prop · GH03195 · 1993-12-31 00:00:00 — Detsamma gäller för skada som har uppkommit genom feleller försummelse vid sådan medverkan av befälhavaren eller besättningen somavses i 61 § andra stycket, vid utförande av tidsbefraktarens anvisning ellervid annat avtalsbrott än som avses i föregående mening. 65 §Tidsbortfraktaren har rätt till ersättning för skada på fartyget som beror på fel eller försummelse av tidsbefraktareneller någon som denne svarar för. Har tidsbefraktarenbeordrat fartyget till en osäker hamn, är han Prop. 1993/94:195ersättningsskyldig för skada på fartyget som beror därpå om han inte visar attfel eller försummelse inte föreligger. Gemensamt haveri och bärgning 66 §Fraktens bidrag till gemensamt haveri skall betalas av tidsbe fraktaren. Detsamma gäller bidrag till gemensamt haveri som skall lämnas för bränsle och utmstning som tidsbefraktaren har ombord. Om i gemensamt haveri ersättning betalas för utgift och förlust som tidsbefraktaren har haft, tillfaller ersättningen honom. Tidsbortfraktarenkan utan tidsbefraktarens samtycke rädda personer. Han fär även bärga fartygeller annan egendom när detta inte är oskäligt för tidsbefraktaren. Avtidsbortfraktarens andel av återstoden av bärgarlönen enligt 16 kap. 6 § andrastycket (nettobärgarlönen) tillfaller en tredjedel tidsbefraktaren. 67 §Tidsbefraktaren skall bära de utgifter för resomas utförande som inte enligt bestämmelsema i detta kapitel skall bäras av tidsbort fraktaren. 68 §Tidsbefraktaren skall återlämna fartyget till tidsbortfraktaren på den plats och som har avtalats. Vidåterlämnandet har bestämmelsema i 52 § tredje stycket, 53 § samt 54 § förstastycket och andra stycket första meningen motsvarande tillämpning. Detta gälleräven då befraktningsavtalet har hävts eller annars upphört före befraktningsperiodensslut. 69 §Tidsbortfraktaren är skyldig att låta fartyget anträda en ny resa trots att den avtalade tiden för återlämnandet därigenom överskrids. Detta gäller inte när överskridandet går utöver vad som kan anses skäligt eller om en tidsperiod för återlämnandet har avtalats. Föröverskridande som är tillåtet enligt första stycket skall tidsbefraktarenbetala den avtalade tidsfrakten. För annat överskridande skall han betalagängse tidsfrakt, dock minst den avtalade tidsfrakten, samt ersättning förskada som dröjsmålet medför för tidsbortfraktaren. 70 § Tidsfrakt skall betalas i förskott isänder. Framställer tidsbefraktaren krav på avräkning med ett belopp som är tvistigt, är han ändå skyldig att betala tidsfrakten,om tidsbortfraktaren ställer säkerhet för kravet. Tidsbefraktaren kan dockinte kräva säkerhet för ett större belopp än den tidsfrakt han betalar. Dröjsmål med betalning av tidsfrakt 71 § Betalas tidsfrakten inte i rätt tid, skalltidsbefraktaren betala dröjsmälsränta enligt räntelagen (1975:635). Har tidsfrakten inte betalats i rätt tid, skalltidsbortfraktaren meddela tidsbefraktaren detta. När meddelande har avsänts färtidsbortfraktaren ställa in fullgörelsen av befraktningsavtalet, inbegripetvägra att lasta gods eller att utfärda konossement. Om betalning inte hartagits emot efter det att meddelandet har avsänts, färtidsbortfraktaren häva avtalet. Om tidsbortfraktaren har ställt in fullgörelsen av avtaleteller hävt det, har han rätt till ersättning, om inte tidsbefraktaren visar attdröjsmålet med betalningen beror på lag, avbrott i den allmänna samfärdselneller betalningsförmedlingen eller något annat liknande hinder som han inteskäligen kunde ha räknat med när avtalet ingicks och vars följder han inteheller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Om tidsbefraktaren inte betalar förfallen tidsfrakt, fårtidsbortfraktaren begära att tidsbefraktaren till honom överlåter fordran påfrakt som tidsbefraktaren har på gmnd av vidarebortfraktning av fartyget. 