prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Bara och ungdom under 20år har enligt tandvårdslagen rätt till avgiftsfri tandvård genom landstingensförsorg. 1993/94:100 BU. Detotala sjukförsäkringsutgifteraa för /95 beräknas till ca . Utgifteraas fördelning på olika förmåner inom sjukförsäkringenframgår av följande diagram. Sjukförsäkringsutgifternas fördelning på förmåner n Ersättn sjukv.hu\tjdmän O Rehabilitering Sjukfrånvaronhar minskat påtagligt . Enligt tillgänglig statistik frånRiksförsäkringsverket (RFV) har sjukpenningdelen i det s.k. ohälsotalet minskatfrån , dvs. har sjukpenningdelen fortsatt an minska. till år1992 har antalet avslutade sjukpenningfall på minst 15 dagars längdsamt pågående sjukfall minskat i antal. Detta hängersamman med att allt fler personer beviljas rehabiliteringsersättning och attantalet beslut om förtidspension ökat. EnligtRFV har det inte varit möjligt att ta fram någon säkerställd minskning avsjukfrånvaron under de första 14 dagama (sjuklöneperioden) på grand av bristeri det statistiska underlaget. Det finns dock anledning anta att en betydandeminskning av sjukfrånvaron har skett . För att kunnafölja utvecklingen av den korta sjukfrånvaron är det viktigt att detstatistiska underlaget förbättras. Detgenomsnittliga antalet dagar med rehabi!i'.eringspenning persjukpenningförsäkrad var och beräknas öka till 0,85dagar och . Sjukförsäkringenskostnader för flertalet sjukvårdsförmåner ökade påtagligt fram till början av1990-talet. För att motverka denna utveckling har det under de två senasteåren varit nödvändigt inte bara att anpassa avgiftsnivåeraa på de olikaförmånsområdena till den allmänna kostnadsutvecklingen utan också att vidtaolika ändringar i förmåns-reglerna och i ersättningssystemen. Detta gällerfrämst i fråga om tandvård och läkemedel. Försäkringensutgifter för läkemedelsförmånen har fortsatt att öka , dock inte isamma takt som . Orsakema till den fortsatta utgiftsökningen är ihuvudsak tre. För det första gäller sanuna förmånsreglersom i öppenvård för boende på sjukhem och andra vårdinrättningar vilkakommunema övertagit från landstingen. Den andra orsaken är prisökningar tillföljd av den flytande kronkursen i kombination med den allt snabbareintroduktionen av nyare och allt dyrare läkemedel. För det tredje gäller attvolymen avgiftsbefriade läkemedelsinköp inom ramen för högkostnadsskyddet harstigit markant till följd av den stora ökningen av antalet frikort. Dennaökning är i sin tur en följd av de successivt allt högre egenavgiftema inomframför allt den öppna hälso- och sjukvården. Den samlade kostnadsutvecklingen för de olikasjukförsäkringsför-måneraa framgår av följande sammanställning (mkr). 1993/94:100 BU. Summa fast pris prisnivå Uppgifterna för är beräknade. Föreslagnabesparingar är inkluderade fr.o.m. . I7 och 13 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) föreskrivs att rätttill förtidspension tillkommer en försäkrad omarbetsförmågan på grand av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiskaprestationsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel och om nedsättningen kananses varaktig. Bedöms nedsättningen inte som varaktig men dock bestående föravsevärd tid, har den försäkrade rätt till sjukbidrag som utges på samma nivåsom förtidspension. Förtidspension/sjukbidrag utges från folkpensioneringenrespektive den allmänna tilläggspensioneringen. Grandmotivet förförtidspensionssystemet är att den som fått sin arbetsförmåga allvarligt ochvaraktigt nedsatt skall ha en rimlig försörjning utan att vara beroende av varesig behovsprövade socialbidrag eller familjemedlemmars inkomster. Grappenförtidspensionärer består av många olika kategorier, alltifrån personer somredan från födseln är allvarligt handikappade till sådana som i slutet av sinförvärvsaktiva tid tvingas länma arbetsmarknaden till följd av nedsattarbetsförmåga. Nedanvisas hur antalet förtidspensionärer/sjukbidragstagare har utvecklats mellan år1952 och 1993. 