prop · GH03251 · 1993-12-31 00:00:00 — Däremot tes genom ett sådant beslut mte ställning tiUantalet gode män, dvs. om det räcker med en god man eUer om flera gode mänskaU utses med stöd av 13 §. EnUgtandra stycket är det rätten som har att utse god man i samband med attgodmanskapet anordnas. Då får rätten också te stäUrung tiU hur många gode mänsom behövs. Om det därefter blir aktueUt att byte god man, blir däremotöverförmyndaren ensam behörig att fette beslut. Det bUr även överförmyndarensom får te ställning tiU senare uppkommande frågor om förordnande av flera godemän. Omnågon som befinner sig i en sådan situation som anges i 4 § är ur stånd attvårda sig eUer sin egendom, får rätten besluta att anordna förvaltarskap förhonom eUer henne. Förvaltarskap får dock mte anordnas, om det är tUlräckUgt attgodmanskap anordnas eUer att den enskUde på något annat, mindre mgripande sättfår hjälp. Förvaltamppdragetskall anpassas tiU den enskUdes behov i varje särskUt fåU och får begränsas tUlatt avse viss egendom eUer angelägenhet eUer egendom överstigande ett visstvärde. Rättenfår överläte åt överförmyndaren att närmare bestämma uppdragets omfettiiing. När rätten meddeUir ett beslut enligt första stycket, skaU rättensamtidigt förordna en förvaltare att utföra uppdraget, öm en förvaUare i någotannat fall skaU förordnas på gmnd av ett beslut enligt första stycket, skaUförordnandet meddeUis av överförmyndaren. (Jfr11 kap. 7 § i Domstolsuöiedningens förslag.) Paragrafenhar ändrats på motsvarande sätt som 4 §. Trotsett förvaltarförordnande enUgt 7 § har den som avses med förordnandet rätt attsjälv 1. slufeavtal om tjänst eUer annat arbete, 2.förfoga över vad han eUer hongenom eget arbete har förvärvat efter det att förvaltare har förordnats, Uksomavkasöiingen av sådan egendom och vad som har ttätt i egendomens stäUe samt 3.förfoga över vad haneUer hon efter det att förvaltare har förord- 199näts får genom gåva, testamente eller förmånstagarförordnande vui försäkring eller pensionssparande enligt lagen (1993:931) om Prop.1993/94:251 individuellt pensionssparande under villkor att egendomen inte skaUom- pg 11 kap fettas av förvaltarens rådighet. Omdet finns särskUda skalar det, får dock rätten föreskriva att förvaltamppdragetskaU omfette även förhållaruien som avses i förste stycket. (Jfr11 kap. 8 § i förslag.) Iförste stycket 3 har i klarhetens mtresse gjorts ett tiUägg som mnebär att förmånsfegarförordnande vid försäkring och individuelltpensionssparande skaU jämstälfes med gåva och testamente (jfr 9 kap. 1 och 4§§). I övrigt har språkUga justeringar gjorts. Näromständighetema motiverar det, kan flera gcxle män eUer förvaltare förordnasför den enskUde. (Jfr11 kap. 4 § i såväl som Domstolsutredningensförsk.) Ändringeniimebär att nuvarande, andra stycket har flyttets tiU 14 §. Rörandedet som står kvar i denna paragraf kan anmärkas att ändringama av 4 och 7 §§medför att det blir rätten som får te ställning tiU hur många gode män eUerförvaltare som skaU förordnas om frågan akmaUseras i samband med att rättenanordnar ett godmanskap eUer ett förvaltarskap, medan överförmyndaren är ensambehörig om frågan kommer upp . Ändringen av kvarvarande text är endastredaktioneU. Omflera gode män eller förvaUare är ansvariga för en skada som har tillfogatstredje man, svamr de solidariskt för ersätmingen. Ersätmings-ansvaret skallslutUgt fördelas mellan de ansvariga efter vars och ens grad av vållande. Omnågon