prop · GH03111 · 1993-12-31 00:00:00 — FN:sbarafond, , är det mest fältorienterade av FN:s biståndsor gan. Organisationen antog i aprU 1993 en mUjödagordning, som innebär att mUjöfirågoraa ges en centtal roU i arbete i fält. Även i andra FN-organ med biståndsinriktning har mUjöfrågoma fått ökat genomslag, bl.a. hos FN:s fiyktingkommissarie () och UNDCP. Inom det område som hanteras i för humanitära frågor, DHA, finns mUjökomponenter och det finns också starka kopplingar tiU det program med inriktning på mUjökatasttofer som drivs inom . Regeringen anser det angeläget att främja samarbete meUan dessa båda. De svenska insatser som hittiUs 74 gjortshar öppnat för detta och kommer att fuUföljas. Sverigeverkade också i Rioprocessen för att kvinnoraas position, Prop. 1993/94:111särskUt i , skuUe lyftas fram i mUjö- och utvecklingsperspektivet.Genom bidrag tiU UNCED-uppföljning mom ramen för CKh UNIFEM förstärksjämstäUdhets- CKh könsroUsaspekter i mUjö- CKh utveckUngssamaibetet. WFP,, CKh , InteraationeUajordbmksutvecklingsfonden, är jordbmks- ckUUvsmedelsprogram med stark fettigdomsinriktning. med sin tonvikt påtorrområden har en verksamhet där håUbar utveckling utgör ett vUctigt uisfeg.En inom pågående insats, som finansieras i första hand av , ärutvecklingen av en metodhandbok för håUbart jordbruk, med deltagande från SIDACKh (). Regeringen ser det som angefeget, inteminst i syfte att förebygga katasfrofer, att inom dessa organ ännu kraftfiiUaredriva en poUtik som syftar tiU en häUbar utveckling, som kan verka såvälkatasttofförebyggande som konflikt-förebyggande. för ålades de svenslca , ,och att tiU regeringen redovisa sitt arbete när det gäUeruppföljning av . Redovisade prioriteringar är med nödvändighet olika ckU återspeglar biståndsorganens olikamandat och arbetsformer. Redovisningama tydUggör att mUjöfrågoma aUtmer utgörett i många feU både övergripande och sammanhåUande ledmotiv iutvecklingssamarbetet. I flera feU förekommer ett aktivt samarbete mellanmyndigheterna. Medvetenheten om behovet av mUjökonsekvensa-nalyser iutvecklingsprojekt ökar och mUjöfrågoma aktaaUseras aUt mer i bifeterafe samtaloch förhandlingar. Biståndsmyndighetema pekar på områden, där harsärskUda fömtsättningar att vara ledande, eUer där svenska ståndpunkter ochinsatser förväntas på centrala områden i det intemationeUa samarbetet. Samtidigtsöker man tiUvarata den svenska resursbasen och svenska erferenheter inomforskning, teknologi, planering, fegstiftning, industriutveckling ochgenomförande. Tre huvudsakUga koncentrationsområden kan skönjas: Att fiämja ettuthålligt utayttjande av natarresursbasen genom stöd tiU forskning, försöks-och metodutveckling på områden som -biologisk mångfeld ochbioteknik, -jordbmk/markvård, inkl.markägoförhåUanden -utveckling av altemativabekämpningsmetcxler -byskogsmetodik,skogsinventeringar, föryngring av skog, nationelfe skogspfener, identifieringav skyddsvärda skogsområden, skogsför-valttung, -marin/kustaära mUjö ckU integrerad kustzonsförvaltning -energieffektivitet ochmUjöanpassade energialteraativ 75 -aktionsplaner på klimatområdet ckU utfesningav ozonförstörande Vicfereuppmärksammas fettigdomsproblematUcen CKh de scKiafe dimensionerna, särskUtfamUjeplanering, sexueU och reproduktiv hälsa samt kvinnors sitaation i fettigaländer, boende- CKh bebyggelsefrågor samt katasfrofer och mUjöflyktingar. SlutUgen berör samtUgamyndigheter frågan om