1993/94:101 BU. Antalförtidspensionärer/sjukbidragstagare åren 1952 -1993 Detfinns en stigande trend vad avser antalet förtidspensionärer sedan mitten av1960-talet. Fram till dess var antalet förtidspensionärer förhållandeviskonstant omkring 150 000 personer. börjadeantalet att stiga. Mellan steg antalet mycket kraftigt. År1976 var antalet förtidspensionärer 297 000. Sänkningen av pensionsåldem från67 till innebar en tillfällig sänkning av antaletförtidspensionärer. Den stigande trenden bröts dock inte och under år 1980passerade antalet förtidspensionärer nivå och uppgick i januari 1981till 303 000. Under resten av 1980-talet steg antalet förtidspensionärer medmellan 5 000 och 9 000 . Antalet nybeviljade förtidspensioner minskadedock . Underår 1992 inträffade en mycket kraftig ökning av nybeviljandefre- Prop.1993/94:100 kvensen. Totalt nybeviljades 58 400 personerförtidspension/sjukbidrag. 6 vilket är det högsta antal som registreratsunder . hade 383 000 personer förtidspension/sjukbidragjämfört med 367 000 . har denna utveckling fortsatt.I december år 1993 uppbar drygt 400 000 personer förtidspension/sjukbidrag. RFVgör bedömningen att antalet förtidspensionärer kommer att fortsätta ökakraftigt under . minskar antalet långa sjukfallkraftigt. Det finns flera tänkbara orsaker till den kraftigaökningen inom förtidspensioneringen. Den svenskaarbetsmarknaden har genomgått en successiv omvandling. Ett stortantal arbetstillfällen har försvunnit och många arbetsuppgifter som till stordel kunde skötas trots reducerad arbetsförmåga fmns inte längre kvar. En del avdem som hade sådana arbeten kan ha beviljats förtidspension. Det finns också ett samband mellan arbetslöshet ochohälsa som framöver kan komma att förstärka den stigande trenden inom förtidspensioneringen.Försäkringskassans arbete med rehabilitering för att minska de långa sjukfallentorde ha lett till en tillfällig uppgång av förtidspensioneringen genom attfler förtidspensionerats i fall där rehabilitering inte bedömts varameningsfull. Slutligen kan det ha förekommit fall därarbetslöshet i sig är den faktiska orsaken till förtidspensionering trots attförtidspensionering av rena arbetsmarknadsskäl inte längre beviljas. Antalet förtidspensionärer fortsätter att ökasamtidigt som den genomsnitUiga pensionsåldem, definierad som den ålder vidvilken en person i genomsnitt beviljas delpension, ålderspension ellerförtidspension, faller. låg motsvarandegenomsmtts-ålder på , dvs. en sänkning m.ed ca ett och etthalvt år. Måttet genomsnittlig pensionsålder belyserutvecklingen men är till sin konstraktion intetillräckligt exakt för rättvisande jämförelser mellan . För att ge bättreunderlag för årsvisa jämförelser har tillsammans med RFVtagit fram en serie mått som tiUsanunans speglar utvecklingen på kort sikt ochger underlag för bedömning bl.a. av konsekvenser av förändringar iregelsystemen. - Andel som börjar uppbära pension vid , dvs.hur många inom den åldersklass som fyller som inte uppburit pension före65 år. var denna andel . hade den sjunkit till . - Andel av en åldersklass som har pension, dvs. hurstor andel av t.ex. 60-åringaraa ett visst år som hade pension jämfört med demsom var ett annat år. Måttet visar en ökning av andelen för 50-, 55-,60-och 64-åringar . - Förtidspensionärer i förhållande tillförvänsaktiva, dvs. antalet förtidspensionärer relaterade till antalet personermellan 16 och . Denna andel var och harsedan successivt stigu. -Återstående pensionsåtaganden, d\s.huTmångnuthcta\mngsmå.na.deT Prop.1993/94:100 med förtidspension som totalt återstår för de personer som vid ettvisst BU. 6 tillfälle uppbär förtidspension. Altemativt kan dettauttryckas som en summa av återstående pension att betala ut för dessaförtidspensionärer. Det återstående antalet utbetalningsmånader har mellan1987 och 1992 ökat med medan pensionsåtagandet mätt i fast penningvärdeunder sanuna tidsperiod ökat med . Sammantaget visar dessa fyra mått ochden genomsnittliga pensionsåldem en entydig tendens som hänger samman med detökande antalet