prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Huvudbetänkandet "MUjöbaUc" Prop.1993/94:100 (SOU 1993:27) och delbetänkandet "Lag om införande avmUjöbaUc" Bilaga 7 (SOU 1993:66) är under beredning i regeringskansUet. fortsätter sitt arbete ckU kommer senare att redovisa förslagtiU anpassningar av olika speciaUagar bl.a. väglagen. En omfeggning av mUjölagstiftningen i enUghet medMUjöskydds-kommitténs förslag tiU en samfed mUjöbalk innebär enUgt regeringensuppfattning ett automatiskt behov av att se över sektorsfegstiftnmgen. Inom transportområdet finns en rad speciaUagar ckU författningar som reglerarförhåUandena i trafiken. Utöver det arbete som genomförs i MUjöskyddskommitténbehöver därför en översyn ske av övriga lagar CKh förfettningar som berörKommunikationsdepartementets ansvarsområde t.ex. vägtrafikkungörelsen,yrkestrafiklagen, skattefegstiftningen samt parkeringslagstiftningen. Nuvaranderegler förhindrar t.ex. utvecklingen av organiserade former för samåkningliksom möjUghetema att ange mUjökrav för den yrkesmässiga trafiken.Arbetsgivares möjUgheter att gynna mUjövänUga resealtemativ försvåras Ukaså.Regeringen kommer att tiUsätte en utredning, som ges uppgiften att lämnaförslag tiU mUjöanpassningar av berörda lagar och författningar som gäUer inomtrafikområdet. I uppgiften kommer även att ingå att granska trafikverkensregelsamlingar i syfte att lämna förslag om mUjöanpassningar av dessa. En mUjöanpassning av trafiklagstiftningen berör ihög grad även fömtsättningama för kommunemas arbete. Vägtrafikkungörelsensregler är t.ex. oklara rörande kommunemas möjUgheter att styra trafikflödenafrån mUjömässiga utgångspunkter. Direktiven kommer därför att utformas så att dekommunafe fömtsättningama för ett offensivt mUjöarbete inom trafikområdetbelyses och att förslag lämnas tUl mUjöanpassningar av aktaeU eUer nyfegstiftning. Detär nödvändigt att lägga fast strategier för utvecklingen av investeringar ibebyggelse och transportinfrastmktar samt åtgärder för att främja mUjövänligatransportsätt. Den fysiska planeringen har här en viktig uppgift. Berörd lagstiftningbör anpassas så att den främjar inriktningen mot ett långsiktigt bärkraftigttransportsystem. anger att det är nödvändigt att integreramarkanvändning och transportplanering så att utveckUngsmönster som minskartransportbehoven främjas och att utveckla eUer förbättra mekanismer för attintegrera transportplaneringen i hosteds- och bebyggelseplaneringen i sfederoch regioner i syfte att minska transportemas miljöeffekter. I EU:s femte mUjöhandlingsprogram anges som måletför transportområdet att åstedkomma "utiiåUig rörUghet". VUctigaåtgärder som föreslås är bl.a. förbättrad markanvändningsplanering/ekonomisk utvecklingsplaneringpå lokal, regional, nationeU och meUannationeU nivå för att minskatransportbehovet och möjUggöra utveckling av altemativ tiUvägtransporter samt förbättrad koordinering av planering CKh inves- Prop.1993/94:100 tering i transportinfrastmktar. om transporter talar om attde tekniska och skattemässiga åtgärdema måste kompletteras med åtgärder riktedemot transportefterfrågan, särskUt den som tiUgcxloses genom privatbUen. PånationeU nivå kan såväl steds- (Kh mdustriplanering såväl som regionalutveckling bidra tiU ändringar i resmönster (kUpå så vis avläste hårt befestede punkter. Förbättring avtransportinfrastmktarens mUjömässiga effektivitet kräver en noggrann värderingav projektens mUjöpåverkan