prop · GG03257 · 1993-06-03 00:00:00 — 4 § Skyldighet enligt 3 § att lämna upplysningar och hålla tillgångar och handlingar tillgängliga för granskning åligger även 1. styrelsen och verkställande direktören i aktiebolag som driver verk- samhet här i landet med föremål uteslutande att biträda försäkringsgivare som driver rörelse här i landet, 2. ordförande och verkställande direktör eller motsvarande befattningshavare i tarifförening, skaderegleringsnämnd, villkorsnämnd eller annat liknande organ, som här i landet biträder sådan försäkringsgivare vid rörelsens bedrivande, och 3. personer som är införda i en förteckning som anges i 4 kap. 2 §. 5 § får meddela de erinringar i fråga om försäkringsgivares verksamhet här i landet som inspektionen anser behövliga. skall förelägga försäkringsgivaren att vidta rättelse, om inspektionen finner att 1. avvikelse skett från denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag eller grunderna, om sådana finns, 2. grunderna är tillfredsställande med hänsyn till om- fattningen och beskaffenheten av försäkringsgivarens rörelse, 3. de tillgångar som motsvarar värdet av de försäkringstekniska skulderna är tillräckliga, eller 4. det i övrigt finns allvarliga anmärkningar mot försäkringsgivarens verksamhet. Om ett föreläggande enligt första stycket inte har följts inom den bestämda tiden och det anmärkta förhållandet inte heller på något annat sätt undanröjts, skall anmäla detta till regeringen. Följer en försäkringsgivare inte gällande bestämmelser om redovisning och täckning av försäkringstekniska skulder får regeringen, efter att ha underrättat behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland, förbjuda försäkringsgivaren att fritt förfoga över sina tillgångar i . Om behörig myndighet i en försäkringsgivares hemland inskränker försäkringsgivarens rätt att förfoga över sina tillgångar, skall på begäran av myndigheten vidta samma åtgärder beträffande försäk- ringsgivarens tillgångar i . får besluta hur skadeförsäkringsverksamhet skall drivas efter ett sådant beslut som avses i tredje och fjärde styckena. För livförsäkringsverksamhet skall bestämmelserna i 7 kap. 2 § tillämpas. 6 § Regeringen kan förklara koncessionen förverkad, om försäkringsgivaren 1. inte längre uppfyller kraven för koncession här i landet, eller 2. i annat fall allvarligt åsidosätter gällande bestämmelser för verksamheten här i landet, särskilt reglerna om redovisning och täckning av försäk- ringstekniska skulder. Innan regeringen förklarar koncessionen förverkad skall samråd ske med behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland. I brådskande fall får regeringen förklara koncessionen förverkad utan föregående samråd. skall underrättas så snart det kan ske. Om försäkringsgivarens koncession i hemlandet har förklarats förverkad, skall regeringen genast förklara koncessionen i förverkad. 7 § Om en försäkringsgivare med stöd av 2 kap. 2 § första stycket marknadsför försäkringar här i landet från ett fast driftställe i ett annat EES-land, skall lämna behöriga myndigheter i det landet de uppgifter som dessa behöver för kontroll av försäkringstekniska skulder och tillgångar som motsvarar dessa. 8 § Om en försäkringsgivare som marknadsför försäkringar enligt 2 kap. 2 § överträder denna lag eller föreskrift som har meddelats med stöd av lagen, skall förelägga försäkringsgivaren att vidta rättelse. Underlåter försäkringsgivaren att vidta rättelse, skall inspektionen underrätta behöriga myndigheter i försäkringsgivarens hemland och i det land varifrån försäkringarna marknadsförs. Om försäkringsgivaren inte upphör med överträdelserna får återkalla koncessionen för gränsöverskridande verksamhet eller, om verksamheten inte är koncessionpliktig, förbjuda försäkringsgivaren att fortsätta sin marknadsföring och att meddela nya försäkringar här i landet. Inspektionen får vidta även andra åtgärder som behövs för att hindra fortsatta överträdelser. Innan åtgärd vidtas skall inspektionen underrätta behörig myndighet