prop · GH03111 · 1993-12-31 00:00:00 — Den kraftiga minskningen är framförallt resultatet av ätgärder vid industrier och andra punktkäUor samt övergångentiU blyfri bensin. Därför har också nedfallet av metaUer minskat. har nedfallet av bly minskat och avkadmium över . Halten av bly och kvicksUver i mark ökar dock fortfarandegenom ackumulation. NedfaUet är störst i beroende på de kortaavstånden tUl utsläppskäUor pä kontinenten och på relativt stora inhemskautsläpp. Målen för utsläppsbegränsningar tiU 1995 kommer ihuvudsak att nås, dock möjUgen inte fuUt ut för kvicksUver, kadmium och nickel. Figur 4.7 Kadmiumbalans för i som gödslas med handelsgödsel enligt rekommendation. g/ha och år g/ha och år Källa: SNV-rapporter 4077 och 4251. Figur4.6 Utsläpp av metaller 1985 och 1990 medprognos , ton/år. Krom 1985 D 1990 Ton/år 10 Källa: Metallema och miljön, SNV Rapport 4135. 1993/94:111 BUaga 2 De tvåhelt dominerande käUoma för tillförseln av metaUer till havsområden ärtransporterna via vattendrag och nedfaUet från luften. Av mindre betydelse(relativt sett) är utsläppen till vatten från kommunala reningsverk ochindustrier i som Ugger vid kusten. Enligt de undersökningar somgenomförts inom ramen för står och aUtjämtför en stor del av den totala metaUbelastningen på . När det gäUer tUlförselnav av zink och koppar är också de svenska och finska bidragen av storbetydelse. TungmetallutsläppentUl vatten i har minskat mycket kraftigt ,därmed också belastningen pä . Däremot är belastningen från ,och fortfarande mycket stor, specieUt via floderna från deinre delarna av dessa länder. Exempelvis är belastningen på egentUga Östersjönav kadmium (Cd) från av totalt . Figur 4.8 Belastningen av kvicksilver, kadmium och bly på havet från / totalt , ton. Belastning totalt Sverlge/SamtI länder Hg >0,18/54 Cd 3/140 Pb 70/3 000 IHg>0,0a7/1,4 /Cd 2/17] < Pb 63/330 // '' l.~ >0,019/52s ca 0,41/110 A Pb 7,7/2 300 ■., Pb cops/b,* CiOrl2/7 , Pb1,7/1QP-V yTHä0,1/1 Katreg?WCd,0,5/6 ■ .PbY8/140 ÖresuTKT.]' Hg>o:oi/9,1 Cd 0,04/5 ■-" Pb 0,3/120 > =Uppgiften är inte fullständig Källa: Pollutionload compilation 1990, A , SNV 1990; Correction to PCL 90, A , SNV1992. Prop.1993/94:111 Bilaga 2 Figur4.9 Vattenburen belastning av kadmium, bly och koppar på omgivande hav (ej )1987 och 1992. Ton/år 6 100 90 80 70 60 50 f 40 30 20 -10 O Ton/är 500 450 400 350 300 250 200 150100 50 O- Transport via älvaroch floder. Utsläpp direkt till havet frän reningsverk och indusfrier som ligger vid kusten. Metalltillförseln från svenska och utländskakällor till havsområdena runt genom luftdeposition var 1990: Kadmium , Koppar och Bly 1600ton. Källa: Report on Implementation of the1988 HELCOM Ministral 4241. Stabilaorganiska ämnen i miljön Stabila organiska ämnenär vitt spridda och kan påträffas i miljön över hela jordklotet. Spridningensker via handel, med vindarna, med havsströmmarna och med levande organismerSubstanserna är fettlösliga och har en hög benägenhet att bindas till partiklaroch organiskt material. TiU de ekologiska effekterna hör nedsatt reproduktionhos fåglar (DDT), nedsatt reproduktion hos däggdjur (PCB) och under senare årstörningar av fortplantningen hos flera fiskarter (sannolikt stabilaorganiska ämnen). Av antagna riktlinjer och mål: Ltslappeiiav si; miljögiftcr skall nätt ■ intelarsk.Kli.'! 