prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Spri är hälso- och sjukvårdensutvecklingsinstitut. Huvudmän för institutet är staten och Landstingsförbundet.Staten svarar för hälften av finansieringen av Spri. Staten och har den 18 juni 1992träffat ett avtal om Spri för perioden - 1995. Det nya avtalet innebär entydligare markering av att tyngdpunkten i Spris verksamhet skall ligga i ettlångsiktigt och kvalificerat utvecklingsarbete. Spri skall främst arbeta medfrågor som rör kvalitet, effektivitet och produktivitet samt informationssystemoch datorisering inom vården. En utvärdering av Spris verksamhet skall varaavslutad . Ägarna skall enligt överenskommelsen omfinansiering dels tillskjuta vissa medel i basfinansiering, dels medel föruppdrag till Spri. Medel för uppdrag till Spri kommer att beräknas underanslagen . styrelsen och F 10.Statens beredning för utvärdering av medicinsk Prop. 1993/94:100 metodik. Enligtöverenskommelsen om finansieringen av Spri skall staten i basfinansiering föråren 1994 och 1995 tillskjuta 26,6 resp. . Anslaget /95 bör således beräknas till . tillBidrag till Spri för /95 anvisar ett förslagsanslag på . 1993/94 Anslag 29 800 000 1994/95 Förslag 29 800 000 Fråndetta anslag bekostas bidrag till ()verksamhet. Samarbetetmed WHO utgör en mycket viktig del av den interaationella verksamheten inomhälso- och sjukvården. Som en grandläggande förpliktelse skall betalavisst bidrag till WHO:s verksamhet. Regeringen beräknar medelsbehovet för budgetåret1994/95 för bidrag till WHO till . Detta belopp kanemellertid komma att förändras till följd av ändringar i WHO:s budget ochvalutakurser. tillBidrag till WHO för /95 anvisar ett förslagsanslag på 29 800 000kronor. Bidrag till WHO-enheten för rapportering avläkemedelsbiverkningar 1992/93 Utgift 3 963 000 1993/94 Anslag 2 591 000 1994/95 Förslag 2 591 000 Frånanslaget utgår bidrag till WHO-enheten för rapportering av läkemedelsbiverkningar. Bidraget lämnas till driften av de operativa delamaav verksamheten Prop. 1993/94:100 vid enhetför läkemedelsbiverkningar (WHO Bil. 6 ) som genomett avtal mellan WHO och regeringen fördes över till Sverige.Verksamheten bedrivs av stiftelsen . ingavs och bearbetades 170 280biverkningsrapporter vilket är den högsta siffra som har noterats.Databasen innehöll 1,2 miljoner fallrapporter. Styrelsen konstaterar att WHO-programmet fortsattatt utvecklas och utvidgas och att genom olika åtgärder svarar uppmot den ökande efterfrågan av service. Den medvetna satsning som gjorts för attgöra , dess verksamhet och kompetens känd både nationellt ochintemationellt har medfört att centret fått en etablerad position och betydandemöjligheter till inflytande över utvecklingen inom biverkningsområdet. Styrelsen anser att nödvändig expansion avverksamheten kan finansieras genom fortsatt intäktsökning från de kommersiellaaktiviteteraa föratsatt fortsatt bidrag från WHO med 000 och oförändratanslag från statsbudgeten. Regeringengör bedönmingen att ett fortsatt bidrag till WHO-enheten skall utgå medoförändrat belopp för /95. tillBidrag till WHO-enheten för rapportering av läkemedelsbiverkningar /95 anvisar ett anslag på . 1993/94 Anslag 200 000 000 1994/95 Förslag 200 000 000 Fråndetta anslag utbetalas det särskilda statsbidrag för vissa insatser i sambandmed att ett husläkarsystem enligt vissa nationeUa grandprin-ciper införs i helalandet med början (prop. 1992/93:160, bet. 1992/93:SoU22,rskr. 1992/93:355). Större delen av det särskilda statsbidraget lämnasi form av ett stimulansbidrag till sjukvårdshuvudmännen för vissa kostnadersom dessa får i samband med husläkarsystemets införande. Det gäller bl.a.kostnader för information till och förteckning av befolkningen samtfortbildning (handledd tjänstgöring inom olika kliniker) av andra specialisterän specialister iallmänmedicin för att de förstnänmda skall uppnå kompe- Prop. 1993/94:100tens som husläkare. Andra extrakostnader i samband med att reformen Bil.6 genomförs kan uppstå i form av t.ex. vissa