saknar tillgångar att betaUi sin andel med, skall de övrigas ansvarighetför bristen bestämmas enligt sanuna gmnder. (Jfr11 kap. 4 § i försfeg.) Föreskrifteni nu gäUande 14 § om att godmanskap och förvaltarskap står under tiUsyn avöverförmyndaren och tingsrätten har utgått. Bestämmelser om tiUsyn har istäUet tagits in i 12 kap. 9 § och 19 kap. 17 §. (Jfr kommentaren tiU 10 kap.12 § ovan.) Idenna paragraf har i stäUet tagits in vad som stedgas i 13 § andra stycket. Ansökanom förordnande av god man enligt 1-4 §§ eUer förvaltare "P' får görasav förmyndare, den som ansökningen avser, om han eUer hon har fyUt ,samt av hans eUer hennes make eller sambo och närmaste släktingar. Ansökan omanordnande av godnmnskap enUgt 4 § eller förvaltarskap får göras av dem som nuhar nämnts och av överförmyndaren. Ansökanom arwrdrmruie av förvaltarskap får också göras av gcxl man som avses i 4 §. När det finns anledning tiU det skaU rätten självmant ta upp frågor omanordnande av godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap. Överförmyndaren harsamma skyldighet när det gäller förordnande av god man eller förvaltare. (Jfr11 kap. 15 § i såväl som Domstolsutredningensförslag.) Paragrafenhar ändrats på gmnd av de ändrade reglema om vilka som fettar beslut i frågoma.Det första stycket innehåUer regler om vilka som får ansöka hos överförmyndarenom förordnande av gcxl man enUgt 1-4 §§ och förvaltare. Jämfört med gäUanderätt har den ändringen gjorts att den enskUdes sambo har givits rätt attansöka. Bettäffande vem som är att betrakte som sambo hänvisas tiUförfettningskommente-ren tiU 10 kap. 18 §. I det förste stycket har ytterUgareett tUlägg gjorts. I andra meningen regleras vilka som får te initiativ tUlanordnande av godmanskap enUgt 4 § och tiU förvaltarskap. Det skaU påpekas attbestämmelsen är tiUämpUg både när ett gcximanskap eUer förvalterskapaktuaUseras förste gången och när en ny gcxl man eUer förvaltare behöverutses, exempelvis för att den som tidigare hade förordnats har avUdit. Iandra stycket har överförts regehi att god man enUgt 4 § har rätt att ansöka omatt den vars rätt han är satt att bevaka i stäUet skaU få förvaltare. Regelnhar begränsats tiJl att avse ansökan om anordnande av förvaltarskap. Den godemannen har ju spefet ut sin roU för det feU att förvaltare förordnas varför detsaknas anledning att ge den gcxle mannen rätt att ansöka om byte av förvaltare. Tredjestycket reglerar de beslutande organens skyldighet att agera utan ansökan.Rätten har en skyldighet att självmant te upp frågor omförordnande av god man eUer förvaltere, när anledning tiU det förekommer. Dennaskyldighet kvarstår, men med den distinktion som görs meUan anordnande ochförordnande skaU rättens skyldighet att agera självmant begränsas tiUanordnande av godmanskap eUer förvaltarskap. kan, som påpekats i ett tidigarelagstiftningsärende (prop. 1987/88:124 s. 175), bU aktueUt t.ex. om det i enrättegång visar sig att en part är i ett sådant psykiskt tiUständ att han självinte kan föra sin talan. Av 4 § andra stycket och 7 § Qärde stycket framgår atträtten när den anordnar gcximanskap eUer förvaltarskap skaU förordnagcxl man eUer förvaltare. Genomden utökade befogenheten för överförmyndaren i beslutshänseende skaU ävendenne ha en skyldighet att agera självmant om omstän- dighetema kräver det. Dennaskyldighet omfettar såväl att te initfetiv tiU Prop. 1993/94:251 anordnandeav gcximanskap och förvaltarskap när