prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Så mycket står emellertid klart att det måstetill stora delar avse åtgärder inom det traditionella onuådena förkriminalpolitiken såsom en förändring av regelverket, främst avseendestraffrätten med påföljdssystemet, liksom en ändrad inriktning. organisation och val avarbetsmetoder för myndighetema inom rätts- Prop. 1993/94:100 väsendet. Det räcker emellertid inte med dette. Framtiden är sådan att de kriminalpolitiska målenmåste genomsyra såväl det allmännas åtgärder som samhället i övrigt på ett heltannat sätt . Att nå de övergripande målen måste alltså vara enuppgift inte enbart för myndighetema inom rättsväsendet uten i kanske ännuhögre grad vara en del av samhällslivet för enskilda, andra myndigheter,organisationer och företeg. En allt viktigare uppgift blir därför att närmareundersöka fömtsättningama för inriktning, villkor och former i övrigt fördette nödvändiga samhällsengagemang. Ett förste steg i denna riktning redovisasnedan i anslutning till en beskrivning av den inleddatrygghetsutredningens arbete. Ett annat onuåde som förtjänar uppmärksamhet ärBRÅ:s förslag om en nationell brottspreventiv strategi. Nedan redovisasregeringens ställningstegande till dette förslag i BRÅ:s rapport. Av central betydelse för utvecklingsarbetet ärockså att te fram kriminalpolitiska kunskaper i vid mening. Arbetet har såledesredan från början inriktets på dette. Här kan nämnas satsningama på en kraftigutbyggnad av den kriminologiska forskningen, den förstärkte rollen för BRÅ somett kunskaps- och expertorgan samt den överlämnade framtids- ochomvärldsanalysen som bör leda till fömyade uppdrag till BRÅ inom dette onuåde.Hämtöver kommer regeringen att beslute om en kommitté med uppdragatt te fram en samlad resultetredovis-ning för det kriminalpolitiska arbetsområdet.Ett utvecklingsarbete inom dette fält är helt nödvändigt för att fåett bättre underlag för att senare kunna redovisa vilka insatser som ger bästresultet i förhållande till de angivna målen för politikonuådet. De kriminalpolitiska målen - att minskabrottsligheten och öka människors trygghet mot brott - liggersammanfattningsvis fast. inger olika beskrivningar stororo. Om inte betydelsefulla förändringar vidtes kan allvarliga följder uppståför samhället. Regeringens brett upplagda, konkret inriktede och genomgripandekriminalpolitiska program präglas av dette synsätt. Redan nu - och under dekommande åren - kommer således en rad kraftfulla åtgärder att genomföras isyfte att skapa det trygga och säkra samhälle som vi alla vill ha. Dessa åtgärderredovisas i sammanfattning i det följande. 1993/94:100 Bilaga 3 -Legalitetsprincipen markeras tydligt. -En översyn skall göras av en radregler i den allmänna straffrätten. -Skärpte regler införs för brottslighetmed rasistiska eller liknande motiv. -Rattfyllerilagstiftningen skärps. -Vapenlagstiftningen ses över. -Förslag om avkriminaliseringförbereds. Påden centrala straffrättens onuåde pågår ett omfattende reformarbete. Här kanhänvisas till de genomförda förändringama vad avser narkotikabrott ochstraffskaloma samt de av beslutede ändringama irattfyllerilagstiftningen. Åklagamtredningen har i sitt betänkande Ettreformerat åklagarväsende (SOU 1992:61) behandlat allmänna frågor omkriminalisering och föreslagit en rad åtgärder avseende avkriminalisering ochannat för att begränsa straffrättens tillämpningsområde. Förslagen harremissbehandlats och bereds inom (jfravsnitt 4.3). I en departementspromemoria (Ds Ju 1993:80)föreslås en rad åtgärder för att öka skyddet för bam mot att utsattes försexuella övergrepp. Bl.a. föreslås att preskriptionstidema för sexualbrott sombegås mot bam skall förlängas. I syfte att nedbringa antelet illegala vapen ochminska spridningen av sådana vapen till kriminella kretsar har genomförts en såkallad vapenamnesti av innebörd att olovligt innehavda vapen juliseptember1993 fick inlänmas till polisen uten straflfrättslig påföljd. Det mycketframgångsrika resultetet härav blev att 