lokalkostnader, temporäraproduktionsbortfall eller dubbelkapacitet. En överenskommelse har träffats mellan staten ochföreträdare för sjukvårdshuvudmännen om hur detta stimulansbidrag skallfördelas mellan huvudmännen. Från anslaget betalas också ut medel för denteoretiska utbildning, främst s.k. specialistkompetenskurser, som kan konuna ifråga för att andra specialister än specialister i allmänmedicin skall kunnakomplettera sina kunskaper för att uppnå husläkarkompetens. saknas i stort sett relevantinformation om prestationer, effekter och kostnader inom primärvården. Det ärockså svårt att få fram uppgifter om vårdkonsumtion i olika åldrar och i skildadelar av landet. Det är nödvändigt att denna brist på information undanröjs.Därför är det angeläget att det pågående arbetet med att utveckla system förkvalitetssäkring och verksamhetsredovisning intensifieras. En inte oväsentligdel av det särskilda statsbidraget används också till att stimulera ochutveckla informationsförsörjning och kvalitetssäkring inom primärvården ochanknyta detta till husläkarsystemets införande. Vidare betalas från anslaget kostnader förHusläkardelegationens arbete. med frågan om att införa etthusläkarsystem behandlades även frågan om förskrivningsrätt fördistriktssköterskor. Från anslaget betalas också ut det statligastimulansbidrag som lämnas för att anordna viss utbildning fördistriktssköterskor. Den utbildning som avses gäller den kompletterandeutbildning i läkemedelslära som är nödvändig för att distriktssköterskor skallfå möjlighet att förskriva vissa läkemedel. Attinföra ett husläkarsystem är en omfattande och viktig hälso- ochsjukvårdsreform. Skyldigheten att erbjuda landets invånare en husläkare,liksom finansieringen av denna, åvilar sjukvårdshuvudmännen. Staten bör dock haett kostnadsansvar för vissa utbildningsinsatser. Staten har också stortintresse av att kunna bedriva en aktiv tillsyn, följa verksamhetens utvecklingoch bedöma dessa effekter. För att underlätta såväl genomförandet avhusläkarreformen som att säkerställa att verksamheten får en hög och jämnkvalitet i hela landet bör staten bidra med vissa tidsbegränsade statligastimulansåtgärder för de ändamål som vi tidigare redovisat. Vi föreslår att medel till dessa utgifter /95 beräknas till . Förslag tni riksdagsbeslut Prop. o - ,. tillBidrag till husläkarsystem för /95 anvisar ett Omsorg om äldre och personer med Prop. Måloch inriktning för äldreomsorgen * att mäimiskor skall kunna kännasig trygga och veta att de får den omsorg de behöver. * att äldre själva skall få bestämma över sinlivssituation och få behålla sin integritet och valfrihet även när vårdbehoven blir omfattande. Dessa övergripande mål skall vara vägledande bådeför planeringen av äldreomsorgen och i det dagliga omsorgs- och vårdarbetet.Insatser för äldre med stora omsorgs- och vårdbehov måste fortsätta utvecklasliksom kvalitet och innehåll i verksamheten. Insatser från anhöriga, närståendeoch den frivilliga sektora har en mycket stor betydelse för den samladeomsorgen om äldre och människor med funktionshinder. Stödet till dennainformella omsorgssektor måste utvecklas. har utvecklatskraftigt vad avser mängden arbetstimmar. uppgick antalethemtjänsttimmar till ca 50 miljoner och hade antalet ökat till drygt100 miljoner tinunar. Antalet personer som får hemtjänst har minskat ochålderssammansättningen hos dem som får hjälp har förändrats. Mellan åren 1982och 1992 minskade antalet hjälptagare från ca 350 000 till drygt 270 000 varavknappt är . I mitten av 1970-taIet hade en Qärdedel avålderspensionäreraa hemtjänst och motsvarande andel var . År1982 utgjorde grappen 80-åringar och äldre av samfliga vårdtagare och år1992 uppgick 80-åringaraas andel till . har det skett enomfördelning av hjälpinsatser mot de allra äldsta och mot dem som haromfattande vårdbehov. En stor andel, av samtliga hjälptagare, fårrelativt liten hjälpinsats. Denna grapp har minskat något ochandelen äldre med omfattande insatser har ökat. De äldsta, , utgör enväxande