prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Inom ramen för det fastlagda saneringsprogrammethar vissa miljö- och punktskatter indexerats vilket eliminerar den annarsautomatiska reala urholkningen. Inom såväl miljöskatte- sommervärdesskatteonuådet utreds vissa förändringar. Sammantagna kan dessaförändringar bidra till saneringen av de offentliga finansema, till enförbättrad miljö och till en högre grad av anpassning till de nationellaskattesystemen inom EU. Frågan om en starkare miljörelatering av skatteuttagetbör belysas med utgångspunkt i de totala miljöeffektema och konkurrenskraftensutveckling. Det är viktigt att också ta hänsyn till den intemationellautvecklingen. I detta sammanhang bör också frågan om s.k. skatteväxlingstuderas (se miljöbilagan, bilaga 1.4). En fortsatt reduktion av den totalamarginaleffekten skattekilen på en extra arbetsinsats är angelägen för attförbättra produktionsförmåga och sysselsättningsmöjligheter i den svenska ekonomin.En övergång från arbetsgivaravgifter till egenavgifter med en starkförmånsanknytning av olika avgifter är ett led i en sådan utveckling. En sådanförändring bidrar också till en önskad enkelhet och begriplighet inom skatte-och avgiftssystemen. Detär särskilt angeläget att reducera marginaleffekter och skattekilar Prop.1993/94:100 på sådana områden där marknadsproduktion konkurrerar medverksamhet Bilaga 1 i egen regi och svartjobb. Därmed kan sysselsättningenöka på den reguljära arbetsmarknaden, särskilt för ungdomar. En särskUdutredare konuner 1994 att presentera en analys av dessa frågor. 9 Konkurrens- och strukturpolitiken 9.1 Generella åtgärder för avreglering och ökadkonkurrens Ökadkonkurrens och avreglering av ekonomin är viktiga inslag i regeringens strategiför högre ekonomisk tillväxt och för att trygga sysselsättningen. Det pågår ettomfattande arbete i detta avseende som berör i stort sett alla sektorer isamhället. Syftet är att återapprätta en fungerande marknadsekonomi för enbärkraftig och långsiktigt uthållig tillväxt. Viktigaavregleringar har genomförts och nya förbereds. På skatteområdet har ett tjugotal åtgärdervidtagits i syfte att stimulera kapitalbildning och tillväxt. För perioden1991-93 innebär dessa förändringar att beskattningen av produktionen minskatmed . Ett antal generella åtgärder har genomförts i syfteatt öka konkurrensen på olika marknader. En ny, kraftfullare konkurrenslagträdde i kraft . Vidare har det s.k. utlänningsförbehållet isvensk förvärvslagstiftning avskaffats. Dämtöver har regeringen föreslagit ett förstärktgrandlagsskydd för näringsfriheten. Vidare modemiseras arbetsrätten. Dessa åtgärder medför ett avsevärt skärpt konkurtenstryckoch ökad utvecklingskraft i den privata sektom. Den viktigaste enskilda drivkraften för ökadkonkurrens är deltagande i den västeuropeiska integrationen. I och medatt träder i kraft deltar i den gemensammainre marknaden med dess fria rörlighet för varor, tjänster, kapital och arbete.Den ökade rörligheten innebär att hela den svenska ekonomin måste höja sineffektivitet, så att den kan erbjuda placerare och främst utbildad arbetskraftkonkurrenskraftig ersättning. Konkurrensvillkoren kommer att bli lika dem somgäller i de övriga EES-ländema. Därmed stimulerar förändringaräven de sektorer av näringslivet som traditionellt betraktats som"skyddade". Men det är också mycket angeläget med ett ökatkonkurrenstryck i den offentliga sektom. Regeringen har genom en rad åtgärderverkat för avreglering och ökad konkurrens på detta område. En ny lag omoffentlig upphandling träder i kraft med . Det pågår ocksåett omfattande avregleringsarbete för olika statliga myndigheter, vilket bl.a.innebär en renodling av deras verksamhet mot myndighetsutövning. 