kapacitetsutveckling, dvs. mUjöundervisning och andraformer av kunskapsuppbyggnad, regelverk cKh institationsuppbyggnad, forskning,utveckling av mUjöstra-tegier cKh teknologi som är anpassad tiU u-ländernasbehov och utgår från de mUjömässiga, scKiafe cKh ekonomiska fömtsättningama.Kapacitet CKh kompetens för integration av ekonomisk poUtik CKh mUjöpoUtik ärdärvid av central betydelse. AUt oftare understryks cKkså vikten av folkUgförankring som gmnd för en håUbar utveckling. I detta syfte stöds uppbyggnadenav enskUcfe organisationer i u-ländema, lUcsom mUjöarbetet inom andra enskUdaorganisationers utvecklingssamarbete. Inom det bifeterafesamarbetet betonas CKkså vUcten av att medvetenheten hos den svenskaallmänheten om biståndets roU CKh möjUgheter stärks när det gäUer att bidra tiUlösningar på globafe mUjöproblem och mUjöproblem i fettiga länder. Regeringenanser det vUctigt att begreppet håUbar utveckling präglarutvecklingssamarbetet. Försfeg tiU en närmare integration av detta synsätt äveni det bifeterala utvecklingssamarbetet blir en uppgift för den tidigareaviserade arbetsgmppen. Regeringensbedömning: Målet för det framtida GATT-arbetet är att fä tiU ståndförhandlingar om mUjö ckU handel,med syfte att skapa utrymme för handelsåtgärder för mUjöskydd som vidtagits ienUghet med intemationelfe mUjööverenskoitimelser. Förhandlingarna bör därförsyfta tiU en tolkning/förändring av de intemationeUa handelsreglerna, sommöjUggör avsteg frän gmndfeggande principer om icke-diskriminering ochnationeU behandling när så är nödvändigt för att uppnå och genomföramtemationeUt överenskomna mUjömål och åtgärdsprogram. Skälen för regeringensbedömning: Sambanden mellan mUjö- och handelspoUtUc tiUdrar sig ett ökandeintresse och insUcten växer om att handelspoUtiska åtgärder och regler måsteutformas med hänsyn tiU de mUjöpoUtiska målen. I slås fest attmUjö- och handelspoUtik skaU vara ömsesidigt stödjande i strävan att uppnå detgemensamma målet om en håUbar utveckling. Stater uppmanas att baseramUjöåtgärder riktade mot gränsöverskridande eUer globala mUjöproblem påintemationeUt samförstånd. verkar mycketaktivt i det intemationeUa samarbete som pågår Prop. 1993/94:111 inom ,och . Syftet är att åstadkomma lösnuigar som gör mUjö- CKhhandelspoUtiken ömsesidigt stödjande. SärskUt vUctigt är i detta avseende attutöka möjUghetema tiU handelsåtgärder för nuljöskydd i , då sådana åtgärdervidtas i enUghet med intemationeUa mUjöavtal. TUlsammansmed övriga EFTA-länder har initierat en tekmsk arbetsgmpp för firågorsom rör mUjö- CKh handelspoUtUc i . Gmppen har varit verksam sedan hösten1990 CKh arbetar enUgt en fest cfegordning som omfettar följande punkter:förhållandet meUan CKh intemationelfe mUjökonventioner, transparens dvs.information om och insyn i nationeUt vidtagna åtgärder, förpackningar ochmärkning. Inom ramen för gmppens arbete görs även en uppföljning av UNCED. Densvenska målsättningen i GATT-arbetet i detta avseende är att A tiU ståndförhandlingar i dessa firågor. En första fömtsättning för att sådanaförhandlingar skaU kunna komma tiU stånd är att Uraguayrandan kan avslutas.EnUgt nu gäUande tidtabeU skaU detta ske före . Sverigeverkar aktivt för att randan skaU avslutas inom denna tidsram. ministerdeklaration som skaU avges i samband med förhandlingamasavslutande verkar för följande inriktning: -ett bindande åtagande attpåbörja förhandlingar om nuljö och handel , -antagande