i det land där det fasta driftställe som marknadsför försäkringarna är beläget. Om den behöriga myndigheten i försäkringsgivarens hemland eller i det land där det fasta driftställe som marknadsför försäkringar är beläget förbjuder försäkringsgivaren att helt eller delvis förfoga över tillgångarna, skall inspektionen vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillvarata försäkringstagarnas intressen. Om den utländska myndigheten återkallar försäkringsgivarens, agenturens eller filialens auktorisation, skall inspektio- nen förbjuda försäkringsgivaren att fortsätta sin marknadsföring och att meddela nya försäkringar här i landet. Om försäkringsgivarens samtliga fasta driftställen sammantaget har en årlig premieintäkt från skadeförsäkring från som, utan avdrag för återförsäkring, överstiger ett belopp som motsvarar 2 500 000 ecu får hos behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland begära att försäkringsgivaren i hemlandet särskilt redovisar det försäkringstekniska resultatet avseende verksamheten i . Försäkringsgivaren skall lämna de upplysningar och handlingar som inspektionen begär för tillämpning av denna paragraf. 9 § Om det kan antas att någon driver sådan verksamhet att denna lag är tillämplig, får förelägga denne att lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att bedöma om lagen är tillämplig. Om finner att någon utan koncession driver tillståndspliktig verksamhet, skall inspektionen förelägga denne att ansöka om koncession eller vidta de ändringar i verksamheten som inspektionen anger eller också upphöra med verksamheten. Bestämmelsen i andra stycket skall i tillämpliga delar gälla om Finans- inspektionen finner att någon driver gränsöverskridande verksamhet utan att anmälan skett. Ett föreläggande enligt denna paragraf får riktas såväl mot försäkringsgivaren som mot den som här i landet, i syfte att förmå någon att teckna försäkring hos försäkringsgivaren, är verksam för försäkringsgivarens räkning. 10 § kan förena ett föreläggande eller förbud enligt denna lag med vite. 11 § En försäkringsgivare skall med årliga avgifter bekosta Finansinspek- tionens verksamhet enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar. 7 kap. Om försäkringsverksamhetens upphörande och om överlåtelse av försäkringsbestånd 1 § Upphör en försäkringsgivare att driva försäkringsrörelse här i landet, åligger det försäkringsgivaren att med bifogande av giltig fullmakt hos uppge ombud, som godkänns av inspektionen, att på företagets vägnar företräda försäkringsgivaren med avseende på redan meddelade försäkringar. För tiden intill dess sådan anmälan har skett får förordna ett ombud med nämnda befogenhet. Inspektionen skall genast införa kungörelse i Post- och om godkännandet eller förordnandet. Intill dess sådant kungörande har skett, får försäkringstagare hos sätta in förfallen försäkringspremie med samma verkan som om den blivit inbetald till försäkringsgivaren. 2 § Om en försäkringsgivares koncession att driva livförsäkringsrörelse här i landet har förklarats förverkad, skall en särskild administration för tillvaratagande av livförsäkringstagarnas rätt träda in. skall förvalta administrationsboet. skall genast för livförsäkringstagarnas räkning ta hand om samtliga tillgångar i vilka livförsäkringstagarna har förmånsrätt enligt 4 a § förmånsrättslagen (1970:979). Härmed övergår alla försäk- ringsgivarens rättigheter och skyldig- heter på grund av livförsäkringsavtalen på administrationsboet. Har livförsäkringarna återförsäkrats, gäller samma sak försäkringsgivarens rättigheter och skyldigheter på grund av återförsäkringarna. Så snart administrationen inträtt skall låta värdera de omhändertagna tillgångarna. Inspektionen skall vidare låta beräkna det belopp vartill de försäkringstekniska skulderna för livförsäkring uppgår. För det belopp med vilket värdet av tillgångarna understiger de försäkringstekniska skulderna för livförsäkring, ökade med en tjugondel, har administrationsboet fordringsrätt hos