prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Betänkandena bereds inom regeringskansliet.Regeringen har för avsikt att i en särskUd proposition föreslåvissa riktUnjer för inrättandet av en ny myndighet för pliktpersonal. Senareunder avser regeringen att, efter att ha hört Lagrådet, förelägga riksdagenen proposition om en ny lagstiftning om totalförsvarsplikt. Lagstiftningen kanberäknas träda i kraft den 1 juU 1995. En ny myndighet för pliktpersonalföreslås i så faU bU inrättad . LEMO:sbetänkande (SOU 1993:95) Ansvars- och uppgiftsfördelning inom det civUaförsvaret kommer att behandlas bl.a. i en särproposition senare underinnevarande budgetår. DeytterUgare besparingar som beslutats inom Försvarsdepartementetsverksamhetsområde kommer att tas ut inom anslagen A 1. Försvarsmakten och D 2.Skyddsmm m.m. Anslagsförteckningennedan är uppstäUd efter den anslagsstmktur som föreslås gäUa för budgetåret1994/95. Anslagen förtotalförsvaret under Qärde huvudtiteln för budgetåret Prop. 1994/95omfattar 39 . Medlen fördelar sig på följande Bilaga 5 Littera A Försvarsmakten m.m. 36 512 037 000 Littera B Vissa försvarsmakten närstående myndigheter Funktionen CivU ledning och samordning 1 339 456 000 39 721 506 000 Inom andra huvudtitiar föreslås anslag för verksamhet inomtotalförsvarets civila del tiU ett belopp om sammanlagt 1 . Den sammanlagda nivån för anslagen tiU totalförsvaret föreslås därmed uppgå tiU 41 för /95. 1 Utgångspunkter och inriktning Bilaga 5 1.1 Det säkerhetspolitiska läget Desenaste årens utveckling har i stora drag bekräftat de långsiktiga bedömningarsom gjordes års totalförsvarsbeslut. Den följande redovisningeninriktas främst mot de fektorer som har särskUd betydelse för SverigessäkerhetspoUtiska situation. Krigen i det tidigare och i södraKaukasus har ttots omfettande intemationeUa fredsfrämjande ansträngningaraUtmer kastat en skugga över den europeiska säkerhetspoUtiska utvecklingen. Deutgör en påmiimelse om behovet av stärkta säkerhets- ochsamarbetsstmkturer för att övervinna svårighetema att förverkUga desamarbetsvisioner som kom tiU uttryck i Parisstadgan i samband med det kallakrigets slut. I krigens spår har följt aUvarUga humanitära problem ochomfettande flyktingssttömmar tiU ländema i . Trots svårigheter och bakslag för de europeiskasträvandena mot en gemensam utrikes- och säkerhetspoUtik finns en brettförankrad poUtisk uppfettning att intressen och fömtsättningar för enfredUg UtveckUng bäst främjas av fortgående ekonomisk, social, kultureU ochpoUtisk samverkan meUan ländema. Den europeiska unionen utgör det starkaste avde fundament på vUka det framtidsinriktade europeiska säkerhetsbygget kanvidareutvecklas och har, i ett i övrigt i stora delar instabUt , en starkpoUtisk attraktionskraft. visar de senaste årens utveckling att detaUtjämt krävs en lång process, innan den europeiska unionens mål inom detsäkerhets- och försvarspolitiska området kan förverkUgas. NATO framstår under överskådUg tid som en centralpelare i det europeiska och transatiantiska säkerhetssamarbetet. Omvandlingenav NATO fortsätter och innebär bl.a. att NATO:s samarbete med de ickeNATO-anslutna statema i utvecklas både inom det nordatiantiskasamarbetsrådets (NACC) ram och genom individueUt anpassade bUaterala bandmellan NATO och enskUda stater. I detta senare avseende kan utvecklingen av detav föreslagna s.k. "Partnerskap för fred" bU särskildbetydelse. Flertalet