av ett arbetsprogramför hur förhandlingar skaU komma tiU stånd och vad som skaU förhandlas -tiUskapande av erforderUgainstitationeUa ramar för genomförande av arbetsprogrammet. Försvenskt vidkommande är den viktigaste förhandUngsfrågan förhållandet meUanGATT CKh intemationelfe mUjökonventioner. IOECD har en aibetsgmpp besfeende av nuljö- och handelsexperter utarbetatriktlinjer för mUjö och handel, vilka antogs av ministerrådsmöte.Riktlinjema behandlar främst formelfe frågor om vUcten av ömsesidigt samarbetecKh information om vidtagna åtgärder. Arbetsgmppenanalyserar nu sambanden meUan och effektema av handels- och mUjöpoUtUc. Dettaarbete bör, enUgt svensk uppfettning, uiriktas på problemidentifiering ochframtagande av material som kan utgöra gmnd för en kommande förhandling inomramen för . Från svensk sicfe prioriteras analysen beträffande process- ochprcxluktionsmetoder, Uvscykelanalys samt fömtsättningar för införande avgemensamma regler. Motsvarandeanalytiska arbete utförs även inom ansvarsområde. ser dettasom ett viktigt komplement tiU OECD-arbetet, för att ge u-ländema möjUghet attdelta i arbetet och för att belysa u-ländemas specieUa förhållanden. mom nuljö CKh handel bör uppmärksammas och utvecklas i detta sammanhang. MUjövårdsberedningenhar i rapporten och mUjö - mot en håUbar spelplan (SOU 1993:79) belyst sambanden mellan mUjö och handel. Regeringensbedömning: Intemationelfe legafe instmment kan vara verkningsfiiUa medel föratt fiämja en håUbar utveckling och genomföra besluten firån UNCED i de feU därsådana instmment bedöms vara den lämpUgaste formen för mellanstatUgt samarbete.För svensk del har vi i enUghet med folkrätten aUtid utgått från att ingångnaförpliktelser skaU uppfyUas. Det är därför ett starkt svenskt intresse attverka för att intemationelfe legafe instmment, som syftar tiU att främja enhåUbar utveckling, utformas så att de innehåUer klara och konkretaförpliktelser, som medger fortlöpande uppföljning. Det är vidare angefeget attintemationeUa legafe insttiiment på mUjö- och utvecklingsområdet kompletterarvarandra, och att överfeppning eUer motstridiga förpliktelser undviks.Regeringen viU därför verka för förbättrad uppföljning av intemationelfekonventioner ckU ökad samordningmellan berörda konventionssekretariat. Skälenför regeringens bedömning: i StcKkholm 1972 har etthundratal intemationeUa mUjöskyddskonventioner tillkommit. Konventionernastillkomst visar både på den stora poUtiska vikt som feggs vid frågorna och påvärldssamfiindets tiUtro tiU konventionsformen som effektivt instmment förreglering av mUjöproblemen. Det stora antaletkonventioner medför ökade krav på de anslutna statema. Det konventionsregleradesamarbetet försiggår såväl inom ramen för reguljära intemationelfeorganisationer som vid partsmöten meUan de anslutna stateraa. Mångfalden avfora medför risk för överfeppande CKh tiU och med motstridig verksamhet liksomför bristande effektivitet i uppföljning av konventionerna. En sådan utvecklingbör motverkas, så att tiUtron tiU den intemationelfe mUjörätten inte undergrävs. UNCED-prcKessen harmedfört ett ökat intresse hos stater cKh enskUcfe organisationer för attutayttja konventioner och fördrag som medel för intemationeUt samarbete omhåUbar utveckling och som drivkraft i det nationelfe arbetet. Två nya globalaFN-konventioner, en om klimatförändringar CKh en om biologisk mångfeld,förhandlades fram inom ramen för