försäkringsgivaren. De försäkringar som övertagits av administrationsboet skall om möjligt överföras till en svensk eller utländsk försäkringsgivare, som har fått koncession för livförsäkringsrörelse här i landet. Anser att ett anbud om övertagande bör antas, skall inspektionen i Post- och och i övrigt på ett ändamålsenligt sätt kungöra anbudets innehåll. Kungörelsen skall innehålla föreläggande för försäkringstagarna, att inom en bestämd tid - minst efter kungörelsens utfärdande - hos inspektionen anmäla om de har något att invända mot anbudet. Även den som inte är försäkringstagare men som har förvärvat rätt på grund av en försäkring skall få möjlighet att framföra invändningar. beslut att anta ett anbud skall kungöras i Post- och . När sådant kungörande sker, övergår ansvaret för det överlåtna försäkringsbeståndet på den övertagande försäkringsgivaren. Genom denna försäkringsgivares försorg skall samtliga försäkringstagare och de som förvärvat rätt på grund av en försäkring underrättas om överlåtelsen och de eventuella ändringar i villkoren som överlåtelsen medför. Om inte försäkringsbeståndet överlåtits från det att administrationen trädde in, får tillgångarna säljas och medlen fördelas mellan försäkringstagarna. Om det vid överlåtelse av försäkringarna eller annars har uppstått överskott, skall detta i första hand användas till att betala kostnaden för administrationen och sådant bidrag som avses i 6 kap. 11 § och som inte erlagts. Återstoden skall överlämnas till den försäkringsgivare vars försäkringar varit föremål för administration. När en försäkringsgivares koncession förklarats förverkad, får nya för- säkringar inte meddelas. får dock sådana liv- försäkringar meddelas som föranleds av gällande försäkringsavtal. Av de livförsäkrings- och återbäringsbelopp som förfallit till betalning innan koncessionen förklarats förverkad skall så mycket betalas ut som skulle ha betalats om koncessionen inte förklarats förverkad. Av livförsäkrings- och återbäringsbelopp, som förfaller till betalning , får innan administrationen avslutas endast betalas ut så mycket som anser kunna utbetalas utan att övriga livförsäkringstagares rätt försämras. Vad som har sagts skall även tillämpas i fråga om återköp av försäkring eller belåning av försäkringsbrev hos försäkringsgivaren. Skulle det efteråt visa sig att ett för stort belopp har utbetalts, skall återbetalning inte ske. Har en försäkringsgivare i annat fall än enligt första stycket upphört att driva livförsäkringsrörelse här i landet, är försäkringsgivaren likväl skyldig att på det sätt som anges i 5 kap. 5-7 och 9 §§ redovisa tillgångar motsvarande värdet av de försäkringstekniska skulderna för redan meddelade livförsäkringar. Det åligger ombud, som har utsetts av försäk- ringsgivaren enligt 1 §, att fullgöra de skyldigheter enligt 5 kap. 2 och 9 §§ samt 6 kap. 3 §, som förut åvilat företrädaren. Om ej tillgångar motsvarande värdet av de försäkringstekniska skulderna redovisas eller om det av annat skäl finns anledning anta att livförsäkringstagarnas rätt på grund av försäkringsavtalen äventyras, ankommer det på Finansinspek- tionen att besluta om administration enligt första stycket skall inträda. Om de till redovisning avsatta tillgångarna anses otillräckliga får dock administration inte föreskrivas, förrän har förelagt försäkringsgivaren att fylla bristen och denna inte täckts efter det att sådant föreläggande skett. Om i ett sådant fall admininstration inträder, skall bestämmelserna i första stycket om upphörande av företagets rätt att driva livförsäkringsrörelse här i landet i stället avse meddelandet av beslut om administration. 