vid planeringsstediet, enUgt normafe kriterier, medmöjUgheten tiU alternativa lösningar. Trafik- och kUmaticommittén har inom ramen för sittuppdrag bl.a. tUl uppgift att belysa principema för ett mUjöanpassattransportsystem. Regeringen har också gett samtUga länsstyrelser iuppdrag att utarbete en regional trafik- cKh mUjöanalys som skaU redovisas tiUBoverket den 1 aprU 1995. Regeringen avser att fegga fram ett förslag tiUfegstiftning för byggande av jämvägar som tiUgcxloser modema krav på en bredplaneringsprocess som är förankrad i och regional planering och blandberörd allmänhet. Arbete pågår också inom regeringen med syfte att seöver berörda lagar för att i lokaliseringsbeslut om vägar och jämvägar ge ökademöjligheter att beakte de miljö- (kU trafikpolitiskaaspektema och de krav som olika lagstiftningar stäUer. Utgångspunkten är attåstedkomma en aUsidig och smidig prövning samt eftersträva en god förankring ilänsstyrelsemas CKh kommunemas planering redan i ett tidigt skede avplaneringsprocessen. Regeringen avser att senare redovisaställningsteganden tiU hur åtgärder för ett långsiktigt bärkraftigt transportmönsterskaU utvecklas i den svenska samhällsplaneringen. Ettsamarbete inleds med med syftet att påskynda utvecklingen om ettmUjöanpassat transportsystem i . träffade den danskatrafikministem och den svenska kommunikationsministern en överenskommelse omatt inleda ett aktivt samarbete för att påskynda utvecklingen av ettmiljöanpassat transportsystem inom . En gemensam strategi skaUutarbetes för att ytterligare förbättra fömtsättaingama för tåg- och annankoUektivtrafik. Dessutom skaU möjUghetema att accelerera utayttjandet av aUtmer mUjövänUga fordon i regionen undersökas. Med dette avses el- eUerhybridfordon, gasbUar och andra bUar med extremt små utsläpp av förorenandeämnen och med en mycket låg bränsleförbmkning. Regeringen kommer att inleda överläggningarmed den danska regermgen om formema för dette samarbete. 5.7KoUektivtrafikens konkurrenskraft Prop. Åtgärdermåste sättes in så att koUektivtrafikens konkurrenskraft kan ° Det koUektiva resandet i är i cfeg påtiUbakagång. Den expansion som skedde har upphört. FramföraUt har den lokafe trafiken (stedstrafiken) stegnerat, bl.a. resoma tiU ochfrån arbetet. Resandet med koUektiva färdmedel i fetorter har sjunkit fiera åri rad. KoUektivtrafiken i bibehåUer sin ställning med väsentUgthögre reseandelar än i övriga men även här har andelen resor börjatminska. Sammanteget innebär utvecklingen attkoUektivtrafiken delvis har mist sin attraktivitet. inger enUgt regeringens bedömning oro cfe detförsvårar möjUghetema att nå mUjömålen. Regeringen har i anslutning tiU de trestorstedsuppgörelsema betonat betydelsen av att investeringama i de koUektivatrafiksystemen ökar. Regeringen har för sin del fattet beslut om att stödja dette storstädema med 5,5 mUjarder kronor, som del i samlade överenskommelser omuppmstning av trafiksystemen, varav merparten redan betalats ut. Regeringen kommer mot bakgmnd av den redovisadeutvecklingen att utfärda tiUäggsdirektiv tUl Trafik- ckU klimatkommittén rörande koUektivtrafikens framtidakonkurrenskraft. 