91:JoL'.V).ivkr. Prop.1993/94:111 BUaga 2 StabUaorganiska ämnen uppkommer till största delen genom mänskliga aktiviteter. Blanddessa ämnen återfinns både PCB och DDT. DDT förbjöds som bekämpningsmedelredan år 1975. För PCB som används som isolervätska samt mjukgörare m.m., harredan under 1970-talet införts betydande restrUctioner rörande användning ochproduktion. DDT är förbjudet i de flesta . Generelltsett är haltema av stabUa organiska ämnen förhöjda i närheten av större städeroch industrisamhällen. Vad gäUerhalterna i miljönhar den mest omfattande analysverksamheten gäUt PCB- och DDT-halteri fisk. Anledningen är den betydande DDT-och PCB-föroreningen av somuppmärksammades . Koncentrationerna av DDT och PCB i sötvattensfiskär genereUt sett högst i . 1 havsområdena är koncentrationerna isill högst i norra egentliga , medan halterna är lägre i norraBottenviken och vid den svenska . Bland däggdjur är halterna 10-100gånger lägre i rent landlevande arter än i arter som Uvnär sig pä vattenlevandeföda. Under desenaste årtiondena har haltema av DDT och PCB i faunan sjunkit. Halternaförefaller nu ha stabiliserats på en lägre nivå. Figur 4.11 Halt av PBDE i sedimentpropp från . ng/gIG 3,00 Källa: 1992. Figur 4.10 Medelhalter (mg/kg fettvikt) av DDT och PCB iägg av sillgrissla från . "V,. 1969 1974 1979 1984 1989 Källa: Miljögiftsgnjppen, . Prop.1993/94:111 BUaga 2 För andra stabUaorganiska ämnen, exempelvis bromerade difenyletrar (PBDE, flamskyddsmedel) harman sett indUcationer på en ökande trend i sedimenten i . (Se figur4.11) Skogsindustrinsutsläpp av stabUa organiska ämnen är exempel på oönskade biprodukter som släppsut i stor skala. årUgen ca1 mUj ton tiUsatskemUcalier och ungefär Uka mycket processkemUcaUer. De mest miljöfarUgaämnena byts nu ut (bl.a. går utvecklingen mot helt klorkemikaliefriableksekvenser). BUd-ningen av högklorerade organiska ämnen har därvid minskatkraftigt viUcet inneburit att utsläppen av klorerad organisk substans mmskatkraftigt. Figur 4.12 Utsläpp av klorerade organiska ämnen (AOX) till vatten från massablekerier samt produktion av blekt massa. 1988 1989 1990 1991 1992 Källa: SNV Rapport 3765, 3876, 3925,4086 och 4233. 1993/94:111 BUaga 2 Utsläppenav kUmatpåverkande gaser är ett globalt miljöproblem. Utsläppen ger sammaverkan oavsett var på jordklotet de sker. Den globala temperaturen har stigitnågot det senaste århundrandet. Stegringen är av den storleksordning som kanförväntas på grund av den ökande växthuseffekten, men kan dock ännu inte medsäkerhet skiljas från de naturliga klimatfluktuationerna. är den varmaste tioårsperioden sedanmätningarna av den globala medeltemperaturen började. är det varmasteåret. (Figur 5.1) Växthusgaserna står för olika andelar av människansbidrag tUl växthuseffekten. Koldioxiden svarar för av den totalaväxthuseffekten från utsläpp i . (Figur 5.2) Utsläppen av koldioxid i har minskat med ca 30 %under 1980-talet. De senaste årens varma vintrar har gjort att utsläppen bUvitnågot Av antagna riktUnjer och I mål: f Koldioxidutsläppen från fossila källor bör, ; i enlighet med klimatkonventionen, stabi- | liseras års nivå för att " därefter minska. Metanutsläppen från av fallsupplag b; : . 1992/ 93:JoU19,rsk, lägre än de skulle ha varit med "normal"energiåtgång för uppvärmningsändamål. (Figur 5.3) Utsläppen av koldioxid per capita är i förhåUandevislåga jämfört med mänga industriländer - ca 1/3 av US A:s - men avsevärt högreän utsläppen i utvecklingsländerna - ca 7 gånger och Syd- ochOstasiens (förutom ). Figur 5.1 Temperaturförändnngarna i världen jämfört med medelvärdeför . 