3 § En försäkringsgivare som har koncession enligt 2 kap. 1 § får med tillstånd helt eller delvis överlåta sitt försäkringsbestånd till en annan försäkringsgivare, som i har fått koncession att driva sådan försäkringsrörelse. Om det försäkringsbestånd som överlåtelsen avser består av försäkringar som meddelats genom gränsöverskridande verksamhet får tillstånd ges endast om behörig myndighet i det land där riskerna är belägna samtycker till överlåtelsen och den övertagande försäkringsgivaren där uppfyller kraven för gräns- överskridande verksamhet med de försäkringar som överlåtelsen avser. Är den övertagande försäkringsgivaren en utländsk EES-försäkringsgivare krävs för tillstånd, utöver vad som anges i andra stycket, att behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland intygar att försäkringsgivaren har erforderlig kapitalbas sedan överlåtelsen beaktats. En försäkringsgivare som har fått koncession enligt 2 kap. 1 § får med tillstånd helt eller delvis överlåta sitt försäkringsbestånd som består av försäkringar som meddelats genom gränsöverskridande verksamhet till en EES-försäkringsgivare med fast driftställe i det land där riskerna är belägna. Tillstånd får medges endast om behörig myndighet i övertagande försäkringsgivares hemland intygar att försäkringsgivaren har erforderlig kapitalbas sedan överlåtelsen beaktats och behörig myndighet i det land där riskerna är belägna samtycker till överlåtelsen. Ansökan om tillstånd skall göras av såväl överlåtare som övertagare. Vid ansökningen skall fogas det avtal, som träffats angående överlåtelsen. Med avseende på ansökningen gäller vidare vad i 15 kap. 3 § andra stycket och 4 § andra stycket försäkringsrörelselagen (1982:713) föreskrivs i tillämpliga delar. Bifalls ansökningen, skall överlåtaren anses fritagen från sina förpliktelser på grund av det överlåtna försäkringsbeståndet, vilka förpliktelser i stället skall åvila övertagaren. Angående underrättelse om verkställd överlåtelse skall bestämmelsen i 15 kap. 6 § försäkringsrörelselagen (1982:713) tillämpas. får meddela närmare föreskrifter om de handlingar som erfordras för tillstånd. 1 § skall i Post- och kungöra 1. beviljande av koncession eller utvidgning av koncession, 2. godkännande av företrädare eller ändring av grunderna, 3. ändring i bolagsordning eller liknande handling som innefattar ändring av försäkringsgivarens firma, 4. förverkande av koncession, och 5. tillstånd till överlåtelse av försäkringsbestånd. 2 § Det som enligt denna lag har kungjorts i Post- och skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det inte av omständigheterna framgår att han varken kände till eller hade bort känna till det som kungjorts. Innan sådant kungörande skett, kan förhållande, som enligt lagen skall kungöras, inte lagligen åberopas mot annan än den, som visas ha haft kännedom om det. 3 § Är en handling, som enligt denna lag lämnas till , avfattad på främmande språk, skall den på begäran åtföljas av en bestyrkt svensk översättning. 4 § Ett ombud, som enligt 5 kap. 15 § eller 7 kap. 1 § förordnats av Finans- inspektionen, har rätt att få ersättning av försäkringsgivaren med det belopp som bestäms av inspektionen. 5 § En försäkringsgivare, som driver försäkringsrörelse här i landet, skall i alla meddelanden till allmänheten nämna sin associationsform och sitt hemland. Försäkringsbrev skall innehålla uppgifter både om de allmänna försäk- ringsvillkoren och om de särskilda villkoren för den försäkring som avses i brevet. I meddelanden till allmänheten om företagets fonder skall särskilt anges beloppet av ännu inte inbetalade förbindelser av delägare eller garanter om dessa belopp inräknats i fonderna. Om en försäkringsgivare marknadsför försäkringar avseende andra risker än stora risker genom gränsöverskridande verksamhet i ett annat EES-land, skall försäkringstagarna underrättas om i vilket land det fasta driftställe som avtalet skall ingås med är beläget. Sådan information skall även finnas på varje handling som lämnas till försäkringstagarna. Avtalet och försäkringsansökan, om den är bindande, skall innehålla adress till försäkrings- givarens huvudkontor och den agentur eller filial som avtalet ingås med. Om försäkringen omfattar den försäkringsklass som anges i 2 kap. 3 a § första stycket 10 försäkringsrörelselagen (1982:713) skall avtalet och en bindande försäkringsansökan även