5.8BUförmånerna i ett mUJöperspektiv Utformningenav beskattningen av bUförmån leder tiU att motorprestanda, körsätt ochkörsttäcka påverkas i en från mUjösynpunkt oönskad riktning. Regeringen överlämnade tiU under hösten1993 en proposition med förslag rörande tjänsteinkomstbeskattaingen (prop.1993/94:90) om översyn av tjänstebeskattningen m.m. I propositionen behandlasfrågor som har med beskattningen av bUförmånema att göra. Regeringen föreslårvissa förändringar och anger att ett fortsatt beredningsarbete skaU ske. Dennaberedning avser frågan om hur den private användningen av en tjänstebU skaUbeskattes. 5.9Behov av miljöinvesteringar inom vägtrafiken VissamUjökrav rörande de framtida investeringama i trafikens infrastmktar måsteanges. Ny teknik kan bidra tiU mUjöförbättringar inomvägtrafiken. Tekni ken ger möjligheter att i större utsttäckning styra trafikflö den och därmed minska trafikarbetet. Resultetet kan bU en effektivare ttafik som innebär lägre utsläpp. Pågående utredrungs- och utveckUngs arbete inom informationsteknologin inom Stetens väg- och transport forskningsinstitat (VTI) och inom visar att tiden nu kan vara mogen att i större skala stegvis införa dessa teknUcer. UtveckUngen inom el- ochhybridfordonsområdet att behov nu föreUgger Prop. 1993/94:100 att påbörja en anpassning av infrastmktaren. har under förra beslutet ominvesteringsinriktningen för 1990-talets väguUjyggnad. Regeringen avser att senare återkomma tiU fråganhur investeringama skaU ske med avseende på behoven av ny teknik som samspelarmed möjUghetema att genomföra mUjöförbättringar inom vägtrafiken. Det kan härkomma att handla om hur investeringama skaU utformas avseende t.ex.snabbladdrungsstetioner för elfordon, ttafikflödesinforma-tion direkt tiUfordonen, anpassningar av Ijussignalar samt trafikguid-ning tiU parkeringshusm.m. godkännermriktaingen av utvecklingsarbetet rörande ett långsiktigt bärkraftigttransportsystem. T 1- u- j j ■A- u Prop. B. Funktionshindrades resemojligheter Bilaga 7 1 Ärendet och dess beredning Somgmnd för regeringens förslag och bedömningar i det följande Ugger firämst 1989års Handikapputrednings sIuÖKtänkande Ett samhälle för alla (SOU 1992:52) samtTransportforskmngsberedningens (nuvarandeKommunikationsforskningsberedningens) rapport av koUektivtrcfiken- i går, , (1993:13). Såväl betänkandet som rapportenhar remissbehandlats. Förteckningar över remissinstansema samt sammanfattningarav remissvaren finns att tiUgå i KommunUcationsdepartementet (dnr K93/3259/4samt K93/1620/4). 2 Anpassning av kollektivtrafiken 2.1 1979års trafikpoUtiska beslut Utgångspunktenför arbetet med handikappanpassning av koUektivtrafiken var1979 års trafikpoUtiska beslut (prop. 1978/79:99, bet. 1978/79:TU18). Genom dette beslut slogs fast att målet förtrafikpoUtiken bör vara att tiUförsäkra medborgama en tiUfiedsstäUandetransportförsörjning. Som ett led i uppfyllandet av dette mål angavs att en sålångt möjUgt fuUständig anpassning av den koUektiva trafiken tiU handikappadesbehov borde eftersttävas. Av tekniska och ekonormska skäl måste anpassningenske successivt och man framhöU särskUt att det borde satsas på forsknings- ochutveckUngsarbete. I samband med trafikpoUtiska beslut antogriksdagen lagen (1979:538) om handikappanpassad koUektivtrafik. 