rätten skaU beslufe FB 11 kap. somförordnande i ett senare skede av ny gcxl man eUer förvaltare. Av 21 § andrastycket framgår att samma skyldighet att agera på eget initiativ finns när detfinns skäl att läte ett godmanskap eUer förvaltarskap upphöra eUer attentiediga en gcxl man eUer en förvaltare. Iärenden om förordnande av god man eUer förvaltare för någon som har fyUt sextonår skaU rätten eller överförmyndaren ge denna person tUIfäUe att yttra sig, omdet kan ske. Iäreruien om anordnande av godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap skaU, omdet inte är obehövUgt, rätten också inhämte yttrande från den enskildes makeeller sambo och bam, överförmyndaren och vårdinrättning. Yttrande skaU också,om det behövs, inhämtes från andra närstående samt från den eUer de kommunafenämnder som fuUgör uppgifter inom och den eUer de nämnder somutövar ledning av omsorgsverksamheten. Den som ansökningen avserskaU höras munthgen, om det kan ske utan skada för honom eUer henne och detinte är uppenbart att han eUer hon inte förstår vad saken gäUer. Rätten kandock avstå från att höra den enskUde muntUgen om han eller hon själv har gjortansökan eUer medgivit det ifrågasatte förordnandet eUer det annars finnssärskUcfe skäl. Bestämmebema i andra stycket gäller även i ärenden hos överförmyndarenom förordnande av god rrmn enligt 4 § eller förvaltare. Myndigheteroch mrättiiingar som anges i andra stycket är skyldiga att lämna rätten sådanauppgifter som kan vara av betydelse i ärendet. (Jfr11 kap. 16 § i såväl som Domstolsutredningensförslag.) Bestämmelsenhandlar om inhämtande av yttrande från den för vilken ett godmans- eUerförvaltarförordnande har ifrågasatts. Första stycket handlar om beslut omgodmanskap eUer förvaltarskap i allmänhet. Det har ändrats med hänsyn tiU denya reglema om rätt för överförmyndaren att fette beslut i en stor del avärendena. Andrastycket handlar om ärenden hos rätten om anordnande av godmanskap enUgt 4 §och förvaltarskap. Där har den enskUdes sambo lagts tUl kretsen av dem som skaUhöras. i Unje med att sambo har givits rätt att ansöka (jfr 15 §och 10 kap. 18 §). Beträffande vem som är att betrakte som sambo hänvisas tiUkommenteren tiU 10 kap. 18 §. Vidare har det gjorts en justering av de reglersom styr vilka som skaU höras innan beslut fettes. Make,sambo och bam skaU som huvudregel höras, om det inte är obehövUgt. Det förhåUandet att den enskUde själv har ansökt om eUer samtyckt tiU den begärda åtgärden kan göra det obehövUgt att inhämte yttrande från anhöriga. Saken måste dock bedömas från fåU tiU feU. Om t.ex. tveksandiet råder om den enskUdes förmåga att mse sakens be tydelse, bör anhörigas mening inhämfes. Det väsentUga är att besluts underlaget måste vara tillräckUgt. Övriga närsfeende skaU höras om det 202 behövs.Om det mte finns nägra släktingar i den ttängre kretsen som Prop. 1993/94:251nyss behandlats eUer om deras yttranden ger anledning tiU att bredda FB 11 kap.beslutsunderlaget, måste behov av att te in yttrande från övriga anhöriga ansesfinnas. Andra bröstarvmgar än bam tillhör aUtså den nu behandlade kretsen. Attordet "släktmgar" bytts ut mot "närsfeende" är avsett attmarkera att andra än släktingar kan komma i firåga. Om den enskUde har en närarefetion tiU någon som varken är sambo eUer släkting, bör den personen räknassom anhörig. Behovet av att höra andra behandlas också i prop. 1987/88:124 s.176. Somnämnts tidigare är det offe av vikt att ett