andel bland dem som får omfattande insatser. Hemtjänstinsatser på merän går till en relativt liten andel av vårdtagama, ,vilket dock innebär att merparten av de totala insatsema fördelas på den mindreandel av dem som behöver omfattande hjälp. Ett ytterligare mått på ökadeinsatser och vårdtyngd är antalet som får hjälp kvällar och nätter. I november1988 fick av samtliga hjälptagare sådan hjälp mot 1992. Den andel av befolkningen som får hemtjänst skiftaravsevärt mellan kommuneraa. I åldersgrappen finns detkommunvariationer mellan 4,6 och avseende andelen som har insatser frånhemtjänsten. För åldersgrappen skiljer andelen mellan 25,9 och 64,. fanns ca 120 000 platser/bostäder isärskilda boendeformer inklusive de från landstingen övertagnasjukhemsplatseraa. Antalet platser ökade totalt fram till mitten på 1980-taletoch minskade därefter fram till tillkom genom de Prop. 1993/94:100statliga stimulansbidragen 7 900 platser i särskilda boendeformer varav BU. 6 5700 i grappbostäder för personer med åldersdemens. Särskilda boendeformer för äldre och funktionshindrade, planerarkommuneraa genom ombyggnad och nybyggnad att tillskapa 21000 platser/lägenheter i särskilda boendeformer av vilka ca 15 000 utgör enfaktisk nettoökning. Färdtjänsten är ett komplement till de allmännakonununikationeraa och har stor betydelse för äldre och handikappade som harsvårigheter att förflytta sig. Färdtjänsten är den service inom socialtjänstensom omfattar flest personer och nästan en fjärdedel av alla hadefärdtjänsttillstånd . Totalt hade 436 000 personer tillstånd detta årvarav är . Antalet personer med färdtjänsttillstånd har minskatunder liksom antalet färdtjänstresor. Servicelinjer har byggts ut snabbt under senare åroch utgör ett viktigt komplement till färdtjänsten och den övrigakollektivtrafiken. av resoraa gjordes av personer med färdtjänsttillstånd.År 1992 fanns det 125 servicelinjer i 47 av landets kommuner och av dessa var30 nytillkomna . Vidtagnaoch planerade åtgärder för äldreomsorgen Genom reformen gavskommuneraa en i socialtjänstlagen (1980:620) fasflagd skyldighet att inrättasärskilda boendeformer för service och omvårdnad för de äldre som behöver det.Kommunema blev också skyldiga att inrätta bostäder med särskild service förpersoner med funktionshinder. Det samlade ansvaret innebar att kommunemafr.o.m. övertog ansvaret för drygt 500 enheter för långtidssjukvård medsammanlagt 31 000 vårdplatser liksom ett betalningsansvar för ytterligare 3 400platser för somatisk långtidssjukvård. Ett särskilt betalningsansvar infördesockså för medicinskt fardigbehandlade patienter inom somatisk korttidssjukvårdoch geriatrisk vård. Kommunerna övertog också ansvaret för dagverksamheter,sjukvårdsinsatser i särskilda boendeformer för service och vård samt gavs enbefogenhet att svara för hemsjukvården i ordinärt boende. Under åren 1991-1995avses ett statligt stimulansbidrag om utgå med syfte atttillskapa grappbostäder för bl.a. personer med åldersdemens. Ytterligare 1miljard kronor avses utgå för utveckling av miljön påsjukhemmen och för att bygga nya äldrebostäder. Regeringen uppdrog åt Socialstyrelsenatt kontinuerligt följa och utvärdera Ädel-reformen medhänsyn till innehåll, kvalitet, kostnader och genomförande. överlämnadeSocialstyrelsen rapporten av Ädel-reformen -Årsrapport 1993:8.Regeringen har i propositionen 1993/94:121 Kommuneraas betalningsansvar förviss hälso- och sjukvård m.m. lämnat en redovisning av Ädel-reformens . Sammanfattningsvis framgår av rapportatt det allmänna omdömet 8 1993/94. Nr 100 Bilaga 6 om reformen är posUivt ochatt genomförandet varit betydligt mindre Prop. 1993/94:100 problemfylltän befarat. Förväntningama på reformen har i många Bil. 6 avseendeninfriats även om ännu många delar återstår att utveckla. fick vidare i uppdragatt i samarbete med följa upp och beskriva utvecklingen avseendesärskilda boendeformer för äldre och handikappade. Inom ramen för dettauppdrag skall avrapportera hur de särskilda stimulansbidragenutnyttjas