2.2 1988års trafikpoUtiska beslut I1988 års öafikpoUtiska beslut (prop. 1987/88:50, bet. 1987/88:TU15, rskr.1987/88:201) angavs att en helhetssyn borde läggas på samhäUets olika insatser- , bUstöd, handikappanpassning av koUektiva färdmedel ochriksfärdtjänst - för att säkerstäUa handikappades förflyttningsmöjUgheter.Valfrihet var en gmndläggande princip i beslutet och det ansågs önskvärt attöka möjUghetema tiU frihet i färdmedelsval för handikappade. Därvidkonsteterades att handUcappade och äldre kan erhåUa denna valfrihet först närden koUektiva trafiken kan tiUgodose deras behov på ett bättre sätt. A andrasidan borde behovet av ekonomiska medel tiU olika former av särlösningar kunnaminska aUt-eftersom handikappanpassningen av trafiken ökar. Beslutet innebar också att det inrättedes ettstetUgt engångsstöd tiU investeringar för ökad handikappanpassning avbefintiiga fordon och äldre terminaler. Syftet var att öka incitamenten förtrafikföretegen att vidteåtgärder utöver de faststäUda kraven. Dessutomändrades fegen (1979:558) om handikappanpassad koUek- Prop. 1993/94:1(X)tivtrafik så att även fordon i beställnings-, tarist- och färdtjänsttrafik Bilaga 7 omfattedes. 2.3Föreskrifter om handikappanpassad koUektivtrafik EnUgtfegen (1979:558) om handikappanpassad koUektivtrafik skaU de färdmedel somanvänds inom koUektivtrafiken så långt det är möjUgt vara lämpade förhandikappade resenärer. har enUgt förordningen (1980:398) omhandUcappanpassad koUektivtrafik tiU uppgift att initiera, planera ckU följa upp anpassningen samt verkaför att anpassningen samordnas. Vidare skaU , ,och , var och en inom sitt område, meddefe deföreskrifter som behövs om färdmedlens CKh terminalernas konstmktion,utrustning och drift. Innan föreskrifter meddefes skaU verken samråda medberörda myndigheter samt med företrädare för handikappade och för dem somutövar trafiken. Med stöd av förordningen om handikappanpassadkoUektivtrafik har föreskrifter utfärdats som rör utformningenav bussar, loktågsvagnar, spårvagnar, tannelbanevagnar, färdtjänstfordon,fartyg, motorvagnar, förortståg CKh flygplan. Den utvärdering av hittiUs genomförda åtgärder somTransporttådet redovisade visar att föreskriftemas tiUämpning medförten aUmän höjning av koUektivtrafikens tiUgängUghet. Det har bl.a. utvecklatsteknik för att sänka bussars framvagn vid håUplatser så att det är lättare attstiga på bussen. Vidare har en transportstol och en mUstolslyft utveckfets föratt underlätte för mUstolsbundna personer att åka med t.ex. flyg, buss CKh tåg. Färdtjänstenär ett komplement tiU den övriga trafikförsörjningen som syftar tiU att skaparesemöjUgheter för funktionshindrade som har svårigheter att förfiytte sig påannat sätt. Den kommunala färdtjänsten sker tiU med taxi menockså med specialfordon. Den inrättedes och var frånbörjan ett frivilUgt åtegande för kommunema. Ar infördes stetsbidrag förfärdtjänst. har det specialdestinerade bidraget överförts tiUdet genereUa StetUga utjämningsbidraget tiU kommunema. Bestämmelser om färdtjänstenfinns i socialtjänstiagen (1980:620). TiU gmnd för legitimering för kommunemasfärdtjänst Ugger, utöver fysiska och psykiska funktionshinder, även socialafunktionshinder. Antalet färdtjänstberättigade uppgick tiUnärmare 440 000. genomfördes närmare 15,5 mUjoner resor i den kommunala färdtjänsten tiU en sammanlagd kostaad av 1,9 mUjarder kronor. Från att ha uppvisat en oavbmten tiUväxt under 1970- och 1980-lalen har såväl antalet färdtjänstberättigade som antalet resor minskat under 1990- I53 talets tre förste år.Antalet enkelresor har t.ex. minskat med över 14 Prop. 1993/tiU . Riksfärdtjänsten inrättedes som enförsöksverksamhet. Den permanentedes varvid ansvaret lades påTransportrådet. Efter det att avveckfets har ansvaret fram /94 legat på ett tiUfälUgt inrättat organ. Styrelsen för riksfärdtjänst.Fram tiU denna tidpunkt har verksamheten bekostets med stetUga