av de öst-och centraleuropeiska statema ger hög prioritetåt närmast möjliga knytrung tiU NATO. De ser NATO som den ende aktören medreeUa möjUgheter att garantera stabilitet och säkerhet i . En utvidgning av NATO synes dock ha avförts som ettomedelbart handlingsalternativ inom NATO. Både med hänsyn tiU att man viU undvika att skapa nya skiljelinjer i östra , och av hänsyn tiJl en stark strävan att i dagens poUtiskt instabUa undvika att försvaga NATO:s kämstmktur,förefeUer sålunda en utvidgning under de Prop. 1993/94:1(X) närmaste åren intebU aktueU. Huvudinriktningen under den närmaste Bilaga 5 tiden blir således enutvidgrung av det samarbete kring fredsfrämjande operationer, gemensammautbildningsaktiviteter och övningar som inletts inom NACCrs ram, Uksom enfördjupad poUtisk konsultationsprocess. Denna process kan successivt komma attskapa förutsättningar för att vidga medlemskretsen utan att försvagakämftinktionema i NATO. PäraUeUt med denna process förändras ocksåfortiöpande roUfördelningen meUan den amerikanska och den europeiska delen avNATO. Det finns nu en framväxande uppfettning inom NATO om att den europeiskadelen successivt kommer att fä ta på sig ett större ansvar både poUtiskt ochmiUtärt. Den västeuropeiska unionen, VEU, utvecklas mot att bU ramen för enökad europeisk samordning inom NATO. amerikanska ferhågor för att VEUhotade att beröva nödvändigt inflytande synes nu väsentiigen ha försvunnit.Inom VEU pågår även en paralleU process i syfte att integrera de östeuropeiskaländema i ett säkerhetspoUtiskt samarbete. Som regionalt säkerhetsorgan under FN omfettar ESK- den europeiska säkerhetskonferensen - alla stater i och decentralasiatiska ländema från det tidigare . Detta bredadeltagande erbjuder ständigt öppna kontaktmöjligheter mellan aUa stater i vårdel av världen, men kan också utgöra en svaghet, eftersom beslut inom ESK måstefettas i konsensus. Under svenskt ordförandeskap har ESK utvecklatsina konflUct förebyggande instmment, bl.a. genom aktiva insatser avhögkommissarien för nationella minoriteter. Förmågan tiU gemensammafredsbevarande aktioner utvecklas succesivt. Ett av ESK:s vUctigaste instmmentför att skapa säkerhet är den ömsesidiga insynen medlemstatema emeUanbeträffande miUtära förhåUanden. Mycket talar för att ESK även fortsättningsviskommer att ha stor betydelse för att utveckla öppenhet och miUtär transparensmeUan medlemstatema. Omställningen tiU demokrati och marknadsekonomi iÖst- och är förenad med utomordentliga poUtiska och ekonomiskapåfrestningar och problem. Dessa problem blir särskUt påtagliga beträffandeRyssland. De är tiU betydande del av mycket långsUctig art. I de öst- och centraleuropeiska statema harövergången inledningsvis lett tiU en påtagUg ekonomisk tUlbakagång. Vissatecken tiU en ekonomisk konsolidering börjar nu skönjas i några länder. I bl.a.Tyskland har återföreningen mellan och visat sig vara förenadmed långt större problem och påfrestrungar än vad man inledningsvis bedömde. Inomdet tidigare område fortgår på många håU det 7 poUtiska och ekonomiskasönderfallet. Detta gäUer särskilt i och där detpå flera håU utbmtit öppna stridigheter. 