1993/94:111 BUaga2 Figur5.2 Olika gasers bidrag till växthuseffekten i . Fluorföreningar Dikväveoxid () () Figur5.3 Utsläpp till luft i 1980-1992 avkoldioxid (C02)från olika utsläppskällor, miljoner ton. ****---- ~iI\ III1IIIr 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 Källa: Åtgärder mot klimatförändringar, SNVRapport 4120. Källa: SCB, SNV. Både i och iandra länder bedrivs ett intensivt arbete med att avveckla användningen av CFC,halon och andra stabila klorerade ämnen som skadar ozonskiktet I hardet gått snabbare än väntat att minska användningen av CFC. Är1992 hade förbrukningen av CFC i minskat med jämfört med 1986års förbrukning och halon . HCFC-förbruk-ningen har ökat med ca 22 %sedan 1989. Av antagna mål: CFC:användningen skall i princip vara helt avvecklad . Ilaloner; användningen sombrandsläckningsmedel skall ha upptill 1 ianuan 1998. HCFC; an- ån 1 januari 1994:.F-T beluivs som ersättn ■.oklas inom dessa op '.')jligt. Ozonnedbr ...ei; förbud mot tillvc. -,:_::... -,.användning av 1,1,l.triklc , från . Användningenav koltetraklorid skall ha upphört till . 1987/88:85, bet. 1987/88:JoU23, rskr. 1987/ 88:373 och prop. 1990/91:90, bet. 1990/ 91:JoU30, rskr. 1990/91:343) ,,,- 1993/94:111 BUaga 2 Figur5.4 Förbrukningen av klorfluorkarboner (CFC)i 1986-1992 saml fördelning på användningsområden , ton. 131 lon() 1986 87 88 89 90 91 92 Uppgift saknas lör 1987. Skumplasttill verkning () Källa: SNV, , Plast- och kemikalieleverantörers förening (PKL). Figur5.5 Variationer i ozonhalter över och fram t.o.m.september 1993. J«i P«b Mw A«r ijui ' Jul fcs tap Qu Nh Ok Diagrammeti figur 5.5 visar utvecklingen av ozonskiktets tjocklek överNorrköping. Ozonkurvan jämförs med ozonobservationer i frän tiden föreozonuttunningen (det vita fältet). Laga ozonhalter (s.k. minihål) föreliggernär den taggiga linjen går ner i det tonade fältet. Såväl är1992 som 1993 har låga ozonhalter observerats över . I slutetav sjönk ozonnivån kortvarigt nära de värden som föreligger i detantarktiska ozonhålet. Nya rekordlåga värden har förekommit under första halvanav 1993. En återgång tiU nära normala värden har dock skett . 1993/94:111 BUaga 2 Fotokemiskaoxidanter / marknära ozon Högahalter av fotokemiska oxidanter kan skada grödor och skog och påverka människorshälsa. Halten i luft av marknära ozon Ugger högt över vad miljö och hälsa tål. Avriksdagen antagna mål: Utsläppen av flyktigaorganiska kolväten skall minska jämfört med utsläppsnivånår . Utsläppen från trafiksektorn förutsätts minska . (prop.1990/91:90, bet. 1990/91.■JoU30, rskr. 1990/91:343) Utsläppen av flyktiga organiska ämnen (VOC) ochkväveoxider bidrar till bildningen av marknära ozon och andra fotokemiska oxidanter.Problemen är mer framträdande på kontinenten men berörs också. Undersommarhalvåret ökar haltema av marknära ozon i meUersta . 1 södraSverige är halterna stabUa. Halterna når dock över den kritiska nivånpå per m. De förhöjda halterna av marknära ozon uppskattas enbartpä jordbruksgrödor i ge skador som motsvarar årUgen. Utsläppenav VOC bedöms minska med tiU med nuvarande åtgärdsprogram.Hösten 1991 undertecknades ett protokoU inom ramen för LRTAP (Konventionen omlångväga gränsöverskridande luftföroreningar) om en 30-procentig minskning av VOC-utsläpptUl . Utsläppen av kväveoxider behöver minska ytterhgare föratt halterna av marknära ozon ska nå ofarUga nivåer. Figur 5.6 Luftens halt av marknära ozon vid Aspvretens mätstation utanför (, . 