UNCED-förberedelsema och förefeg förundertecknande vid . Dessa två konventioner betraktas därför oftasom en del av UNCED-resultaten. Som en följd av UNCED-överenskommelsema,beslutede att inlecfe förhandlingar om enintemationeU konvention för att motverka ökenspridning. EttsärskUt kapitel i ägnas åt intemationelfe legal? Därbetonas behovet av att öka effektiviteten hos legafe instmment som syftar tUlhåUbar utveckling. Vidare framhåUs att statemas åtaganden bör vara bättreanpassade tiU de problem som avses lösas. Statema uppmanas också tiU bättreefterlevnad av ingångna Sakkapitieni innehåUer mer specifika rekommencfetioner avseende det fortsattaaibetet inom ramen för ett stort antal existerande intemationeUa uisttiiment,bl.a. om havsrätt, omförhindrande av havsföroreningar tiU följd av dumpning av avfeU, 1989 årsBasel-konvention om begränsning av gränsöverskridande transporter av ferUgtavfeU, Wienkonvention och Montreal-protokoU om skydd avozonfegret. I dessa kapitel uttalas även rekommendationer avseende regionafeCKh bifeterafe meUanstatUga avtal. Regeringarnahar genom dessa uttalanden i anslutit sig tiU ett synsätt som innebäratt legafe instmment avses användas i enUghet med de överenskomnarekommendationerna för att fiämja häUbar utveckling inom ett stort antal olikasakområden. Efterintensiva förhandlingar, i vilka spefede en viktig roU, kundeklimatkonventionen öppnas för undertecknande vid om nuljö ochutveckling i ) . har 168 nationer undertecknatkonventionen och ca 40 nationer ratificerat den, däribland Sverige.Konventionen beräknas ttäda i kraft . Klimaticonventionenfortsätter att utvecklas. kommer att delta aktivt under de fortsattaförhandlingama med att klargöra och revidera konventionen. Regeringen fästerstor uppmärksamhet vid frågor som rör gemensamt genomförande, utvärdering avpartemas rapporter och fortsatt förhandlingsarbete rörande åtaganden. pågårförhandlingar för att förberecfe det första partsmötet. Vid detta möte skaU manbl.a. se över de artiklar som reglerar industrUänderaas åtaganden. IPCC:s andrautvärdering kommer att bU ett vUctigt underlag för en bedömning avåtgärdsbehovet och möjUgheteraa att begränsa utsläpp)en. Flera svenska forskareär också aktiva i arbetet med IPCC:s andra utvärdering. De svenska insatsemakoordineras av delegationen (1993:13) för klimatfrågor. Delegationen skaUockså samordna den svenska forskningen inom området. EnkonttoversieU fråga som det första partsmötet för klimatkonventionen kommeratt fä ta ställning tiU är kriterier för gemensamt genomförande av åtgärder.Detta begrepp mnebär att en nation kan genomföra åtgärder i andra länder föratt uppfylfe defer av sina åtaganden i enUghet med konventionen. Regeringenkommer att fä underfeg för sin bedömning i denna del genom arbetet inomkommittén (1993:03) för intemationeUt mUjösamarbete. Denglobala mUjöfonden, GEF, har under ett övergångsskede getts roUen somkonventionens finansieUa mekanism. Regeringen anser att det är viktigt förklimaticonventionen att GEF ges en stark roU som förmedlare avindustriländernas finansielfe åtaganden. Konventionen om biologiskmångfald Prop. Konventionenom biologisk mångfeld undertecknades vid UNCED av sammanlagt 153stater och EG. Därefter har ytterUgare ett tiotal stater undertecknat eUeranslutit sig tUl konventionen. Drygt 30 länder, däribland , harratificerat konventionen, som kommer att träda i kraft den 29 december 1993.Det första