72 § Tidsfrakt skall inte betalas för den tid som gårförlorad för tidsbefraktaren på gmnd av bärgning, underhåll av fartyget och avhjälpande av skada som tidsbefraktaren inte är ansvarig för eller i övrigt på gmnd av förhållanden på tidsbortfraktarens sida. Tidsbefraktarens skyldighet att svara för utgifter förfartygets drift är begränsad på motsvarande sätt. 73 §Går fartyget förlorat eller förklaras det efter skada inte kuima sättas istånd, bortfaller befraktningsavtalet även om tidsbortfraktaren Prop.1993/94:195 enligt en allmän bestämmelse i avtalet har rätt att sätta in ettannat fartyg än det avtalade. Detsamma gäller vid rekvisition av fartyget ellerliknande ingripanden som är av väsentlig betydelse för fullgörelsen avavtalet. Om fartyget har gått förlorat utan att upplysning kan fäsom tiden för händelsen, skall tidsfrakt betalas efter det attfartyget sist hördes av. 74 § Befinner sig fartyget i en hamn eller ett annatområde där krig utbryter, krigsliknande förhållanden inträder eller faran försådana förhållanden väsentligen ökar, fär tidsbortfraktaren förafartyget ut från området och i säkerhet. Tidsbefraktaren skall utöver tidsfrakten ersättatidsbortfraktaren för de merkostnader för krigsförsäkring av fartyget och förkrigsrisktillägg till besättningen som följer av de resor som tidsbefraktarenkräver att fartyget skall utföra. Inträder krig, krigsliknandeförhållanden eller en väsentlig ökning av krigsfaran och är detta av väsentligbetydelse för fullgörelsen av befraktningsavtalet, får såväl tidsbortfraktarensom tidsbefraktaren frånträda avtalet utan skyldighet att betala ersättning. Den som vill frånträda avtalet skall inom skälig tidmeddela motparten detta. Gör han inte det är han skyldig att ersätta den skadasom kunde ha undvikits om meddelande hade lämnats inom sådan tid. 15 kap. Om befordran av passagerare och resgods 1 § I detta kapitel avses med bortfraktare: den som genom avtal, yrkesmässigt eller motersättning, åtar sig att med fartyg befordra passagerare eller passagerare ochresgods, passagerare: den som befordras eller skall befordras medfartyg enligt ett avtal om passagerarbefordran samt den som med bortfraktarenssamtycke följer med fordon eller levande djur som befordras enligt ett avtal omgodsbefordran, resgods: varje föremål, inbegripet fordon, som befordrasför passagerarens räkning, under fömtsättning att befordringen inte sker enligtcerteparti, konossement eller något annat dokument som bmkar användas vidgodsbefordran, och handresgods: resgods som passageraren bär med sig ellerhar i sin hytt eller på annat sätt har i sin vård under resan, inbegripet vad han har i eller på sitt fordon. 2 §Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte i den mån befordringen Prop.1993/94:195 är underkastad ett gällande intemationellt fördrag om befordran med 3 § Om någon som varken är passagerare eller anställd hosbortfrakt aren eller utför arbete i fartygets tjänst följer med ett fartyg och därvid åsamkas skada av det slag som avses i 17 eller 18 §, skall be stämmelsema i detta kapitel om befrielse från och begränsning av an svarighet för bortfraktare tillämpas till förmån för var och en på redarens sida som kan hållas ansvarig för skadan. 4 § Bortfraktaren skall se till att fartyget ärsjövärdigt, vari också in nefattas att det är behörigen bemannat, provianterat och utmstat, samt att passageraren och resgodset befordras skyndsamt och tryggt till bestämmelseorten. Bortfraktaren skall även i övrigt tillgodose passagerarens bästa. Resgods fär inte befordras på däck. Deviation får göras endast för att rädda personer ellerbärga fartyg eller gods eller av någon annan skälig anledning. 5§ ett bestämt fartyg, fär bortfraktaren inte utförabefordringen med något annat fartyg. 6§ en bestämd person, fär denne inte överlåta sin rätt enligtavtalet till någon annan. Sedan resan har påbörjats fär överlåtelse inte ägamm, även om avtalet inte avser en bestämd person. Bestämmelsema i första stycket gäller inte när lagen(1992:1672) om paketresor är tillämplig på avtalet. 7 § Passageraren är skyldig att iaktta föreskrifter omordning och säkerhet under resan. Bestämmelsema i 24, 53 och 54 §§ sjömanslagen (1973:282)om undersökning med anledning av brott ombord och tvångsmedel motbesättningsmedlem skall även tillämpas i fråga om passagerare. 