prop · GH03188 · 1993-12-31 00:00:00 — När det gäUerfolkomröstning i ett landsting är läget något aimor-lunda. Ett landsting haringen egen valnämnd uten skaU anUte en valnämnd. Inom landstingetsgeografiska område finns flera kommunala valnämnder Det är inte givet viflcenav dem som skafl genomföra foUcomrösmmgen. I lagen har därför tegits in enregel som säger att i förste hand skall försöka komma överens mednågon vahiämnd inom geografiska område som geografiskt efler av annan anledningUgger bra tifl för att genomföra omröstningen. Kan en sådan överenskommelseinte träffas är valnämnden i den kommun inom vilken har sinansfegstevla aUtid skyldig att stäfla upp. Inget hindrar dock att det landstingsom anser att det är mest praktiskt att afltid försöka använda valnämnden i denkommun inom vilken anslagstavlan ligger att göra det. Den kommun vars valnämndanUtas av har naturUgtvis kvar rätten erfligt 5 kap. 35 §kommunaUagen tiU ersättning av för sina kostnader i anledning avgenomförandet av folkomröstningen. 5§ Rösträtt vid foUcomrösming i en kommun har den som är foUcbokförd i kommunenoch som fyUer senast på cfegen för folkonu"ösming. Andraän svenska medborgare har rösträtt bara om de varit foUcbokförda i den1 november de tre åren närmast före det år då foUcomrösmingen håUs. Rösträttvid foUcomröstiung i ett landsting har den som har rösträtt vid foUcomröstningi en kommun inom . Försfegethar behandfets i det föregående (avsnitt 8.2). Iparagrafen regleras vem som har rösträtt vid en folkonuöstiiing. Reglema harsin förebfld i kommunallagens rösträttsregler dock med den modifikation somföranleds av att det här är fråga om en folkomrösming. I första stycket anges vadsom krävs för att få delte i en foUcomröstning i en kommun. För det förstekrävs att man är foUcbokförd i kommunen. För det andra krävs det att man fyUer18 år senast omröstningsdagen. Bestämmelsen hindrar inte att kommunema ochlandstingen tar reda på ungdomamas åsflcter i den aktueUa frågan genom attkomplettera den formelfe folkorru-ösmingen med en opinionsundersökning blanddem. I andra stycket anges attandra än svenska medborgare har rösträtt bara om de varit folkbokförda i landetden de tre åren närmast före det år då omrösmingen håUs. Itredje stycket anges vad som krävs för att få delte i en foUcomröstning i ettlandsting. Här gäUer att man har rösträtt om man är röstberättigad vidfoUcomrösming i en kommun inom . 6§ En röstsedel är ogfltig om den 1. intehar tiUhandahåUits av valnämnden eUer 2. är försedd medkännetecken som uppenbarUgen har bUvit anbragt på röstsedehi med avsflct. Om det i ett röstkuvertfinns flera likalydande röstsedlar, skall endast en röstsedel räknas. Firms deti annat fåfl mer än en röstsedel i röstkuvertet, är samtUga dessa röstsedlarogdtiga. Förslagethar behandlats i det föregående (avsnitt 8.2). Iparagrafen ges regler om ogdtiga röstsedlar. Den föreslagna bestämmelsenvänder sig i försfe hand tifl valnämndens företrädare som efter omröstningenskafl gå igenom röstema och räkna dem. Iförsta stycket anges tifl att börja med att en röstsedel är ogfltig om den intetfllhandahållits av valnämnden. Innebörden av dette är i praktiken att enröstsedel som inte stämmer överens med den som fiiflmäktige har beslutet om ochsedan tryckts upp för att användas vid omröstningen inte är gfltig. Om någonskriver ner sin röst på ett annat "hemmagjort" papper eUer pä någotannat material eller föremål är dessa aUtså inte gfltiga som röstsedel. Vidareanges att en röstsedel som i cKh fÖr sig tiUhandahåUits av valnämnden kan varaogiltig om den försetts med någon form av kännetecken. Ett sådant känneteckenbehöver inte nödvändigtvis vara skrivet. Det kan vara andra former avkännetecken som veck, avklippte höm osv. Kravet är dock att kännetecknetanbragts med avsflct. Om en röstsedel oavsflcfligt har blivit skryrfldad är deninte automatiskt att bedöma som ogiltig. Iandra stycket anges hur man skall bedöma det feU att det i ett röstkuvertUgger flera röstsedlar. Här kan man tänka sig två altemativ. I det ena feUet äralla röstsedlama lflca i den meningen att det står samma meningsyttring på dem.I det fellet skafl endast en av röstsedlama räknas, de övriga är ogiltiga. Idet andra fellet är inte alla röstsedlar lika. I det fellet blir samfligaröstsedlar i rösmingskuvertet ogiltiga. 