prop · GH03150 · 1993-12-31 00:00:00 — I en andra del redovisas två särskilda kartläggningaravseende dels fördelningseffekter av avgifter för offentlig service, delseffekter av växlingen till egenavgifter inom socialförsäkringen. Analysema hargenomförts av fördelningspolitiska grappen vid . Kartläggningen av fördelningseffekter av avgifter för offentligservice har genomförts i samarbete med sekretariatet för långsiktigtanalysarbete vid . FÖRÄNDRING I INKOMST- Pop. FÖRDELNING OCH MARGINAL- a 15 Denekonomiska politikens mål är att höja medborgamas välfärd. Välfärdensfördelning är därför en av de viktigaste politiska frågoma, men också vilkaeffekter omfördelningssystemen kan få på samhällsekonomin bl.a. genom högamarginaleffekter. Den ekonomiska politiken syftar till att förbättra välfärdenlångsiktigt och även i andra avseenden än strikt ekonomiska. Det gäller intebara fördelningen ett visst år, utan även fördelningen över livet och mellangenerationer. Välfärden omfattar inte enbart ekonomiska resurser, utan ävenhälsa, utbildning, miljö osv. Utvecklingenav välfärden följs i av en intemationellt sett omfattande ochuppmärksammad forskning och offentlig statistik. Det gällerLevnadsnivåundersökningen vid . Inkomstfördelningsundersökningen m.fl. undersökningarvid SCB. Uppföljningen av välfärdens förändring redovisas emellertid med enbetydande eftersläpning. finns det endast tillgång tilluppgifter . Det saknas således statistiskt underlag för att följa denaktuella utvecklingen och konsekvenser av förändringar särskilt i de offentligaskatte- och transfereringssystemen. Isyfte att förbäftra möjlighetema att göra ekonomiska konsekvensanalyser avändrade regler för skatter och socialförsäkringar utvecklades gemensamt av en beräkningsmodell för hushållen. I denna s.k.mikrosimuleringsmodell efterbildas reglerna för inkomstskatter,socialförsäkringar och bidrag på statistiskt representativamodellbefolkningar. Modellen utvecklades efter förebilder i ett antal andraländers regeringskanslier. Den används främst till att ta fram underlag omnettobudget-, fördelnings- och marginaleffekter inför förändringar av reglemainom skatte- och transfereringssystemen. Enmetod som ofta används för att följa aktuella förändringar i hushållensinkomster är att beräkna utvecklingen för några typfamiljer har fått stort genomslag i debatten och påverkaruppfattningama om både effekter av ändrade regler och av den allmännaekonomiska utvecklingen. De visar vad som händer för enskilda hushåll medoförändrade förhållanden och kan ge indikationer på hur framför alltregeländringar kan påverka skilda hushållstyper. Beräkningarför typfall kan emellertid inte säga särskilt ncket om den Mtiska utvecklingenav inkomstfördelningen. Även med ett stor antal typfall kan dessa sammantagetinte representera hela befolkningen. Förändringar i den allmänna ekonomiskautvecklingen beaktas i allmänhet inte, t.ex. arbetslöshet och ökadlönespridning. Normalt tar man hänsyn tillendast vissa av alla regeländringar. Ändrat beteende beaktas sällan, Prop.1993/94:150 t.ex. minskad sjukfrånvaro och ökad benägenhet att ansöka ombostads- Bilaga 1.5 bidrag. Därför riskerar man att överskatta förändringenför vissa grapper och underskatta den för andra. Ettutvecklingsarbete har därför bedrivits inom för att medhjälp av beräkningsmodellen för skatte- och bidragsregler göra bedönmingar avden samlade utvecklingen av inkomstfördelningen och marginaleffektema fram tillinnevarande år. Kalkylantagandena baseras till stora delar på de ekonomiskaprognosema i nationalbudgeten resp. reviderade nationalbudgeten. Idenna bilaga presenteras en bedömning av inkomstfördelningen ochmarginaleffektemas utveckling . Beräkningama belysersåledes den sammantagna effekten av den ekonomiska utvecklingen inkl.regeländringar. Bedömningen av utvecklingen baseras på en ny metod förframskrivning av inkomstfördelningen. Metoden kommer att utvärderas ochförbättras . Resultaten i denna första bedönming kanfrämst