8 § Passagerare fär föra med sig resgods i skäligomfattning. Känner passageraren till att hans resgods kan medföra fara eller väsentlig olägenhet för person eller egendom, skall hanföre resans början upplysa bortfraktaren om detta. Detsamma gäller om resgodset,handresgods undantaget, kräver särskild vård. Är resgods av sådan beskaffenhetsom nu har sagts, skall detta om möjligt utmärkas på godset innan resan börjar. 9 §Bortfraktaren har rätt att vägra passageraren att föra med sig 81 6 1993/94. resgods som kan medförafara eller väsentlig olägenhet för person Prop. 1993/94:195 eller egendom. Harsådant resgods tagits ombord utan att bortfraktaren kände till dessbeskaffenhet, fär han efter omständighetema föra i land, oskadliggöra ellerförstöra det utan skyldighet att ersätta skadan. Detsamma gäller, om resgodset,efter att ha tagits ombord med bortfraktarens kännedom om dess beskaffenhet,visar sig medföra sådan fara eller väsentlig olägenhet för person eller egendomatt det inte är försvarligt att behålla det ombord. 10 § Har resgods orsakat skada för bortfraktaren ellerskada på fartyget är passageraren ersättningsskyldig, om skadan beror på atthan eller någon för vilken han svarar gjort sig skyldig till fel ellerförsummelse. 11 § Bortfraktaren är inte skyldig att lämna ut annatresgods än handresgods förrän passageraren har betalt för resan och för kosteller annan tjänst under resan. Uteblir betalningen fär bortfraktaren lägga uppgodset i säkert förvar och genom offentlig auktion eller på något annatbetryggande sätt sälja så mycket av det att hans krav jämte för-varings- ochförsäljningskostnadema täcks. 12 § Om befordringsavtalet avser ett bestämt fartygoch detta före resans början går förlorat eller förklaras det efter skada intekunna sättas i stånd, upphör bortfraktarens skyldighet att utföra befordringen. Blirfartygets avgång från den ort där resan skall börja väsentligt fördröjd, harpassageraren rätt att häva avtalet. 13 §Om fartyget uppehålls under resan så att det inte skäligen kan fordras att passageraren avvaktar att resan fortsätts, eller om fartyget går förlorat eller förklaras efter skada inte kunna sättas i stånd, skall bortfraktaren se till att passageraren och dennes resgods befordras till bestämmelseorten på något annat lämpligt sätt och bära kostnaden för detta. Underlåter bortfraktaren detta har passageraren rätt att häva avtalet. Måstepassageraren uppehålla sig i land på gmnd av haveri eller någon annanomständighet som rör fartyget, skall bortfraktaren på lämpligt sätt sörja förhans uppehälle och bära kostnaden för detta. 14 §Påbörjar passageraren inte resan eller avbryter han den, skall det avtalade biljettpriset ändå betalas. Om passageraren har insjuknat eller det finns annan skälig anledning för passageraren att inte påbörja eller fullfölja resan och bortfraktaren har underrättats om detta inom rimlig tid, behöver dock biljettpriset inte betalas. Ärpassageraren enligt första stycket skyldig att betala det avtalade biljettpriset, skall detta dock sättas ned med ett skäligt belopp, om g bortfraktarenhar medfört en annan passagerare i hans ställe eller på Prop. någotannat sätt har begränsat eller borde ha kunnat begränsa sin 15§ Visar detsig, sedan ett befordringsavtal har träffats, att resan skulle vara förenad medfara för passageraren eller fartyget till följd av krig, blockad, uppror,oroligheter, sjöröveri eller annat väpnat våld eller att en sådan fara har ökatväsentligt, har vardera parten rätt att frånträda avtalet. En sådan rättföreligger även om resan har börjat. Frånträds avtalet, skall vardera partenbära sin kostnad och skada. 