7§ Sedan valnämnden har avslufet rösträkningen, skaU röstsedlama läggas in isärskflda omslag, de godkända för sig och de ogdtiga för sig. Röstsedlama skaflförvaras efter det att sammanräkningen har avslutets. Förslagethar behandlats i det föregående (avsnitt 8.2). I paragrafen anges hurvalnämnden skall hantera röstsedlama efter det att sammanräkningen är klar. De räknade röstema skallläggas i särskilda omslag. \ första stycket sägs att röstsedlar som är godkändaläggs för sig. De röstsedlar som är ogdtiga enUgt 6 § läggs också för sig.Omslagen skaU förseglas på något sätt. I lagen anges inte exakt hur detta skallgå till. Ledning kan i detta avseende hämtas från röstsammanräkningenvid allmänna val. I andra stycket sägs attröstsedlarite skall sparas efter det attsammanräkningsförrätmingen har avslutats. har nära samband med attröstsammanräkningen kan bU föremål för överprövning och att det vid behov skaUfinnas en möjUghet att gå tiUbaka och göra en förnyad sammanräkning. I fegensägs ingenting om vem som skaU förvara röstsedlama. är också någotfiillmäktige själv kan beslute om efter samråd med valnämnden. 8§ Tillkännagivandet om justering av valnämndens protokoU med arfledning av enfolkomröstrung i ett landsting skaU anslås på anslagsfevfe. Förslagethar behandlats i det föregående (avsnitt 8.2). Iparagrafen regleras var valnämndens protokoU i anledning av en foUcomröstiung iett landsting skaU anslås. FormeUtär sammanräkningen avslutad när valnämndens protokoU över räkningenslutjusterats och tillkännagivandet om justeringen av protokollet anslagits påkommunens anslagstavla. Justeringens tillkännagivande är utgångspunkt förberäkning av den tid inom viUcen en medlem kan begära lagUghetsprövning avbeslut som anges i ett protokoU. Vid foUcomröstning i ett landsting är det enrimlig ordning att valnämndens protokoU i denna del anslås på landstingetsanslagstavla och inte på anslagstavlan i den kommun inom vilken den anlitadevalnämnden finns. Detta anges i denna paragraf. I övrigt skaU kommunallagensregler om protokoUet gälfe för valnämnden. 9 § Vahiämndensbeslut med anledning av en foUconuöstiiing i ett landsting får på begäran av enmedlem av det överklagas genom lagUghetsprövning enligt 10 kap.kommunallagen (1991:900). Förslagethar behandlats i det föregående (avsnitt 8.2). Iparagrafen regleras vem som har rätt att begära lagUghetsprövning av beslut somvalnämnden fettar i anledning av att man genomför en foUcomrösming i ettlandsting. är en kommunalnämnd som arbetar på "uppdrag" åt ett landsting. Rent formeUt gällerkommunaUagens regler för valnämnden, inklusive reglema om vem som har rätt attbegära lagUghetsprövning. Av kommunaUagens regler följer att ett beslut av ennämnd i en kommun bara kan överklagas av kommunmedlem. Vid folkomröstning iett landsting bör självfeUet samtUga medlemmar av kunrte begäralagUghetsprövning av valnämndens beslut, viUcet också anges i paragrafen. 8 1993/94. 10§ Framstallande av röstiängd och upprättande av röstkort görs avskattemyndigheten i det län inom viUcet kommunen eUer Ugger har rätttfll ersättning för de kosmader som föranleds av den kommunafefolkomröstningen. Förslagethar behandlats i det föregående (avsnitt 8.2). I paragrafen klargörs attdet är hos skattemyndigheten som röstlängd och röstkort skafl bestäflas. Dessatas firam med den aUmärma rösdängden som gmnd. Kommunema och landstingen harmöjUgheten att begära rösdängd för viss geografisk del för det fåU enbegränsad folkomrösming skaU hållas. EnUgt andra stycket harskattemyndigheten rätt tfll ersätming för sina kosmader Staten står för kosmademaför att ta fram röstiängder och rösdcort med anledning av de allmänna valen. Omen folkomröstning hålls vid samma tillfäfle som ett allmänt val kandet vara så att samma rösdängd kan användas för båda ändamålen och attröstkortet bara behöver tiflföras de uppgifter som eventuellt behövs särskfltfÖr foUcomrÖsmingens genomförande. I sådana fåU skaU kommunema och landstingenbara betala de merkostnader som foUcomrösmingen föranleder skattemyndigheten isammanhanget. 