peka på trender och relativa förändringar och bör tolkas medförsiktighet. Den baseras på osäkra prognoser av tillväxt, arbetsutbud, räntaoch inflation. Framskrivningen av löneförändringar och annan inkomstutvecklinggörs med schabloniserade antaganden. Redogörelsenavser såldes inkomstfördelningens samlade utveckling . En annanintressant fråga som emellertid inte analyseras avser de samladefördelningseffektema av den förda ekonomiska politiken jämfört med olikaaltemativa utformningar av politiken, inkl. det orealistiska specialfallet medhelt oförändrade regler i alla system. Orsaken till att detma fråga inte kan analyserasär att det inte med en acceptabel grad av säkerhet kan göras beräkningar av denekonomiska utvecklingen vid sådana altemativa utformningar. Kalkylema överinflationen, arbetslösheten, reallöneraa, det offentliga sparandet osv.omfattar i allmänhet endast utvecklingen vid den förda ekonomiska politiken ochförsöker således normalt inte beräkna utvecklingen vid altemativapolitikutformningar. Dennaredogörelse av inkomstfördelningen och marginaleffektema måste därför, i likhetmed redovisningen i den reviderade nationalbudgeten, begränsas till att påbästa sätt försöka bedöma den samlade utvecklingen . Redogörelsenavser enbart den årsvisa fördelningen av ekonomiska resurser. Andraförändringar som kan ha inträffat i välfärdsfördelningen, exempelvis ifördelning av ohälsa eller arbetsmiljö, fångas naturligtvis inte. Inte helleranalyseras fördelningen över livet och mellan generationer. Visserligen fmnsdet ofta betydande samband mellan den årsvisa inkomstfördelningen ochfördelningen av välfärden i andra avseenden resp. fördelningen över livet.Förändringen av inkomstfördelningen mellan enstaka år kan dock inte mätalångsiktiga förändringar i fördelningen av välfärden. Äimu saknas kunskaper ochmetoder att beräkna sådana långsiktiga fördelningseffekter 2 Fördelningspolitisk bedömning Prop. Trendentill utjämning av ekonomiska resurser, som pågått i mer eller mindrekontinuerligt , bröts . Utjämningen uppnåddesframför allt genom en samverkan mellan generella socialpolitiska reformer, högsysselsättning och lönebildningen. En viktig föratsättning var den periodvishöga ekonomiska tillväxten, som gav utrymme för omfördelningspolitik. Analyserav fördelningen av livsinkomster har förstärkt bilden av utjänming.' De pekarpå att spridningen av livsinkomster var en tredjedel mindre än spridningen avårsinkomster. Utjämningen 1960-1980 har också minskat skillnadema ifördelningen av livsinkomster mellan personer med olika familjebakgrund.Inkomstbeskattningens utjämningseffekter är intepåtagligt annoriunda än . Inkomströrligheten har dessutom ökatnågot, dvs. sambanden mellan inkomstema olika år har försvagats. Fortfarandevar dock i slutet av av utjämning, chansema och livsinkomstema ibetydande grad beroende av familjebakgrand. Personer med arbetarbakgrand fickoftare lägre livsinkomster än personer från de övre samhällsskikten. Det fannsockså ett starkt samband mellan årsinkomst och livsinkomst. Inkomstskillnaderi åldersgrappen tycks i stor utsträckning återspegla skillnader ilivsinkomster Sedanmitten av har inkomstfördelningen blivit allt ojämnare. SCB:s bilagatill långtidsutredning (LU92) visade att ojämnheten 1990 var ungefärdensamma som 1975. som ojämnheten ökat, har inkomstema stigit föralla grapper. Ökningen har varit kraftigast för hushåll som redan har höga inkomstermen hushåll med lägst inkomster har inte fått någon försämring. Ett annatviktigt kännetecken var också att grappen ålderspensionärer förbättrade sinaekonomiska villkor relativt sett, medan ungdomar, ensamstående - särskiltensamföräldrar - fick en svagare relativ utveckling. Trendbrottetunder tycks enligt bilagoma till LU92 kunna förklaras av flerafaktorer. Högkonjunkturen och den påföljande överhettningen medförde enojämnare fördelning av arbetsinkomster Den ökade sysselsättningen för kvinnorinnebar inkomstökningar för samboende, men inte lika starkt för ensamstående.Kapitalinkomster och realisationsvinster ökade för hushåll med tillgångar, avvilka flertalet är medelålders eller äldre. Omfördelningen genom skatterminskade, mätt i inkomstemas ojämnhet före och efter skatt. Marknadens inverkanpå inkomstfördelningen fick således ett ökat inflytande sommarknadsinkomsterna blev mer ojänrnt fördelade. Den ökade spridningen avmarknadsinkomster tycks dock delvis motverkas av en ökad inkomströrlighet. ' , A. (1992): Inkomstfördelningens utveckling.Bil. starka sambanden mellanårsinkomst och livsinkomst kan ha försvagats. 