medel fastän detär kommunerna som beslutet om resoma. är emeUertidriksfardtjänsten kommunaUserad. Verksamheten regleras genom fegen om kommunalriksfärdtjänst (1993:963). Syftet med riksfärdtjänst är att ge svårtfimktionshindrade möjUgheter att göra längre resor inom landet tiU normalakostaader. Resoma kan ske med flyg, tåg och andra allmänna kommumkationer samtmed taxibilar och specialfordon. kompletteringsproposition anges attkommunaUseringen av riksfärdtjänsten bör kunna leda tiU effektiviseringar avverksamheten genom en bättre samordning med andra samhäUsbetalda resor och genomsamordnad upphandling. Dethar bUvit aUt vanUgare med koUektivttafikformer som särskUtvänder sig tiU äldre och handikappade. Ett exempel på dette är servicelinjer.Vid inrättandet av serviceUnjer tes särskUd hänsyn tiU bl.a. äldres ochfunktionshindrades behov i fråga om t.ex. linje-sträcknmg, tarintervaU ochfordonsutformning. Servicelinjema är en trafUceringsmodeU somutvecklats i av Kommunikationsforskningsberedningen i samarbete medkommuner, trafikhuvudmän och trafikföreteg och som rönt en betydande intemationeUuppmärksamhet. Ett annat exempel på en särskilt behovsanpassadkoUektivtrafikform är linjelagd färdtjänst. Trafiken har ofta formen avtarUstelagda taxiresor som i vissa faU kan vara efterfrågestyrd, dvs.resenärema måste an-mäfe sina resor på förhand för att taren skaU köras. EnUgt en kartläggning som Svenska KommunförbundetnyUgen genomfört* har ca 1/4 av kommunema infört serviceUnjer eUer linjelagdfärdtjänst. Denna typ av koUektivtrafikservice är värdigast i de störrekommunema. kartiäggning visar också att andelenfärdtjänstberättigade invånare i genomsnitt är lägre i kommuner som mförtkoUektivtrafikformer som är särskUt anpassade för äldre och funktionshindrade. * Den kommunala färdtjänsten,Kommunala jämförelsetal 1993:1 3Inriktningen av det fortsatta arbetet för att främja funktionshindrades rese-och kommunikationsmöjligheter Prop.1993/94:100 Bilaga 7 Regeringensbedömning: Målet bör vara att funktionshindrade personer skaU kunna tiUförsäkrassamma villkor som andra medborgare när det gäUer möjUgheter att förfiytte sigoch resa eUer att utayttja andra former av kommunikationer. En helhetssyn påfunktionshindrades kommunikationsmöjUgheter bör därvid eftersträvas. Olikavägar att tiUgodose funktionshindrades behov niåste prövas. Sådana åtgärder somkan vänfes ge störst samfed effekt vid en given insatsnivå bör prioriteras.Åtgärdernas effekter på det totafe utbudet av tjänster inomkommunikationsområdet (Kh följderna för det intemationeUa utbytet av varor ckU tjänster måste beaktas. Utredningarna: Uttedningamas gmndsyn överensstämmeri aUt väsentUgt med regeringens bedömning. har emeUertidinte behandlat avvägningen meUan trafikutbud ckUservicenivå. Ingen av utredningama har behandlat de intemationeUaaspektema på anpassningsåtgärder inom kommunikationssektom. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstansemadelar utredningamas gmndsyn. Skälenför regeringens bedömning: Målet för det fortsatte arbetet för att främjaftmktionshindrades rese- (Kh kommunikationsmöjUgheter bör vara attfunktionshindrade personer skaU kunna tiUförsäkras samma villkor som andramedborgare när det gäUer möjUgheter att förflytte sig CKh resa eUer attutayttja andra former av kommunikationer. Föratt öka tUlgängUgheten tiU allmänna färdmedel har som tidigare framgått ettomfattande arbete lagts ned på föreskrifter för