förtidspensioner. Antaletarbetsskadeärenden har ökat under i stort sett . uppgickantalet inkonma ärenden som skulle prövas hos försäkringskassoraa till drygt64 000. var antalet som högst eller 118 600. Antalet ärenden förprövning av har minskat och uppgick antalet till 82000. Andelen godkända arbetsskador har tidigare ökatmycket kraftigt, framför allt vad gäller arbetssjukdomaraa. Under år 1989uppgick andelen godkända arbetsskador till av avgjorda ärenden. År 1992var andelen . Antalet livräntor fortsätter att öka. I december1987 var antalet livräntetagare 18 500 och hade antalet ökattill 84 000. Trots förändrade regler torde antalet livräntor komma att öka iytterligare 10 - . uppgick utgiftema förarbetsskadeförsäkringen till . Utgiftsutvecklingen från år1988 iUustreras av följande tabell. Arbetsskadeförsäkringens utgifter åren 1988 - 1995miljoner kronor Arbetsskadeförsäkringens utgifter har ökat kraftigtunder . De senaste årens regeländringar kommer dock att reducerautgiftema för framför allt arbetsskadesjukpenning. Arbetsskadefondensmedelsbehållning uppvisar ett underskott. Vid utgången av år 1992var det ackumulerade underskottet . Efter höjningenav arbetsskadeavgiften till fr.o.m. och med beaktandeav tillskottet från Delpensionsfonden (8 300 mUjoner kronor under budgetåret1992/93)kan underskottet beräknas till 21 900 miljonerkronor. Vid oförändrat avgiftsuttag kan underskottet i Arbetsskadefondenberäknas till . 1993/94:100 BU. Frånoch med har en karensdag och ändrade kompensationsnivåerinförts i sjukförsäkringen. För att skydda hälsosvaga grapper med oftaåterkommande sjukfall infördes ett allmänt högriskskydd så att antaletkarensdagar när det gäller sjuklön respektive sjukpenning var för sig begränsastill tio . Det särskilda högriskskyddet förförsäkrade med omfattande sjukfrånvaro på grand av en medicinskt väldokumenterad sjukdom finns kvar . infördes en särskUd återinsjuknanderegelmed innebörd att en ny sjukperiod som börjar en tidigaresjukperiod upphört skall betraktas som en fortsättning på den tidigaresjukperioden. är kompensationsnivånefter sjukskrivning . Den som genomgår medicinsk behandling ellermedicinsk rehabilitering kan ansöka om att få sjukpenning i ställetför . har fått i uppdrag att noga följa upp ochsnarast utvärdera denna regelförändring. I nedanstående diagram ges en översiktligbeskrivning av nuvarande regler inom sjukpeimingförsäkringen. iif»rnng80% Även om sjukfrånvaron minskat under senaie år finnsdet anledning att Prop. 1993/94:100 i vissa avseenden se över nuvarande reglerinom sjukpenningförsäk- Bil. 6 ringen, inte minst mot bakgrand av denoroväckande utvecklingen inom förtidspensioneringen. De sjukskrivningsperiodersom föregår ett beslut om förtidspension är viktiga i detta sammanhang. Enlämplig åtgärd kan vara att förbättra det medicinska underlaget i samband medsjukskrivningar, bl.a. genom att i de fall det bedöms lämpligt inhämta enmedbedömning av annan läkare. Det finns därvid anledning att närmare studera deregler om medbedönming som har införts i . har i ett betänkande (bet. 1993/94:SfU2,rskr. 1993/94:11) tillkännagivit att regeringen skyndsamt bör kartlägga ivilken omfattning det förekommer fusk med förmåner och bidrag av socialkaraktär. De områden som därvid kan bli aktuella att kartlägga är sjukbidragoch förtidspension samt de långa sjukskrivningsperioder som ofta föregår sådanabeslut. Rehabiliteringspenningenhar fr.o.m. ändrats från till av densjukpenninggrandande inkomsten. Genom den allmänna socialförsäkringen bedriver RFVoch försäkringskassoraa ett aktivt arbete för att förebygga sjukdom och skadaoch ge sjuka och handikappade möjlighet att åter kunna arbeta. För /93 har regeringen somresultatkrav angivit att det s.k. ohälsotalet - beräknat som antalet dagar perindivid med dagersättning eller förtidspension/sjukbidrag på gmnd av ohälsa -skall sänkas med . Utvecklingen av ohälsotalet har dock intemotsvarat dessa förväntningar. Delvis beror detta på den mycket kraftigaökningen av ohälsotalet bland försäkrade . Det rådande arbetsmarknadsläget har försvåratrehabiliteringsarbetet och därmed återgången till arbetslivet. Det finns ävenuppgifter som tyder på att insatsema från RFV, försäkringskassoma ocharbetsgivama inte varit tillräckliga och därmed inte gett den effekt som avsågsmed rehabiliteringsreformen från . Även samarbetet mellan de medverkande irehabiliteringsarbetet har påverkats negativt av lågkonjunkturen. RFV arbetar med ett brett upplagtåtgärdsprogram för att effektivisera och förbättra rehabiliteringsinsatserna.