16.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen 6 kap. Förslagethar utförUgt behandlats i det föregående (avsnitt 14). 16.4Förslaget till lag om ändring i skollagen 2kap. 1§ Varje kommun och landsting skaU som styrelse för sitt offentliga skolväsendeutse en eUer flera nämnder Fören sådan nämnd gäUer vad som är föreskrivet om nämnder i kommunaUagen(1991:900). Föreskriftema om självförvaltningsorgan i 7 kap. % skalldock inte tillämpas ifråga om uppgifter för vilka ansvaret enligt denna lageller aruira bestämmelser ankommer på nämnden eller någon annan. Avdet föregående (avsnitt 12) framgår att de självförvaltiungsorgan som föreslåskunna inrättas skaU ha till uppgift att helt eller delvis sköta driften av enviss anläggning eUer en viss institution. Därvid framhåUs att det inte i någotfåll kan bU aktueUt att tiU ett sådant organ lämna över uppgifter som enligtsärskflda regler skall skötas i viss ordning. konstateras att mångauppgifter inom skolans område är förfetmingsreglerade och fÖrbehålUia styrelsenför utbildningen eUer rektor SjälvfeUet skall sådanauppgifter som enligt skollagen eUer andra förfetmingar ankommer på styrelsenför utbildningen (nämnden) inte kunna överföras tifl ett självförvalmingsorgan. Enhgt 2 kap. 2 § skollagenskall det för ledningen av utbildningen i skoloma finnas rektorer tfll denna bestammelse framgår att ansvaret för utbfldningenomfettar ansvar inte endast för den direkfe undervisningen utan även förskolans fostrande roll, också under sådana moment som raster och skoUnåltider(prop. 1990/91:18 s. 35). Det ansvar och deskyldigheter rektor har enligt lagen kan inte delegeras. Inget hindrar att ettsjälvförvalmingsorgan på skolans område anförtros uppgifter som inte ärförfetmingsreglerade och som hänför sig tfll driften av en skolas dagligaverksamhet, t.ex. praktiska arrangemang kring skolmåltider I enlighet med vad somframhålUts i avsnitt 12 har mot denna bakgmnd tagits in en uttryckligbestämmelse om vad som inte får delegeras tifl självförvaltiungsorgan påskolans område. Kommitténssammanfattning av betänkandet Prop.1993/94:188 Lokal demokrati i utveckling (SOU 1993:90) Bilaga i Vårhuvuduppgift har varit att överväga och föreslå oUka åtgärder för att stärkaden lokala demokratin i . Ianslutning tiU denna uppgift har uppdragits åt oss att utarbeta förslag tiUvissa förändringar i kommunallagen samt att lösa ett antal sepa-rafe frågestäUningarsom akmaUserats för vårt arbete. Underarbetets gång har vi avgett följande delbetänkanden: * Det kommunafe medfemskapet (SOU 1992:72) * uppdragsverksamhet (SOU 1992:128) * HandUngsoffendighet hos kommunala fÖrefeg (SOU1992:134) * Sekretesslagen i en fri nämndorganisation(SOU 1992:140) * tjänsteexport och intemationellt bistånd(SOU 1993:77) * De förtroendevaldas ansvar vid domstolstrots och lagtrots (SOU 1993:00, avges i okt/nov) Vihar också lagt ut ett antal uppdrag på olika vetenskapUga institutionerStatskontoret och enskflda speciaUster för att skaffa underlag förbeskrivningar och analyser De rapporter som blivit resultatet av dessa uppdragförtecknas i slutet av denna sammanfetming. Dettahuvudbetankande är disponerat i fyra block. Kapitel 1 - 3 är en allmän del omlokal självstyrelse och demokrati. I kapitel 4-9 behandlas nya stmkturer ochnya roller för de förtroendevalda. Medborgamas inflytande och kontroflbehandlas i kapitel . Slufligen tar vi upp ett antal aUmännademokratifrågor i kapitel . Specialmotiveringar tiUförfetmingsförslagen finns i kapitel 16. Somgmnd för vårt arbete ligger de demokratiska värderingarna, främst människorslika värde och respekten för individens frihet, rättigheter och integritet,som också kan härledas ur etik och västerländsk humanism. Allmänt om lokal självstyrelse och demokrati Ikapitel 1 som utgör inledning tifl betänkandet har vi redogjort förförändringar i verksamhet under och pekat påvissa fömtsättningar för den lokala demokratins utveckling. 