1993/94:1(X) står presidentJeltsin aUtjämt för en ambitiös reformpoUtik. Ofömtsägbarheten ochosäkerheten om den fortsatta utveckUngen är emeUertid även pä kort sikt stor. Ofömtsägbarheten i den ryska inrikespoUtUcen visas bl.a. av utfallet i de nyUgen hållna Vad som sker i är av avgörande betydelseför hela det intemationeUa samarbetet. Ett i ekonomisk tiUbakagång,med ökande sociala spänningar och inre konflUcter, skulle därför kunna utgöraen käUa tiU oro och osäkerhet i den intemationella poUtiken. Den dramatiskakonfrontationen i visar på vilken bräckUg gmnd det ryskasamhäUsstyret vilar. Fömtsättningama för en StabU demokratisk utveckling iRyssland torde komma att förbU osäkra . En återgång tiU enhårdare centralstyrning och intem poUtisk repression kan dessvärre inte heltuteslutas. I en sådan situation skuUe det miUtära systemet med aU sannolUchetåter komma att spela en aktivare roU. Situationen i det tidigare försvårasav att gränsema meUan de nya statsbildningarna i stor utsträckning saknarförankring i geografiska, kulturella eller etniska förhåUanden. TiU de storapåfrestningar som den ekonomiska och politiska omvandUngen medför skaU sålundaläggas en lång rad nationeUa och etniska spänningar mellan och inom statema idet tidigare . Hemtagningen av de tidigare sovjetiska förbandenfrån de tidigare Warszawapaktstatema sker i stor utsträckning tiU ochär förenad med stora sociala problem. Läget inom stora delar av den ryskakrigsmakten präglas genereUt av låg beredskap och t.o.m. av upplösning.Upplösningstendensema förefeUer dock ha mattats . I den nyamiUtärdoktrinen har de långsUctiga målen för den ryska krigsmakten definierats.Den inrikming som givits pekar mot en framtida styrkestmktur med en väsentiigtreducerad numerär. Käman avses utgöras av strategiskt rörliga styrkor med högkvaUtet. Tidsförhållandena för införandet av den nya stmkturen ter sig ännuosäker. Avtalet om minskning av de konventionella styrkomai (CFE) har varit i kraft under . Avtalet representerar en milstolpe i avvecklingen av det arv i och spelar fortsatt en nyckeUoU när det gäUer att etablera en ny samarbetsbaserad europeisk säkerhetsstmktur. Genom avtalets omfettande åtaganden vad gäller både öppenhet och minskning av tung materiel är det fortsatta genomförandet av avtalet av genomgripande betydelse för den säkerhetspoUtiska situtationen i . Om avtalets minskningsåtaganden har uppfyUts, kommer den tunga armématerielen inom framför aUt det tidigare europeiska del att ha minskat mycket 8 förblir dock den i kvantitativ mening miUtärt starkaste staten i , även om man bortser från dess stora Prop.1993/94:1(X) stridskrafter i den asiatiska delen av . De senaste årens utveckling innebär dock att demiUtära styrkeförhållandena i har förändrats i gmnden. upplösning, det förenade , upplösningoch det miUtära tUlbakadragandet från Öst- och kommer det samladeNATO att med aUa mått mätt vara konventioneUt starkare än i . Deframtida styrkeförhåUandena torde komma att styras av bl.a. den ekononuskautvecklingen i och det förhåUande att väst genom en överlägsenekonomisk och industrieU bas kommer att - fömtsatt poUtisk vUja - ha godamöjUgheter att möta en rysk långsUctig uppmstning. urspmngUga huvudsyfte var främstknutet tiU den miUtära situationen i . Genom avtalets särskUdabegränsningar av den tunga armématerielen inom den s.k. flankzonen är dockavtalet även av stor positiv betydelse för den miUtära situationen i norraEuropa. Flanktaken sätter sålunda förhåUandevis snäva gränser för den mängdstridsvagnar, pansarskyttefordon och artiUeri som får placera i sinabåda flankzoner, dvs. och Nordkaukasus militärområden. Det bör dock framhållas att dessa begränsningarinträder