utformningen av olUca typer avfordon. Föreskriftema har utan tvekan haft stor betydelse för att påskyndainförandet av fordon som är bättre anpassade tiU funktionshindrades behov. Dehar också bidragit tiU att driva på den tekniska utvecklingen inom området ochstimulerat forsknings- och utvecklingsverksamhet med inrUctaing påfijnktionshindrades fömtsättningar att förflytte sig och resa. Denbmkamndersökning som genomförts visar också att de åtgärder som vidtegitsmed anledning av föreskriftema uppmärksammats av en stor del av de berörda, attåtgärdema anses ha minskat problemen och att dette gäUer de mest fimktionshindradei särskUt hög grad. tyder emeUertid undersökningen på att åtgärdemahaft en mycket begränsad effekt på ftmktionshindrades faktiska utayttjande avkoUektivtrafiken. Vidare kan noteras att förenklad på- och avstigningfortfarande är ett mycket vanUgt önske- målttots att föreskriftema i hög grad inriktets just på detta område och Prop.1993/94:100 att det är fler som anser att informationsstandarden försämratsunder Bilaga 7 än som anser att den förbättrats. Bmkamndersökningen visar cKkså att färden tiU (Khfrån håUpfetsen/-stetionen är det moment under resan som i allmänhet ger störstproblem. Nedfegda linjer och indragna håUpfetser beskrivs som en försämringsom är långt betydelsefiiUare än den förbättring som åstedkommits genom tekniskanpassning av fordonen. Ökad tarfetaet är CKkså det främste önskemålet omförbättring av trafikstandarden inom hefe den staderade gmppen avfunktionshindrade personer. Även de mest funktionshindrade önskar förbättradtartäthet i minst lika stor omfattning som förbättrad service i övrigt eUerförändringar av fordonens utformning. De ovan beskrivna förhållandena visar enUgtregeringens mening på betydelsen av en helhetssyn på funktionshindrades rese-och kommunikationsmöjUgheter. Inom koUektivtrafiken är det t.ex. den samfedetrafikeringsstandarden med dess olika komponenter i form av fordonsut-formning,trafikeringsformer och personUg service som är avgörande tiUsammans medsamspelet mellan trafikförsörjningen och den fysiska mUjön. Det är således avbegränsat värde att fordonen uppvisar en hög tiUgängUghet om brister iutformningen av terminaler, gatamUjö m.m. innebär svåröverstigUga hinder. YtterUgare en viktig slutsats är att föreskrifter -ckU då i synnerhet föreskriftersom fokuseras på fordonens tekniska utformning - aldrig kan vara det endamedlet att nå en ökad tUlgängUghet tiU transportsystemet förfunktionshindrade. Det gäUer i minst Uka hög grad att förändra attityder,service, information, m.m. där fegstiftning inte aUtid är det effektivasteinsttumentet för att nå resultet. Även andra vägar måste därför prövas.Gmndläggande är att skapa sådana arbetsformer att det blir natarUgt för berördamyndigheter, företeg och organisationer att löpande te hänsyn tiU och bevaka funktionshindradesintressen i utvecklingen CKh driften av de allmänna kommunikationema. Det gårinte heUer att komma ifrån att insatsema för att förbättra ftmktionshindradessituation på transportområdet inrymmer en rad svåra avvägningar mellan olikaintressen. En avgörande restriktion i dette sammanhang ärnatarUgtvis kravet på begränsningar i de offentUga utgiftema som innebär attåtgärder för att stärka funktionshindrades stäUning måste finansieras genomrationaUseringar CKh omprioriteringar inom den offentUga verksamheten - det äri förste hand kommunemas och landstingens utgifter