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 Källa: Övervakning av marknära ozon vid Aspvreten.Rapport från veri Prop.1993/94:111 BUaga 2 Figur 5.7 Utsläpp av flyktiga organiska ämnen 1988 och en bedömning av utsläppen är 2000. Vägtrafik Övrig trafik Energi- Bensin- Lösnings- Lösnings- Process- produktion distribution medelsind. Källa: Ett miljöanpassat samhälle,SNV Rapport 4234. 1993/94:111 BUaga 2 Storautsläppsminskningar i krävs för att förhindra att försurningsskadornaökar kraftigt i . är mest skadat av försurning. Omkring75% av alla sjöar, vattendrag och skogsmarker i sydvästra är allvarligtpåverkade. Försurningsskador har konstaterats för våtmarker, sjöar och vattendragi inland. I landet som helhet är av alla vatten ochskogsmarker märkbart påverkade av försurningen. Genom kalkning har skadornaminskat i cirka 5 000 sjöar och ett stort antal vattendrag. Av antagna mål: Utsläppenav svavel skall ininska 2(X)0 jämfört med utsläppsnivän år1980. Kväveoxidutsläppen skall minska till är 1995 jämfört med årsnivå. 1990/91:90, bet. 1990/91: Jo U30, rskr. 1990/91:343) Det sura nedfaUetöver utgörs tiU av svavel i form av svavelsyra som har sittursprung i utsläppen av svaveldioxid. (Figur 6.1) Dessautsläpp har övervägande utländskt ursprung. (Se figur 6.4) Inomstörre delen av får skogsmarken ta emot mer syra än vad den förmårneutraUsera genom vittringsprocesser. Kartan i figur 6.3 ger en bUd av hurmycket syranedfaUet på skogsmark överskrider vad marken tål. dande avdet kritiska syranedfallet med 50 milliekvivalenter per m och år motsvarar ett sva-velnedfaUsom är per hektar och år större än vad skogsmarken anses tåla på läng sUct.Den kritiska svavelbelastningen anses uppgå tUl per hektar och år i de granit-och gnejsomräden som dominerar . Svaveldioxidutsläppeni har minskat meUan . Det betyder att den nationeUamålsättningen är upp- Figur6.1 Utsläpp av svaveldioxid från olika utsläppskällor , . Figur6.2 Utsläpp av kväveoxider frånolika utsläppskällor ,. T--- 1-- 1-- \-- 1-- 1-- i--- !--- 1-- 1-- r 198081 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 Mål för NCV utsläpp1995 Industriprocelsé" ~ ~ " 1 1 1 i 1 1 1 1 [ 1 1 80 81 8283 84 85 86 87 88 89 90 91 92 Källa: SCB, SNV. Källa: SCB, SNV. 1993/94:111 Bilaga 2 Detbetyder inte att problemet är löst eftersom svavelbelastningen från utlandetinte minskar i motsvarande omfattning. Utsläppenav kväveoxider i har endast mmskat med nägra få procent . Nuvarandeutveckling tyder på att målet att minska utsläppen tUl intekan nås. Mycket tyder på att inte heUer kommer att lyckas minskakväveoxidutsläppen i enUghet vad som utlovats (NOj-deklarationen). Däremotklarar konventionsmålet (stabilise-ringsmälet) (tiU år 1998jämfört med valfritt år 1980-1986). Skälet tUl fördröjningen är främst attutsläppen av kväveoxider frän vägtrafUc, arbetsredskap, sjöfart och flyg inteminskar i önskvärd takt. Internationellthar förbundit sig att minska svavelutsläppen tiU är 1993räknat frän nivå samt att stabilisera kväveoxidutsläppen till1987 års nivå. Skogenbidrar naturUgt tiU markförsurningen, dock i betydUgt mindre omfattning ännedfallet av försurande ämnen. Granskog har högre försurande inverkan änlövskog. Olika skogsbruks-åtgärder bidrar tiU markförsurningen, men kanreduceras genom anpassade åtgärder. I norra dominerar skogsmarken ochhar därmed högre andel i markförsurningen. I ökarmarkförsurningen framför aUt pga. luftdepo-nerade försurande ämnen. Om inte ytterUgareinsatser kan göras utöver de reduktioner som planeras runt om i , finns påtagUgrisk att arealen aUvarUgt försurad skogsmark och antalet aUvarUgt försuradesjöar och vattendrag ökar med så mycket som i inom de kommande10-20 åren. Sedan1970-talet har omfattande kalkningsin-satser gjorts framföraUt för att skyddasjöar, vattendrag och våtmarker, men även skogsmark mot försurning. Figur6.3 Överskridande av kritisk belastningpå skogsmark i . mekv/m år -..