först när avtalets minskningsfes avslutats i november 1995.Nettoeffekten av hittiUsvarande omdispositioner av de ryska stridskrafterna isamband med tmpptiUbakadragandet från det tidigare och övriga tidigareWarszawapaktsstater är för militärområde en omfettande kvaUtarivuppmstning som ännu inte åtföljts av någon kvantitativ minskning. Vad gällerstridsvagnar innebär den kvaUtativa uppmsmingen att praktiskt taget hela dettidigare stridsvagnsbeståndet ersatts av den mest modema stridsvagnen (T-80).Den nuvarande kvantitativa nivån ligger därvid ungefär dubbelt så högt som denlångsUctigt tUlåma nivån. Det bör också framhåUas att det skett en omfettandetillförsel av stridshelikoptrar tiU området. Avtalet innehåller dock därvidinga särskilda begränsningar för flankområdet. har , genom att åberopabehov i Kaukasusområdet, fört fram starka önskemål om att få tiU stånd enjustering av flankbegränsningar. I ljuset av vad som sagts omdet nuvarande miUtära läget i miUtärområde framstår det frånnordiska utgångspunkter som utomordentUgt vUctigt att avtalets begränsningarupprätthåUs. Begränsningama har en gmndläggande betydelse för framtiden förden fredstida mUitära stabUiteten i det nordiska och baltiska området. Det ryska miUtära tillbakadragandet från debaltiska statema fort sätter. Hemtagningen av stridskrafter från är fiiUbordad. I 9 och Lettiand har väsentiiga minskningar skett. vid de kvarvarandeförbanden Ugger på en låg nivå. Detta gäUer även Prop. 1993/94:1(X) marinastridskrafter och flygstridskrafter. En stor del av de kvalifi- Bilaga 5cerade förbanden har dragits tiUbaka. Den förändrade intemationeUa situationen harmöjUggjort mer långtgående överenskommelser om mstningsbegränsning ochnedmstning också vad gäUer kämvapen och kemiska vapen. och har genom unUaterala mensamordnade beslut dragit tiUbaka samtUga taktiska kämvapen från Centraleuropa.Alla tidigare sovjetiska taktiska kämvapen finns enUgt ryska försäkringari . Vad gäUer strategiska kämvapen iimebär det 1993 ingångna, men ännu ej ratificerade, START-H avtalet, att ochRyssland fram tiU kommer att avveckla ungefär två tredjedelar av sinanuvarande strategiska kämvapen (stridsspetsar). Avtalet föreskriver också enftjUständig avveckling av landbaserde robotar med flera individueUt styrbarastridsspetsar (MIRV). För rysk del medför avtalet en långtgåendeminskning av antalet stridsspetsar på landbaserade robotar. Även deubåtsbaserade kärnvapnen minskar i absoluta termer. kan dockkonstateras att kämvapenubåtamas andel av det sammanlagda antalet stridsspetsarkommer att öka från tiU . Av aUt att döma kommer denryska kämvapenbärande ubåtsflottan i sin heUiet att baseras påKolahalvön. Utvecklingen befäster därmed bedömningen attKolahalvön med angränsande havs- och landområden från rysk horisont kommer attbibehåUa, och relativt sett öka, sin strategiska betydelse. Den intemationeUa konventionen som förbjuderutveckling, innehav och användrung av kemiska stridmedel har undertecknatsav cirka 150 stater. Förhoppningen är att konventionen skaU kunna träda i kraftår . Avtalet innehåUer en lång genomförandeperiod undervilken nuvarande C-vapenarsenaler skaU förstöras. Först skaU aUaC-stridsmedel vara förstörda. Den långa tiden för avveckUng av nu existerandearsenaler, liksom den potential för snabb nyproduktion som modem civU kemiskindustri oundvUdigen ger, gör att avtalet för svensk del under överskådlig tidinte eUminerar det svenska totalförsvarets behov av skyddsåtgärder motC-stridsmedel. Med hänvisning tiU vad som har anförts i detföregående bör de säkerhetspoUtiska målen, såsom de formulerades försvarsbeslut, ligga fest, lUcsom de mål och uppgifter för totalförsvaret 10 som feststäUdes försvarsbeslut (med de kompletterande preciseringarsom framgår av regeringens prop. 1992/93:100, bU. 5, Prop. 1993/94:1(X) bet. 1992/93:FöU9, rskr. 1992/93:333). 