9.2 Ökad konkurrens på delmarknader Prop.1993/94:100 BUaga 1 Utöver de generella åtgärder som redovisatshar ett antal mer specifika åtgärder genomförts för att öka konkurrensen i olika sektorer av ekonomin. Konkurrensen på olika delmarknader hämmadestidigare på flera olika sätt. Viktiga sektorer som livsmedelsproduktion ochbyggnadsverksamhet skyddades av formella eller informella handelshinder. Inomandra sektorer t.ex. inom stora delar av transportsektom satte offentligaregler konkurrensen ur spel. Ett tredje konkurrenshinder var de offentligamonopolen inom många onuåden, t.ex. inom vård, utbildning och omsorg. Dessamedförde att andra producenter svårligen kunde erbjuda sanuna tjänster tillsanuna priser som den skattefinansierade verksamheten. I alla dessa avseendenhar regeringen sedan sitt tillträde stärkt mekanismema för konkurrens ochfömyelse. På informations- och kommunikationsområdet ärkonkurrensen på väg att konuna ifatt den nya teknologin. Telekommunikationer,postbefordran, radio och television har öppnats för konkurrens. Detta höjereffektiviteten på områden som är centrala för det kunskapsintensivanäringslivets utveckling. Även när det gäller de fysiska transportema ärövergången från stelnade monopol påtaglig. Flyg, jämväg och taxi söker nyaföretags- och serviceformer, som resulterat i nya tjänster och produkter underde gångna åren. Landsvägstransportema avregleras och pressas i pris i och medatt träder i kraft. Kraftfulla satsningar genomförs för att bygga utoch modernisera infrastrakturen på transport- och telekonununikationsonuådet.En tioårig investeringsplan för den fysiska infrastrakturen på transportområdethar lagts fast. En upprastning av kommunikationssystemen är viktig för att ökaproduktivitet och konkurrenskraft i näringslivet. Inom byggandet och boendet bidrog mångfaldenregleringar till de ofta mycket stora kostnadsökningar och det oligopol sompräglade stora delar av efterkrigsutvecklingen. har både byggnormer ochplanregler förenklats, till gagn för nytänkande och goda bostäder till rimligaproduktionskostnader. Energimarknaden spelar en nyckelroll för näringslivet,som dess roll i den enskilde konsumentens vardag är påtaglig. Genomatt minska regleringama inom ramen för bevarade möjligheter för staten attbedriva en aktiv energipolitik skapas föratsättningar för en bättreanpassning till konsumentemas behov och ett effektivare utnyttjande av denkraft som produceras. 9.3 Omvandling av offentlig sektor Verksamheteninom konununer och landsting har genomgått en snabb förändring och anpassningtill nya ekonomiska fömtsättningar. Kostnadema för den konununala konsumtionenhar minskat relativt kraftigt. Iflertalet konununer och landsting pågår ett omfattande för- Prop.1993/94:100 ändringsarbetemot nya och effektivare styr- och produktionsformer. viktigtinslag i de nya styrformerna är att en klarare åtskillnad görs mellanfinansierings- och beställarfunktionen å ena sidan och funktionen somproducent å den andra. En sådan s.k. funktionell organisation har genomförtsi ett 40-tal kommuner. Denna inriktning präglar också de nya styrsystemeninom landstingen, och bedöms ha spelat en viktig roll för deavsevärda produktivitetsförbättringar som har uppnåtts. redovisasproduktivitetsökningar på för fiera landsting. De nya styrformema behöver dock även anpassas tillden lokala demokratins föratsättningar. På detta område harLokaldemokratikonunit-tén lagt fram förslag (SOU 1993:90) vilka för närvarandebereds i . har en rad nya produktionsformervuxit fram, dels i kommunemas egen regi i form av intraprenader ochresultatenheter, dels i extem drift. Till den senare kategorin hänförs privataföretag, kooperativ och ideell verksamhet m.m. Gemensamt för de flesta av denya produktionsformema är ökad affärsmässighet och olika inslag av konkurrens.Olika studier tyder på att betydande produktivitetsvinster är möjliga samtidigtsom servicen förbättras eller hålls oförändrad. I en rapport ("Sverigessystemskifte i fara". ) beräknas enskildaaltemativ ha minskat de undersökta kommunemas kostnader för primärvård,tekniska tjänster och vårdhem . Decentralisering av budget- ochintäktsansvar beräknas ha minskat kommunemas kostnader på sanuna onuåden samtför daghem . Det finns sannolikt fortfarande en icke oväsentligbesparingspotential inom den offentliga verksamheten. 