innehålla namn och adress till den som företräder för- säkringsgivaren vid skadefall. Innan ett avtal om livförsäkring ingås genom gränsöverskridande verksamhet i andra fall än som avses i 2 kap. 2 § andra stycket skall försäkringsgivaren till försäkringstagaren överlämna en handling där försäkringstagaren uppmärksammas på att försäkringsgivaren är underkastad tillsynsreglerna i det land där det försäkrande fasta driftstäl- let är beläget. Försäkringstagaren skall skriva under handlingen. Handlingen skall överensstämma med formulär som fastställs av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, . 6 § beslut om 1. att avslå en ansökan om koncession enligt 3 kap. 3 eller 4 §, 2. att avslå en ansökan om att utfärda intyg enligt 3 kap. 6 § fjärde stycket, 3. att förbjuda en försäkringsgivare att förfoga över sina tillgångar enligt 6 kap. 5 § femte stycket, 4. att återkalla koncession för gränsöverskridande verksamhet eller förbjuda sådan verksamhet enligt 6 kap. 8 § tredje eller fjärde stycket eller 5. om att förelägga vite får överklagas till kammarrätten. beslut i övrigt enligt denna lag får överklagas hos regeringen. får bestämma att beslut enligt första stycket skall gälla . 7 § Har regeringen eller i ett ärende om koncession inte fattat beslut efter det att ansökningen gavs in, får sökanden begära förklaring av kammarrät- ten att ärendet onödigt uppehålls. Har regeringen eller inte meddelat beslut efter det att en sådan förklaring avgetts, skall det anses som att ansökningen har avslagits. 8 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet till meddelar oriktiga eller vilseledande uppgifter om sådana omständigheter som han är skyldig att lämna uppgift om enligt denna lag. 9 § Till böter döms företrädare, personal eller annan som företräder försäkringsgivaren som bryter mot föreskrift i 5 kap. 12 § eller 8 kap. 5 § eller som på annat sätt än som anges i det sistnämnda lagrummet lämnar oriktiga uppgifter om försäkringsgivaren i meddelanden, som är avsedda för allmänheten. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. En försäkringsgivare som omfattas av denna lag och som enligt lagen (1950:272) om rätt för utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i har koncession vid denna lags ikraftträdande får med den tidsbegränsning som kan ha angetts i koncessionsbeslutet fortsätta med rörelsen till utgången av eller, om ansökan om koncession i enlighet med 3 kap. 2 § tredje stycket då har getts in, till dess att ansökningen har prövats slutligt. En ansökan om koncession enligt de nya bestämmelserna skall prövas av , om inte bifall till ansökningen innebär en förlängning eller en väsentlig utvidgning av den tidigare koncessionen. I sådant fall prövas ansökningen av regeringen. När ett sådant ärende skall prövas av gäller 8 kap. 7 §. skall, i samband med prövningen av en koncessionsansökan, även pröva ansökan om godkännande av grunder. Bestämmelserna om förbud mot att förena livförsäkringsrörelse med skadeförsäkringsrörelse enligt 2 kap. 5 § skall tillämpas även för försäk- ringsgivare som avses i punkt 2. Försäkringsgivare som avses i 2 och som har deponerat värdehandlingar i bankinstitut enligt 6 § första stycket 5, 10 och 15 a §§ lagen (1950:272) om rätt för utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i , har rätt att få ut de deponerade tillgångarna när sådan ansökning som avses i 2 har bifallits. För tiden intill dess ansökningen har prövats slutligt skall vad som föreskrivs om sådan deponering i 10 § andra stycket, 13 § andra stycket, 15 a §, 16 §, 21 § första stycket andra meningen, 25 § andra stycket 3, 27 § andra stycket och 28 § lagen om rätt för utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i gälla. Har försäkringsgivaren vid utgången av den tid som anges i 2 inte gett in ansökan om koncession skall vad som föreskrivs om de deponerade tillgångarna i 27 och 28 §§ lagen om rätt för utländska försäkrings- företag att driva försäkringsrörelse i gälla. 