prop · GG03218 · 1993-03-25 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:218 om avreglering av arbetsförmedlingsmonopolet Regeringen föreslår att anta de förslag som tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås en ny lag om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft. Lagen ersätter lag i samma ämne. Syftet med den föreslagna lagstiftningen är att åstadkomma en bättre fungerande arbetsmarknad genom att det s.k. arbetsförmedlingsmonopolet avregleras. skall den offentliga arbetsförmedlingens uppgift även vara att tillhandahålla en god och avgiftsfri förmedling av arbete på hela arbetsmarknaden. Den offentliga arbetsförmedlingen skall också disponera över de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. I lagen föreslås att det nuvarande förbudet mot att bedriva privat arbetsförmedling mot ersättning avskaffas utom såvitt gäller arbetsförmedling för sjömän. Kravet på tillstånd av () för att få bedriva viss privat arbetsförmedling avskaffas också. AMS nuvarande tillsynsfunktion enligt lagen slopas, såväl när det gäller privat arbetsförmedling som uthyrning av arbetskraft. Som en följd av detta upphävs AMS möjligheter att ingripa med vitesföreläggande eller vitesförbud mot verksamhet som strider mot lagen. De privata arbetsförmedlingarna skall få bedriva sin verksamhet utan att styras av några i lag eller annan författning angivna riktlinjer. I syfte att förhindra oseriös verksamhet och skapa konkurrens på lika villkor föreslås emellertid ett straffsanktionerat förbud att ta betalt av arbetssökande eller arbetstagare. Det betyder att den som förmedlar eller hyr ut arbetskraft enbart får ta betalt av arbetsgivaren eller beställaren. När det gäller uthyrning av arbetskraft föreslås dessutom vissa lättnader i uthyrningsföretagens verksamhet. Den nuvarande begränsningen att en enskild arbetstagare får hyras ut eller hyras in för en sammanhängande tid av högst avskaffas, liksom begränsningarna i förhållande till anställningsskyddslagen när det gäller möjlig- heten att träffa tidsbegränsade anställningar. Vidare försvinner alla krav som den nuvarande lagen ställer upp i förhållande till beställaren, bl.a. kravet att en beställare får anlita uthyrd arbetskraft endast om det föranleds av ett tillfälligt behov av extra arbetskraft. Lagen föreslås träda i kraft . Propositionens lagförslag 1. Lag om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft Regeringen föreskriver följande 1 § Denna lag gäller arbetsförmedling som bedrivs av någon annan än den offentliga arbetsförmedlingen. Lagen gäller dock inte arbetsförmedling som sker genom skrifter, överföringar eller upptagningar på vilka tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihets- grundlagen är tillämplig. avses i denna lag verksamhet som har till ändamål att skaffa arbete till arbetssökande eller arbetskraft åt arbetsgivare och som inte innebär uthyrning av arbetskraft enligt 2 §. 2 § I lagen ges också bestämmelser om uthyrning av arbetskraft. Med uthyrning av arbetskraft avses ett rättsförhållande mellan en beställare och en arbetsgivare som innebär att arbetsgivaren mot ersättning ställer arbetstagare till beställarens förfogande för att utföra arbete som hör till beställarens verksamhet. 3 § Arbetsförmedling för sjömän får inte bedrivas mot ersättning. 4 § Arbetsgivare som bedriver uthyrning av arbetskraft skall iaktta följande. Mellan arbetsgivaren och arbetstagaren skall det finnas ett skriftligt anställningsavtal som reglerar anställningsformen samt lön och allmänna anställningsvillkor. Arbetstagare får inte genom villkor i avtal eller på något annat sätt hindras att ta anställning hos beställare för vilka de utför eller utfört arbete. En arbetstagare som har sagt upp sig från en anställning och tar anställning hos en arbetsgivare som hyr ut arbetskraft får inte hyras ut till sin förra arbetsgivare tidigare än efter det att anställningen hos denne upphörde. 