partsmötet kommer att håUas . Deinterimsanangemang som på noidiskt initfetiv beslutades av den meUanstatUgaförhandlingskommittén för konventionen har gjort det möjUgt att recfen mlecfearbete inom konventionen. Ett första möte med den meUanstatUga kommittén förkonventionen (ICCBD) har håUits . Vid det mötet beslutades delsatt hålfe ytterUgare minst ett förberedande möte innan det första partsmötet,dels att hålfe ett vetenskapUgt möte för att förbereda arbetet iden vetenskapUga kommittén under konventionen. Regeringen har inrättat ensvensk vetenskapUg kommitté, som skaU stödja och förberecfe agerande iden vetenskapUga kommittén under konventionen. SverigeckU de nordiska länderna harspefet en mycket aktiv roU i förhandlingen om konventionen liksom under detinledande interimistiska arbetet. Regeringen anser att aibetet inomkonventionen om biologisk mångfeld kommer att bU betydelsefuUt för denintemationelfe norm-bUdningen inom en väsentUg del av nuljö- ckU utvecklingskomplexet. Vi börcferför även fortsätttiingsvis fegga stor vikt vid arbetet inom konventionen. Inomramen för konventionen bör de svenska erferenhetema inom mUjöarbetet drivasvicfere. Det gäUer fiamför aUt utvecklingen av sektorsprincipen. Hotet mot denbiologiska mångfelden härstammar i stor utsträckning frän de näringar somsorterar under FN:s Uvsmedels- cKh jordbraksorgan, FAO, nämUgen skogsbmket,jordbraket och fisket. är dessa näringar helt beroende av denbiologiska mångfelden för sin verksamhet. Konventionentar sin utgångspunkt i nationeUt handlande, vilket återkommande skaUrapporteras tiU konventionens parter. Stor vikt bör feggas vid ett öppetrapporteringssystem, där ansvar uticrävs av de fördragsslutande partema och avdet intemationelfe samfundet. Även i relationen meUan konventionen och andraFN-organ bör denna möjUghet utayttjas. Regeringen driver därför aktivtuppbyggnaden av ett ömsesidigt rapporteringssystem meUan konventionen och FAO:sorgan för skogsbrak, jordbruk och fiske. Det blir därvid konventionens uppgiftatt följa upp det ansvar för bevarande av biologisk mångfeld, som åvilar dessasektorer genom konventionens krav på integrering av bevarande ckU håUbart nyttjande av biologiskmångfeld i aUt beslutsfettande. Föratt åstadkomma ett effektivt rapporteringssystem i en konvention, som är säomfettande och har sä många parter, bör rapportering ske regionalt och genomtematiska eUer medfevisa redovisningar. Fördelama med ett sådant system är attUkartade ekologiska, ekonomiska och sociafe fömtsättningar kan Ugga tiU grandför diskussioner om jordbruk, skogsbmk eUer fiske. I vissa regioner kan detvara nödvändigt att kombinera vissa sektorer,t.ex. jordbmk och skogsbmk i begreppet Prop. 1993/94:111 markanvändning. Ensamlad uppföljning kommer dock CKkså att göras av konventionens partskonferens. ,som reglerar dumpning CKh aU annan kvittbUvning av avfeU och föroreningar tiUhavs, revideras för att följa upp UNCED. Regeringen noterar medtUlfiedsstäUelse firamgångama vid 16:e konsultativa möte inovember 1993 då parterna beslöt att genomföra skärpte regler på tre väsentiigaområden. Dumpning av radioaktivt avfeU förbjuds vären 1994. Förbränningrespektive dumpning av industrfevfeU tiU havs förbjuds fi-.o.m. Revideringav själva konventionen med flera viktiga försfeg tiU ändringar, t.ex. attmUitär verksamhet skaU omfettas av konventionens bestämmelser, kommer attfortsätta för att slutföras eUer . Inomramen