1993/94:150 Därmed ärdet oklart i vilken utsträckning de ökade skillnadema i års- Bilaga 1.5inkomster också kommer att föra med sig större skillnader i livsinkomster. Förändringamatmder är emellertid ganska mättliga både i ett historiskt och i ettinteraationellt perspektiv. Trenden mot ökad ojämnhet i löner och disponiblainkomster är internationell. Den antas bero på teknologiska förändringar,konkurrensen fi-ån låglöneländer samt sänkta maiginalskatter och socialaersättningar. Ojämnheten i ökade mindre än eller lika niycket som iandra länder tmder , men dessutom frän en betydligt jämnareutgångsnivå beträffande inkomstspridningen. Den relativa skillnaden mellanSverige och andra länder har ökat, mätt i den s.k. Gini-koefficienten.Sverige hade fortferande den kanske jämnasteinkomstfördelningen bland de länder man kan jämföra med. Orsaken anses främstha varit den höga sysselsättningen och den om&ttande omfördelningen genomskatter och sociala transfereringar. De ekonomiska förhållandena under senaredelen av representerade dock inte ett stabilt läge. SCB:sårliga statistik över inkomstfördelningen visar att trenden mot ökad ojämnhetförstärktes . Spridningen i hushällens disponibla inkomster ökadekraftigt. En allt större andel av den totala inkomstsumman hamnade hostiondelen hushåll med högst inkomster. Emellertid blir jämförelserna medtidigare år ganska osäkra på grund av omläggningarna i samband medskattereformen. En betydande del av förändringen kan vara skenbar och bero påatt inkomster som inte bokförts i inkomststatistiken efter reformeninräknas och beskattas, vilket också var ett syfte med reformen. Det kan ocksåvara kortsiktiga effekter av reformen, exempelvis att hushållen flyttade fi-aminkomster till 1991 för att nå skattefördelar. Enligt känslighetsberäkningarsom utförts i samband med detma analys är ovanligt höga realisationsvinster denkanske viktigaste förklaringen till ökad inkomstspridning 1991. Underde har upplevt en ekonomisk nedgång utan motstycke i modemtid. Den ekonomiska krisen har medfört påfrestningar för det stora flertalethushåll - genom arbetslöshet, svag reallöneutveckling, minskade värden påolika tillgångar eller genom nödvändiga förändringar i de socialatransfereringama för att sanera de offentliga finansema. Genomatt förändringama i ekonomin och omläggningarna av de offentliga systemen ärså genomgripande, fums det ringa erferenheter till gnmd för att bedöma hurinkomstfördelningen har påverkats. Det är dock ingen tvekan om att de niycketkraftiga samhällsekonomiska förändringama kan väntas få omfettande effekter påfördelningen av ekonomiska resurser, kanske större sammantagna effekter än vadsom följer av de ändringar som genomförts i skattesystemet och de socialaersättningama. ekonomiskaresursema i samhället har minskat. Hushållens resurser har Prop. 1993/94:150dock minskat mindre än den totala produktionen, genom ett ökande bud- Bilaga1.5 getunderskott. Tidigare undersökningar har funnit svaga samband mellaninkomstspridningen och faktorer i den allmänna ekonomiska utvecklingen.Inkomstförluster till följd av arbetslöshet för somliga går ofta hand i handmed sjunkande marknadsinkomster för andra, medan andra åter har socialaförmåner som ofta är värdesäkrade. De senaste årens ekonomiska förändringar ärdock dels sällsynt kraftiga, dels delvis avvikande från gängse mönster vadgäller t.ex. sambanden mellan arbetslöshet och