5 § Avvikelser får göras från 4 § 1 genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. Förbud att ta betalt av arbetssökande eller arbetstagare 6 § Den som bedriver arbetsförmedling eller uthyrning av arbetskraft får inte begära, avtala om eller ta emot ersättning av arbetssökande eller arbetstagare för att erbjuda eller anvisa dem arbete. 7 § Arbetsgivare som uppsåtligen eller av oaktsamhet handlar i strid med 4 §, utan att detta är tillåtet enligt avtal som avses i 5 §, döms till böter. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 eller 6 § döms till böter eller fängelse . Denna lag träder i kraft , då lagen (1991:746) om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft skall upphöra att gälla. Förslag till Lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Härigenom föreskrivs att 38 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Facklig vetorätt i visst fall 38 §[1] Innan arbetsgivare beslutar att låta någon utföra visst arbete för hans räkning eller i hans verksamhet utan att denne därvid skall vara arbets- tagare hos honom, skall han på eget initiativ förhandla med arbetstagarorganisation i förhållande till vilken han är bunden av kollektivavtal för sådant arbete. Arbetsgivaren är vid förhandlingen skyldig att lämna den information om det tilltänkta arbetet som arbetstagarorganisationen behöver för att kunna ta ställning i förhandlingsfrågan. Första stycket gäller Första stycket gäller ej, ej, om arbetet är av om arbetet är av kortvarig och tillfällig kortvarig och tillfällig natur eller kräver natur eller kräver särskild sakkunskap och särskild sakkunskap och det inte är fråga om det inte är fråga om anlitande av uthyrd anlitande av uthyrd arbetskraft enligt lagen arbetskraft enligt lagen (1991:746) om privat (1993:000) om privat arbetsförmedling och arbetsförmedling och uthyrning av uthyrning av arbetskraft. Första Första stycket gäller ej stycket gäller ej heller heller om den tilltänkta om den tilltänkta åt- åtgärden i allt gärden i allt väsentligt väsentligt motsvarar motsvarar åtgärd som har åtgärd som har godtagits godtagits av av arbetstagarorganisationen. Om organisationen i Om organisationen i särskilt fall påkallar särskilt fall påkallar det, är arbetsgivaren det, är arbetsgivaren dock skyldig att dock skyldig att förhandla innan han förhandla innan han fattar eller verkställer fattar eller verkställer beslut. Om synnerliga skäl föranleder det, får arbetsgivaren fatta och verkställa beslut innan han har fullgjort sin förhandlingsskyldighet enligt första stycket. Påkallas förhandling enligt andra stycket, är arbetsgivaren icke skyldig att uppskjuta beslutet eller verkställigheten till dess förhandlingsskyldigheten har fullgjorts, om särskilda skäl föreligger mot uppskov. I fråga om förhandling enligt första och andra styckena äger 14 § motsvarande tillämpning. Har förhandling påkallats enligt första eller andra stycket är arbetsgivaren skyldig att på begäran av arbetstagarorganisationen lämna sådan information om det tilltänkta arbetet som organisationen behöver för att kunna ta ställning i frågan. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** [1]Senaste lydelse 1991:747. Förslag till Lag om ändring i allmänna tjänstepliktslagen (1959:83) Härigenom föreskrivs att 4 § allmänna tjänstepliktslagen (1959:83) skall ha följande lydelse. Konungen äger i den Regeringen får i den omfattning som prövas omfattning som behövs erforderlig förordna om föreskriva om förbud mot förbud mot annan annan arbetsförmedling än arbetsförmedling än den den offentliga samt om offentliga samt om inskränkning i rätten att inskränkning i rätten bedriva sådan annan att utöva sådan arbets- arbetsförmedling. förmedling vartill tillstånd meddelats med stöd av lagen med vissa bestämmelser om arbets- förmedling. får trots föreskrift som Utan hinder av avses i första stycket förordnande som sagts besluta att en annan må än den styrelsen medgiva, att offentliga tills vidare annan arbetsförmedling får bedrivas i samverkan än den offentliga må med den offentliga tills vidare utövas i arbetsförmedlingen på de samverkan med denna på villkor som styrelsen villkor som styrelsen bestämmer. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , . Proposition om avreglering av arbetsförmedlings- monopolet InledningEn ny lag om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft (1991:746) trädde i kraft . Lagen innebär vissa upp- mjukningar i förhållande till arbetsförmedlingslag främst när det gäller möjligheten att bedriva uthyrning av arbetskraft och förmedling av arbetskraft i företags- eller verksledande ställning. kan konstateras att reglerna är omgärdade av ett stort antal begränsningar vilket innebär svårigheter för de aktuella företagen att fungera tillfredsställan- de. Det s.k. arbetsförmedlingsmonopolet påverkades inte heller, vilket innebär att privat arbetsför- medling mot ersättning även med den nya lagen är en i princip förbjuden verksamhet. I propositionen om en ny småföretagarpolitik (prop. 1991/92:51) anmälde regeringen att tiden nu är kommen att avskaffa arbetsförmedlingsmonopolet och att säga upp (nr 96) om av- giftskrävande arbetsförmedlingsbyrårer. Denna konvention ligger till grund för den svenska lagstiftningen och innebär att privat arbetsför- medling inte får bedrivas i vinstsyfte. Vidare uttalades att en utredning bör tillsättas med uppgift att lämna förslag till en avreglering av arbetsförmedlingsmonopolet och behandla frågan om uthyrning av arbetskraft. Regeringen föreslog därefter i prop. 1991/92:89 att skulle säga upp nr 96. beslöt i enlighet härmed (bet.1991/92:AU10, rskr. 1991/92:174) Regeringen sade därefter upp konventionen. Registreringen hos av den svenska uppsägningen skedde vilket betyder att är bundet av konventionen till . Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppgift att lämna förslag till en avreglering av arbetsförmedlingsmonopolet. Till utredare utsågs landshövdingen . Utredningen som antog namnet "Utredningen om avreglering av arbetsförmedlingsmonopolet" avlämnade betänkandet och uthyrning av arbetskraft (SOU 1992:116). Till protokollet i detta ärende bör fogas utredningens sammanfattning av betänkandet som bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna bör fogas till protokollet som bilaga 2. Remissyttrandena finns att tillgå i (dnr 92/2434). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft, lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet och lag om ändring i allmänna tjänstepliktslagen (1959:83). Förslagen hade upprättats inom på grundval av betänkandet och uthyrning av arbetskraft (SOU 1992:116) av utredningen om avreglering av arbetsförmedlings- monopolet. De förslag som remitterades till Lagrådet bör fogas till protokollet som bilaga 3. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 4. Lagrådets granskning har lett till vissa redaktionella ändringar i lagförslagen. Jag behandlar Lagrådets synpunkter i samband med de olika sakfrågorna (se avsnitt 3.2, 3.5 samt 5.1 och 5.3). Jag redovisar i det följande bakgrunden till det nuvarande regelsystemet. I övrigt hänvisas till betänkandet. 2 Arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft 2.1 Gällande bestämmelserArbetsförmedlingsmonopolet innebär i princip att arbetsförmedlingen i är en offentlig angelägenhet. Även privat arbetsförmedling får dock förekomma i viss begränsad omfattning och i noga reglerade former. regleras fr.o.m. i lagen (1991:746) om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft (arbetsförmedlingslagen). Lagen innebär vissa uppmjukningar i förhållande till vad som tidigare gällde enligt arbetsförmedlingslag, men fortfarande gäller som huvudregel att arbetsförmedling inte får bedrivas i förvärvssyfte. De enda undantagen härifrån avser arbetsförmedling till och från utlandet av musiker och sceniska artister samt förmedling av arbetstagare som skall ha företags- eller verksledande ställning (s.k. head-hunting). Tillstånd