17 050 vapen och en stor mängdammunition, , lämnades in till polisen. En utvärdering av lagen (1988:254) om förbudbeträffande knivar och vissa andra farliga föremål har pågått under en längretid inom . Utvärderingen inleddes mot bakgmnd av vadJustititeut-skottet uttelade i samband med att lagens tillämpningsområde utvidgadesår (bet. 1989/90:JuU35). Vad som hitintills framkommit vid utvärderingen,bl.a. genom svaren på en enkät som tillställts landets samtligapolismyndigheter, har inte gett vid handen att något behov avlagändring föreliggen Frågan om den närmare utformningen av knivförbudetövervägs emellertid även av Riksåklagaren, som har inhämtet yttrande frånsamtliga överåklagare bl.a. beträffande behovet av att utsträcka förbudet tillatt omfette fler platser än . Också bedriverett arbete inom dette onuåde. Regeringen anser att slutförandet avutvärderingen bör anstå ytterligare någon tid, för att därigenom kunna läggaäven vad som framkommer genom Riks- Prop. 1993/94:100 åklagarensöverväganden till gmnd för bedömningen av knivförbudets ut- Bilaga 3formning. I en nyligen till överlänmad proposition(prop. 1993/94:101) föreslås att det i införs en särskildstraflfskärpningsgmnd för sådana fall där ett motiv för brottet varit attkränka någon på gmnd av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt urspmng,trosbekännelse eller någon annan liknande omständighet. Avsikten med förslagetär att skärpa synen på rasistisk och liknande brottslighet. Lagändringenföreslås träda i kraft . Regeringen vill också nänrna att professom HansKlette vid på uppdrag av regeringen utfört en undersökningrörande straflfmätningspraxis vid vissa våldsbrott. I undersökningen föreslåsbl.a. förändringar av straffskaloma för en del grova brott. I en inom upprätteddepartementspromemoria tillträde till Europarådetsförverkandekonvention (Ds 1993:17) behandlas frågan om tillträde inom uterbeted konvention om förverkande m.m. Syftet medkonventionen är att stärka det intemationella samarbetet för att bekämpaallvarliga brott. 1 promemorian föreslås att , som har undertecknatkonventionen, ratificerar denna. Promemorian innehåller också förslag tilllagändringar i syfte att öka möjlighetema att lämna en annan stet bistånd iform av förhör under fömndersökning. Promemorian, som har remissbehandlats, ärföremål för fortsatt beredning inom . (Ju 1993:2) arbeter för närvarandemed att göra en översyn av vapenlagstiftningen. Utredningen har bl.a. i uppdragatt göra en språklig och systematisk modemisering av regelverket samt attföreslå de ändringar som föranleds av ett eventuellt medlemskap i väntes lägga fram sina förslag . I en lagrådsremiss som regeringen harbeslutet tes upp en rad viktiga frågor inom den allmänna straffrätten. Iremissen föresläs att ett uttryckligt förbud mot analogisk tillämpning avstraflfbud skall ställas upp samt att tillämpningen av brottsbalkensmedverkansregler inom specialstraffrätten skall regleras i lag. När det gällerde allmänna reglema om ansvarsfrihet föreslås att särskilda bestämmelser omsamtycke och rättsvillfarelse skall tes in i lagstiftningen samt atttillämpningsområdet för bestämmelsen om nöd skall utvidgas. I lagrådsremissenbehandlas också den i departementspromemorian Parallellinstmktion (Ds 1991:78)upptegna frågan om möjligheten att i vanliga brottmål beakte yttrandefrihetsrättsligaintressen. Något förslag i den delen läggs inte fram. Efter lagrådets avgivnayttrande bereds nu ärendet vidare. redovisade sittdelbetänkande Polisens rättsliga befogenheter (SOU 1993:60). Utredningen harhaft i uppdrag att analysera den svenska polislagstiftningens förhållande tillde intemationella konventionerna om mänskliga rättigheten Därvid harutredningen furmit att den svenska polislagstiftningen i huvudsak är välanpassad till konventionemas krav. Dock har utredningen - mot bakgmnd avSveriges konventionsåteganden - funnit en ändring av bestämmelsema om om- händertegande13 § polislagen (1984:387) påkallad. Förslagen i betänkandet harremissbehandlats och övervägs i . Slutligenbör nämnas att det inom departementet f.n. övervägs formema för en kommandeutredning av en rad frågor rörande den allmänna straffrätten. Till dessa hörbl.a. de frågor som aktualiserats i anslutning till det s.k. Lindomemålet. 