reallön. Detta minskarmöjlighetema att föratse de samlade effektema på inkomstfördelningen. IFinansplanen 1992 (prop. 1991/92:100 bil. 1.4) samt i LU92 (inkl. bil. 8)redovisades de grandläggande samband som finns mellan den samhällsekonomiskautvecklingen och inkomstfördelningen. Med utgångspunkt i denna redovisninglämnas följande översiktliga bedömningar av hur den ekonomiska utvecklingen1991-1994 kan väntas påverka inkomstfördelningen. Höginflationstakt hämmar tillväxten, minskar utrymmet för fördelningspolitik pchkan efter hand via ökad arbetslöshet leda till växande inkomstskillnader Högoch varierad inflationstakt kan dessutom i kombination med andra faktorermedföra godtyckliga omfördelningar av förmögenheter Inflationstakten per årberäknas i den reviderade nationalbudgeten till under perioden1991-1994. En låg och stabil inflation kan bidra till en jämnare fördelning pålängre sikt. På kort sikt torde effektema vara mindre. Hushållenstillgångar och skulder samt ränteläget fick ökad betydelse förfördelningen av de ekonomiska resursema. Kapitalinkomster fick exempelvis ökatförklaringsvärde till inkomstspridningen som hushållens skulder ochränteutgifter ökade. har trenden vänt. Hushållens sparande harunder senare år ökat mycket kraftigt och beräknas 1994 motsvara av dendisponibla inkomsten. Hushållen amorterar sina lån. Räntoma steg niycketkraftigt , men de har därefter sjunkit till en nivå som ärden lägsta . Förändringama i ränteläget, hushållens tillgångsvärdenoch sparande torde få stor betydelse både för inkomstfördelningen ochden långsiktiga inkomstfördelningen. Högränta gynnar på kort sikt hushåll med banktillgodohavanden, men missgynnar hushållmed stora skulder. Den direkta effekten av kraftigt höjda räntor är attinkomstema sänks mest för medel- och höginkomsttagare och särskilt förbamfamiljer. Både den reala och den nominella räntan kan antas ha betydelse.Räntan på statsskulden stiger också, vilket begränsar utrymmet för traditionellomfördelningspolitik. Förändringari hushållens tillgångsvärden påverkar förmögenhetsfördelningen, men ocksåinkomstfördelningen. Under den andra ökade värdena påbl.a. aktier och fastigheter, vilket via realisationsvinster och utdelningarsom nämnts ökade inkomstspridningen. har värdet av det kapitalhushållen investerat i ägda bostäder minskat. Ett högt ränteläge kan leda tillförluster för de mest 7 14RUcsdagen 1993/94. 1 samL Nr 150. förmögnahushållen, som förlorar på sänkta aktievärden och fastighets- Prop.1993/94:150 priser. På kort sikt leder sådana förändringar i tillgångsvärden,skuld- Bilaga 1.5 sättning och kapitalinkomster inkl. realisationsvinster/-förlustertill stora svängningar i inkomstfördelningen. Vilka de bestående effektema blirbestäms bl.a. av hushållens anpassningar genom sparande och omplaceringar avtillgångar och skulder. Förmögenhetstillväxtengenom sparandet kan långsiktigt bidra till en ökad inkomstspridning till följdav en ojämnare fördelning av kapitalavkastning och realisationsvinster. Ökatsparande kan å andra sidan öka tillväxten och därmed minska arbetslösheten ochöka utrymmet för omfördelning till ekonomiskt svaga grapper. Löneutvecklingenfick något större inverkan på inkomstfördelningen. Reallönemaföre skatt beräknas 1991-1994 öka med . analyser avSCB:s lönestatistik visar att 1980-talets trend mot ökadlönespridning förefaller fortsätta i flertalet kollektiv i början av1990-talet. Det gäller för anställda i staten, kommimema, landstingen och förtjänstemän inom den privata sektom. Framför allt ökar de högst avlönade i resp.kollektiv sina löner i förhållande till medianlönen. Endast inomLO-kollektivet är trenden braten. minskar lönespridningen blandLO-grappema, troligen främst som följd av den höga arbetslösheten bland bl.a.byggnadsarbetare. Lönespridningen 1989-1992 mellan män och kvinnor ökar bådebland tjänstemän och arbetare och inom olika sektorer av arbetsmarknaden. Ävenlöneskillnadema mellan män och kvinnor kan dock komma att påverkas