-;. 1993/94:111 BUaga 2 Figur 6.4 Svenska svavelutsläpp till andra ländersamt nedfall på från andra länder1992, procentuell fördelning. Från till TillSverige från (Totalt64 ) "\ yv- (Totalt ) 2.&.&Y//////////////?////////;'//////Z/. 0,8| Danmari< 1,11 1,4 V 0,8( '//////////19,4 10,5 i 0,3 10,6 ■■■7,0 ■ 3,2 Källa: EMEP, Det norskemeteorologiska institutt, Technical Report 109, 1993. Figur6.5 Svenska kväveutsläpp till andra ländersamt nedfall pä från andra länder1992, procentuell fördelning. (Totalt120 ) \, y 30.8 y//////////////////y/////7?7. 1,4 I 3,5 0,41 0,81 0,4 0,3 Källa: EMEP, Det norske meteorologiska institutt, TechnicalReport 109, 1993. 1993/94:111 BUaga 2 Nästanalla världens länder har omfattande problem med övergödning. Problemen är störstför kustnära havsområden och innanhav. I är övergödningen dock ett likastort problem för skogsmark, våtmarker, sjöar, vattendrag och i vissa fallgrundvatten. I är övergödningen av och Västerhavetdet största problemet för den miljön. Igenväxningen är ett stort problemlängs stora delar av kust Sy-rebrist, döda bottnar och algblomningartillhör vardagen i både och Övergödningen av sjöar och vattendrag har tidigare utgjortettmycketstortproblemi många delar av , framför allt i närheten av städer och ijordbruksbygder. Genom utbyggnad av den kommunala avloppsvattenreningen under1970-talet har bl a. fosforutsläppen minskat radikalt Detta har lett till enmycket positiv utveckling i bl.a. , och och är ett provpå lyckad svensk miljövård. Problemet med övergödning i många sjöar ochvattendrag kvarstår dock. Ett åtgärdsprogram genomförs för attunder kraftigt reducera landbaserade utsläpp av kväve ochfosfor till haven. Åtgärderna berör främst VA- och jordbrukssektorn. V:"'' " '. " '''-M . . jUUxlOXl IDLii ..j ' x., Utsläppfrän jordbruket, bUtrafiken och mänsklig bebyggelse är de största käUoma tUlövergödningen i . I figur7.1 redovisas de svenska utsläppen av kväve och fosfor tiU omgivandehav från tUl och med . Den totalavattenburna belastningen frän uppgick tUl cirka 125 000 tonkväve och fosfor. 1993/94:111 BUaga 2 Figur7.1 Växtnäringstillförsel från olika källor till havet 1986-1990 (viavatten). VA-sektor() () Jordbruk () () VA-sektor () () Jordbruk f544 ton) Skogsmari< () () Industri () () Skogsmartt () () Industri() () Kustförtagda källor (direktutsläpp) octi inlandsbaserade källor (utsläpp till sötvatten). De senare fiar reduceratsgenom förluster I vattendragen på väg till havet (reten-tion). I VA-sektomingår reningsverk och enskild bebyggelse. Källa: SNV Rapport 4134, Eutrofieringav mark, sötvatten och hav. Om belastning och utsläpp. Belastning innebär här ett samlat uttryck för den mängdnärsalter som när havet. Belastningen kan delas upp i luftdeposition på havet,direkta utsläpp tUl havet och transporterade mängder till havet, företrädesvisvia vattendrag. De transporterade mängderna brukar delas upp i naturUg bakgrundrespektive olika bidrag frän mänskUga aktiviteter (t.ex. jord- och skogsbruk, samhäUen,industrier etc.) tUl vattendragen. Dessa mängder, som nårhavet, kan dessförmnan ha reducerats genom retention som innebär enfastläggning i sedimenten (fosfor och kväve) eller omvandling till gasform(kväve). Luftdepositionen i avrinningsområdet bidrar också tiU den mängdnärsalter som transporteras tUl havet. 