1970-taletsförändringssträvanden inom den kommunala sektom fokuserades i hög grad på demokratifrågoma. Ett antal reformer genom fördes både för att förbättra de förtroendevaldas arbetsvillkor och för att öka medborgamas inflytande. Huvudtendensen under fÖrsfe var i stort sett densamma, men förändringssträvandena fick en del nya inslag. Tifl dessa hör decentraliseringssträvanden som bl.a. tog sig uttryck i inrättandet av kommundelsnämnder m.m. i kommuner- 116 na och i särskflda organ,t.ex. lokafe direktioner, inom landstingen. 1993/94:188 Delegeringblev en naturUg följd av den poUtiska och administrativa Bilaga 1decentraliseringen. Under1980-talet blev det också en aUt vanUgare uppfettning att stymingen av denkommunala verksamheten utgjorde ett växande problem för de förtroendevalda.Den aUtmer ansträngda ekonomin medförde dessutom ett behov av atteffektivisera verksamheten. Målstyrning växte fram som en metcxl. Ettarmat insfeg var statsmaktemas stivan efter avreglering av den kommunafesektom. Försök med frikommuner pågick meUan 1984 och 1991. De främsfe uttryckenfÖr avregleringen blev den nya kommunallagen som trädde i kraft den I januari1992 samt det nya statsbidragssystemet som trädde i kraft den 1 januari 1993.Den stathga poUtiken vad gäller den kommunala sektoms autonomi är dock inteentydig. Det finns tendenser till en återgång med ökad regleringinom vissa sakområden. Genomen poUtisk styrmcxleU som umyttjar konkurrens och marknadsorientering av denkommunala verksamheten försöker nu kommuner och landsting möfe den nyaekonomiska situationen. BestäUar-utför-armodellen är ett sätt att ökaeffektiviteten. Frågan om nya verksamhetsformer står högt på kommunemas ochlandstingens dagordningar. Fömtsätmingamaför den lokala demokratin har förändrats . Medborgamas attitydertill det politiska systemet har sjunkit tiU en mycket låg nivå medan attitydentill den kommunala servicen är långt mer positiv. I ett övergripande perspektivkan man anta att medborgama kommer att kräva att politiken och poUtikema ilokalsamhäUet blir tydligare och lättare att nå. Krav ställs då på eneffektivare och direkt kommunikation meflan dem och deras valda ombud, krav påstörre öppenhet och bättre insynsmöjligheter i förvalmingen liksom bättremöjligheter tiU dukt påverkan av den politik som förs och på den kommunalaservicen. 1kapitel 2 gör vi en bredare analys av lokal självstyrelse och demokrati, dessgmnder, tillstånd och utveckling. Denlokala självstyrelsen i de skandinaviska ländema har en lång tradition. ISverige fick den sin mcxlema reglering kommu-nalförordnmgar. Den harockså skrivits in i gmndlagen (1 kap. 1 § regeringsformen) där det sägs att densvenska folkstyrelsen förverkUgas genom ett representetivt och parlamentarisktstetsskick och genom självstyrelse. ratificerade år 1989Europarådets konvention om självstyrelse. Ävenom idén om den lokala demokratin - i Iflchet med den kommu nala självstyrelsen - är allmänt omfetted, finns det ingen given defini tion av begreppet. I vår analys av utvecklingen konsteterar vi att de tre demokrativärden som varit mest ftamträdande under de senaste decen- niema är medborgarviljans förverkligande, den självständiga åsikts bildningen och medborgarnas aktiva deltagande. Den representetiva demokratin anses bU förverkligad genom att de förtroendevalda på ett 117 tiUfredsstäUandesätt representerar väljama åsflctsmässigt och socialt. Vi redovisar vår syn påvärdegmnden för lokal självstyrelse och demo- Prop. 1993/94:188 krati: Bilaga 1 Sedanmitten av har stetsmaktema vidtegit olika åtgärder för att minskaregleringen av den kommunafe sektom. har debatten om densfatUga stymingen och den lokafe självstyrelsen intensifierats. Vi pekar påett antal exempel på ingrepp