för Antarktisfördraget samt därtiU knutna protokoU CKh avtal är skyddetav nuljön och natarresurseraa i den aUtmer dominerande uppgiften.Sverige är anslutet tUl fördraget , som beslutande eUerkonsultativ part. Fördraget är öppet för alfe FN:s medlemsstater. Ertkonkret uttryck för mUjöfrågomas växande betydelse är det mUjös-kyddsprotokoUtiU Antarktisfördraget, som är 1991 undertecknades av samt avytterUgare 22 av de 26 konsultativa partema. spefede en aktiv ochpådrivande roU i de förhandlingar som föregick protokoUets tillkomst. Riksdagenhar nyUgen godkänt mUjöskyddsproto-koUet(prop. 1992/93:140, bet. 1993/94:JoU7,rskr. 1993/94:28). Antarktishar hittiUs inte utsatts för någon mera omfettande mänskUg påverkan och utgördärigenom ett viktigt referensområde för forskningen, inte minst avseende deglobala mUjöfrågoma. Etet är därför angefeget att upprätthåUa ett genomgripandeCKh effektivt mUjöskydd i . Regeringen avser att ta fortsatt aktiv deli mUjöarbetet i . Wienkonventionentill skydd för ozonskiktet m.m. Wienkonventionenför skydd av ozonskiktet tiUkom och trädde efier ratificering i kraft . Konventionen föipUktar partema att skydda människor cKh mUjö mot riskema förknippade med uppkomsten av ett uttannat ozonskikt. utgör en ram som ger föratsättnmgar för uitemationeUa åtgärder för att skydda ozonskiktet. Konventionen utgör den foUcrättsUga plattformen för ett samarbete inom detta område. Föratom skydd av människor ckU mUjö behandlas i konventionen frågor om främjande av forskningssamarbete, globafe observationer och informationsutbyte. TiU konventionen fogades ett protokoU - MontrealprotokoUet - som reglerar produktion och användning av ämnen som bryter ned ozonskiktet. 6 1993/94. Inovember 1993 var antalet parter som ratiificerat 131. MontrealprotokoUetär ett avtal som föibinder dess parter att genomföra en avveckling avozonnedbrytande ämnen. var en av de pådrivande statema vid protokoUetstillkomst och har ratificerat både detta CKh de tiUägg som gjorts när det bl.a.gäUer ytterUgare substanser. tillhör de 42 bidragsgivarna tiU denmultifeterafe fonden, som avser hjälpa u-ländema att genomföra projekt iriktning mot en utfesning av de ozonnedbrytande substanserna. Behovet av resurser ökarmed antalet som ratificerar protokoUet. Regeringen anser det viktigtatt det aktiva deltagandet från svensk sicfe i aibetet inom protokoUetfiiUföljs både när det gäUer avveckling av de ozonnedbrytande ämnena ckU de finansieUa bidragen tiUmerkostnader för utfesningen i u-ländema. för hållbar utveckUng (CSD) Regeringensbedömning: EnUgt regeringens bedömning är FN:s kommission för håUbar utvecklingett poUtiskt viktigt organ för att upprätthåUa CKh vidareutveckfe detintemationeUa samfiindets samsyn om mUjö och utveckling som grandlades iUNCED-prcKCSsen. Skälen för regeringensbedömning: Under generalförsamlingen cKh ekonomiska och sociafe rådet, ECOSOC,utgör FN:s kommission för håUbar utveckling det centrafe normativa organet förlöpande övergripande granskning och bevakning av genomförandet av Riobesluteni FN-systemet och på nationeU nivå. Kommissionen möts årUgen. Ett möte medkommissionen med huvudsakUg organisatorisk inrikttiing ägde ram . Merparten av detintemationelfe uppföljningsarbetet inom särskUcfe ämnesområden kommer attbedrivas i UNDP ckU , desektoransvariga FN-organen och de finansieUa institationema, firamför aUtVärldsbanksgrappen. Det är genom dessa organ som