16§ Avbryterpassageraren resan på gmnd av ett förhållande som avses i 14 § första stycketandra meningen eller hävs avtalet enligt 13 § eller, sedan resan har börjat,enligt 15 §, skall biljettpriset sättas ned. Därvid skall förhållandet mellanden avtalade och den återstående resans längd, tidsåtgång och kostnader beaktas. Har bortfraktaren tagit emot betalning utöver vad somtillkommer honom enligt första stycket, skall han betala tillbaka överskottet. Om ansvarighet på bortfraktarens sida 17§Bortfraktaren är ansvarig för personskada som drabbar passageraren på gmnd aven händelse under resan, om skadan har vållats genom fel eller försummelse avbortfraktaren eller någon som han svarar för. Detsamma gäller skada på gmnd avatt passagerare försenas, även om förseningen inte beror på en händelse underresan. 18§ Bortfraktarenär ansvarig för skada till följd av att resgods går förlorat eller skadas pågmnd av en händelse under resan, om skadan har vållats genom fel ellerförsummelse av honom eller någon som han svarar för. Detsamma gäller skada tillföljd av att resgodset försenas, även om förseningen inte beror på en händelseunder resan. Med försening jämställs dröjsmål med utlämning av resgodset påbestämmelseorten. Bortfraktaren är inte skyldig att ersätta pengar,värdepapper, konstföremål eller andra dyrbarheter annat än om han har tagitemot egendomen för säker förvaring. 19§ Om vållandepå passagerarens sida har medverkat till skada som avses i 17 eller 18 §,gäller 6 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). 20§ För att gåfri från ansvarighet måste bortfraktaren visa att skada som avses i 17 eller 18§ inte har orsakats genom fel eller försummelse av honom eller någon som hansvarar för. I fråga om personskada och förlust av eller skada på handresgodsgäller dock det som nu har sagts endast om skadan har inträffat vid eller isamband med 83 förlisning,sammanstötning, strandning, explosion eller brand eller Prop. 1993/94:195 omden har uppkommit till följd av fel i fartyget. 21 §Bortfraktarens ansvarighet skall vid personskada inte överstiga 175 000 särskilda dragningsrätter (SDR) för varje passagerare. När ersättningen skall betalas ut som livränta fär det kapitaliserade värdet inte överstiga denna gräns. Vid försening av passagerare skall ansvarigheten inte överstiga 4 150 SDR för varje passagerare. Vidskada på eller förlust eller försening av resgods skall ansvarigheten inteöverstiga 1 800 SDR för varje passagerare i fråga omhandresgods, 6 750 SDR för varje passagerare i fråga omdyrbarheter som bortfraktaren har tagit emot för säker förvaring, 10 000 SDR för varje fordon, och 2700 SDR för varje passagerare i fråga om annat resgods. Begränsningsbeloppen gäller för varje resa. De avser inte ränta och Vadsom avses med SDR anges i 22 kap. 3 §. Bortfraktarenkan genom uttrycklig överenskommelse åta sig ansvarighet till högre belopp änsom föreskrivs i denna paragraf. 22 §Bortfraktaren har rätt att från skadans belopp göra avdrag med högst följande belopp, som utgör passagerarens självrisk, nämligen 150 SDR för varje fordon som skadas, 20 SDR för annan resgodsskada, och 20 SDR för skada på gmnd av försening avpassagerare eller resgods. Avräkningenligt första stycket skall ske innan frågan om begränsning av ansvaret enligt21 § prövas. 23 §Bortfraktaren har inte rätt att åberopa bestämmelsema i 21 och 22 §§ om begränsning av ansvarigheten eller avdrag för självrisk, om det visas att han själv har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt att sådan skada sannolikt skulle upp komma. 24 § Bestämmelsema om frihet från eller begränsning avbortfraktarens ansvarighet gäller även om talan mot honom inte gmndas påbefordringsavtalet. 25 § Om befordringen helt eller delvis utförs av någonannan än bortfraktaren, är bortfraktaren dock ansvarig som om han själv hadeutfört hela befordringen. Bestämmelsema i detta kapitel gäller därvid itillämpliga delar. Utförden andre befordringen med fartyg, är han ansvarig för sin del av befordringen enligt samma regler som gäller för bortfraktaren. Har bortfraktaren åtagit sig ansvar utöver vad som föreskrivs i detta g4 kapital,är den som utför befordringen inte bunden av detta, om han Prop. 1993/94:195inte skriftligen har samtyckt till det. mån ansvar åvilar både bortfraktaren och en person som avses i andrastycket, svarar de solidariskt. 