i eUer försök att inskränka den lokafesjälvstyrelsen och hemstäUer att regeringen vidtar åtgärder för att ge denkommunala självstyrelsen ett stärkt gmndlagsskydd. Utifrån,dels medborgarperspektivet dels poUtikerperspektivet analyserar vi aspekter pålokal självstyrelse och demokrati. Vi anser att kommunmedlemmama bör ha rätttiU information om, insyn i och inflytande över de verksamheter kommunen äransvarig för, oavsett i vflken form verksamheten bedrivs. motsvaras av enskyldighet för kommunema att tiUhandahålla information. Vi anser attomröstningar, opinionsundersökningar och Iflmande bör användas i ökadutsträckning som ett komplement tifl den representetiva demokratin. Denframtida balansen mellan stedig reglering och lokal autonomi är för närvarandesvårbedömd. Utvecklingen av samhällsekonomin kommer sannolikt att påverka utfalleten hel del lUcsom hur stark strävan efter att öka marknadsorienteringen av denkommunala verksamheten kommer att vara. En övergripande fråga är hur kommuneroch landsting skall formeras som demokratiska organ för självstyrelse, i en tidsom präglas av bl.a. intemationalisering, ökande betydelse för den regionalanivån samt individualisering av det medborgerliga inflytandet på politiken ochsamhäUsservicen. Ikapitel 3 gör vi en principieU bedömning av tänkbara konsekvenser för denkommunafe självstyrelsen av ett närmande tfll EG, specieUt med inrikming motvilka konsekvenser en ekonomisk och penningpoUtisk union kan få för kommunemasoch landstingens befogenheter att te ut skatt och avgifter Analysen görs medutgångspunkt i gmndlagsutred-ningens inför EG betänkande Gmndlagen och EG (SOU1993:14). Enligt vår uppfetming är det i förste hand det stetUga skatteutrymmetsom får ge vflca om en gemensam ekonomisk pohtflc inom EG/EU kräver ett totaltsett minskat skatteuttag. konvention om självstyrelse berörs bl.a. skyddet för den kommunala indelningen, kommunemas frihet att be stämma sin inre organisation, de förtroendevaldas arbetsvillkor, former na för stedig tiflsyn, att kommunema tillförsäkras vissa ekonomiska resurser, att konununema i g(xl tid skafl rådfrågas på lämpUgt sätt i planerings- och beslutsprocessen vad gäller frågor som berör dem. Dessutom skall kommunema ha rätt att anlite ett judicieUt förfårande för att säkerstaUa att de fritt kan utöva sina befogenheter De principer om självstyrelse som finns fesdagda i gmndlag eUer annan nationell lagstiftning skaU respekteras. Konventionen kan sägas utgöra en rättsUg och institutionell ram för krav från kommunemas sida mot stetsmaktemaoch den sätter en gräns for stetsmaktemas handlande. anser att det är vflctigtatt principema i konventionen får genomsfeg Prop. 1993/94:188 också i EG:srättssystem och att i de pågående EG-förhand- Bilaga 1 Ungama lyfterfram konventionens stetus. EnofränkomUg konsekvens av den ökade integrationen bUr att måste lämnaifrån sig en del av den nationeUa suveräniteten för att kunna delte i deneuropeiska gemenskapen. Vi anser därför att det är av stor vflct att vifortsätter att utveckla vår svenska foUcstyrelse så att den blir en reeUmotkraft tiU den med nödvändighet centraUserade och mer anonyma makten iBryssel. Det innebär att man vid de pågående förhandlingama om medlemskap iEG/EU måste sfe vakt om den unika resurs som den kommunala självstyrelsen utgörför vårt land. Nya strukturer och nya roller för de förtroendevalda Ikapitel 4 redovisar vi den organisatoriska utvecklingen i kommuner ochlandsting under 1980-telet och fram till dagsläget: * erferenhetema av försöken med fri nämndorganisationinom frikommunförsöket * de nya vilUcoren för den kommunala organisationentill följd av ändringarna i kommunallagen och i speciallagstifmingen * nya organisatoriska mönster som växer fram i hägnetav den nya lag-stiftiiingen * de förste erferenhetema av "radUcala organisationsförändringar"i ett urval av kommuner och landsting. av kommunema har kvar den traditioneUa/sek-torieUa nämndstmkmren.Den territoriella nämndstmkturen, som i korthet går ut