14 1993/94. Prop.1993/94:111 BUaga 2 I står jordbruket för såväl den största andelen avkväveutsläppen tUl havet som den största andelen av den totala belastningen. Utsläppfrän bebyggelse utgör den största belastningskäUan när det gäUer fosfor isötvatten och . NedfaUetöver av kväve är tUl orsakad av utsläpp i andra länder änSverige. Det enskUda land som bidrar mest tiU kvävened-faUet över ärSverige självt, tätt följt av . Totalt faUer ca 400 000 tonkväve ned över den svenska landmassan. NedfaUet per ytenhet är störst i södraSverige och betydUgt mindre i norra . Övergödningenav svenska sjöar och vattendrag tUl följd av fosfor orsakas tiU allra störstadelen av lokala utsläpp i . När det gäUer kväveövergödningen inäringsfattiga vatten i fjällen är dock situationen omvänd och de svenskautsläppen bidrar här av belastningen. Rysslandoch är de största käUoma tUl belastningen av näringsämnen på Östersjön.Den svenska belastningen utgör av kvävebelastningen i fråga. Dockär det svenska bidraget mycket högre, ofta , när det gäUer dekustnära zonerna kring . Figur 7.2 bidrag till kvävebelastning på havet från olika samhällssektorer (både via luft och vatten) 1990. Energi Skogsbruk / %i () J')rdbruk a8%) Bebyggelse/ reningsverk () Källa: SNV Rapport 4134, Eutrofieringav mark, sötvatten och hav. Figur 7.3 Belastningen på av kväve från luft och vatten från olika länder 1990. () () ,<1f| () " \ () M||\'v Danmari / n. () / \ / s / () ~"~~---/---' f" % () Källa: HELCOM, Pollution Load compilation 1990. 1993/94:111 Bilaga 2 Merpartenav det kväve som faUer ned över härrör från andraländer. Utsläppen avkväveoxider i har endast minskat med nägra få procent sedan 1980.Nuvarande utveckling tyder på att målsättningen att minska utsläppen tUlår 1995 inte kan näs (läs vidare i kapitlet om försurning). Målet attminska de nationeUa luftutsläppen av ammoniak kan bara nås ombetydande åtgärder sätts in för att minska ammoniakavgången från staUgödsel. Internationellthar förbundit sig att halvera landbaserade kväve- och fosforutsläpp . Om ytterUgareåtgärder ej vidtas kommer det inte heller att vara möjligt att minska de vattenburnakväveutsläppen tiU havet meUan . utsläppengenom redan beslutade och vidtagna ätgärder att halveras . De svenskavattenbuma utsläppen av kväve tiU havet kommer att minska med omkrmg underperioden tiU 1995. Nuvarande åtgärds-strategier innebär att jordbruket,som är en av de två vUctigaste utsläppskäUorna i detta avseende, kan hareducerat sitt kväveläckage då åtgärder enUgt det av antagnaprogrammet genomförts. Vissa av reglema träder i kraft . Vad dennäst största käUan (bebyggelsen) beträffar, kan de ätgärder som vidtagits ochbeslutats för att förbättra avloppsreningen längs den svenska kusten leda tillatt kväveutsläppen frän avloppsreningsverken minskar med ca /år från1987 (dvs. Totalt kan kväveutsläppen minska fram tillbörjan av . Grödorsom håller marken bevuxen och vinter minskar risken för utlakning avväxtnäring. Flerårig vallodling och höstsådda grödor ger mindre näringsläckagetän vårsådd. -idagen antagna riktli