ärende om anordnande eUerupphörande av gcximanskap för sjuk person eUer förvaltarskap avgörs snabbt. Ettärendes avgörande bör inte försenas väsentUgt därför att en utredning omsläktförhåUanden tar att genomföra. Problemen kan bU särskUt svåra ide feU där den enskUde har sm släkt utomlands. För det feU att överförmyndarenshandUngar mte mnehåUer en utredning om släktskap, har rätten ett visst ansvarför att frågan utreds. Det är här dock inte fiäga om att utredningen måste gefiiUständig klarhet i släktförhåUandena, om det är förenat med beaktansvärdasvårigheter att nå dit. Även vid avgörande av hur stora resurser som skaUläggas ned på efterforskningar måste hänsyn tes tiU att syftet är att skaffaett tillräckUgt beslutsunderlag för att avgöra ärendet. Iett nytt tredje stycke har angivits att de nämnda bestämmelsema även gäUer näröverförmyndaren har att förordna gcxl man eUer förvaltare på ett senarestedium. Självklart kan det i sådana sittiationer ofte vara så att vissayttranden som bör inhämtes i ärendet om anordnande av godmanskap eUerförvaltarskap då fiamstår som onödiga och därför inte behöver hämtes in medstöd av undantegsreglema i andra stycket. Innanrätten anordnar förvaltarskap skaU den mhämte läkarintyg eUer annan likvärdigutredning om den enskUdes hälsotiUstånd. gäUer även i ärenden omanordrmnde av godmanskap enUgt 4 §, när den enskUde inte har lämnat sittsamtycke. RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer fär meddela närmare föreskrifter omsådan utredning som avses i försfe stycket. (Jfr11 kap. 17 § i förslag.) Paragrafen,som har utformats i enUghet med Lagrådets förslag, har ändrats så att skyldigheten att inhämte läkarintyg åvUar rätten bara i ärendet om anordnande av gcximanskap eUer förvaltarskap. Däremot reglerar paragrafen i sin nya lydelse tiU skillnad ftån vad som hittiUs gäUt mte det fåUet att det är fråga om att byte förvaltare eUer gcxl man. Det torde dock inte i praktiken innebära att utredningen i sådana ärenden kommer att bU sämre än hittiUs. Det är nämUgen när förvaltarskapets eUer godmanskapets anordnande eUer upphörande sätts i fråga som det behövs utredning om den enskUdes hälsotiUstånd. nutorde rätten i ärenden om byte av god man eUer förvaltare i allmän- Prop.1993/94:251 het nöja sig med den utredning som redan finns (jfr prop.1987/88:124 FB 11 kap. s. 178). Kanett slutUgt beslut inte ges i ett ärende om anordrmrule avgodmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap, får rätten besluta att anordnagodmanskap eller förvaltarskap för tiden tiU dess ärendet slutUgt avgörs, omden enskUdes angelägenheter kräver omedelbar vård eUer ett dröjsmåluppenbarUgen skuUe medföra fåra för den enskiUies person eller egendom. Ettsådant beslut kan meddefes även för den som är underårig att gäUa ftån och medden dag då han eUer hon fyUer . Kanett slutUgt beslut inte ges i ett äreruie om förordrmnde av god maneller förvaltare, får överförmyndaren förordrm god man eller förvaltare förtiden tiU dess ärendet slutUgt avgörs, om ärendet brådskar av sådan anledningsom anges iförsta stycket. Innanbeslut enUgt försfe eller andra stycket meddefes skaU den som ansökningen avserha fått tiUfaUe att yttra sig, om det kan ske utan större tidsförlust och utanskada för honom eUer henne. Ettbeslut enUgt försfe stycket får när som helst ändras av rätten. Överförmyndarenfår när som hebt ändra ett beslut enligt andra stycket. (Jfr11 kap. 18 § i förslag.) Paragrafenhar