26 §Förs talan mot någon som bortfraktaren svarar för enligt 25 § eller 7 kap. 1 §, är denne berättigad till samma befrielse från och begränsning av ansvarighet som bortfraktaren. De ersättningsbelopp som bortfraktaren och de personer som han svarar för skall betala fär inte sammanlagt överstiga de gränser för ansvarigheten som före skrivs i 21 §. Bestämmelsemai första stycket gäller inte till förmån för den som visas ha vållat skadanuppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt att sådan skada sannoliktskulle uppkomma. 27 § Krav på ersättning för personskada ellerförsening av passagerare fär framställas endast av passageraren eller dennesrättsinnehavare eller, vid dödsfall, den som har rätt till skadestånd enligt 5kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207). 28§ Bestämmelserom laga domstol för tvister som rör ansvarighet på gmnd av avtal om befordranav passagerare och resgods samt om möjlighet att hänskjuta sådana tvister tillskiljemän finns i 21 kap. Bestämmelser om preskription finns i 19 kap. 1 §. 29 §Bestämmelsema i 7 § fär inte åsidosättas genom avtal. Avtalsvillkor som inskränker passagerarens rättigheter enligt 10 - 27§§, 19 kap. 1 § första stycket 6 och 7 och 21 kap. 4 § första och andrastyckena är ogiltiga 1. vidbefordran inom , , eller eller till eller från någon av dessa stater, oavsett vilken lag som i övrigt är tillämplig på befordringen; 2. vidannan befordran om svensk lag är tillämplig på befordringen enligt allmänna svenska lagvalsregler. övrigabestämmelser i detta kapitel gäller endast om inte något annat är avtalat ellerföljer av sedvänja. 30 §Trots bestämmelsema i 29 § får bortfraktaren förbehålla sig frihet från ansvarighet i fråga om passagerare för tiden innan denne går ombord och efter det att han har gått i land. Ett sådant förbehåll är dock inte tillåtet när det gäller sjötransporter mellan fartyg och land som omfattas av biljettpriset eller som utförs med transportmedel som bortfraktaren ställer till förfogande. 1fråga om handresgods som inte finns i eller på ett av passageraren 85 medförtfordon kan twrtfraktaren förbehålla sig frihet från ansvarig- Prop. 1993/94:195het för tiden innan handresgodset förs ombord och efter det att det har förts iland. Förbehåll är dock inte tillåtet när det gäller sådan transport till ellerfrån fartyget som avses i första stycket och inte heller för den tid dåhandresgodset har tagits om hand av bortfraktaren medan passageraren vistas ien terminalbyggnad, på en kaj eller en annan hamnanläggning. Omdet är avtalat att en bestämd del av befordringen skall utföras av någon annanän bortfraktaren får, om den andre är namngiven, bortfraktaren förbehålla sigfrihet från ansvarighet för skada orsakad av en händelse under den del avbefordringen som utförs av den andre. Detsamma gäller, om passageraren enligtbefordringsavtalet har rätt att helt eller delvis anlita någon annan änbortfraktaren för befordringen. 16 kap. Om bärgning 1 §Den som bärgar ett fartyg, vilket förolyckats eller är i fara, eller ombordvarande gods eller något som har hört till sådant fartyg eller gods, samt var och en som medverkar vid bärgningen, har rätt till bärgarlön. Andel i bärgarlön tillkommer även den, vilken under den fara som föranlett bärgningen räddat någon från fartyget eller medverkat vid räddningen. Omnågon har medverkat vid ett bärgningsföretag trots uttryckligt och befogatförbud av fartygets befälhavare, har han inte rätt till bärgarlön. Bärgarlönskall, i den mån så krävs, betalas även om ett fartyg som bärgats av ett annatfartyg, har samma ägare som det andra fartyget. Omnågon enligt avtal är skyldig att verkställa bogsering eller lotsning eller attutföra liknande arbete för ett fartygs räkning och fartyget råkar i fara, harhan rätt till bärgarlön för hjälp som han lämnar fartyget endast om hjälpeninte kan anses ingå i fullgörandet av avtalet. Omgods eller något som har hört till gods har bärgats, svarar ägaren med detbärgade men inte personligen. 