1993/94:100 Bilaga 3 -En utredning pågår ompåföljdssystemets uppbyggnad med uppgift bl.a. att utveckla altemativapåföljder. -En försöksverksamhet medintensivövervakning med elektronisk kontroll inleds. Ocksåi påföljdssystemet har viktiga förändringar vidtegits. Här kan särskilthänvisas till avskaffandet av den obligatoriska halvtidsfrigivningen. Regeringen gav en parlamenteriskkommitté - (Ju 1992:7, din 1992:47) - i uppdrag attöverväga vad som i ett längre perspektiv bör gälla för frigivning frånfängelsestraff. Straflfsystemkommitténsuppdrag är dock inte begränsat till den villkorliga frigivningen. I kommitténsuppdrag ingår att göra en mer allsidig översyn av straffsystemets uppbyggnad. Idirektiven till utredningen betonas att värden som legalitet ochproportionalitet bör vara vägledande för påföljdsvalet. Påföljdssystemet måsteockså innebära snabba, tydliga och konsekvente reaktioner på brott. Systemetmåste utformas så att det kan fylla uppgiften att verka avhållande påmänniskors brottsbenägenhet och göra det möjligt att effektivt avbryte enpågående brottslig verksamhet. Från den utgångspunkten utgör fängelsestraffeten oundgänglig del av påföljdssystemet. måste systemet präglas avhumanitet och respekt för individen. Även om fängelsestraff inte kan undvarasär det viktigt att utveckla också andra påföljdsaltemativ. I kommitténs uppdragingår bl.a. att överväga om villkorligt fängelse skall införas och föreslå hursamhällstjänst bör införas som ett permanent inslag i påföljdssystemet. Enannan central fråga gäller humvida intensivövervakning med elektroniskkontroll bör införas i vårt land. Kommittén skall redovisa sina förslag föreutgången av . har för att få synpunkterfrån olika myndigheter m.ff. skickat ut en promemoria med förslag om enförsöksverksamhet med intensivövervakning med elektronisk kontroll. 1promemorian framförs att det är mycket angeläget att finna altemativ till fängelseoch att den elektroniska övervakningsteknik som finns är av stort intressei dette sammanhang. Mot den bakgmnden föreslås i promemorian enförsöksverksamhet som syfter bl.a. till att ge underlag för Straflfsystemkommitténsöverväganden i dessa frågon Försöksverksamheten börvidare kunna ge kunskap om hur elektronisk övervakningsteknik fungerar undersvenska förhållanden och hur kriminalvårdens arbetsformer bör utformas.Avsikten är att försöksverksamheten skall påbörjas . Enligtlagförslaget i promemorian skall fängelsestraff i vissafall kunna få verkställas utanför anstelt i form av intensivövervakning medelektronisk kontroll. En fömtsättning för sådan verkställighet skall vara attden dömde är bosatt inom något av verksamhetsområdena för frivårdsmyndighetemai , , Norra, Södra, eller . Enav avsiktema bakom försöksverksamheten är att kombinera en reaktionsnivå sommotsvarar den som gäller vid verkställighet i anstelt med enverkställighetsform som inte har de negativa effektema från bl.a. socialutgångspunkt som fängelsestraff medför En annan positiv effekt är att en sådanform av verkställighet är väsentligt billigare än anstelts-behandling. Enligtlagförslaget kommer den dömde att vara förbjuden att lämna sin bosted annat änför vissa ändamål och på särskilt angivna tiden Det nämnda förbudet kommerunder verkställighetstiden att kontrolleras med elektroniska hjälpmedel. Sådankontroll får också avse att den dömde fullständigt avhåller sig från drogen Dendömde kommer också att vara skyldig att betela en avgift. Vid misskötsamhet tesden dömde in på kriminalvårdsanstelt för att där fortsatte verkställigheten avstraffet. Den1 utvidgades försöksverksamheten med samhällstjänst till att gällahela landet (prop. 1991/92:9). Den utvidgade tillämpningen är tidsbegränsadtill utgången av i vanten på att en mera permanent ordning kaninföras. I uppdrag ingår att föreslå hursamhällstjänsten på bör infogas i påföljdssystemet. 