till sådan verksamhet kan beviljas av () för högst i sänder. Den som bedriver arbetsförmedling utan förvärvssyfte men mot ersättning måste också ha tillstånd av AMS. Sådana tillstånd får dock inte beviljas enskilda personer eller avse arbetsförmedling för sjömän. En förutsättning för att få tillstånd är att det finns ett behov av verksamheten från arbetsmarknadspolitisk synpunkt. När tillstånd meddelas skall AMS fastställa den högsta ersättning som får tas ut och även fastställa de villkor i övrigt för verksamheten som bedöms nödvändiga. Under vissa förutsättningar kan villkor återkallas eller ändrade villkor meddelas för verksamheten. När det gäller uthyrning av arbetskraft innebär lagstiftning att denna verksamhet legaliserades, som den som hyr ut eller hyr in arbetskraft måste iaktta vissa regler som syftar till att arbetstagare som fått arbete via uthyrningsföretag inte skall hamna i svårigheter av olika slag. Bl.a. får uthyrd arbetskraft endast anlitas om detta föranleds av ett tillfälligt behov av extra arbetskraft. Vissa begränsningar gäller i förhållande till anställningsskyddslagens möjligheter att träffa tidsbegränsade anställningsavtal. En enskild arbetstagare får, inom ramen för uthyrningsuppdraget, ställas till en beställares förfogande för en sammanhängande tid av högst . Genom kollektivavtal får avvikelser träffas från bl.a. den angivna tidsfristen. AMS är tillsynsmyndighet och kan gentemot den som bryter mot lagens bestämmelser i vissa avseenden meddela de förelägganden eller förbud som behövs för lagens efterlevnad. Ett sådant beslut kan förenas med vite. AMS får även från den som omfattas av tillsyn enligt lagen på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Den som bedriver olaglig arbetsförmed- ling kan även dömas till böter eller fängelse . I syfte att förstärka de fackliga organisationer- nas möjligheter att utöva inflytande i samband med att en arbetsgivare avser att anlita icke anställd arbetskraft har också fr.o.m vissa ändringar skett i medbestämmandelagen (SFS 1991:747). Ändringarna innebär en förstärkt förhandlings- och informationsskyldighet. 2.2 Vissa internationella förhållandenDen svenska lagstiftningen om privat arbetsförmedling hämtar sitt innehåll från om avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer. Även om konventionerna numera är uppsagda finns ändå an- ledning att kortfattat redovisa innehållet i dem samt i ett par andra konventioner som har betydelse för den privata och offentliga arbetsförmedlingen i . Konvention (nr 34) om avgiftskrävande arbetsförmed- lingsbyråer kom de privata arbetsförmedlingarnas ställning att omprövas. antog en konvention om avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer (nr 34). Konventionen behandlade såväl privat arbetsförmedling som bedrevs i vinstsyfte som förmedling som bedrevs utan vinstsyfte eller utan ersättning. Bestämmelserna i konventionen syftade till att inskränka och reglera arbetsförmedling som bedrevs i privat regi. Enligt konventionen förband sig ratificerande stater att från konventionens ikraftträdande avskaffa avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer som bedrevs i vinstsyfte. Avgiftskrävande byråer som drevs utan vinstsyfte skulle ha tillstånd av myndighet att driva sin verksamhet. De fick inte ta ut mer ersättning än enligt en av myndigheten fastställd taxa, beräknad efter självkostnadsprincipen. I konventionen fanns också en bestämmelse om att den som - mot avgift eller kostnadsfritt - bedrev arbetsförmedling skulle göra anmälan om detta till vederbörande myndighet. Konventionen ratificerades av och trädde i kraft för del . Konventionen ratificerades - förutom av - endast av nio stater. Konventionen sades upp i samband med att ratificerade konventionen nr 96 (se nedan). Reviderad konvention (nr 96) om avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer antog en reviderad konvention (nr 96) angående avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer. Frågan