prop · GH03218 · 1993-12-31 00:00:00 — Remissinstanserna:I stort sett är remissmstansema positiva till utredningens förslag att geförsäkringskassorna ökade möjligheter att köpa psykiatrisk rehabilitering.Malmöhus läns landsting anser att nuvarande särskilda medel genom sin"ettåriga" konstraktion hittUls inneburit att de projekt prioriteratssom gett snabba resultat. De psykiskt störda kräver ofta fleråriga insatserinnan några resultat kan uppvisas och denna grapp har därför kommit iskymundan. Det är därför enligt landstmget angeläget att den föreslagnaökningen är av mer långsUctig karaktär. tillstyrkerförslaget och framhåller likaså att rehabiliteringsmsatser för psykiskt sjukaofta kräver mer långsiktiga lösnmgar. Skälenför regeringens bedömning: Sedan den särskilda ersättningen för rehabUiterings-och behandlmgsinsatser mfördes 1991 har satsningar i huvudsak gjorts inom densomatiska vården. Det är nu därför angeläget med satsningar även inom denpsykiatriska vården, 1syfte att förstärka hälso- och sjukvårdens kapacitet vad gäller resurser förrehabilitermg och medicinsk behandling har fr,o,m, avsatts särskildamedel från sjukförsäkringen till landstingen och de landstmgsfria kommunerna,Försäkringskassoma och sjukvårdshuvudmännen skall träffa överenskommelser omhur medlen som tillskjutits från försäkrmgen skall kunna bidra till åtgärdersom syftar till att snabbare återföra mäimiskor till arbetslivet eller till ettaktivt liv i övrigt. Utbetalningamafrån socialförsäkringen skall reduceras med ett belopp vilket motsvarar minststorleken av de särskilda medel som lämnas. Medlen uppgick för till 400miljoner kr, 1992 och 1993 till och för till 510miljoner kr. och Landstingsförbimdet anser attersättningsformen har haft stor betydelse utöver den som direkt kan mätaseller uppskattas i ekonomiska termer. Som exempel kan nämnas att samarbetetmellan landstingen samt de landstmgsfria konununema och försäkringskassoma harutvecklats och fördjupats samt att livskvaliteten ökat för de patienter somfått tillgång till snabbare och bättre hjälp genom dessa resurser. redovisning för framgår att över hälften avresursema använts för insatser till människor som har besvär i rörelseorganen.Människor med psykisk ohälsa har dock uppmärksammats i större utsträcknmgunder än . Av de särskilda medel som fördelats i länhar avsatts för projekt inom området psykisk ohälsa. I länhar av resurserna använts till projekt som avser psykisk ohälsa och iVärmlands län . Totalt i landet har av medlen använts inom områdetpsykisk ohälsa. Även om människor med psykisk ohälsa har uppmärksammats istörre utsträckning så är användningen av rehabiliteringsresursernaför grappen psykiskt störda av begränsad omfattning och ojämnt fördelad överlandet. Ikommande överläggningar med har regeringen för avsUct attsärskilt uppmärksamma de psykiskt stördas behov av rehabUiterings- ochbehandlmgsinsatser. 8.4Psykiatriutredningens förslag om rehabiliteringsbidrag Prop. Regeringensbedömning: Utformnmgen av regler för sjukbidrag och förtidspension bör beredasvidare. Psykiatriutredningen:Psykiatriutrednmgen konstaterar att aUt fler unga mäimiskor beviljasförtidspension. För att bryta denna utveckling bör ett nytt bidrag, ett s.k.rehabiliteringsbidrag, införas i socialförsäkringen. Det nya bidraget skallvara ett altemativ tfll sjukbidrag och förtidspension och utges med sammabelopp som utgår enligt dessa försäkringsformer. Vidare bör det för dem somkommer att uppbära rehabfliteringsbidraget mföras ett särskflt bidrag för dekostnader som kan uppstå när de deltar i rehabilitering. Bidraget bör ges iförsta hand till deltagare i någon form av arbetslivsimiktad rehabUiteringoavsett vilken inrUrtnmg den har. Det skall kunna utges till alla försäkradeoch utgöra ett förstahandsbidrag för unga med funktionshinder som inte uppbärsjukpenning eller rehabiliteringspenning. Vidare föreslås att sjukbidrag ellerförtidspension inte annat än i undantagsfall skall beviljas personer som äryngre