uppföljningen sker påprogramnivån. KommissionenskaU vid sina årUga möten behandfe fem övergripande frågekomplex beträffande desociafe och ekonomiska dimensionema av håUbar utveckling. Dessa inkluderarfinansieUa resurser och mekanismer, kapacitetsutveckling, utijUdning och forskning samt överföring av För arbetet meUan sessionerna har två arbetsgrapper, en förfinansielfe firågor CKh en för teknologiöverföring, inrättats. För genomgång av Agencfe21 har kommissionen även feststäUt ett flerårigt rallande tematisktarbetsprogram. Vid kommissionens möte kommer hälsorefeterade frågor,bosätttiingsfiågor, frågor kring färskvatten CKh frågor kring giftigakemikaUer och mUjöferUgt avfeU att diskuteras. Övriga ämnesområden kommersuccessivt att behandlas så att alfe kapitel i Agencfe 21 har gåtts igenom mfördet uppföljningsmöte som skaU äga ram i generalförsamlingen 1997. Vissdel av kommissionens möten skaU avsättas tiU ett särskUt möte pä hög nivå, därministrar förväntas delta för att diskutera de mest aktaeUa mUjö- CKhUtvecklingspoUtiska firågoma. Enrådgivande grapp pä hög nivå har inrättets för att bisfe FN:s generalsekreterare.Kommissionen bör bU ett foram för normativa beslut i väsentUga mUjö- ckU utvecklingsfrågor CKh för enfortiöpande poUtisk dialog på hög nivå om övergängen tiU håUbar utveckling.Kommissionens framåtbUckande roU är därvid av central betydelse. DenårUga redcjvisningen tiU rikscfegen av nuljösituationen i CKhutvecklingen av den svenska mUjöstrategui avses utgöra bidrag tiU denårUga ländervisa rapporteringen tiU CSD om genomförandet av Agencfe 21, somutgör gmnd valen för kommissionens överväganden CKh beslut. Någraremissmstanser fiamhåUer vikten av att i den svenslca delegationen tiU CSDäven ingår representanter för ideelfe organisationer med hänsyn tiU dessagrappers roU i uppföljningen av UNCED. Regeringen delar denna bedömning ochavser att positivt överväga möjUghetema att tiUgcxiose detta önskemål. Regeringensbedömning: Den intemationelfe uppföljningen av Skogsprincipema sker mom ramenför intemationeUa organisationers, fiämst FAO:s, verksamhet.Uppföljningsdiskussionema bör enUgt regeringens uppfetttiing föras inom FN:sregionafe ekonomiska kommissioner och FAO:s regionafe skogskommissioner.Sverige arbetar för en förankring på nationeU nivå av Skogsprincipema.Principema kan i ett längre perspektiv Ugga tiU grand för en intemationeUöverenskommelse av legalt bindande natar. Skälen för regeringensbedömning: FN:s kommission för håUbar utveckling (CSD) kommer 1995 att hålfeett tematiskt möte kring markfrågor, ökenutbredning, skogar och biologiskmångfeld. Inför CSD bör såväl på det regionala planet - inom FAO:s regionafeskogskommis-sioner och FN:s regionafe ekonomiska kommissioner som globaltuppföljningen av Skogsprincipema diskuteras. i november 1993har beslutat att regelbundet bör diskuteraden nationelfe rapporteringen och att möten på skogsministemi- Prop.1993/94:111 väbör med viss periodisering äga mm i anslutning tiU skogskommitténs Detär också angefeget att FAO:s skogsavdelning ges resurser som svarar mot de nyakrav och förväntningar som arbetet med UNCED :s uppföljning för med sig. FAOhar CKkså fått ansvaret för en stor del av uppföljningsarbetet av deneuropeiska skogsministerkonferensen som ägde mm i Helsingfors.SärskUt vUctigt är arbetet med världsskogsinventeringama och utvärderingar avden biologiska mångfelden i ett skogUgt perspektiv.