om en revision hade väckts av , närmast för att underlätta möjligheterna till internationell arbetsförmedling inom musiker- och artistbranschen. Den reviderade konventionen gav medlemmarna möjlighet att ratificera ettdera av två olika alternativ. Enligt det alternativ som valde (del II) skall, liksom enligt konvention, avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer med vinstsyfte avskaffas. Del III föreskriver vissa villkor för och kontroll av sådana byråer, men de behöver inte avskaffas. Den reviderade konventionen ratificerades av och trädde i kraft . Närmare fyrtio länder är bundna av konventionen (nr 96), varav flertalet har ratificerat del II. Konventionen kan sägas upp av ett medlemsland . Den senaste perioden löpte ut . Som tidigare nämnts sade upp konventionen . Uppsägningen registrerades hos , varför uppsägningen med uppsägningstid, träder i kraft . Konventionen (nr 88) angående den offentliga arbetsförmedlingens organisation Även i fråga om offentlig arbetsförmedling har antagit en konvention, nämligen konvention (nr 88) angående den offentliga arbetsförmedlingens organisation. Konventionen som antogs , innebär att offentlig arbetsförmedling skall finnas och vara avgiftsfri, att sådan förmedling skall verka för bästa möjliga organisation av arbetsmark- naden och att syftet skall vara full sysselsättning samt utveckling och tillvaratagande av produktionsresurserna. Samverkan med representanter för arbetsgivare och arbetstagare skall tryggas genom rådgivande nämnder för verksamheten. Internationell tendens att mjuka upp monopolet har konstaterat en alltmer bristande efterlevnad av konvention nr 96, del II i samband med en översyn av tillämpningen av konventionen som gjorde . I ett dokument till redovisades att flera länder t.ex. tillåtit uthyrningsföretag, även om de reglerat deras verksamhet. Eftersom uthyrningsföretags och privata arbetsförmedlingars verksamhet uppvisar likheter innebär ländernas lagstiftning om uthyrningsföretag ett avsteg från principen om offentligt monopol. Rapporten slår också fast att privata förmedlingsbyråer har expanderat i medlemsländerna helt enkelt för att de förmått möta de behov som företagen har av tillfällig extra arbetskraft. beslöt att på dagordningen arbetskonferens sätta upp ämnet Privata arbetsförmedlingars roll för arbetsmarknadens funktion. I detta sammanhang bör enligt arbetsbyrån övervägas om det är lämpligt att revidera konvention nr 96, anta ett helt nytt instrument eller bibehålla status quo. Förhållandena i vissa andra länder I betänkandet finns redovisat förhållandena i ett antal länder när det gäller privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft. Det gäller , , , och . I finns ett system med licensgivning och tillsyn. fanns 15 600 licenserade privata förmedlingar och uthyrningsföretag. Lagen innehåller ett förbud att ta betalt av arbetssökande. I skedde en i princip fullständig avreglering av arbetsförmedlingsmonopolet. I och är det i princip förbjudet att bedriva privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft. Vissa undantag finns dock och diskussioner pågår om att mjuka upp reglerna ytterligare. I är såväl privat arbetsförmedling som uthyrning av arbetskraft förbjudet och noga reglerat i den inhemska lagstiftningen. För en närmare beskrivning av förhållandena i de nu angivna länderna hänvisas till betänkandet. undertecknade EFTA-länderna och EG avtalet om Europeiska ekonomiska samarbets- området (). Avtalet, som ännu inte har trätt i kraft, innebär ett åtagande för att i svensk rätt införliva vissa EG-förordningar (EEG) bl.a. nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. I regeringens proposition 1991/92:170 bil. 10 föreslogs bl.a. att förordningens artikel 5, som innehåller regler om arbetsförmedling, skulle gälla som svensk lag. Skälet till lagform uppgavs i propositionen vara att kraven i artikel 5 riktar sig även mot privata arbetsförmedlingar. beslöt i