av att mänoftare berörs av arbetslöshet. Denhöga arbetslösheten förefaller inte nämnvärt pressa nedreallönema. En stark återhämtning i den konkurrensutsatta sektora kan i ställetmedföra höjda löner för den attraktiva arbetskiaften. Ökad övertid m.m. blanddem som har jobb kan väntas delvis förstärka en sådan tendens. Den högaarbetslösheten kan minska lönemas direkta betydelse på inkomstfördelningen. Arbetslöshetenger inkomstförluster, minskar resursema för annan utjänming, ökar riskema förpermanent utestängning från arbetsmarknaden och påverkar hälsan negativt.Arbetslösheten minskar också de förväntade framtida inkomstema för dem somdrabbas. I andra europeiska länder har ofta arbetslösheten utpekats som denviktigaste faktom bakom växande inkomstklyftor. I har forskningenhittills inte kunnat påvisa något tydligt samband mellan arbetslöshetsnivå ochinkomstspridning på hushållsnivå. Det kan bero på att arbetslösheten iallmänhet varit relativt låg, särskilt långtidsarbetslösheten, attersättningama varit höga och att förtidspensioner och socialbidragen fyllt utinkomstbortfallen för många hushåll. kan arbetslösheten komma att få ett större genomslag iinkomstfördelningen. Vilka effektema blir är bl.a. beroende av hurarbetslösheten är fördelad, hur försäkringsskyddet är för de berörda och hurlånga arbetslöshetsperiodema är för olika grapper. I tidigare lågkonjunkturerhar risken för arbetslöshet alltid varit större för lägre utbildade ochlåginkomsttagare. hårdareän tidigare ungdomar, fler män än kvinnor och även tjänstemän Prop.1993/94:150 och akademiker finns dock få indikationer på att andelenhögut- Bilaga 1.5 bildade bland de arbetslösa skulle ha ökat nämnvärt.Däremot har andelen arbetslösa med enbart gymnasieutbildning ökat. HöjdaATP-pensioner, sänkt sjukfrånvaro m.f[. strakturella förändringar ochbeteendeförändringar får en betydande inverkan på inkomstfördelningen.Nytillkommande ålderspensionärer med hög ATP har ersatt avlidna pensionärermed låg eller ingen ATP. Förändringen berör inte enskilda individer, men ledertill att inkomstfördelningen ändras. Pensionärema skyddas dessutom mot många avde inkomstförluster de förvärvsarbetande riskerar. För dem som har kvar sittarbete medför en minskande sjukfrånvaro att inkomstförlusteraa på grand avsjukdom sjunker, dvs. före ändrade regler för sjukpenning. Inkomstfördelningenpåverkas även av att antalet hushåll som ansöker om bostadsbidrag och kommunaltbostadstill-lägg (KBT) ökat kraftigt . Sanerings-och krispaketen samt skattepolitiken har medförtbetydande förändringar i de sociala transfereringssystemen och iskattesystemet. Förändringama omfattar sänkta ersättningsnivåer i flertaletsystem, karensdagar, införande av egenavgifter men också ett stort antaländringar i skattereglema, höjda kommunala bostadstillägg till pensionärer osv.Eftersom hushåll som till stor del är beroende av sociala transfereringar oftabefinner sig i lägre inkomstskikt, medför minskade sociala transfereringar istatiska regelanalyser sänkta inkomster främst för låg- och medelinkomsttagare.Andra genomförda regeländringar - t.ex. slopade grandavdrag inom den statligainkomstskatten, höjda pensionstillskott osv. - bidrar dock till en utjämningav inkomstema. 2.3 Modellkalkyler av utvecklingen Heltsäkra uppgifter om den faktiska inkomstfördelningen kommer att finnastillgängliga först när SCB:s undersökningar redovisas.Följande bedömningar bygger på en framskrivning av modellbefolkningen från 1991- då senast tillgångliga data samlades in - till 1994. Framskrivningen grundaspå de ekonomiska prognosema i den reviderade nationalbudgeten. Den visarförenklat hur inkomstfördelningen skulle se ut om varje hushålls inkomsteri modellbefolkning förändras på samma sätt som prognosema över löner,ränteinkomster, ränteutgifter m.m. Ändrad befolkning, ökad arbetslöshet,minskad sjukfrånvaro samt ökade ATP-pensioner justeras med hjälp av prognosemafrån SCB, AMS och RFV. För den nya inkomstfördelningen beräknas