1.2 Utveckling av den finansiella stymingen 1.2.1 Anslagsstrukturen m.m. Isamband med att myndigheten inrättas den 1juU 1994 bör som en konsekvens av detta anslagsstmkturen inom Qärdehuvudtitehi anpassas tiU de ändrade förhåUandena. tabeUform över de föreslagna förändringama lämnas i avsnitt 7.4 Det som under innevarande budgetår utgör anslagenunder Uttera B, C, D och E föreslås sammanföras under ett nytt Uttera A.Försvarsmakten m.m. Inom detta Uttera bör finnas två anslag: ramanslaget A 1.Försvarsmakten och förslagsanslaget A 2. Ersättningar för kroppsskador. TiUanslaget A 1. Försvarsmakten föreslås även föras de medel som anvisasunder anslaget . Orsaken tiU detta är attdenna myndighet upphör i och med utgången av innevarande budgetår ochuppgiftema övertas av Försvarsmakten. Därmed skaU anslaget på statsbudgeten förmyndigheten utgå. Som en följd av att föreslås övergåtiU avgiftsfinansiering från har de medel som för närvarandeåterfinns under anslaget . budgeterats under det nyaanslaget A 1. Regeringen avser att i regleringsbrevet indelaanslaget A 1. Försvarsmakten i anslagsposter viUca motsvarar programmen inomFörsvarsmakten. För krigsorganisationengemensamma resurser Prop. För gmndorganisationengemensamma resurser Bilaga 5 Regeringen föreslår att nuvarande Uttera F.Gemensamma myndigheter ges beteckningen B. Vissa Försvarsmakten närståendemyndigheter. bör benämnas B1. och föras upp på statsbudgeten med . bör benämnas B 2. Försvarets materielverkoch föras upp på statsbudgeten med . Anslagen föreslås behåUa sina ramanslag och erhåUaUtterabenämningama B 3., respektive B 5. Nuvarande anslaget F 6.MiUtärhögskolan föreslås upphöra den 1 JuU 1994 och medlen föras tiU det nyaansfeget MiUtärhögskolan som erhåUer Utterabenämningen B 4. Verksamheten inomdet nya anslaget B 4. MiUtärhögskolan omfettar även den verksamhet och de medelsom budgeteras under anslaget K 9. Försvarets förvaltningshögskola,som föreslås upphöra den 1 juU 1994. För anslagsstmkturen inom Försvarsdepartementetsanslag tiU det civUa försvaret föreslås endast den förändring som blir en följdav vad som beskrivs i avsnittet 2.3. Det innebär att ettnytt anslag, E 2. Stöd tiU friviUiga försvarsorganisationer inomtotalförsvaret, tillkommer. Som en konsekvens av de ovan beskrivnaförändringama av Utteraindelningen inom totalförsvarets miUtära del förändrasbokstavsbeteckningama för anslagen tiU den civUa delen av totalförsvaret. Nuvarande Uttera K. Övrig verksamhet fårUtterabeteckningen G. och behåUer sitt namn. Inom Utterat föreslås följandeförändringar. Nuvarande anslaget K I. Försvarets civUförvaltningupphör den 1 juU 1994. Anslaget K 2. Gemensam försvarsforskrung föreslåsupphöra och medlen, som efter pris- och löneomräkning för /95uppgår tiU , fördelas på följande sätt: - till anslaget A 1. - tUl anslaget C I. CivU ledning ochsamordning - tiU ett nytt anslag G 5. Försvarsforskning: Hänsynstagande tiU A-, B- och C-stridsmedel, m.m. tiU ett nytt anslag G 6. Vidare föreslås