9.4 Utvärdering och kontroll Ettfortsatt arbete med avregleringar är nödvändigt för att en sådan tillväxt ochsysselsättning skall kunna uppnås att den totala arbetslösheten minst halverasunder resten av . Varken ökad konkurrens eller avregleringar är dockutan problem. När många olika verksamheter och sektorer tar steget över tillnya villkor kan felsteg och svårigheter inte uteslutas. Det finns också exempelpå detta. Men detta är inte argument för att undvikaförändringar. Då skulle utsikter till fömyelse och möjligheter attbära en uthållig välfärd försämras. 1 stället måste det skapaskorrektionsmekanismer mot en oönskad utveckling. Det kan ske längs två vägar: Det som i första hand skall konuna ifråga ärsjälvsanering. Det ekonomiska livets framgång är beroende av det förtroende somnäringslivets olika aktörer kan skapa bland sina avnämare. Varje sektor hardärför ett intresse av att slå vakt om god affärssed och att skapa mekanismerför att t.ex. hålla kunder skadeslösa vid olika slags misslyckanden ochfelgrepp. 4 1993/94. Nr 100 Bilaga 1 Iandra hand är uppgiften att vaka över marknadsmekanismema en av Prop.1993/94:100 statens grandläggande uppgifter. De statliga myndighetema skallinom Bilaga 1 sina områden främja goda institutionella ramvillkor ochspelregler, konkurrens och avreglering. Det gör de också genom att påtala ochföreslå åtgärder för att komma tillrätta med konkurrensens avarter. Staten hardessutom en viktig kvalitetskontrollerande uppgift. Uppföljningen av verksamhetens kvalitet uppvisardock stora variationer inom såväl det stafliga som det konununala området. Högprioritet ges nu arbetet med att förbättra uppföljningssystemen. Flera statligamyndigheter har fått särskilda direktiv om detta och inom det konununalaområdet har Stat-kommunberedningen (C 1990: B) inrättat en arbetsgmpp som skalllägga fram förslag till en årlig rapport om den kommunala verksamhetensutveckling. Enviktig föratsättning för hög tillväxt i ekonomin är att olika trygghetssystempräglas av stabilitet och att de ger incitament till arbete. Detnuvarande pensionssystemet har svagheter som kan hota dess uppgift attge ekonomisk trygghet. Det svaga sambandet mellan inbetalade avgifter ocherhållna förmåner innebär att dagens pensionssystem bidrar till de storaskattekilama. Eftersom följsamheten till den samhällsekonomiska utvecklingen ärlåg är systemet instabilt i finansieringshänseende. De demografiskaförändringama i kombination med stigande genomsnittliga ATP-pensioner kommer påsikt att utsätta systemet för stora ekonomiska påfrestningar om ingaförändringar görs. Det är därför nödvändigt att pensionssystemet reformeras påett genomgripande sätt. I enlighet med vad som anfördes i den revideradefinansplanen 1993 skall också pensionssystemet bidra till saneringsprogrammetför de offentliga finansema med betydande belopp. tillsatte regeringen enparlamentarisk arbetsgmpp med uppdrag att utarbeta ett förslag till nytt systemför den allmänna pensioneringen. Arbetsgrappen har i rapporten (Ds 1992:89) redovisat en skiss till hur ettsådant system skulle kunna utformas. Enligt skissen bör i framtidenpensionsförmånen baseras på inkomsten under hela förvärvslivet. Varjeinkomstkrona blir därmed i princip lika mycket värd i pensionshänseende. Vidareskall alla garanteras en viss grandnivå. Särskilda regler om pensionsrätt skallgälla för vård av bam. Pensionsförmånema skall knytas till densamhällsekonomiska utvecklingen. En lång övergångstid fömtsätts. Arbetsgrappenväntas lämna ett slutligt betänkande. måste det privata sparandet svara fören större del av det totala sparandet än under tidigare decennier. Sparande förpensionen är ett av de naturliga långsiktiga sparmålen. Det nyapensionssystemet bör ha ett inslag av privat, individuellt sparande. Genomen förändring av pensionssystemet mot större försäkrings- Prop. 1993/94:100mässighet och följsamhet med inkomstutvecklingen och genom ett tydligt Bilaga 1 inslag av individuellt fonderat sparande blir systemet mera robust ochdärmed mera trygghetsskapande. stimulerar den mindreskattekilen ökade arbetsinsatser. 