2 §När bärgarlönens belopp bestäms skall följande omständigheter beaktas 1.i första hand: a) i vad mån bärgningsföretaget lyckats, b) den kunnighet och skicklighet med vilken bärgningsarbetet utförts samtden tid och möda som använts, c) denfara för vilken det bärgade fartyget, dess passagerare, besättningeller gods varit utsatta, 86 d) denfara för vilken bärgama eller deras redskap har utsatts, Prop.1993/94:195 e) denfara som bärgama utsatt sig för att bli ersättningsskyldiga mot en lastägare eller någon annan eller att på annat sätt lida förlust, f) denskada som bärgama har lidit till liv, hälsa eller gods, den utgift eller förlust som bärgama har haft för bärgningen samt värdet av de redskap som använts vid bärgningen, och g) denomständigheten att det fartyg som använts vid bärgningen varit särskilt utmstat för bärgningsarbete. 2.i andra hand: Omnågon som deltagit i bärgning genom fel eller försummelse har orsakat den farai vilken fartyget råkat eller om en sådan person vid bärgningen har gjort sigskyldig till stöld eller snatteri eller till undandöljande av bärgat gods ellertill någon aiman sviklig handling, kan bärgarlönen förklaras förverkad ellersättas ned. 3 §Bärgarlönen fär inte sättas högre än till värdet av det bärgade. Vid bestämmandet av detta värde skall frakt och passageraravgifter inräknas samt avdrag göras för tull och övriga avgifter, som bör utgå av det bärgade, och för kostnader för förvaring, värdering och försäljning. Medbärgarlön avses även ersättning för att föra det bärgade i säkerhet och för attfartyg eller andra redskap används för detta ändamål. 4 §Om ett avtal rörande bärgning är ingånget medan faran ännu varade och under inflytande därav och om villkoren i avtalet inte är skäliga, kan avtalet förklaras helt eller delvis ogiltigt. Detsammagäller i fråga om andra avtal om bärgning, om den bärgarlön som krävts står iuppenbart missförhållande till värdet av den tjänst som bärgaren lämnat. Bestämmelseni 2 § sista stycket skall också tillämpas om ett avtal om bärgning harträffats. Ombärgarlön har betalats medan faran ännu varade, skall den som vill återkrävanågot av vad han har betalat väcka talan efter det attbetalningen skedde. Gör han inte det har han förlorat sin rätt till återkrav. 5 § Om bärgare tvistar inbördes om bärgarlönensfördelning, bestäms denna med ledning av de omständigheter som anges i 2 §. 6 § Om ett fartyg har bärgat något under en resaskall av bärgarlönen först betalas 1. ersättningför skada som bärgningen orsakat på fartyget, lasten eller någon annan egendom ombord, 2. ersättningför sådana utgifter för bränsle samt löner och kost åt befälhavarenoch besättningen som uppkommit på gmnd av bärg- g- ningen, Prop. 3. särskild ersättning till vilken vid bärgningengjort en synnerligen värdefull insats eller utsatt sig för synnerlig fara. Av återstoden skall redaren fä tre femtedelar. Restenskall med en tredjedel tillfalla befälhavaren och med två tredjedelar denegentliga besättningen, att fördelas i förhållande till var och ens avlöning.Befälhavarens andel skall dock alltid vara minst det dubbla av den högstavlönade besättningsmannens andel. En lots på fartyget har rätt att ta del ibärgarlönen som om han var medlem av besättningen och, om han inte är anställdhos redaren, uppbar lön som främste styrman. Om det finns särskilda skäl, exempelvis med hänsyn tilländamålet med fartygets resa eller sättet för beräknande av lön ellerersättning åt dem som arbetar i fartygets tjänst, fär bärgarlönen fördelas påannat sätt än enligt första och andra styckena. Ett avtal om att en mindre andel av den bärgarlön som kanförtjänas med ett fartyg än som sägs i första och andra styckena skalltillfalla befälhavaren eller besättningen är endast giltigt, om fartyget driverbärgningsverksamhet och är särskilt utmstat för detta eller om avtalet haringåtts i samband med påmönstringen och avser ett visst bärgningsföretag.