som berörs - eUer genomhöjcfe avgifter. leder ofrånkomUgen tiU att en avvägrung måste görasmeUan tiUgängUghetsmålet och andra hänsyn. Risken för att en fegstiftning sommedför stora kostaadsökningar för koUektivtrafiken leder tiU minskattrafikutiiud och höjda bUjettpriser är t.ex. uppenbar med hänsyn tiU denekonomiska sitaation som många kommuner och landsting befinner sig i. Följdenkan då bU att koUektivtrafikens för- 11 1993/94. Nr 100 Bilaga 7 mågaatt hävda sig mot bUen försämras ytterUgare med bl.a. negativa Prop.1993/94:100 mUjöeffekter som resultet. Vid utformningen av svenska särbestämmelser när detgäUer kommunikationsmedel och trafikvillkor är det av vikt att dessa utformasså att de inte innebär handelshinder eUer konkurrensbegränsningar. Här harSverige också intemationeUa åteganden genom GATT- och EES-avtalen samt iförhandlingama om ett svenskt medlemskap i . EnUgt vad regeringen erfaritkommer om scKial välfärd och jämstäUdhet (dir.1993:21) att i sitt betänkande särskUt behandfe frågan om följderna av bl.a.ett EU-medlemskap sett ur funktionshindrades perspektiv. Vad som berörts gäUer avvägningen meUan målet omökad tiUgängUghet tiU kommunikationema och andra såväl kommunikationspoU-tiskamål som mer övergripande mål för samhäUsutvecklingen. Prioriteringar måsteemeUertid också göras inom ramen för strävandena att förbättra ftmktionshindradessitaation på kommunikationsområdet. Inom koUektivtrafikområdet kan t.ex. ensådan avvägning gäUa vad som är mest angeläget att åstedkomma; förbättringarför de gmpper som redan utayttjar allmänna färdmedel i syfte att minska deproblem de upplever eUer förbättringar som gör det möjUgt för nya gmpper avfimktionshindrade att utayttja koUektivtrafiken. En delvis annan avvägning rörvalet meUan att gynna så stora gmpper av funktionshindrade som möjhgt eUer atti förste hand satsa på att förbättra för dem som är mest eftersatta när detgäUer förflyttningsmöjUgheter. Förekomsten av intressekonflikter skaU dock inteöverdrivas. Många av de åtgärder som redan har genomförts i syfte att förbättraförhåUandena för fimktionshindrade har således visat sig vara av värde förbreda konsumentgmpper och välmotiverade även ur ett snävt företegsekono-misktperspektiv. Insatsema för att förbättra funktionshindrades tiUgång tiU allmännakommunikationsmedel måste också sättes in i ett helhetsperspektiv påsamhäUsutvecklingen. Investeringar för att öka tiUgängUgheten tUl allmännakommunikationer kan således leda tiU betydande besparingar eUervälfärdsvinster inom andra samhäUssektorer (Kh ge upphov tiU en totalsamhäUsekonomisk vinst. Ett exempel är när behovet av dyra specialtransporterkan minskas, ett annat är när bra kommunikationer kan underlätte ett kvarboendeoch ett så normalt boende som möjUgt för äldre och funktionshindrade samt närbra kommunikationer gör det möjUgt för människor att flytte hem från institationer. I det följande behandlas oUka insatser för attfrämja funktionshindrades resemöjUgheter. har ocksåföreslagit vissa åtgärder på telekommunikationsområdet. Regeringen har tegitupp dessa frågor under avsnitt C. Regeringensbedömning: Med en effektivare trafikorganisation i form av bl.a. ökadsamordning av offentUgt betalda resor skapas bättre fömtsättningar att anpassakoUektivtrafiken tiU funktionshindrades behov. En effektivare organisation kanäven skapa utrymme för kvaUtetsförbättringar inom färdtjänsten för svårtfunktionshindrade. 1993/94:100 Bilaga 7