än . Remissinstanserna:Flera remissmstanser, framför allt olika myndigheter, har avvisat förslaget omett rehabiliteringsbidrag. Andra är mer positivt inställda till utrednmgensförslag. Flera remissinstanser framhåller dock att den föreslagna35-årsgränsen inte skall fixeras alltför hårt. avstyrkerinförandet av en ny ersättningsform och framhåller att den nya ersättningeninte innebär någon reell förändring i jämförelse med sjukbidrag och förtidspension.Verket förordar i stället att en särskild utredning tillsätts för att snabbtutarbeta ett förslag till ett nytt ersättnmgssystem för ungdomar medfunktionshinder. ser positivt på ett rehabflitermgsbidrag. Inteminst har det enligt styrelsen en psykologisk betydelse för såväl mottagarensom för den som administrerar bidraget, AMS anser att förslaget bör utredasytterligare och framhåller att försäkringskassomas nuvarande policy,innebärande att rehabiliteringen skall vara genomförd , utgör etthinder för en framgångsrUc rehabilitering av de psykiskt störda,Försäkringsöverdomstolen stäUer sig tveksam till förslaget. Domstolen önskar istället att försäkringskassorna intensifierar sina rehabiliteringsinsatser förförsäkrade som uppbär sjukbidrag. Skulle ett rehabiliteringsbidrag mföras kandet enligt domstolen inte uteslutas att bidraget också måste inkludera andraförsäkrade än sådana som är arbetsoförmögna p,g,a, psykisk sjukdom ellerpsykisk stöming, RSMHanser att försäkringskassoma skall beakta möjligheten att omvandla sjukbidragoch förtidspension till lönebidrag för arbetshandikappade. Skälenför regeringens bedömning: kartiägg-nmg visar attpsykiskt störda utgör en dominerande grapp bland dem som erhållerförtidspension eller sjukbidrag av livet Utredningen pekar vidare på att förtidspen- Prop,1993/94:218 sion och sjukbidrag inte sällan beviljas unga människor med endastneurosdiagnoser som grand, Utrediungen framhåller att denna tillämpnmg avreglema om förtidspension knappast kan vara i överensstämmelse med detlångsiktiga målet om rehabilitering av psykiskt störda. Rättentill förtidspension tillkommer en försäkrad omarbetsoförmågan på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiskaeller psykiska prestationsförmågan är nedsatt med mmst en fjärdedel och omnedsätmingen kan anses varaktig. Bedöms nedsätt-itingen mte som varaktig mendock bestående , har den försäkrade rätt till sjukbidrag somutges på samma nivå som förtidspension. Sjukbidragkan utges under tid som rehabilitering pågår. Innan förtidspension utges skallrehabilitermgsmöjlighetema vara uttömda. Förtidspension eller sjukbidrag utgesfrån folkpensionen och den allmänna tUläggspensionen. Grundmotivetför systemet med förtidspension är att den som fått sin arbetsförmågaallvarligt och varaktigt nedsatt skall ha en rimlig försörjmng utan att varaberoende av vare sig behovsprövade socialbidrag eller famUjemedlemmarsinkomster. Grappenförtidspensionärer består av många olika kategorier människor. Grappeninkluderar personer som redan från födelsen är allvarligt handflcappade. Vidarefmns det personer som i slutet av sm förvärvsaktiva tid tvingas lämnaarbetsmarknaden till följd av nedsatt arbetsförmåga. En tredje grapp är depersoner som på grund av olika funktionshinder eller av andra skäl beviljasförtidspension redan i mycket unga år. Undersenare år har det skett en kraftig ökning av antalet förtidspensionärer. Förnärvarande uppbär ca 400 000 personer förtidspension. Det finns också entendens att allt fler unga människor blir förtidspensionerade. Utvecklingenmot att allt fler unga beviljas förtidspension är oacceptabel. Det är avutomordentiig vUct att ansvariga organ verkligen använder tillgängliga resurserför rehabilitering på ett sådant sätt att förtidspensionermg av ungdomar medfysiska eller psykiska handikapp undviks. IPensionsarbetsgrappens avlämnade betänkande Reformerat pensionssystem(SOU 1994:20) föreslås ett nytt system för den allmänna pensioneringen, vilketbl.a. innebär att förtidspensioneringen