enlighet med förslaget i propositionen (bet.1992/93:EU1,rskr.1992/93:18). Enligt artikel 5 skall en medborgare som söker anställning inom en annan medlemsstats territorium få samma hjälp där som den som ges av arbetsförmedlingarna i denna stat till dess egna medborgare som söker anställning. Det nu sagda innebär alltså att privata arbetsförmedlare i inte får ge sämre arbetsförmedlingsservice åt en "EES-medborgare" än den som ges till svenska medborgare när lagen träder i kraft. Ett viktigt inslag i är den fria rörligheten för personer. Härigenom skapas en gemensam arbetsmarknad till vilken alla personer som omfattas av avtalet skall äga tillträde. Personer har rätt att förflytta sig fritt och söka anställningar inom de länder som slutit avtal. Hinder som begränsar möjligheten att ta arbete i annat land undanröjs inom områden som rör uppehållstillstånd, socialförsäkringsskydd, ömsesidigt erkännande av examina m.m. Inom EES kommer det att råda fri etableringsrätt och i princip kommer ingen särbehandling, som grundar sig på nationalitet, att tillåtas. Genom en ny lag, lagen (1992:160) om utländska filialer m.m., som trädde i kraft , krävs inte längre näringstillstånd för en utländsk medborgare eller ett utländskt företag som vill bedriva näringsverksamhet i . Även den särskilda prövningen av rätten att bedriva verksamhet i genom filial har upphävts. Lagen ställer dock upp vissa villkor för hur verksamheten skall bedrivas, bl.a. att verksamheten skall bedrivas genom filial. etableringsfrihet gäller även självständiga näringsidkare. Det nu sagda har tillämpning på utländska arbetsförmedlings- och uthyrningsföretag som vill bedriva näringsverksam- het i . I EG-rätten finns inte valet av privat eller offentlig arbetsförmedling eller balansen mellan dem reglerat. Det är en fråga för varje land att själv besluta om. EG-rättens konsekvenser för den offentliga arbetsförmedlingen har dock aktualiserats genom en dom i (målet C-41/90 Höfner och / ). Domen rörde den tyska lagstiftningen om offentlig arbetsförmedling. Frågan om Rom-fördragets regler om konkurrens var tillämpliga på en offentlig arbetsförmedling behandlades i domstolen. Domstolen kom fram till att så var fallet. Det nationella arbetsförmedlingsmonopolet i var - såvitt gäller chefsrekrytering - inte förenligt med konkurrensreglerna. Reglerna i EG-rätten förbjuder visserligen inte monopol eller en dominerande ställning på marknaden. De syftar till att hindra att monopol eller dominerande ställning används för att försvåra uppkomsten av eller förekomsten av konkurrerande företag. Bland de slutsatser som kan dras av domen är att missbruk av marknadsdominerande ställning föreligger om utbudet av tjänster på det ifrågavarande området begränsas. Begränsningen kan ske dels genom att monopolföretaget saknar möjlighet att tillgodose efterfrågan, dels genom att privata företags verksamhet omöjliggörs på grund av att monopolet upprätthålls och avtal inom ramen för verksamheten ogiltigförklaras. Domen har inte anförts som skäl till att sagt upp nr 96. Enligt vad utredningen inhämtat avser man inte att göra några ändringar i den tyska arbetsförmedlingslagen. Enligt utredningens uppfattning får domen inte heller några konsekvenser för den svenska lagstiftningen på området - inte minst mot bakgrund av den legalisering av arbetsförmedling av företagsledande personer, som genomfördes med verkan från . EG-direktiv och förslag till direktiv EG-direktiv (91/383/EEG), antaget , gäller förbättring av säkerhet och hälsa för arbetstagare med tidsbegränsade eller tillfälliga arbetsförhållanden. Där understryks att tillfälligt anställda och inhyrd arbetskraft bör ha tillgång till samma säkerhet i arbetsmiljön som andra anställda. Enligt direktivet skall arbetstagare som omfattas av direktivet informeras om de risker de utsätts för innan arbetet påbörjas. Informationen skall lämnas av det företag som arbetet utförs åt, dvs., vid uthyrning av arbetskraft, av inhyraren.