och hur fördelningen sker mellan olika särskilda boendeformer ochmålgrapper. En mer utförlig redogörelse för uppdraget och dess resultatlämnades i den tidigare nämnda propositionen om Kommunemas betalningsansvar förviss hälso- och sjukvård m.m. (S 1991:16) överlämnadei slutbetänkandet med betalningsansvar (SOU 1993:49). Pågrandval av kommitténs betänkande har regeringen i proposition 1993/94:121föreslagit vissa förändringar i lagen (1990:1404) om kommunernasbetalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Enligt beslut (prop. 1992/93:129, bet.1992/93:SoU 12, rskr. 1992/93:132) får kommuneraa fr.o.m. ta utavgifter för hjälp i hemmet, service och omvårdnad samt boende. Avgifteraaskall vara skäliga och får inte överstiga kommunens självkostnad. De skallvidare bestämmas så att den enskilde får kvar tillräckliga medel för sinapersonliga behov. Regeringen uppdrog åt att nogafölja utvecklingen och utformningen av kommuneraas avgiftssystem inom äldre-och handikappomsorgen. redovisade endelrapport och avlämnade en slutrapport av uppdraget.Socialstyrelsen har i sitt arbete funnit tecken som tyder på att utvecklingenpå vissa onuåden inte följer den som regering och riksdag fömtsatte vidbesluten om de nya reglema. Bl.a. är den kommunala variationen stor avseendeavgiftsuttag, ett fåtal kommuner har fastställt ett särskilt avgiftstak ochknappt hälften har utarbetat regler för individuell jämkning av avgiftema. Ipropositionen om avgifter inom äldre- och handikappomsorgen framhöllsbetydelsen av att konununema tar hänsyn till samboendes ekonomiska situation ide fall den ena maken flyttar till en särskild boendeform. Socialstyrelsensmaterial tyder på att kommunerna tillämpar olika beräkningsgrander och harolika praxis för makar med delat boende. Enligt kan det finnasskäl att överväga vissa justeringar i framförallt tillämpningen av reformen isyfte att bättre ansluta till den ursprangliga avsikten. Regeringen avser attta initiativ till en överläggning med för att, motbakgrand av , diskutera tillämpningen avavgiftsreglema. Med anledning av det Europeiska Äldreåret 1993tillsatte regeringen en särskild kommitté med uppgift att följa ochsamordna aktiviteter med särskild betoning på temat Solidaritetmellan generationema. Kommittén har avlämnat delbetänkandet Borta bramen hemma bäst? Fakta om äldre i (SOU 1993:111). Måloch inriktning för handikappolitiken Prop. Utgångspunktenför handikappolitiken är uppfattningen om alla människors lika värde och likarätt. Innebörden av detta är att personer med funktionshinder skall beredasmöjligheter att som andra vara med i samhällsgemenskapen och delta i olikaaktiviteter. Strävan är att personer med funktionshinder - precis som andramedborgare - skall ges möjligheter att få en god utbildnig, ha ettförvärvsarbete, ha ett tryggt och värdigt boende, delta i olika fritids- ochkulturaktiviteter osv. Målet för handikappolitiken är att uppnå fulldelaktighet och jämlikhet. Ansvaret för att detta mål kan infrias åvilar helasamhället, men ytterst staten, kommunema och landstingen. Under senare årtionden har betydande förbättringaråstadkommits i stödet till personer med funktionshinder. Dessa förbättringarhar uppnåtts genom en kombination av en generell välfärdspolitik, särskUtinriktade handikappolitiska insatser och åtgärder för att förbättratillgängligheten i samhället. I ett intemationellt perspektiv kan ocksåkonstateras att de svenska insatsema inom handikappområdet är väl utbyggda ochatt de håller en hög kvalitet. Även kommer dessa tre element - engenerell välfärdspolitik, särskilt inriktade handikappinsatser och åtgärder föratt uppnå ökad tillgänglighet - att utgöra grandstenaraa i handikappolitiken. Handikapporganisationeraas aktiva medverkan harvarit en viktig föratsättning för de förbättringar som åstadkommits.Organisationeraas arbete har påverkat både synen på handikapp och utfornmingenav de olika stödsystemen inom området. Det är viktigt att handikapporganisa-tioneraages rimliga ekonomiska villkor att