ändrats med hänsyn tiU att även överförmyndaren kan fette interimistiskabeslut i frågor om gcximanskap och förvaltarskap. Bettäffande möjUgheten attföra särskUd talan mot överförmyndarens interimistiska beslut hänvisas tiUförfettningskommentaren tUl 20 kap. 6§. Paragrafen har även redigeratsspråkUgt. Omen gcxi man eUer förvaltare inte längre behövs, skaU gcxlmanskapet eUerförvaltarskapet upphöra. Beslut om att godmanskap enligt 4 § ellerförvaltarskap skall upphöra fattas av rätten. I övriga fall fattas beslutet avöverförmyrularen. Har god man förordnats enUgt 3 § 1-5, skaU överförmyndarenentlediga den gode mannen så snart den som förordnandet avser begär det. När engod man eUer förvaltare har slutfört sitt uppdrag, skaU han genast anmäla dettiU överförmyndaren. Engod man eUer förvaltare har rätt att på begäran bU entiedigad firån sittuppdrag. Beslut om entledigande fattas av överförmyndaren. SkaU godmanskapeteUer förvaltarskapet fortsatte, är den gode rrmnnen eller förvaltaren dockskyldig att kvarsfe tiU dess en ny god man eUer förvaltare har utsetts. (Jfr11 kap. 19 § i förslag.) Iförstastycket slås den nya fördehiingen av beslutsbefogenhetema fest. Upphörandeav godmanskap enUgt 4 § och förvaltarskap tar rätten 204 Övriga fåUprövas av överförmyndaren. En fråga som Prop. 1993/94:251 enbart rörentiedigande av en god man eUer en förvaltare tar aUtid FB 11 kap.överförmyndaren ställning tiU. Det gäUer oavsett om det är firåga om ettentiedigande som leder tiU att gcxlmanskapet eUer förvaltarskapet skaU upphöraeUer inte. Engod man eUer förvaltare som gör sig skyldig tiU missbmk eUer försummelse vidutövandet av sitt uppdrag eUer som kommer på ekonomiskt obestånd och på gmndav detta är olämpUg för uppdraget eUer som av någon annan orsak ärlämpUg att inneha uppdraget, skaU endedigas. Beslut om entledigande fattas avöverförmyndaren. Uppkommeren fråga om att enUgt förste stycket entiediga en god man eUer förvaltare ochkan slutUgt beslut inte ges , får överförmyndaren beslute att dengode mannen eUer förvaltaren skaU skUjas från sitt uppdrag för tiden tiU dessärendet avgörs, om dröjsmål skuUe medföra fåra för den som godmanskapet eUerförvaltarskapet avser. (Jfr11 kap. 20 § i förslag.) Förstastycket mnehåUer den nyheten att överförmyndaren skaU i stäUet för rätten teställning tiU frågan om entiedigande av en god man eUer en förvaltare som pågmnd av misskötsamhet eUer av annan anledning inte är lämpUg att innehauppdraget. Medbefogenheten att entiediga följer enUgt andra stycket en rätt föröverförmyndaren att under ärendets gång skUja den gode mannen eUerförvaltaren från uppdraget. Bettäffande möjUgheten att föra särskUd talan motöverförmyndarens interimistiska beslut hänvisas tiU förfettningskommentaren tiU20 kap. 6 §. Iövrigt har redaktioneUa ändringar gjorts. Ansökanom entiedigande av en god man eUer förvaltare och om upphörande av gcximanskapeUer förvaltarskap får göras av någon av dem som avses i 15 § försfe stycketeUer av den gode mannen eUer förvaltaren. Rätten eller överförmyndaren får också självmant te upp frågor somavses i förste stycket och som de är behöriga att avgöra. Iett ärende enUgt denna paragraf skaU rätten eller överförmyndaren ge denenskUde tillfäUe att yttra sig, om det kan ske. (Jfr11 kap. 21 § i förslag.) Äveni denna paragraf är ändringama en följd av att rätten att fette beslut i många frågorflyttes från rätten tiU överförmyndaren. andra stycket skaU påpekasatt