Åtgärderaa kommer att avse insatser inom försäkringskassoraa men också insatserinriktade på övriga medverkande i rehabiliteringsarbetet och samverkan meddessa. En redovisning av åtgärdsprogrammet kommer att lämnas i verketsfördjupade anslagsframställning . Enligt regeringens bedömning är det viktigt attinsatsema för rehabiliteringsarbetet fortsätter och att de ansvariga utvecklaroch förbättrar rehabiliteringsarbetet. Det är därvid viktigt att ta tillvara deerfarenheter som finns inom rehabiliteringsområdet och på olika sätt verka föratt dessa erfarenheter omsätts i det praktiska utvecklingsarbetet. För att främja rehabiliteringsinsatser harförsäkringskassoma möjlighet Prop. 1993/94:100 att köpa yrkesinriktaderehabiliteringstjänster. RFV beräknar kostnadema Bil. 6 för åren 1993 och1994 till 650 respektive . Vidare fitms medel avsatta till anpassning avsjukvårdshuvudmännens resurser och verksamhet för medicinska rehabiliterings-och behandlingsinsatser. En uppföljningsrapport som tagits fram avLandstingsförbundet och RFV visar att väsentliga förbättringar itillgänglighet och rehabiliterings- och behandlingskapacitet snabbt haruppnåtts med stöd av dessa medel. Det framhålls också ätt många av 1991 årsprojekt uppnått eller överträffat målsättningen med denna särskUda ersättning,nämligen att minska utbetalningaraa från socialförsäkringen med ett belopp somminst motsvarande storleken på den särskilda ersättningen till sjukvårdshuvudmannen.Avslutningsvis framhålls att denna särskilda ersättning torde kunna gestörre effekter beroende på att viktiga "investeringar" redan ärgjorda t.ex. i form av olika inläraingskostnader och upparbetade kontaktvägar. Lokalaförsök med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- ochsjukvård Den1 startade med regeringens medgivande lokala försök med finansiellsamordning mellan hälso- och sjukvård och socialförsäkring. Syftet medförsöksverksamheten är att skapa incitament inom systemen för socialförsäkringrespektive hälso- och sjukvård för att de gemensamma resurseraa skall utnyttjaspå bästa sätt så att medborgarna får bättre vård som samhälletstotala kostnader minskar. Försöksverksamheter får bedrivas under åren1993-1995 inom fem lokala områden. Sjukvårdshuvudmannen ges, utöver ansvaret förhälso- cch sjukvård, ett delansvar för utgifter för sjukpenning ochrehabiliteringsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL)samt sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF). Ävenmedel som är avsedda för yrkesinriktade rehabiliteringstjänster kan ingå.Sjukvårdshuvudmannen och får tillsammans möjlighet attanvända dessa medel för sådana satsningar inom hälso- och sjukvården sombedöms leda till kortare sjukskrivningsperioder. I regeringens proposition 1991/92:105 (bet.1991/92:SfU17, rskr. 1991/92:347) om lokal försöksverksamhet med finansiellsamordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård aktualiseras bl.a.föratsättningar för en utvidgad samverkan, i vilken också konununenssocialtjänst skulle kunna ingå. Det pågår därför ett arbete inomSocialdepartementet att ta fram ett förslag till lag om lokal försöksverksamhetmed finansiell samordning mellan de ovan nämnda tre samhällssektoreraa.Regeringen avser att överlämna en proposition till tiksdagen. Åtgärder för att höja dengenomsnittliga pensionsåldem Prop. 1993 (prop. 1992/93:150, bet. ' 1992/93:FiU30,rskr. 1992/93:447) aviserade regeringen i samband med saneringsprogrammet förden offentliga sektoras