att nuvarande ansfeget K 3. /94:1(X) forskningsanstalt: avgiftsfinansierad verksamhet benämns G 4. Bilaga 5 och förs upp påstatsbudgeten med . Det nuvarande anslaget K 5. Anskafihing av materieltiU föreslås upphöra fr.o.m. /95. Förändringenföranleds av att myndigheten för finansiering av sin materielanskaffrungövergår tiU lån i RUcsgäldskontoret den 1 juU 1994. Anslaget K 9. Försvaretsförvaltningshögskola upphör den 1 juU 1994 och medlen föreslås överföras tiUdet nya anslaget MiUtärhögskolan under Uttera B. Vissa Försvarsmaktennärstående myndigheter. Anslaget K 13. Vissa nämnder m.m. är ettförslagsansfeg och innehåUer nio anslagsposter varav fyra avsernämnder. Med aiUedning av det varierande slag av verksamhet som återfinns underrespektive anslagspost anser regeringen att anslaget bör delas upp. Regeringensförslag innebär följande: tUldelas var sittramanslag som erhåller Utterabenämningen G 13. respektive G 8. Övriga nämnder blir ett anslag med benämningen G12. Vissa mindre nämnder. föreslås bUett förslagsanslag med Utterabenämningen G 14. Totalförsvarets chefsnämnd.Medel för nuvarande MUitärledningens rådgivande nämnd och har överförts tiU anslaget A 1. Delegationen för planering avefterforskningsbyråns verksamhet och 6. Svenska Röda korset föreslås slåssamman tiU ett nytt förslagsanslag G 15. Delegationen för planering av efterforskningsbyrånsverksamhet. Regeringen avser att i regleringsbrev lämna närmare föreskrifterför hur utbetalningen tiU Svenska Röda Korset skaU handhas. Nuvarande anslagspost K 13:7 Delegationen för icke-rruUtärt motstånd föreslås upphöra i och med attdelegationen avvecklas . Delegationens uppgifter och medelföreslås överföras tUl Styrelsen för psykologiskt försvar. Medel under nuvarande anslagspost K 13:8 CivUövningsledning samt anslagen under nuvarande Uttera A. Försvarsdepartenentetm.m. föreslås överföras tiU anslaget RegeringskansUet m.m. under förstahuvudtiteln. Resurser för det ändamål som upptas under nuvarandeanslagspost K 13:9 och Försvar bör föras upp under anslaget 13 Styrelsen för psykologiskt försvar. Regeringen avser att i regleringsbrev lämnanärmare föreskrifter om hur utbetalningen tiU Prop. 1993/94:100 och försvar skaU handhas. Under Uttera G. Övrig verksamhet bör även att ettansfeg Myndigheten för avveckUng av vissa verksamheter inom totalförsvaret förasupp. Beteckningen"den miUtära utgiftsramen" har tidigare haft två funktioner: dels attutgöra ett samlingsnamn för de ansfeg som tiU följd av verksamhetens inriktningbör håUas samman hanteringsmässigt, dels utgöra gmnd för den årUga pris- ochlöneuppräkningen enUgt försvarsprisindex samt vid de s.k.prisregleringstiUfaUena. Den förändring av priskompensationssystemet somriksdagen beslutade om försvarsbeslut innebär att endast den förstaftinktionen ägt gUtighet under budgetåren 1992/93 och 1993/94. Om riksdagenbeslutar i enUghet med regeringens förslag beträffande anslagsstmkturen, upphöräven den första fianktionen den I juU 1994. Det föreslagna nya anslaget A 1.Försvarsmakten omfettar i huvudsak den verksamhet som ingår iden rruUtära utgiftsramen. Regeringen lämnar mot denna bakgmnd inte någotförslag tiU om en miUtär utgiftsram för /95. I dennabUaga tiU budgetproposition används begreppet "miUtär utgiftsram"endast beträffande /94 eUer tidigare budgetår. Vad som här anförts om begreppet mUitär utgiftsramhindrar inte att regeringen vid utfärdande av