möjUgheten att självmant to upp frågor namrUgen begränsas tiU defiågor som rätten har primär beslutsrätt i. Överförmyndaren har,föratom möjUgheten att självmant to upp frågor 205 som han eUer hon har egenbeslutanderätt i, dessutom i allmänhet möj- Ughetatt genom ansökan imtiera en rättens åtgärd i de fiågor som även Prop.1993/94:251 fortsättningsvis exklusivt skaU avgöras av domstol. Dören god man eUer förvaltare, skaU den som har boet i sm vård utan dröjsmålanmäfe förhåUandet till den överförmyndare som har tillsyn över gcxlmanskapeteUer förvaltarskapet. (Jfr11 kap. 22 § i såväl som Domstolsutredningensförslag.) EnUgtgällande rätt skaU den som har boet efter en god man eUer förvaltare i sin vårdanmäfe dödsfeUet tiU den tingsrätt där godmanskapet eUer förvaltarskapet ärmskrivet. Eftersom inskrivningen nu slopas måste en annan lösning väljas.Anmälan skaU göras tUl den överförmyndare som har tiUsyn över godmanskapetrespektive förvaltarskapet. Vilken överförmyndare som skaU utöva tiUsynenframgår av 16 kap. 2 §. Överförmyndarenkan enUgt 15 § i detta kapitel förordna en ny god man eUer förvaltare. Behörigtingsrätt är enUgt 25 och 26 §§ i princip tmgsrätten i den enskUdes hemort. Enmotsvarande bestämmelse om anmälan tdl överförmyndaren finns enUgt 10 kap. 11 §för det fåU att en förmyndare har avUdit. Rättenär skyldig att pröva om omfatmingen av ett godnmnskap enligt 4 § eUer ettförvaltarskap bör jämkas, om någon av dem som anges i 15 § försto stycket eUerden gcxle mannen eller förvaltaren ansöker om det. Rätten kan också utanansökan göra en sådan prövning. Innanrätten meddelar beslut enligt försfe stycket, skaU den gode mannen eUerförvaltaren samt överförmyndaren och den enskUde ges tUlfäUe att yttia sig. Kanett slutUgt beslut mte ges , får rätten meddefe beslut i frågan förtiden tiU dess ärendet avgörs, om dröjsmål skuUe medföra fåra för den enskUde.I fråga om ett sådant beslut tiUämpas bestämmelserna i 18 § ttedje och ftärdestyckena. Ifrågaom godmanskap enligt 1-3 §§ skaU överförmyndaren pröva om godmanskapetsomfatming bör jämkas. Bestämmebema i första-tredje styckena skall ocksåtilUimpas vid handläggningen hos överförmyndaren av frågor om sådan jämkning. (Jfr11 kap. 23 § i förslag.) Syftetbakom att kunna jämka omfettningen av ett godmanskap eUer ett förvaltarskapär att säkerstälfe att mgreppet skaU ha den lämpUgast möjUgaomfettningen vid varje tUlfäUe (se vidare prop. När det gäUer godmanskap torde frågor om jämkning oftast komma upp bettäffandesådana godmanskap som rätten anordnar, aUtså 206 godmanskap enUgt 4 §. Detär naturUgt att frågor om jämkning av omfettnmgenav sådana gcximanskap samt av förvaltarskap får avgöras Prop. 1993/94:251 avrätten som har den exklusiva rätten att beslute om anordnande. Men FB 11kap. det kan även bU fråga om att jämka omfettningen av gcximanskap somanordnas av överförmyndaren. I ett nytt Qärde stycke i paragrafen har mförts enregel för sådana fåU. Innanrätten eller överförmyndaren förordnar någon tiU god man eUer förvaltare eUerendedigar någon från ett sådant uppdrag, skaU han eUer hon ges tUlfaUe attyttra sig. Är det fråga om beslut enUgt 20 § andra stycket, skaU den godemannen eUer förvaltaren ges tiUfäUe att yttra sig, om det mte är fåra idröjsmål. (Jfr11 kap. 24 §i förslag.) Paragrafenhar ändrats med hänsyn tiU att i firamtiden även överförmyndaren får fettabeslut om förordnande och entiedigande av gcxl man eUer förvaltare. Behörigdomstol