9.6 Utbildning och kunskap Detsvenska samhällets konkurrenskraft konuner i växande omfattning att varaberoende av kunskaper. Vår attraktionskraft konuner att vara avhängig bl.a. denkunskapsmiljö som det svenska samhället kan erbjuda. Det svenska utbildningssystemet var vid 1990-taletsbörjan inte rastat för att kunna möta de föränderliga förhållanden som nuväntar. Det var alltför centralplanerat och inflexibelt. Den högre utbildningen var vidare klartunderdimensionerad. Under hade ingen utbyggnad av de längre akademiskautbildningama ägt ram i , medan våra konkurrentländer byggt ut sinutbildningskapacitet. Utbildningsarbetet inom högskolan hade dessutominriktats mot vad som antogs skulle vara den växande offentliga sektoms behov.Det har lett till knapphet på medarbetare med industriell, särskilt tekniskutbildning. I samtliga dessa hänseenden genomgårutbildningssystemet radikala förändringar. Dessa förändringar underlättar tillgångentill välutbildad arbetskraft för en expanderande ekonomi. Såväl skolan som den högre utbildningen harfrigjorts från statligt detalj inflytande. Kvalitetsstimulerande konkurrensmellan skolor och akademiska lärosäten uppmuntras. Flexibilitet främjas genomatt elevers och studenters val får avgörande betydelse för den egnautbildningens inriktning. har den högre utbildningens volymbyggts ut med . Härigenom har utvecklingen mot en sänkning av den mestavancerade kompetensen i arbetskraften bratits. Förändringama av skolan och den högre utbildningenhar skett parallellt med viktiga investeringar inom forskningen. Att investerai forskning, och framför allt av det mest avancerade slaget, är ett viktigtinslag i en långsiktig politik för tillväxt och konkurrenskraft. Genom den fömyelse av utbildningen och forskningensom nu pågår förbättras intemationella konkurrensförmåga. Ändå är detsom redan gjorts bara början på en utveckling av till ett verkligtkunskapssamhälle där medarbetarnas förmåga konuner till maximal användning. Två frågor av yttersta vikt är därvid behoven avatt finna former och villkor för en kontinuerlig utveckling av kompetens livetigenom, resp. behovet av starkare individuella incitament för utveckling avpersonlig kompetens. Utbildning av människor med låga inkomster är det ilängden mest verkningsfulla sättet att bidra till en rättvis inkomst- ochförmögenhetsfördelning. Underden period då gradvis förändras till ett mera kunskapsin- Prop.1993/94:100 riktat samhälle, konuner övergångssvårigheter att bli ofrånkomliga. Bilaga 1 märks t.ex. en tendens hos företagen attinte ta i anspråk välutbildad arbetskraft som man på något måsteha. Det är viktigt att understryka det ansvar företagoch andra har att till inte minst ungdomar sända rätt långsiktiga signaler omsitt kompetensbehov. Sker inte detta är risken stor att kompetensen intekonuner att finnas tillgänglig när den akut behövs. Kortsiktighet i dessahänseenden riskerar att långsiktigt undergräva ekonomins expansionsförmåga. Situationenpå arbetsmarknaden är fortfarande mycket allvarlig men det finns nu tydligatecken på en begynnande återhämtning på vissa delarbetsmarknader. Konkurtenskraftenhar förbättrats inom industrin. Varslen om uppsägning minskar och antaletnyanmälda lediga platser inom industrin är på uppåtgående.Sysselsättningsminskningen har totalt sett upphört. En ökning visar sig iförsta hand inom industrin och till denna knutna delar av tjänstesektom.Emellertid fortsätter neddrag-ningama inom andra delar av ekonomin, främst inomkonununema. En varaktigt förbättrad sysselsättning kan bara nåsgenom god tillväxt i en stabil ekonomi med en flexibel arbetsmarknad i regionalbalans. Arbetsmarknadspolitikens huvuduppgift är att bidra till en flexiblarearbetsmarknad. Arbetsmarknadspolitiken skall även motverka öppen arbetslöshetoch bidra till att förhindra utslagningen från arbetsmarknaden. Regeringen harvidtagit en rad