2 Förslag till Lag om vissa avtalsvillkor för Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller avtal om försäkringar enligt 2 kap. 3 a § första stycket klass 17 försäkringsrörelselagen (1982:713), rättsskyddsförsäkring. 2 § Om en försäkring omfattar även andra försäkringsklasser än rättsskydds- försäkring, skall rättsskyddet tas upp som en särskild del av försäkringsbrevet eller motsvarande handling. Rättsskyddets omfattning skall anges i brevet eller handlingen. 3 § Ett avtal om rättsskyddsförsäkring som meddelas av en försäkringsgivare som har koncession att driva försäkringsrörelse här i landet, skall innebära att den försäkrade vid försäkringsfall har rätt att efter eget val utse en advokat eller annan lämplig person att biträda honom. Denna rätt får inskränkas endast om valet av en viss person skulle medföra avsevärt ökade kostnader som inte är motiverade av den rättsliga angelägenhetens beskaffenhet eller omfattning. Den försäkrade skall underrättas om rätten att utse advokat eller annan lämplig person när han anmäler försäkringsfallet till försäkringsgivaren. 4 § En tvist om rättsskyddsförsäkring mellan försäkringsgivaren och den försäkrade skall prövas av tre skiljemän om försäkringstagaren begär det. Om inte annat följer av denna paragraf, gäller i fråga om skiljemännen och förfarandet inför dem i tillämpliga delar vad som är föreskrivet i lagen (1929:145) om skiljemän. Part som är missnöjd med skiljedomen har rätt att väcka talan vid domstol från det att han fick del av skiljedomen i huvudskrift eller bestyrkt avskrift. Rätt domstol vid av skiljedom är tingsrätten i den ort där den försäkrade har sitt hemvist. En försäkrad kan även väcka talan mot försäkringsgivaren vid tingsrätten i den ort där försäkringsgivarens styrelse har sitt säte. Finns inte någon domstol som är behörig, skall målet tas upp av . Rätten att påkalla sådant förfarande som anges i första stycket skall anges i försäkringsvillkoren. När tvist uppstår skall den försäkrade underrättas om att han har rätt att påkalla sådant förfarande. Om den försäkrade är konsument skall han även underättas om vilka andra möjligheter som finns att få tvisten prövad. 5 § Bestämmelserna i 3 och 4 §§ gäller inte sådana åtgärder som försäk- ringsgivaren vidtar på grund av en ansvarsförsäkring för att företräda den försäkrade vid undersökningar eller för- handlingar, om åtgärderna vidtas för att tillvarata även försäkringsgivarens intressen. Bestämmelserna gäller inte heller vid tvister eller risker som hänför sig till eller har samband med fartyg som används i sjöfart. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagen tillämpas på försäkringar som har meddelats eller förnyats efter ikraftträdandet. 3 Förslag till Lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) Härigenom föreskrivs i fråga om försäkringsrörelselagen (1982:713)1 dels att 19 kap. 4 § skall upphöra att gälla, dels att 1 kap. 2-8 och 10 §§, 2 kap. 3-6, 13, 14, 16 och 18 §§, 7 kap. 1, 9-11, 17 och 19 §§, 11 kap. 1 §, 13 kap. 1 och 3 §§, 14 kap. 22 §, 15 kap. 1 och 3 §§, 19 kap. 1, 3, 5, 11 och 13 §§ samt 21 kap. 2 § skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 12 kap. 9 § skall lyda "Reservfonden, utjämningsfond för kreditförsäkring och annan användning av försäkringsbolagets egendom", dels att det i lagen skall föras in ett nytt kapitel, 2 a kap., samt femton nya paragrafer, 1 kap. 8 a §, 2 kap. 3 a-3 c §§, 7 kap. 12, 16 a och 22-28 §§, 12 kap. 9 a § och 19 kap. 13 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 2 § Denna lag gäller inte för försäk- ringsrörelse som drivs enligt andra författningar eller som utövas av försäkringsanstalter som inrättats av staten. Särskilda Särskilda bestämmelser finns bestämmelser om ut- om utländska ländska försäkringsföretags försäkringsgivare rätt att driva för- finns i lagen säkringsrörelse här (1950:272) om rätt i landet. för utländska försäkringsföretag att driva försäk- ringsrörelse i och lagen (1993:000) om utländska EES-försäkringsgivares verksamhet i .