bedriva sitt arbete såväl på central nivåsom lokalt och regionalt. Trots de reformer som genomförts inomhandikappområdet under de är personer med funktionshinderalltjämt eftersatta i viktiga avseenden. Det gäller i hög grad för kvinnor medfunktionshinder. Att förbättra livsvillkoren för personer med funktionshindermåste därför betraktas som en av de allra viktigaste uppgifteraa inom välfärdspolitiken.Regeringen har mot den bakgranden i årets regeringsförklaring lagt fast att1994 års handikappreform skall följas upp med ytterligare reformförslag. Vidtagnaoch planerade åtgärder inom handikappområdet Regeringensinsatser för att bygga ut och förbättra stödet till personer medfunktionshinder har gjorts och kommer även fortsättningsvis att göras i olikasteg. På förslag av regeringen beslutade underår 1992 om viktiga förbättringar av det ekonomiska stödet till föräldrar medfunktionshindrade bara. Förbättringaraa avsåg dels en höjning av vårdbidragettill handikappade bam, dels förmånligare regler för det särskilda pensions- tillägget till folkpensionvid långvarig vård av ett sjukt eller handikappat Prop. 1993/94:100 bam. Som redan nämnts, spelar handikapporganisationeraaen viktig roll i det handikappolitiska reformarbetet. Med anledning avförslagen budgetproposition beslutade om ett kraftigtutökat statligt stöd till handikapporganisationema för /93.Statsbidraget höjdes då från ca till 130 miljoner kronor.Av statsfinansiella skäl har ytterligare höjningar inte varit möjliga. Medanledning av förslagen i regeringens proposition 1992/93:159 om stöd ochservice till vissa funktionshindrade beslutade omförbättrade stöd- och serviceinsatser för personer med funktionshinder (bet.1992/93:SoU19, rskr. 1992/93:321). Propositionen baseras främst påHandikapputredningens betänkande Handikapp -Välfärd - Rättvisa (SOU 1991:46).Det förbättrade stödet inom ramen för handikappreformen börjar genomgående attgälla . beslut innebär bl.a. att en särskildrättighetslag för personer med funktionshinder har införts, lagen (1993:387) omstöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Genom lagen ges bl.a.personer med utvecklingsstörning och personer med stora och varaktigafunktionshinder rätt till stöd- och serviceinsatser av olika slag. 1 sambandmed att LSS träder i kraft upphör lagen (1985:568) om omsorger om psykisktutvecklingsstörda m.fl. (omsorgslagen) och lagen (1965:136) om elevhem förvissa rörelsehindrade m.fl. (elevhemslagen) att gälla. Den nuvarandeverksamheten med omsorger om utvecklingsstörda m.fl. enligt omsorgslagenskall, med undantag för insatsen rådgivning och armat personligt stöd,successivt föras över från landstingen till kommunema. Överföringen skall varaslutförd . För personer som inte fyllt och som ber ieget boende, eller hos familj eller anhörig har en ny statligersättning införts, s.k. assistansersättning. Assistansersättningen är avseddatt täcka kostnader för personlig assistans och skall lämnas till personer somhar behov av personlig assistans under mer än . Frågor omstatlig assistansersättning administreras av de allmänna försäkringskassoma.Rätten till assistansersättning regleras i lagen (1993:389) om assistansersättning. Genom ett tillägg i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763), HSL, har vidare sjukvårdshuvudmännen ålagts en skyldighet atterbjuda invånama habilitering, rehabUitering och hjälpmedel. För aU påskyndautvecklingen inom habiliterings- och rehabiliteringsverksamheten samt inomhjälpmedelsförsörjningen har särskilda statliga stimulansbidrag inom områdenainförts. Avsikten är att sammanlagt skall utges istimulansbidrag till nämnda verksamheter . beslut iimebär också att stödet till småoch mindre kända handikappgrapper byggs ut och samordnas. Inriktningen är atttillskapa ett flexibelt och dynamiskt system av olika kunskapscentrer, nätverkoch resurspersoner på riks-och regionnivå som skall svara för att personer Prop. 1993/94:100 somingår i dessa grapper får tillgång till kvalificerade specialistresurser. 