bör separeras frånålderspensionermgen. Frågan om förtidspensioneringens framtida ställnmg avsesutredas i särskild ordning. Förnärvarande pågår vidare inom ett arbete med syfte att beredaförslag till åtgärder för att bryta den stigande trenden inomförtidspensionermgen. Den pågående Sjuk- och arbetsskadeberedningen har enligtsina direktiv (dir 1993:44) att pröva bl.a. om förtidspensioneringen börsammanföras med sjukförsäkrmgen eller om den bör vara en självständigförsäkringsgren. Mot bakgrand av det pågående arbetet med ett reformeratpensionssystem, berectaingen av förtidspen-sionsfrågoma inom regeringskanslietsamt Sjuk- och arbetsskadebered- nmgens arbete fmnerregermgen att några förändrmgar i reglema för Prop, 1993/94:218sjukbidrag- och förtidspension inte bör genomföras nu utan bör övervägasvidare inom ramen för det samlade beredningsarbetet på området. 9 Rehabilitering av tortyrskadade flyktingar 9.1 Bakgrund Rehabilitermgav tortyrskadade flyktingar har behandlats av vid ett flertaltfllfallen. erinrade i sitt betänkande om hälso- ochsjukvårdslagens bestämmelser (bet. l985/86:SoU15) att alla mvånare i -oberoende av språk, kulmr och religion - har rätt till vård på lflca vfllkor.Det är sjukvårdshuvudmännen som har ansvar för vården i de landstmgskommunerdär flyktmgar vistas. Socialutskottetåterkom i sitt betänkande 1986/87 :SoU27 till frågan om krigsskadade ochtorterade flyktmgar och gav därvid uttryck för samma prmcipiefla mställning somtidigare. Utskottet var mte berett att förorda någon åtgärdfrån rUcsdagens sida. Regermgen och fömtsättes dock följautvecklingen och ta erforderliga initiativ. betänkande 1987/88:SoU22 behandlades motioner om ett särskiltcentram för rehabilitering av tortyroffer. Utskottet ermra-de om sma tidigarebedömnmgar om sjukvårdshuvudmännens ansvar för den vård som krävdes menframhöll även vikten av att erforderlig kompetens och tillräckliga resurseravsätts för dessa speciella behov. Vidare framhölls att vården skall varatillgänglig där flyktingarna vistas. Socialutskottetåterkom till frågan i sitt betänkande 1988/89:SoU 15. Utskottet ansåg att detär rimligt att staten övergångsvis bidrar till uppbyggnaden av särskildastödverksamheter för flyktmgar och invandrare med svåra fysiska och psykiskamen. Vidare ansåg utskottet att regermgen bör överväga hur staten kan stödjaen uppbyggnad av sådana verksamheter i landstingens ellerfrivflligorganisationemas regi. biföll utskottets hemställan ochregeringen överlämnade sedermera frågan till . Psykiatriutredningenöverlämnade i febraari 1993 betänkandet Statiigt stöd till rehabilitermg avtortyrskadade flyktmgar m.fl. (SOU 1993:4) till regeringen. Invandringen tiU Prop. Invandrmgentill under 1960- och början av 1970-talen utgjordes till dominerandedel av arbetskrafts- och anhörigmvandring. bedrev en aktivrekrytering i vissa länder. De personer som kom till var oftast iarbetsför ålder, många hade utbildnmg och en kulmrell bakgmnd som i stort settmotsvarade svenska förhållanden. Under1970-talet började det i större utsträcknmg komma personer som inte primärt vararbetskraftsinvandrare utan politiska flyktingar. Många av dessa människor hadei sina hemländer varit utsatta för politisk förföljelse cx;h tortyr. del av de flyktmgar som sökt sig tUl har kommUfrån områden med krigstillstånd eller politisk mstabilitet. Många av dem harvarit utsatta för tortyr och förföljelse eller har på annat sätt utsatts försvåra trauma. Det är av namrliga skäl svårt art få en klar bild av omfattningenav dessa skador. I flera undersökningar har det dock bedömts att en mteobetydlig del av de flyktmgar som finns i utsatts för tortyr. Detfmns drygt 18 miljoner flyktingar som har tvmgats lämna sma henfländer,vilket är det största antalet någonsm. Tfll detta skall läggas ca 2,5 miljonerpalestinier som lever i flyktmg-läger. Uppskattningsvisär ett lika stort antal mänmskor på flykt inom sitt lands gränser på grand avbl.a. inbördeskrig och svält, s.k. intem-flyktingar. 