t. ex. planeringsanvisningaranvänder sig av en planeringsram som omfettar flera verksamheter (anslag) änanslaget A 1. Vilka verksamheter som skaU ingå i en sådanplaneringsram kommer att anges i det aktueUa dokumentet. För det civUa försvaret kvarstår att anslagen somenligt försvarsbeslut ingår i den ekonomiska planeringsramen ärfördelade på flera huvudtitiar och littera. Regeringen anser det därförmotiverat att i fråga om det civife försvaret även fortsätmingsvis tala om enekonomisk planeringsram. Uttedningenom lednings- och myndighetsorganisationen för försvaret (LEMO) har nyUgen tiU Försvarsdepartementet lämnat över en 14 promemoria om begreppenförsvarsmakten, det miUtära försvaret och Prop. 1993/94:100 miUtära myndigheter. Promemorian refereras i det följande. Därefterföljer regeringens ställningstagande tiU begreppsfrågoma. LEMO konstaterar i promemorian att begreppetförsvarsmakten används i förfettningar m.m. som ett samlingsnamnpå ett stort antal myndigheter. Definitionen av "försvarsmakten"utgörs av de myndigheter som finns förtecknade i förordningen (1983:276) omverksamheten inom försvarsmakten. Dessa är de myndigheter som ingår i denuvarande huvudprogrammen 1-5. EnUgt gällande bestänunelser skaU tillhöra försvarsmakten när anstalten ärkrigsorganiserad. På motsvarande sätt skall i krig ingå iförsvarsmakten. Den beskrivna definitionen av"försvarsmakten" är inte användbar efter den I juU 1994. LEMOkonstaterar att det inte finns något behov av ett organisatorisktsamlingsbegrepp för flera myndigheter motsvarande det nuvarande begreppet"försvarsmakten". Om ett sådant behov skuUe uppstå i enstaka feU, ärantalet myndigheter så få att de i varje särskUt feU kan anges. LEMO slår fest att "totalförsvaret" infeär en myndighet eUer organisation utan omfettar i krig samhäUets totalacmsträngningar för att försvara landet. I fred omfettar totalförsvaret denverksamhet som är nödvändig för att förbereda landet inför krig och krigsfara.LEMO berör definitionsfrågorna i delbetänkandet Ansvars- och uppgiftsfördelningmom det civife försvaret (SOU 1993:95). I betänkandet anförs att inte heUer"det civUa försvaret" är en myndighet eUer en organisation utan enverksamhet. Det är därför enUgt LEMO fel att använda uttryck som"myndigheten ingår i det civUa försvaret". Det bör i stäUetheta att "myndigheten uppgifter inom det civUaförsvaret" eUer "verksamheten vid myndigheten ären del av det civUa försvaret". Eftersom sålunda varken "totalförsvaret"eller "det civife försvaret" bör användas i organisatorisk meningutan utgör samUngsbenämningar på en verksamhet, bör enUgt LEMO inte heUerbenämningen "det miUtära försvaret" ges en organisatorisk innebördutan beteckna en verksamhet, nämUgen: - i krig det väpnade försvaret av landet, - i fined de beredskapsförberedelser som ärnödvändiga för att med vapenmakt kunna möta angrepp. LEMO utgår från att det främst är den nyamyndigheten som skaU fuUgöra denna uppgift, men det sker med 15 stöd av flera civUamyndigheter, organisationer och enskUda som har Nr 100 Bilaga 5 uppgifter inom det miUtäraförsvaret. LEMO rekommenderar uttrycken Prop. 1993/94:1(X) "myndighetenXX har uppgifter inom det miUtära försvaret" eUer Bilaga 5 "verksamheten vid myndigheten är endel av det miUtära försvaret" helt i överensstämmelse med vad som sagts omtotalförsvaret och det civife försvaret. Däremot avråder LEMO från uttrycket"myndigheten tillhör det miUtära försvaret".