därefterskatter, egenavgifter, socialförsäkringsförmåner och andra bidrag enligt deregler som beslutats . För att i någon mån kunna analysera vilkenbetydelse olika bakomliggande faktorer kan ha för den samlade förändringen avinkomstfördelningen genomförs kalkylen 1991-1994 i tre steg. Förändringen i deolika stegen är inte oberoende av varandra, utan visar endast hur olikakomponenter i framskrivningen verkar. Redovisningenavser hushållens disponibla inkomster. För att kunna Prop. 1993/94:150 jämförahushåll med olika storlek och sammansättning justeras de dispo- Bilaga 1.5nibla inkomstema hänsyn till försörjningsbörda. Justeringen med s.k.konsumtionsenheter baseras på vägledande normer försocialbidrag. I dessa ges ensamstående vikten 1,16, gifta/samboende 1,92, bam0-3 år 0,56, bam 0,66 samt bam vikten 0,76. Den ekonomiskastandarden mäts således i disponibel inkomst per konsumtionsenhet. Dendisponibla inkomsten beräknas på hushållsnivå, men fördelningen redovisas påindividnivå. Det betyder exempelvis att ett hushåll med två vuxna och tre bamräknas som fem observationer och inte som en. Föratt nå en större överensstämmelse med nationalbudgeten och bättre beaktahushållens ränteutgifter, har den disponibla inkomsten också korrigerats förs.k. driftsöverskott i eget hem. Varje hushåll med eget hem eller bostadsrätthar påförts en antagen hyresintäkt. Den har schablonmässigt beräknas medutgångspunkt i taxeringsvärdet resp. bostadens yta och belägenhet samtnationalbudgetens kalkyl av årligt driftöverskott. Från denna"hyresintäkt" dras de ränteutgifter hushållet betalat förlån till bostaden. Justeringen innebär att hushåll med högt värderade ägdabostäder och låga ränteutgifter får högre disponibla inkomster Hushåll medexempelvis nyinköpta bostäder med lägre värden och höga ränteutgifter, fårminskade disponibla inkomster. Om räntoma stiger, minskar de disponiblainkomstema, särskilt för hushåll med ägda bostäder och hög belåning. Decilindelninghar gjorts för varje steg i kalkylen. Det betyder att alla hushåll rangordnatsmed hänsyn till justerad disponibel inkomst. Decilgmpp 1 innehåller dentiondel av hushållen som har de lägsta inkomsterna osv. Genomstrakturframskrivningen anpassas modellbefolkningen till ändrad sammansättningav befolkningen (ålder och kön), större andel ATP-pensionärer och ökadepensionsbelopp, ändrade förvärvsinkomster, minskade ränteinkomster resp.ränteutgifter på grand av lägre räntesatser och ökat sparande, minskadsjukfrånvaro m.m. Denna strakturframskrivning medför sammantaget en betydandeutjämning av inkomstfördelningen . I diagram 2.1 visas hurden justerade disponibla inkomsten förändras i varje decilgrapp. Förändringenmäts i varje steg i modellkalkylen för sig, dvs. jämfört inedinkomstfördelningen i steget innan. De olika resultaten kan därför intesummeras. Det antas att alla berörda individer och hushåll har fått sammarelativa förändring av inkomstema och utgiftema, dvs. alla har minskatexempelvis sina ränteinkomster och ränteutgifter proportionellt lika mycket.Här beaktas också den beteendeförändring som innebär att allt fler hushållansöker om bostadsbidrag och KBT. Diagram2.1 Real förändring av disponibel inkomst i olika steg i modellkalkylen Prop. 1993/94-150 1991-1994.Samtligahushälldecilindeladeutlfrändispoiiibelinkomstperkonsum- n-, , c tionsenhet. Ökningenav ATP-nivåema bland pensionärer får en betydande effekt och har medförtinkomstökningar, främst för de hushåll i befolkningen som har genomsnittligainkomster. När fler bidragsberättigade söker bostadsbidrag och KBT minskarinkomstspridningen. Skuldanpassningen och sänkta förmögenhetsvärden m.m.innebär att både hushållens kapitalinkomster, ränteutgifter ochrealisationsvinster beräknas ha minskat. Om ränteutgiftema minskar snabbare änränteinkomsterna leder det med det använda inkomstbegreppet till att dedisponibla inkomstema ökar. Om en sådan konsolidering i första hand genomförsav hushåll med höga inkomster, ökar inkomstspridningen.