arbetsmarknadspolitiska åtgärder som syftar till att ökaflexibiliteten och att förhindra att människor passiviseras och förlorarkontakten med arbetslivet. Åtgärder för att bekämpa långtidsarbetslöshet ochen permanent utslagning av arbetskraften prioriteras. Fömtom de traditionellaarbetsmarknadspolitiska åtgärdema kan nämnas utbyggnaden av det tredjegymnasieåret, fler platser inom högskolan, infrastrakturinvesteringar, ochROT-verksamhet. En aktiv regionalpolitik i syfte att underlätta förföretagande i regioner med hög arbetslöshet är även ett viktigt inslag för altåstadkomma tillväxt i landets alla delar och därmed ett ökat antal riktigajobb. På en väl fungerande arbetsmarknad utnyttjas såvälkvinnors som mäns kompetens och fulla potential. Trots en intemationellt ochhistoriskt hög kvinnlig förvärvsfrekvens i är könsfördelningen mycketojämn inom vissa utbildningar och yrken. Kvinnor är underrepresenterade inomt.ex. tekniska utbildningar och yrken. Mäns andel av vård- och omsorgsarbeteär mycket låg. Dessa skevheter återspeglas också i löneutvecklingen därkvinnodominerade verksamheter i regel har sämre löneutveckling änmansdominerade. Det är väsentligt att främja ett urval till bådegymnasieutbildning och högre utbildning som inte grandar sig på kön utan iförsta hand på kompetens och arbetsmarknadens efterfrågan. En viktig del i en politik för tillväxt är aftstärka kvinnors ställning i Prop. 1993/94:100 ekonomin och att ökajämställdheten mellan kvinnor och män i samhället. Bilaga 1 En ökad tillväxt ärockså en föratsättning för att kunna vidareutveckla välfärden ochjämställdheten. Det finns en stor tillväxtpotential i att bättre ta tillvarakvinnors kompetens i arbetslivet och på andra områden. Ökad konkurrens ochavreglering av tjänstesektom är ett viktigt inslag i en politik för att stärkakvinnors position på arbetsmarknaden. Ett modemt tjänstesamhälle som svarar motde krav som både män och kvinnor ställer, kräver en fömyelse avarbetsorganisationen som uppmuntrar till initiativ och ansvar. Fömyelsen av arbetsmarknadspolitiken fortsätter meden ökad betoning på aktiva insatser såsom ungdomspraktik ocharbetslivsutveckling. Ungdomspraktiken som /95 beräknas omfatta90 000 personer ger ungdomama viktig yrkespraktik och arbetslivserfarenhet. Arbetslivsutvecklingen har stadigt ökat underinnevarande budgetår. Åtgärden är ett viktigt medel att bekämpa en permanentutslagning av arbetskraften och istället får 70 000-80 000 personer chansen attbehålla och stärka kompetensen och kontakten med arbetsmarknaden. tillkommer en ny åtgärd - det generellaanställningsstödet (GAS) vars främsta syfte är att under en begränsad tidstimulera till nyanställningar på den reguljära arbetsmarknaden och att omvandladen omfattande övertiden till nya arbetstilllällen. Företagenkan tidigarelägga anställningar eftersom kostnadema för nyanställning minskarvilket bidrar till en ökad sysselsättning. Avgörande för full sysselsättning är en väl fungerandearbetsmarknad med en lönebildning som skapar riktiga jobb. Staten skall inte taansvar för lönebildningen utan detta vilar i främsta hand på arbetsmarknadensparter. Däremot är det statens uppgift att utforma offentliga regelsystem såatt låg arbetslöshet är förenlig med en varaktigt låg inflationstakt. Höjningarna av egenavgiftema iarbetslöshetsförsäkringen bidrar till att kostnadema för arbetslöshet blirtydligare. Sänkningen av kompensationsnivån vid arbetslöshetoch arbetsmarknadspol itiska åtgärder bidrar till att öka incitamenten attsöka och acceptera ett erbjudande om arbete samt för dem som har jobb attanpassa lönekraven så att arbetslösheten inte ökar. Detta torde leda tillminskad risk för inflationistisk lönebildning och därmed bättre föratsättningarför en lägre arbetslöshetsnivå. Det finns en påtaglig risk att arbetslöshetstideraastiger och att de arbetslösas anknytning till arbetsmarknaden försämras. ISverige är ersättningsperioden begränsad (150 vidKAS) för personer . finns möjligheten att kvalificerasig till en