1ett globalt perspektiv är flyktingarna ojämnt fördelade. Det gäller mte enbartom man ser på befolkningsstorleken för de olflca världsdelarna utan framförallt om man ser tUl de ekonomiska möjlighetema att ta hand om och sörja för enflyktingpopulation. Speciellt har en stor flyktmgbörda. Bland enskildaländer är det framförallt och som hyser stora grapper flyktmgar,men även flera små länder i har relativt många flyktingar.Inbördeskriget i f.d. har inneburit bl.a. att fyra miljoner människorhar tvingats lämna sma hem på flykt undan striderna. Detkan dock konstateras att man på flera håll i världen har kunnat se en positivutvecklmg på flyktmgproblemen och att människor kunnat återvända till sinahemländer. Enligtalla bedömningar kommer antalet personer som söker sig till - ochdärigenom också till - att vara fortsatt högt under en avsevärd tidframöver. Många av dessa mänmskor kan förmodas ha flytt från tortyr och annanförföljelse. Konsekvenser av tortyr Prop, 1993/94:218 Avsiktenatt utsätta människor för tortyr uppges vanligen vara att få information eUererkännanden. Det har dock visat sig att det primära syftet mycket ofta är attsystematiskt bryta ner individen psykiskt och fysiskt. Den information och de bekännelsersom framtvingats vid tortyr används ofta för att försätta den torterade i svåraoch omöjliga valsimationer. Många mäimiskor avlider under tortyr trots attmålet oftast inte är att döda utan att få honom eller henne att överleva somoffer. Man vill på detta sätt skapa rädsla och passivitet i omgivningen. Systematisktortyr används för att bryta ner individens identitet och personlighet.Avsikten är att framkalla känslor av skam och skuld och att ta ifrån de utsattamänniskorna deras självkänsla och självrespekt. Tortyren har även en s,k,smittoeffekt eftersom mte bara den torterade drabbas utan även dennes familj,släkt, vänner och arbetskamrater. Dessa känner skräck, uppgivenhet ochpassivitet och väljer kanske att gå i landsflykt. rapport från Rehabiliteringscentret för tortyroffer (RCT) i anförsatt tortyren har blivit allt mer utsmderad genom tillgång till medicinskakunskaper. Detta har fått till följd att det blir allt svårare att fmna yttretecken på våld och att bevisa att tortyr har ägt ram. Psykologiska metoderanvänds allt oftare i kombination med fysiska metoder. Deföljdverkningar som uppkommer efter tortyren är t.ex. smärtor från sår, storablödnmgar, blåmärken, avryckta naglar, utslagna tänder, frakmrer och blödningarfrån underlivet. I fängelserna vårdas de torterades skador i mycket begränsadomfattning. Den behandlmg som ges syftar ofta till att möjliggöra fortsatttortyr. Skadomasom uppstår vid tortyr ger i många fall upphov till kronisk smärta och nedsattfunktionsförmåga. Vid en undersöknmg vid RCT i framkom att drygt entredjedel av patientema led av huvudvärk samt mag- och tarmbesvär. En femtedelhade ledsmärtor, besvär med hjärta och lungor samt svårigheter att gå. Andrabesvär som ofta förekommer är yrsel, synsvårigheter och nedsatt hörsel. År1948 beslutade om ett avståndstagande från tortyr. Dettadokumenterades i FN-deklarationen om de mänskliga rättighetema. Bakgranden tilldet tydliga avståndstagandet var de massavrättningar och den tortyr sominträffade under . Sedan FN-deklarationen antogs har detdock funnits behov av att göra förtydliganden och klarlägganden samt attuppmana medlemsländer att aktivt verka för att tortyr bekämpas. 1den interaationella rätten finns ett omskränkt förbud mot tortyr. 1 en översUctöver 136 länders grandlagar befanns 112 länder ha ett grundlagsfäst förbud mottortyr. Detta kan jämföras med den verklighet som råder nämligen att tortyrförekommer i 90 av FN:s drygt 170 medlemsstater, År1984 antog FN en särskild konvention mot tortyr, 1 denna konvention Prop,1993/94:218 slås fast att varje land har skyldighet att hjälpa människor somvarit utsatta för tortyr. Vidare skall inte bara sjukvårdspersonal utan alla ioffentiig tjänst som i sitt arbete kan komma i kontakt med människor som varitutsatta för tortyr ges kunskaper om hur man kan hjälpa tortyroffer. 