1993/94:100 Bilaga 3 - Nya regler för reaktion mot ungdomsbrott övervägs m.m. Ungdomsbrottskommitténöverlämnade sitt betänkande Reaktion mot ungdomsbrott (SOU1993:35). Kommittén har övervägt i vilka former och på vilket sätt det allmännabör ingripa när unga begår brott. Bakgmnden är bl.a. att de förändringar ipåföljdssystemet, som skett i tekt med det kriminalpolitiskautvecklingsarbetet, inte i någon vidare mån har berört de ungalagöverträdama. Ingripandenmot brott skall vara en uppgift för rättsväsendet. Det är viktigt att den ungeställs till ansvar för brottet och uppfatter sambandet mellan dette ochreaktionen. I de senare årens diskussioner har betydelsen av snabba, tydligaoch konsekvente reaktioner på brott kommit att framhållas allt men Det ärvidare av gmndläggande betydelse att stetsmaktema upprätthåller respekt för depåföljder som ådöms i anledning av brott.Straffrättskipningen måste präglas av fömtsebarhet, enhetlighet ochproportionalitet. Föratt reaktionssystemet mot unga lagöverträdare skall kunna vinna förtroende ärdet viktigt att det uppfattes som effektivt. fömtsätter att alla de somengageras i arbetet mot ungdomsbrott är inriktede på ändamålsenligahandläggnings- och samarbetsformen Det fömtsätter också att tiden mellan brottoch reaktion blir så kort som möjlig. Kommittén föreslår att det, när det ärfråga om brott på vilket fängelse kan följa, sätts en bestämd tidsfrist förfömndersökningar rörande ungdomar under 18 ån från det att denunge delgetts brotts-misstenke skall fömndersökningen vara slutförd ochåklagaren ha fattet beslut i åtelsfrågan. Ungdomsbrottskommitténföreslår vidare att påföljden överlämnande till vård inom skallutmönstras. Enligt kommitténs uppfattning skall bestämmandet av påföljder förbrott, såväl till innehåll som omfattning, vara en uppgift för rättsväsendetmedan det ankommer på att svara för att hjälp och stödåtgärdertillkommer dem som behöver det. De påföljder som kommittén anser att systemetbör innefatte är böter, villkorlig dom, skyddstillsyn och fängelse. Härtillkommer en ny påföljd som speciellt anpassas till de unga lagöverträdama. Den benänmssärskild tillsyn och innebär placering på särskilda ungdomshem (§ 12-hem), somskall administreras av . När det gäller medlingsprojekt föreslår kommitténatt dessa bör understödjas och uppmuntras men inte bindas upp genomlagreglering som formaliserar förfarandet. Förslagen från har nyligenremissbehandlats. Ärendet är föremål för beredning. 1993/94:100 Bilaga 3 Möjlighetemaatt få målsägandebiträde utvidgas ytterligare. -Möjlighetema till allmän rättshjälpoch annat ekonomiskt bistånd åt brottsoffer i ärenden som behandlas utomlandsutökas. -En brottsofferfond inrättes. Arbetetmed att stärka brottsoffrens ställning har fortsatt (jfr prop.1992/93:100 bil. 3 s. 42 ff). Möjlighetemaatt få målsägandebiträde utvidgades . I en proposition som lämnadeshösten (prop. 1993/94:26) föreslås bl.a. att möjlighetema att fåmålsägandebiträde utvidgas ytterligare till att omfatte fler brott enligtbrottsbalken och att målsägandebiträdets uppgifter i mål om skadeståndutvidgas. I propositionen föreslås också utökade möjligheter till allmänrättshjälp och annat ekonomiskt bistånd åt brottsoffer i ärenden som behandlasutomlands. Lagändringama föreslås träda i kraft . departementspromemoria Brottsoffren i blickpunkten - åtgärder för Prop.1993/94:100 att stärka brottsoffrens ställning (Ds 1993:29) lämnas en fyllig redovis-Bilaga 3 ning av de olika åtgärder som vidtegits på brottsoflferområdet. Prome innehåller också ett antel förslag till ytterligare åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning. Det föreslås att en viss del av en brotts- oflferfond skall inrättes. Vidare föreslås ett antel lagändringar, bl.a. i , liksom flera förordningsändringan Promemorian, lik som en departementspromemoria med de närmare förslag som krävs för att en brottsofferfond skall inrättes, har remissbehandlats. nyligenbeslutet