finanser att den genomsnittliga pensionsåldem bör höjasmed . har också uttalat att åtgärder för att höja dengenomsnittliga pensionsåldem bör vidtas (bet. 1992/93:SfU15, rskr.1992/93:417). Åtgärder som på kort sikt hejdar ökningen av antalet nybeviljadeförtidspensioner och på minskar antalet förtidspensionärer kommerockså att leda till att den genomsnittliga pensionsåldem stiger. Det är nödvändigt att den nuvarande trenden inomförtidspensioneringen bryts både av kostnadsskäl och för att inte permanentutestänga människor från arbetsmarknaden. Därmed skulle storasamhällsekonomiska vinster uppnås som förtidspensioneringens uppgiftatt ge ekonomiskt skydd vid en allvarlig och varaktig nedsättning av arbetsförmåganrenodlas. Den nuvarande utvecklingen kan undergräva förtidspensionssystemetslegitimitet, vilket bl.a. har konunit till uttryck i den debatt om fusk inomförtidspensioneringen som förts . Regeringen avser med hänsyn till detta attåterkomma till med förslag för att bromsa utvecklingen inomförtidspensioneringen. Åtgärdema kommer inte enbart att inriktas påförtidspensioneringen eftersom förtidspension är slutresultatet i en långhändelsekedja. Åtgärder bör också vidtas för att förbättra det medicinskaunderiaget i rehabiliteringsarbetet bl.a. genom att i ökad omfattning inhämtabedömningar från fler än en läkare. Även förändringar vad gäller krav på enmedicinsk orsak till nedsättningen av arbetsförmågan samt ett bättre system fören mer aktiv uppföljning av beviljad ersättning vid nedsatt arbetsförmåga börprövas. Ett beredningsarbete med denna inriktning har inletts inomregeringskansliet. Regeringenhar i prop. 1993/94:59 Vissa sjukförsäkringsfrågor bl.a. föreslagit attsjukpenning skall beräknas på en sjukpenninggrandande inkomst (SGI) i vilkenvärdet av skattepliktiga anställningsförmåner i vissa fall inte skallmedräknas. Vidare föreslås att skyldigheten att anmäla ändradeinkomstförhållanden knyts till ett ersättningsärende. I propositionen pekar regeringen på detkomplicerade regelsystem som SGI innebär och föreslår därför att vissa frågorbereds ytterligare för att tas upp i ett senare sammanhang. Regeringenanser att såväl humanitära som ekonomiska hänsyn talar för en utökning avmöjligheten för närstående att bistå en allvariig sjuk. Regeringen föreslårdärför att antalet dagar med närståendepenning ökas till 60 dagarper allvariigt sjuk anhörig, från och med den Mot bakgrandav att det enbart är ett fåtal som tar del av Prop. 1993/94:100 deimaförmån beräknas kostnaderaa för reformen till ca 4-5 miljoner Bil. När lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevårdinfördes beräknades den årliga kostnaden till . Arbetsskadeförsäkringenomfattar anställda, uppdragstagare och egenföretagare och ger ersättning förinkomstbortfall till den som ådrar sig en skada i sitt arbete. Lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF)omfattar skador enligt ett generellt arbetsskadebegrepp. Som arbetsskada ansesskada till följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. Ävenolycksfall vid färd till eller från arbetsstället räknas som olycksfall iarbetet, om färden föranleds av och står i nära samband med arbetet. För skadasom framkallats av smitta gäller särskilda regler. Om en försäkrad varit utsattför olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet gällde före den 1 januari1993 att skada som han ådragit sig skulle anses vara orsakad av den skadligainverkan om inte betyJligt starkare skäl talade m.ot det. gäller beträffande annanskadlig inverkan i arbetet än olycksfall att kravet på skadlighet hos enarbetsmiljöfaktor som föratsättning för rätt till ersättning enligt LAF höjtsfrån sannolikhet till hög grad av sannolikhet. har kravet påorsakssamband mellan skadlig inverkan i arbetet och den försäkrades skadaskärpts så att samband skall anses föreligga om övervägande skäl talar för det.För skador som inträffat före och som anmälts tillförsäkringskassan tillämpas dock alltjämt äldre lag(prop. 1992/93:30, bet. 1992/93:SfU8, rskr. 