Andelen vinterbevuxen skall öka i områden där utlakningsproblemenär störst. skall av åkerarealen på varje företag iGötaland ■ ■ .k. : vara bevuxen i de sydligaste itiLie-i och iövriga län i , (prop. 1990/91:90,bet. 1990/91 :JoU30, rskr. 1993/94:111 BUaga 2 Figur 7.4 Vintergrön mark (% av total ). C <5 ■a « S S »jo ir" g£ 90/91 91/92 92/93 D Övrig vintergrön mark Källa: Lantbruksstatistiken, SCB. I figuren redovisas andelen vintergrön mark i hela landetoch i . Som jämförelseår har använts /86, som inteberördes av de trades- och omställningsprogram som inleddes för attminska spannmålsöverskotten. Med "omstäUningsareali vänteläge" avses den areal som enligt den nya livsmedelspoUtiken anmältsför annan produktion än Uvsmedel men där den nya användningen ännu integenomförts. Denna mark ska enUgt bestämmelseraa vara vinter-bevuxen. Andelen vinterbevuxenmark har ökat både i och i landet som heUiet. VUctigaste orsakentorde vara omställningen av som förutom arealer i vänteläge ävenmedfört en betydande ökning av betesvaUen på åker, s.k. extensivt bete. Enannan orsak kan vara gynnsamt väder , vilket bidragit tUl att möjUggöraökad höstsådd. 1993/94:111 Bilaga 2 Är 1990utgjorde landets samlade tätortsareal drygt 0,5 mUj ha (motsvarande ca 700 mper tätorts-invånare). Densamlade ytan av det transport- och trafiknät som sammanbinder landets 1843tätorter med varandra och med den omgivande glesbygden uppgår till ca 0,27 mUjha (motsvarande ca 300 m per tätortsinvånare). Av detta utgörs avvägar, av jämvägar, resten av flygfält och hamnytor. Denanlagda tätortsytan (inkluderande transportnätet mellan tätorterna) uppgår aUtsåtUl ca 0,77 milj ha (motsvarande 1000 m per tätorts-invånare). Ytan utgör 1,9 %av rUcets landareal. MeUan 1960 och ökade tätorternas befoUcning med 31 %och arealen . Den snabbaareella tillväxten och den något långsammare befolkningstUlväxten resulterade i en utglesningav tätorternas struktur. Det ökade avståndet mellan bostad och arbetsplatsbidrog tUl ett ökat transportarbete inom tätorterna. TätortemasareeUa tillväxt var snabbast meUan 1960 och 1980. MeUan 1980 och 1990påbörjades en förtätning av tätortema. Denna skedde ofta pä bekostnad av tätortemasgrönytor. Den obebyggda andelen av tätortema sjönk från är 1970 tUl 38 %år 1990. inträdde en ökad rörlighet. Persontransportarbetetfördubblades från 6 280 tUl per invånareoch är. Godstransportarbetet ökade från 39 tiU54 tonkm per person och år. Landets samlade transportyta växte mycket långsammare.Tillväxten meUan uppskattas tiU 20 000-40 000 ha.Intensiteten i transportarbetet ökade således väsentUgt. Den aUmänttiUgängUga markarealen kring tätorterna varierar kraftigt mom landet. Inom 3km frän tätortersgränsema finns per tätortsinvänare ca 120 m iMalmöhus län (lägsta värdet i landet) ca 600 m iStockholms län ca 3 000 m iKopparbergs län (landets högsta värde) 1980 -1990 försvann i genomsnitt aUmänt tUlgängUg mark genomtätortsförtätning. För de 10 största städerna försvann . Undersamma period har allmänt tUlgängUg mark i närområdet kring de 10största tätorterna försvunnit genom expansion vid tätortsgränsen. Fritidshusbebyggelsen(det fanns 670 000 fritidshus 1990) upptar ca 190 000 ha (motsvarande avtätorternas samlade areal). har antalet fritidshus fördubblats. 15 1993/94. Prop.1993/94:111 Bilaga 2 Figur 8.1 Minskning av arealen allmänt tillgängligmark i närområdet () utanför tätortsgräns kring de 10 störstatätorterna 1980-1990.