en lagrådsremiss på gmndval av förslagen i prome-morioma. En tenkebakom att inrätte en brottsoflferfond är att bidrag skall kunna lämnas urfonden till olika ideella organisationer - t.ex. brottsoflferjourer - somverkar på brottsoflferområdet, till privat och oflfentlig verksamhet som gällerbrottsoffer samt forskning, utbildning och information om brottsoflferfrågonFonden skall finansieras genom avgifter från dem som döms för brott av viss svårhet.Dessutom föreslås att en viss del av den aviserade sänkningen av fångamasersättning skall bidra till uppbyggnaden av fonden. Som anges i promemorian ärdet vidare lämpligt att frågor om bidrag ur fonden och ärenden om ersättningenligt brottsskadelagen handläggs av en gemensam myndighet. Regeringen hardärför uppdragit åt en särskild utredare att med utgångspunkt i en översyn avBrottsskadenämndens organisation, lednings- och arbetsformer läinna förslagtill organisation m.m. av en myndighet med ett övergripande ansvar förbrottsoflferfrågon Genom lagstiftning som trädde i kraft den 1 juli1993 (jfr prop. 1992/93:141) skärptes straflFskaloma för vissa vålds- ochsexualbrott. Genom ändringama stärks det straffrättsliga skyddet för utsattegmpper, särskilt för kvinnor som utsätts för våld och hot samt för bam. Lagen (1988:688) om besöksförbud har inneburit ettförbättrat skydd för kvinnor som utsätts för våld, hot och trakasserier Enligten ändring i lagen, som trätt 1990, har bl.a. straflfmaximum föröverträdelse av ett besöksförbud skärpts till fängelse högst ett ånBrottsförebyggande rådet har fått i uppdrag att göra en studie avbesöksförbudslagen. Studien, som bl.a. skall innehålla en utvärdering av 1990års straflfskärp-ning, beräknas bli klar . Justitiekanslem har redovisat sitt uppdrag att seöver reglema om s.k. våldspornografi i 16 kap. 10 b § . Hanföreslår inte några författningsändringar utan kommer att nogafölja hur reglerna tillämpas och återkommer till regeringen om behov avregelförändringar visar sig. Som tidigare nämnts (avsnitt 3.3) har Kommittén omideell skada lagt fram ett delbetänkande om ersättning förkränkning genom brott. Betänkandet har remissbehandlats och bereds förnärvarande i . 1993/94:57 har regeringen föreslagit enändring i regler om vårdnadshavares tillsynsskyldighet. Syftetär att stimulera vårdnadshavare att vidte åtgärder så att bams skadegörande handlingarmotverkas. 1dette sammanhang redovisas också vissa åtgärder som inte avser lag- Prop.1993/94:100 stiftningsfrågor för att ge en samlad bild av strävandena attstärka brotts- Bilaga 3 offrens ställning. har tegit fram specialutmstedeväskor för akut skydd mot olika former av våldsbrott för utsatte kvinnorVäskoma, som innehåller mobiltelefon, telefonsvarare, larmanordning m.m.,finns nu i 280 exemplar och de har fördelats till de regionala polischefema.Styrelsen har fått regeringens uppdrag att redovisa en utvärdering avett försök med sk. "pepparspray" för hotede kvinnor Regeringen uppdrog åt länsstyrelsema iStockholms län, . och Västemorrlands länatt genomföra försök med livvaktsskydd för hotede kvinnor under budgetåret1992/93. För ändamålet anvisades 10 miljoner kronon Av den utvärdering avverksamheten som redovisat till Justitiedepartementetframgår att livvaktsskydd endast getts inomramen för försöksverksamheten, att skyddshundar använts ochatt larmutmstning, s.k. trygghetspaket, lånats ut i 200 fall. 1rapporten uttelas bl.a. att verksamheten har fungerat väl. Det framhålls attlivvaktsskydd är en resurs- och kostnadskrävande och för den bevakadepåfrestande metod och att det därför är viktigt att den inte nyttjas annat ändå det bedöms vara absolut nödvändigt och . Avrapporten framgår vidare att trygghetspaketen kommit till ökad användning ochmed gott resultet, att trygghetspaketen synes täcka i vart fall en del av detskyddsbehov som man trott sig endast kunna lösa med livvakten I rapportenföreslås att medel ställs till förfogande för livvaktsskydd och annat akutskydd (jfr avsnittet under anslaget B5. Lokala