i ftågor som gäller godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap ärtingsrätten i den ort där den enskilde har sitt hemvist eller, om han eller honinte har hemvist i , . Behörigöverförmyndare i frågor om godmanskap enligt 1, 2 och 4 §§ samt förvaltarskapår överförmyndaren för den kommun där den enskilde har sitt hemvist eller, omhan eller hon inte har hemvist i , överförmyndaren för Stockholmskommun. (Jfr11 kap. 25 § i såväl som Domstolsutredningensförslag.) Iparagrafen samlas bestämmelser om rätt fomm när det gäUer dels frågor omgodmanskap enUgt 1, 2 eUer 4 §, dels frågor om förvaltarskap. reglerasdessa fommfrågor dels i förste stycket av denna paragraf, dels i 26 §. EnUgt debestämmelsema tes vissa godmans- och förvaltarfrågor upp av tingsrätten i denort där den enskUde har sitt hemvist, medan fommfiågan i andra feU bestäms avvar inskrivning har skett eUer skaU ske. I linje med vad som har föreslagitsbeträffande vårdnads- och förmynderskapsfrågor (se 6 kap. 17 § förste stycketoch 10 kap. 13 §) skaU den enskUdes hemvist vara det avgörandeanknytiiingsfåktumet Ofr avsmtt 16.1). Dennya principen visar sig iförsta stycket genom att tingsrätten i den enskUdeshemvistort skaU pröva frågor om förvaltarskap och godmanskap som skaU prövasav rätten (jfr 26 § i nu gällande lydelse). Där hemvist saknas är Stockhohnstingsrätt behörig. Detfe motsvarar vad som gäUer . Idet nya andra stycket införs en fommregel för de ärenden om god- 207 manskapoch förvaltarskap som skaU handläggas av överförmyndaren, medundanteg för de feU som avses i 3 §. Även här anknyts således tiU Prop.1993/94:251 den enskUdes hemvist, med överförmyndaren för som re- FB 12 kap. serv fomm. Uppkommervid utredning av ett dödsbo frågan om förordnande av god man enUgt 3 §, hörärendet till överförmyndaren för den kommun där den döde hade sitt hemvisteller, om den döde ime hade hemvist i , till överförmyndaren förStockholms kommun. SkaU god man anrmrs förordnas enligt 3 §, tas ärendet upp avöverförmyrularen för den kommun där den för vilken god man skall förordrms haregendom eller där annars behov av god man har visat sig. Andra frågor som gäUer godmanskap enUgt 5 § tes upp av denöver-förmyndare som har förordnat god man. (Jfr11 kap. 26 § i såväl som Domstolsutredningensförslag.) Defrågor som behandlas iförsta stycket regleras i andra stycket av25 §. LUcsom fömt anknyts behörigheten att beslufe om god man när det gäUerdödsboutredningar tiU den dödes hemvist. Andrafiågor som rör gcximanskap enUgt 3 § än förordnande av god man prövas enUgt nugäUande bestämmelser av den tingsrätt som har skrivit m gcxlmanskapet. Ifortsättningen skaU överförmyndaren pröva frågor av den arten. Det är naturUgtatt i avsaknad av inskrivning knyte prövningen tiU den överförmyndare som harförordnat den gcxle mannen. RättenskaU genast kungöra beslut om anordnande eUer upphörande av förvaltarskap iPost- och . Sådan kungörelse skaU också ske av beslut omjämkning av förvaltarskaps omfettning enUgt 23 §. (Jfr11 kap. 27 § i förslag.) ges i paragrafen bestämmelser om vem som har rätt att överklaga rättensbeslut i frågor som gäUer godmanskap eUer förvaltarskap. Regler om rätt att överklaga i olika förmynderskapsärenden harsamfets i 20 kap. 3 § (jfr 10 kap. 18 §). Idenna paragraf har, i oförändrat skick, i stäUet tagits in de bestämmelser omkungöranden som finns i 28 §. Allmänna bestänunelser om fönnyndares, gode mäns och förvaltaresverksamhet