94. fördes iland eller, om det har gått förlorat, skulle ha förts i land, Prop.1993/94:195 8. fordran på bidrag till gemensamt haveri eller en annankostnad som skall fördelas enligt samma gmnd (13 kap. 15 § tredje stycket, 14kap. 40 § och 17 kap. 6 §): från den dag dispaschen vann laga kraft. Svarar gäldenären i andra fall än som avses i förstastycket för ersättning eller för någon annan fordran med begränsning avredareansvaret eller endast med inlastat gods upphör fordringen, om talan inteväcks i laga ordning, i fråga om en fordran på ersättning från dendag skadan inträffade och i fråga om någon annan fordran efter detatt fordringen förföll till betalning.