6 har ålagts ett ansvar för särskilda informations- ochuppföljningsinsatser inom området. I detta ansvar ligger bl.a. att bygga uppoch administrera en särskild kunskapsbank med inriktning på små och mindrekända handikappgrapper. Genom ett tillägg i socialtjänstlagen (1980:620)har vidare kommunernas ansvar inom handikappområdet förtydligats. Lagändringeninnebär att kommuneraa fått en uttalad skyldighet att göra sig väl förtrognamed levnadsförhållandena för personer med funktionshinder och i den uppsökandeverksamheten upplysa om verksamhet inom handikappområdet.Kommuneraa har vidare fått en skyldighet att planera sina insatser för personermed funktionshinder. Inom ramen för handikappreformen har landstingengenom ett tillägg i HSL fått en skyldighet att erbjuda döva m.fl. grappertolktjänst för vardagstolkning. För att underlätta utbyggnaden av tolktjänstenhar beslutat om ett särskilt statsbidrag till verksamheten. Riksdagenhar däratöver beslutat om utökade anslag till utbildningen för teckentolkaroch tolklärare. Slutligen innebär handikappreform ävenförbättringar i stödet till föräldrar med funktionshindrade bam. Bl.a. harföräldrar med funktionshindrade bam under som omfattas av LSS fått enrätt . Dessutom har föräldrar till barn som fyllt16 år men inte och som omfattas av LSS fått rätt till tillfälligföräldrapenning om föräldem behöver avstå från att förvärvsarbeta för att vårdabamet på grand av sjukdom hos bamet. I vissa fall kan föräldrapenning utgestill dess baraet fyller . Som framhölls i propositionen om stöd och servicetill vissa funktionshindrade är det av stor betydelse att handikappreformennoga följs upp och utvärderas. Mot den bakgranden uppdrog regeringen åtSocialstyrelsen att följa upp och utvärdera de olika delaraa avreformen. Genom beslut har regeringen uppdragit åt Socialstyrelsenatt göra en särskild kostnadsuppföljning avseende handikappreformen. Den sammanlagda reformkostnaden för de nu nämndaförändringama beräknades i prop. 1992/93:159 till . I åretsbudgetproposition har medelsbehoven med anledning av handikappreformen förförsta gången beräknats för helår. Handikapputredningenhar i sitt slutbetänkande Ett samhälle för alla (SOU 1992:52) lagt fram ettstort antal förslag som syftar till att öka tillgängligheten inom olikasamhällsområden för personer med funktionshinder. Betänkandet har remissbehandlats och ensammanställning över remissvaren har publicerats i en särskilddepartementsstencil (Ds 1993:95). Handikapputredningensslutbetänkande har i vissa delar redan utgjort Prop. 1993/94:100 underlag förbedömningar och förslag från regeringen. I propositionen Bil. 6 1992/93:170Forskning för kunskap och framsteg framhöll regeringen vikten av attforsknings- och utvecklingsarbetet om ftmktionshindrades villkor ytterligarestärks. 1 enlighet med vad framhöll pekades iforskningspropositionen särskilt på några områden som bör bli föremål förförstärkt forsknings- och utvecklingsarbete; habilitering för bara och ungdomarmed komplicerade funktionshinder, studier om omfattningen av olikafunktionshinder samt studier om samhällsekonomi och arbetslivetstUlgänglighet. Ett ytterligare område som nämndes gäller forskning om socialaoch miljömässiga faktorer och processer som leder till att funktionshinder blirhandikapp. konstaterade i sitt arbete attdet finns påtagliga brister i stora delar av beståndet i offentliga lokaler. Iproposition 1992/93:150 Reviderad finansplan m.m. lämnade regeringen förslag omåtgärder för att stimulera till ökade s.k. ROT-insatser (reparation, ombyggnadoch tillbyggnad). Med hänvisning till den bristande tillgängligheten uttaladeregeringen i nämnda proposition att satsningen på reparationer, ombyggnaderoch tillbyggnader borde ge föratsättningar att åstadkomma en förbättradtillgänglighet i skolor, daghem, ålderdomshem etc. Regeringen framhöll ipropositionen att ROT-projekt som leder till ökad tillgänglighet för personermed funktionshinder bör ges särskUd uppmärksamhet vid prövningen av olikaprojektansökningar.