1konventionen slås dessutom fast att en nation på begäran är skyldig att lagforatorterare och krigsförbrytare eller utlänma dem till sma hemländer. () har antagit en konvention mot tortyr. Tortyr innebär enligt WHOett latent hot mot människor i många länder och kan ses som ettvärldshälsoproblem. År1950 tillkom Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande frUietema. I konventionen fastslogs att ingen får utsättasför tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling. Vidare har eneuropeisk konvention om förebyggande av tortyr och omänsklig eller förnedrandebehandlmg eller bestraffning antagits. Konventionen trädde i kraft den 1febraari 1989 och har ratificerats av bl.a. . Syftet med dennakonvention är att skapa ett system av preventiv karaktär. gör - medstöd av denna konvention - undersökmngar av hur frUietsberövade personerbehandlas i olika länder. Fleraprofessionella intresseorganisationer har antagit deklarationer mot tortyr,t.ex. () i Tokyodeklarationen . WMAfastställde att hälso- och sjukvårdspersonal mte får medverka vidtortyr. Andra professionella orgamsationer har gjort lUcnande deklarationer. ISverige finns det en mängd verksamheter vars syfte är att ge stöd och hjälp tillflyktmgar och asylsökande som har utsatts för tortyr och andra trauma. Sådanaverksamheter drivs bl.a. av landstingen men också av olika organisationer.Nästan samtliga landstmg har någon form av specialenhet för att ta hand ompatienter som har upplevt traumatiska händelser. Vidare har Svenska Röda korsetflera verksamheter som arbetar med flyktmgar och asylsökande som har utsattsför tortyr och andra trauma. Dessutomfinns det religiösa och humamtära organisationer som gör vflctiga insatser föratt hjälpa flyktmgar. Rädda Bamen har verksamheter med tyngdpunkten lagd på dekrigsdrabbade bamens situation och med utgångspunkt i om bamsrättigheter. AmnestyInternational svarar för en omfattande informationsverksamhet och arbetar oftai samråd med andra frivilligorganisationer. Amnesty Intemational har också ettglobalt dokumentationsarbete som bedrivs för att spåra och bevisa tortyr ochannan förföljelse och kränkningar av de mänskliga rättighetema. Mångakyrkliga organisationer bidrar med ett omfattande frivilligarbete för attstödja och hjälpa flyktingar och asylsökande. frUcyrkligaorganisationer, katolska kyrkan m.fl. arbetar med stöd till Prop.1993/94:218 flyktingar. Flyktingamas simation skulle vara betydligt sämre utandessa frivilliga insatser. Vidare kan nämnas att flyktmgamas egna orgamsationergör viktiga insatser på området. IPsykiatriutrednmgens betänkande Statligt stöd till rehabUitering avtortyrskadade flyktingar m.fl. (SOU 1993:4) anges att det fums vissa brister iden vård som ges till asylsökande. Om någon som vistas mom utan attvara bosatt där behöver omedelbar hälso- och sjukvård, skall enligthälso- och sjukvårdslagen (HSL) erbjuda sådan hälso- och sjukvård. Dettaiimebär att asylsökande skall erbjudas akut hälso- och sjukvård. Ipropositionen om mottagande av asylsökande m.m. (prop. 1993/94:94) harregeringen föreslagit att asylsökande bara i prmcip bör få tillgång till sammahälso- och sjukvård som de bam som är bosatta i . har i mars1994 beslutat enligt förslagen (bet. 1993/94:SfUll, rskr. 1993/94:188). Psykiatriutrednmgenframhåller att vården inte sällan präglas av tUlfälliga lösningar och att detsaknas planering och optimering av msatser och resurser. Trots detta ges det påmånga håll en bra vård till asylsökande Småorter i landet med relativt stora flyktingförläggnmgar har enligtPsykiatriutrednmgen mte tillgång till den expertis och kompetens som behövs föratt hantera de asylsökandes problem av tortyrskador och andra traumatiseringar.Motsvarande avsaknad av expertis och kompetens fmns också på många orter ilandet som tar emot flyktingar som beviljats uppehållstillstånd. Enligtutredmngen medför detta problem när