polisorganisationen). I övrigtpresenteras i rapporten ett antel olika förslag för hur bl.a. polismyndighetemaskall arbete vidare med dessa frågon finns ett sjuttiotelbrottsoflferjourer mnt om i landet. Nya jourer växer fram varje ån Regeringenbeslutede om ett bidrag på tillBrottsoflferjouremas . Bidraget är avsett att till övervägande delanvändas till uppbyggande av lokala brottsoflferjouren Avsikten är att framtidabidrag till brottsoflfer-jourema skall lämnas ur den föreslagnabrottsoflferfonden. fick i uppdragatt tillsammans med , och Riksåklagaren genomförafortbildning av berörda yrkesgmpper inom rättsväsendet liksom inom socialtjänstensamt hälso- och sjukvården i syfte att ge ökad kunskap om bl.a. våld motkvinnor och våldets effekten redovisade uppdraget i juli1993. Av rapporten framgår att den centrala och regionala utbildningen iprojektet har genomförts och att utbildningen i länen kommer att vara heltgenomförd . Betydligt fler personer än vad som inledningsvisuppskattedes omfattes av fortbildningen; den lokala verksamheten omfatter drygt18 000 personen I rapporten framhålls att de regionala och lokala kontektnätsom bildats under utbildningens genomförande kommer att bli mycket värdefullai handläggning- enav ärenden om våld mot kvinnor och i olika samarbets- och utbildningsinsatsen Socialstyrelsenhar tidigare fått medel från reservationsanslaget Särskildajämställdhetsåtgärder, som finns under femte huvudtiteln (H2), för attbedriva utvecklingsarbete i frågor som rör våld mot kvinnor Utvecklingsarbetet,som syfter till ett förbättrat regionalt myndighetssamarbete och bedrivs iprojektform, pågår i fem län. Idette sammanhang bör också nänmas att regeringen har tillsatt enkommission med uppdrag att utifrån ett kvinnoperspektiv göra en översyn avfrågor som rör våld mot kvinnor och att föreslå åtgärder för att motverkasådant våld (din 1993:88). 5.5 Inriktning, prioriteringar, organisation ocharbetsmetoder för rättsväsendets myndigheter samt långsiktigt reformarbete 1993/94:100 Bilaga 3 -Förstärkt brottsförebyggandeverksamhet utvecklas. -Satsning på närpolis, dvs. enförbättrad och utbyggd kvarterspolis, genomförs i hela landet. -Polisen skall bli mer synlig ochtillgänglig. -Kriminalpolisverksamheten och detintemationella polissamarbetet utvecklas. -Frivårdens arbetsformer utvecklasytterligare. -Nationell brottspreventiv strategiövervägs. Föratt kunna nå de kriminalpolitiska målen - att minska brottsligheten och ökamänniskors trygghet mot brott - är det som har slagits fast nödvändigtatt bygga kriminalpolitiken på en helhetssyn när det gäller åtgärder från detallmänna och från samhället i övrigt. Här har naturligtvis åtgärder inomkriminalpolitikens traditionella områden, såsom strafflagstiftningen, polisenoch kriminalvården, en central fiinktion. Av gmndläggande betydelse är ocksååtgärder för att stärka familjens roll och för att bibringa de unga normer ochvärderingar som hör hemma i ett civiliserat samhälle. Kriminalpolitikeni vid mening kan alltså inte begränsas till sådana åtgärder såsom att klaraupp begångna brott och att lagfora gämingsmännen. Sådana åtgärder ärsjälvfellet mycket viktiga inte minst för att upprätthålla respekten förrättssamhällets krav, men de är inte tillräckliga för att varaktigt minskabrottsligheten och öka tryggheten. För detfe ändamål krävs ett brett upplagtbrottsförebyggande arbete. 1 dette arbete har såväl polis och andra myndighetersom enskilda personer, företeg och organisationer en roll. Också normbildningoch stärkandet av familjens roll utgör, i denna mening, åtgärder inom detbrottsförebyggande området. Denbrottsförebyggande polisverksamheten är stedd i snabb utvecklingi enlighet med riktlinjer från och regeringen (se t.ex. 1993 årsbudgetproposition). Denna utveckling måste fortsatte Prop. 1993/94:100 ochintensifieras. Ett naturligt steg bör vara att utveckla s.k. närpolis- Bilaga 3verksamhet. Därmed menas att polisen organiseras i små, lokalt förankradeenheter som arbeter problemorienterat och förebyggande.