på attkommundelsnämnder/stedsdelsnämnder/områdes-styrelser har hand om en del av denkommunala verksamheten inom ett geografiskt avgränsat område har inte fåttnågon större omfettning. Flera kommuner har avvecklat sina kommundelsorgan. DenfunktioneUa organisationen, där man skfljer på beställare och utförare ellerprcxlucenter har genomförts i ett 40-tal konununer Landstingenspolitiska organisation har förändrats i takt med att det har staflts störrekrav på hälso- och sjukvården. har inrättat delegationeroch beredningar. Den politiska organisationen har en mycket varieradutformning, men de flesta landstingen har centrala nämnder för den socialaomsorgen samt en särskild eller sammanslagen central kulturfrågor Vi redovisar sex exempel på organisationsmodeller:Bohusmodeflen, Dalamodellen, Sörmlandsmodellen, landsting,och . Ikapidet redovisas den separafe rapport som inom ramen för vårt arbete utarbetats av (SOU 1993:73 RadUcala organisations- 119 förändringar i kommuneroch landsting) i de delar som den behandlar Prop. 1993/94:188 erfarenheter avorganisatoriska förändringar i de konununer CKh Bilaga I landsting som ingår istudien. Studien ger enligt vår bedömning en väsentUgen positiv bfld av dehittiUsvarande erferenhetema. En klar majoritet av de berörda förtroendevaldaanser såluncfe att de positiva erferenhetema överväger totalt sett. Synen påfördehungen av inflytandet meUan de kommunafe poUtiska organen, personalen ochanvändarna är relativt ensartad bland de förtroendevalda i de studeradekommunerna. En betydande majoritet anser att fullmäktige ägnar sig för mycketåt planering och för Ute åt utvärdering. Vårslutsats är att den framväxande mångfalden på det organisatoriska orru-ådet ären positiv företeelse med stor betydelse för strävandena att effektivisera denkommunafe verksamheten. Uppenbart är att kommunema och landstingen bör ägnasärskild uppmärksamhet åt uppföljning och utvärdering. Vi vet ännu inte hur denya organisatoriska formema kan tänkas verka på medborgarplanet, dvs. i vad månnya sätt att organisera och styra kommuner och landsting påverkar medborgarnasmöjligheter tiU insyn i och inflytande på den politiska processen. Ikapitel 5 organisation - rättsliga aspekter och funktionsfördelning,behandlar vi först juridiska problem förknippade medbe-ställar-utförarmcxlellen. Vi har analyserat de kommunalrättsUga fömtsätmingamaför mcxleUen med utgångspunkt i ett anfel olika fektiska och teoretiskatillämpningar för ansvars- och uppgiftsfördelning. Vår bedömning är att dengmndläggande uppgiftsfördelningen mellan de förtroendevalda och de anställdasom den kommer till uttryck i kommunaUagstiftningen inteutgör något hinder för att utveckla beställar-utförarlösningar. Däremot kandet, med hänsyn tiU att kommunallagen skall ge tydliga besked om viUcaprinciper som Ugger tfll gmnd för den kommunala verksamheten, framstå sommotiverat att lagen klargör lagligheten av organisationsmodellen. Vi föreslåratt 3 kap. 4 § kommunallagen tiUförs att en viss verksamhet kan orgaruseras såatt en nämnd ansvarar för bestäUning av verksamheten och en annan nämndansvarar för att utföra den. Vihar tidigare i vårt delbetänkande Sekretesslagen i en fri kommunalnämndorganisation (SOU 1992:140) lagt fram förslag till ändring avsekretesslagen för att komma till rätta med de problem som uppstår när enverksamhet inom ett sekretessområde delas mellan flera nämnder Därmed bedömervi att en organisation med beställar-utföramämnder inte skall medföra någraproblem när det gäller sekretess tiU skydd för enskflda. Vihar också övervägt närvarorätten för personalföreträdare i bestäUamämnder Viföreslår att personalföreträdamas närvarorätt i be-stallamämnder utan egenpersonal upphävs genom ett tiUägg tiiU 7 kap. 8 § kommunaUagen samt attnärvarorätten i bestallamämnder med egen personal inskränks genom ett nyttstycke i 7 kap. 10 §. Iett andra avsnitt behandlar vi fullmäktiges stallning och uppgifter Vi anser att fiiUmäktiges centrala roU som det högsta beslutande organet 120