1992/93:142). Arbetsskadeförsäkringen var tidigare samordnad medden allmänna sjukförsäkringen på så sätt att ersättning utgavs frånsjukförsäkringen under de första 180 dagama (före )efter det att skadan visade sig, den s.k. samordningstiden. Frånarbetsskadeförsäk-ringen utgavs efter samordningstidens slut ersättning försjukvårdskostnader inkl. resor och andra till skadan hänförliga kostnaderliksom arbetsskadesjukpenning. gäller att rätten tillarbetsskadesjukpenning har slopats för den som är sjukförsäkrad enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring. Vidare utges från samma tidpunkt inte längreersättning från arbetsskadeförsäkringen för andra kostnader än för sjukvårdutom riket, tandvård och särskilda hjälpmedel (prop. 1992/93:178, bet.1992/93:SfU17, rskr. 1992/93:335). För den som ådragit sig en arbetsskada föreliggersåledes numera i regel endast rätt till arbetsskadelivränta, dvs. ersättningvid bestående nedsättning av arbetsförmågan. Sådan livränta kan också utgestill efterlevande. Arbetsskadeförsäkringen tar sikte på den faktiskanedsättningen i den försäkrades förmåga att skaffa sig inkomst genomförvärvsarbete. Ersättning för arbetsskada i form av livränta skall i principutgöra skillnadenmellan den inkomst som den försäkrade kan antas ha haft om Prop.1993/94:100 han inte hade skadats och den inkomst som han trots skadan kanberäknas Bil. Livräntan ersätter en årlig inkomstförlust upp tillsamma inkomstak som gäller för ATP, dvs. 7,5 gånger basbeloppet, vilket för år1994 motsvarar . Genom att reglema om sjukersättning i sjuklönelagenrespektive i den allmänna försäkringen tillämpas även vid arbetsskada kommer bestämmelseraaom karensdag att gälla den som är sjukskriven till följd av en arbetsskada.Detta har påtalats för Interaationella arbetsorganisationen (), som bedömtatt detta förhållande inte är förenligt med lLO:s konvention nr 121 om förmånervid yrkesskada. har rekommenderats att ändra lagstiftningen i frågaoch redovisa vidtagna eller planerade åtgärder. Som framgår av det följande (under anslaget . )föreslår regeringen att arbetsskadeavgiftens bidrag tillarbetsskadeförsäkringens förvaltningskostnader skall ändras. Förslaget innebäratt bestämmelsen om en viss förvaltningskostnadsandel slopas och att regeringenför skall besluta om belopp som motsvarar de faktiskaförvaltningskostnaderaa. modell för sjuk- och arbetsskadeförsäkringarna Regeringenhar beslutat om direktiv (Dir. 1993:44) till en beredning meduppdrag att lämna förslag till en ny ordning för lagfästa ersättningar vidsjukdom och arbetsskada innebärande bl.a. att sjuk- ocharbetsskadeförsäkringaraa flyttas ut ur statsbudgeten. Enligt direktiven skallen sådan ny försäkringsordning vara generell med en ersättning som skall liggapå en nivå som ger en rimlig ekonomisk kompensation. Beredningen skall bl.a.överväga om det är ändamålsenligt med skilda försäkringar vid sjukdom ocharbetsskada eller om de kan integreras. Beredningens arbete skall vara avslutatvid utgången av . Föratt motverka kostnadsökningarna för sjukförsäkringen har dels avgiftsnivåeraapå de olika förmånsområdena anpassats till den allmänna kostnadsutvecklingen isamhället, dels ändringar i förmånsreglema vidtagits. Bland annat har betydandeavgiftshöjningar och regelförändringar skett inom områdena läkemedel ochtandvård. De åtgärder som vidtagits för att motverka den otillfredsställandeutgiftsutvecklingen för flertalet sjukvårdsförmåner synes ha haft avsedd effektmed undantag för dem som avsett läkemedelsförmånen. Vidare eftersträvas ett effektivare utnyttjande avtillgängliga ekonomiska resurser. Inom flera områden har därför bedrivits ettförändrings- och utvecklingsarbete. Samtliga s.k. vårdgivartaxor har variteller är föremål för översyn och utredning. Utredningsförslag avseendeläkarvårds- och tandvårdstaxoraa har remissbehandlats och propositionerbaserade på dessa förslag har förelagts . RFV företar för närvarandeen översyn av den s.k.behandlingstaxan för sjukgymnasterna med syfte att Prop.