det gäller att tillhandahålla vård och stödtill flyktingar med tortyrskador. Denkunskap som finns om skador från tortyr och andra traumatiska händelservisar på att tidig upptäckt och behandlmg förbättrar föratsätmmgama förframgångsrik behandling, anpassning och integration. Det fmns en risk för attlång väntan, obearbetade problem och omflyttnmgar mellan olflca förläggnmgarförstärker och manifesterar problemen. EnligtPsykiatriutrednmgen sker undervisnmg om tortyr och andra trauma,organiserat våld och dess konsekvenser i huvudsak genomfrivilligorganisationer. Dessa verksamheter är dock mte i sig tillräckliga föratt ge tortyrskadade och andra personer som blivit utsatta för traumatillräckligt stöd. Det saknas i vissa fall bl.a. utbildnmg i strukturerad forminom hälso- och sjukvården. Bristenpå kunskaper och erfarenheter inom hälso- och sjukvården medför att personaleninte alltid kan ge det stöd som erfordras. Det fmns risk för att patientema avdetta skäl somatiserar sin ångest och uppvisar symtom som inte direkt kanhärledas till orsaken. På grand av bristen på kunskap och erfarenhet kansjukvårdspersonalen i vissa fall tolka symtomen som kroppsliga sjukdomar. Denna somatisering avtortyrskadoma kan leda till en ökad medikalise- Prop, 1993/94:218 rmg ochkonsumtion av lugnande och ångestdämpande mediciner. Det har också framkommitatt många personer i flyktingförläggnmgar och slussar i stor utsträckningförskrivs lugnande mediciner för sin oro. Detta kan vara direkt skadligt förtortyrskadade och medföra beroende som kan leda till en förstärkning avmdividens problem. Vidare är det otfllfredsställan-de för sjukvårdspersonalenom de upplever att de mte kan ge erforderlig hjälp. Detta kan leda till onödigakostnader, meffektivitet och dåliga behandlingsresultat. Detfmns enligt Psykiatriutrednmgen även brist på forsknmg och utvecklmgsarbeteinom detta område. Bristen på organiserad dokumentation av konsekvensema avtortyr, trauma och våld medför att man inte kan återföra och värdera ombehandlingen är effektiv. Det blir således svårt att bedöma viUca åtgärder somär lämpliga om det saknas tfllräckUga kunskaper. Utredningenanser vidare att det saknas mformationshantermgssystem och ett epidemiologisktkunnande som gör det möjligt att samla erfarenheter samt att utvärderaverksamheter. Det saknas också ett utvecklat och systematiserat intemationelltsamarbete beträffande de torterades simation. Det samarbete som sker bedrivs avenskilda mtresserade medarbetare i sådana organ som arbetar med torterade. Samordningenmellan stat, kommun och landsting när det gäller tortyrskadade uppvisar enligtutredningen vissa brister. Det gäller t.ex. bristande samordning mellan olflcabehandlmgsverksamheter samt osäkerhet om vilka mål och medel som är akmella.Många av de tortyrmetoder som används föratsätter medverkan av medicinsktutbildade personer. Att medicinsk personal medverkar vid tortyr är olagligt ochhelt emot de läkaretiska reglema. Det är därför angeläget att utveckla strategierför hur man skall hjälpa medicmsk personal att vägra medverka vid tortyr. Psykiatriutredmngenkonstaterar att preventionen mot tortyr hittflls mte har uppmärksammatssärskilt mycket. Det har varit svårt att få beslutsfattare att upprättastrategier för att motverka tortyr. Vidareanser utrednmgen att det finns brister i samordningen när det gällermtemationeU samverkan. Det samarbete som bedrivs sker ofta på enskildapersoners eller orgamsationers imtiativ. Psykiatriutredningenuppskattar att antalet torterade bland de flyktmgar som kommer till ärstörre än vad man trott. Endast en mmdre del av dessa flyktingar fårenligt Psykiatriutredmngen hjälp med det fysiska och psykiska lidande tortyrenfört med sig. 5 1993/94. Prop, 1993/94:218 Regeringens förslag: I syfte att förbättra rehabUitermgenav tortyrskadade flyktingar skall anvisas under budgetåret1994/95, En särskild arbetsgrapp mom skall tfllsättas föratt närmare överväga hur dessa medel skall användas och fördelas.