ny ersättningsperiod genom deltagande i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Flera studier visar att de långa ersättnings-perioder som finns i endel andra länder är en viktig förklaring till den höga långtidsarbetslösheten.För att motverka denna utveckling och bryta randgången mellan åtgärder ocharbetslöshet har regeringen aviserat-att möjligheten att genomarbetsmarknadspolitiska åtgärder kvalificera sig för enny kontantersättningsperiod begränsas till en ny period . Prop.1993/94:100 Den begränsade ersättningsperioden kan innebära att incitamentenför den Bilaga 1 arbetslöse att söka arbete i den kommande uppgångsfasen ökaroch att anknytningen till arbetsmarknaden förstärks. Därmed stärks arbetslinjeni arbetsmarknadspolitiken. Det innebär också skärpta krav på de arbetsmarknadspolitiskamyndighetema att utforma de aktiva åtgärdema så att det blir lättare för dearbetslösa att få riktiga jobb. Dessutom kan detta bidra till en ansvarsfulllönebildning. För att hålla tillbaka arbetslösheten och för attbevara och förstärka de arbetssökandes anknytning till arbetsmarknaden konuneromfattande arbetsmarknadspolitiska insatser att bibehållas. Under budgetåretberäknas i genomsnitt av arbetskraften delta i någon form av arbetsmarknadspoUtiskåtgärd. Här har antagits att andelen personer i åtgärder stiger genom attutnyttjandegraden av de arbetsmarknadspolitiska medlen ökar. Närarbetsmarknadsläget förbättras kommer de arbetsmarknadspolitiska åtgärdema atttrappas ner successivt De åtgärder som vidtagits av regeringen leder förbättring av arbetsmarknadens funktionssätt och är en föratsättning för enökad sysselsättning. Omprövning och förnyelse av offentlig X'''''''''' sektor 1 Regeringens strategi förförnyelsen av den offentliga sektorn Närregeringen tillträdde angavs fyra stora uppgifter som skulledominera arbetet , nämligen att föra in i deteuropeiska samarbetet, återapprätta som tillväxt- och företagamation,förbättra välfärden genom en valfrihetsrevolution samt att forma en långsiktigoch hållbar utveckling mot ett samhälle präglat av god miljö. Omprövningen och fömyelsen av den offentligasektoms olika system och institutioner är ett led i den politik som redanangavs i den första regeringsförklaringen och som sedan stegvis utvecklas ochgenomförs. Den offentliga sektoms fömyelse är således en viktig del i denfömyelse av som regeringens samlade politik är ett uttryck för. De omfattande förändringar som pågår inomdepartements- och myn-dighetsonuådena syftar alla till att skapa instrament ochbidra till förverkligandet av de övergripande mål för samhällsutvecklingen somregeringen och har lagt fast. Offentliga system och strakturer omprövas för attåstadkonuna en val-frUietsrevolution i välfärdspolitiken. Den enskilde och familjen ges ett ökathandlingsutrymme på bekostnad av förstelnade byråkratiska regler, offentligamonopol och korporativt förmynderi. Staten har olika roller inom olika samhällsonuåden.Därför är det viktigt att ha entydiga gränser för statens åtaganden inomrespektive sektor. Altemativ och mångfald stimuleras i vård, omsorgoch service till medborgama. Det statens kämområde som rättsväsendet utgörreformeras för att stå starkt . Marknadsekonomin är det bästa ekonomiska systemetför att uppnå en effektiv resursallokering. Detta utnyttjas genom attmarknadsliknande föratsättningar introduceras även i den offentligaproduktionen. All verksamhet utsätts för konkurrens så långt det överhuvudtaget är möjligt utan att åsidosätta rättssäkerhet, demokratisk insyn ochkontroll samt den enskildes grandläggande rättigheter och skyldigheter. Föråldrade strakturer rivs ner för att ersättas meden väsentligt mindre och resurssnålare och mer effektiv och flexibeloffentlig förvaltning. 2 Utgångspunkter pp- 1993/94: lOO Bilaga 1 Den offentliga sektorns roll Människormåste ha ett avgörande inflytande över beslut som rör deras välfärd dels viaden demokratiska processen, dels via efterfrågan på varor och tjänster somtillhandahålls på marknaden.