prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — I Riksåklagarensoch utredning angående vissa frågor omekonomisk brottslighet har understmkits vikten av att ett konkursregister ienlighet med verkets förslag inrättes. Ett konkursförvalterregister finns sedan oktober1993 inom det s.k. REX-systemet. Även de uppgifter om ställföreträdare föraktiebolag som enligt förslag skulle omfetfes avkonkursregistret finns numera i aktiebolagsregistret. Sedan den 1 januari 1992innehåller aktiebolagsregistret även historiska uppgiften Det är därigenommöjligt att med hjälp av personnummer få fram uppgifter om en viss persons samtligaengagemang i såväl befintiiga som efter upplöste aktiebolag.Av aktiebolagsregistret framgår vidare alla nuvarande och tidigarestyrelseledamöter i existerande aktiebolag samt uppgift om verkställandedirektör både kronofogdemyndighetema och polisens s.k. eko-rotlar hartillgång till aktiebolagsregistret saknas det enligt regeringens meninganledning att inrätte ett konkursregister med dessa uppgiftenÅklagarmyndighetema har visserligen inte direkt åtkomst tillaktiebolagsregistret men kan begära skriftliga utdrag ur registret från Patent-och registreringsverket. Dateinspektionen har också meddelat ett generellttillstånd för att lämna ut uppgifter uraktiebolagsregistret via terminal till myndigheter som har behov av uppgiftemai sin verksamhet. Inte heller åklagarmyndighetemas behov av uppgifter omaktiebolag motiverar därför inrättendet av ett konkurs-registen Av såvälverkets rapport som utredningen angående vissa frågor om ekonomisk brottslighet framgåratt det är uppgifter om aktiebolag somutgör den absolut viktigaste informationen. Det bör likväl nämnas att uppgifterockså om andra juridiska personer som bedriver näringsverksamhet än aktiebolaginom en snar framtid konuner att vara tillgängliga för bådekronofogdemyndighetema och polis och åklagare, när det nya handels- ochföreningsregistret har byggts upp. Regeringen kan därför sammanfettningsvis konsteteraatt förslag att inrätte ett centralt konkursregister intemotiverar några vidare åtgärder från regeringens sida. Inom har eninterdepartementel arbetsgmpp med företrädare för Justitie-, Närings-, Finans-och Arbetsmarknadsdepartementen tegit fram en rapport - Företegande och konkurrenspå lika villkor - i vilken bl.a. föreslås olika åtgärder i syfte att bekämpaden ekonomiska brottsligheten och komma tillrätte med s.k. konkursmissbmk.Rapporten innehåller bl.a. förslag om införande av obligatoriskt anbuds- ellerauktionsförferande i situationer när den före dette ägaren till ettkonkursbolag önskar "köpa tillbaka" rörelsen från konkursförvalteren.Vidare föreslås ökad uppgiftsskyldighet för en kon- kursgäldenär genom att hanalltid skall vara skyldig att inför rätten uppge Prop. 1993/94:100 all sinegendom, även sådan egendom som finns i utlandet. Rapporten 3övervägs inom bl.a. . Attupprätthålla lag och ordning så att människor kan känna sig trygga i samhällethör till rättsstetens viktigaste uppgiften Brottsligheten befinner sig alltjämt på en nivå sominte kan accepteras även om tecken på en stebilisering kan skönjas. När detgäller t.ex. vissa tillgreppsbrott och bedrägerier kan en viss nedgång noteras.Å andra sidan framgår det av den framtids- och omvärldsanalys som har gjort på regeringens uppdrag att brottsutvecklingen återigen kan tefert om inte kraftfulla åtgärder vidtos. Regeringen redovisar i näste avsnittnärmare uppgifter om denna utveckling. Att minska brottsligheten och ökamänniskors trygghet mot brott måste därför även i fortsättningen vara detsjälvklara och oeftergivliga kravet på kriminalpolitiken. En givenfömtsättning måste också vara att kriminalpolitiken ges tillräckliga resurserså att den av medborgama uppfetfes som en trovärdig och realistisk väg attbekämpa brottsligheten. ställer krav på en ökad produktivitet ocheffektivitet i myndighetemas verksainhet. Regeringen redovisar i dette ochandra avsnitt hur dessa fömtsättningar kan uppfyllas. Utöver illavarslande signaler vad avser den svenskabrottsutvecklingen kommer oroande tecken i form av en mycket stor ökning avbrottsligheten inom det foma . Det handlar delvis om organiseradbrottslighet med inslag av narkotikahandel. Med all sannolikhet kommer Sverigeatt i ökande omfattning beröras av kriminalitet som härrör från ellerpå annat sätt har samband med denna brottslighet, om inte motåtgärder vidtes.Här förtjänas att nämnas att regeringen har tegit initiativ för attförstärka det intemationella samarbetet på dette onuåde genom den s.k.Borgholmskonferensen . Den nu beskrivna utvecklingen gör det emellertidockså nödvändigt att Överväga kriminaliseringens stmktur och omfettning.Straffsystemets främsfe syfte är att motverka vissa särskilt oönskadebeteenden. Att lag-stifteren har förklarat ett förferande som brottsligt ochbelagt det med straff är ett led i sfetens maktutövning. Det är av stor viktför trovärdigheten hos straffsystemet att förfaranden som är stämplade sombrottsliga också beivras. Den allmänna trovärdigheten hos straffsystemetfordrar också att de påföljder som utdöms upplevs som rättvisa och i proportiontill brottets minst för dem som utsätts för brott måste de rättsvårdandemyndighetema visa att det finns en kraft och en vilja att ingripa och bestraffabrottslingen. Om inte stetsmaktema på dette sätt förmår ge medborgamauppfattningen att de står på brottsoffrens sida mot dem som begår brotten harsteten misslyckats med en av sina mest gmndläggande uppgiften Dethar funnits en tendens att mer eller mindre slentrian- Prop.1993/94:100 mässigt föreskriva straff för olika regelöverträdelser i samhället.Straff- Bilaga 3 systemet har en omfattning och en brist påöverskådlighet som medför svårigheter för medborgama att trots kanske de bästeföresatser undgå att göra sig skyldiga till olika regelöverträdelsenRegelsystem på texerings-området är ett sådant exempel. Det är regeringens uppfattning att vi i framtidenmåste begränsa krimi-naliseringsinstmmentet till sådana förferanden som i mertraditionell bemärkelse kan kallas brottsliga. Regeringen avser då särskiltsådana förfaranden där det finns ett utpräglat skyddsintresse för enskildaeller för det allmänna, exempelvis våldsbrott, förmögenhetsbrott och narkotikabrott. Genom avregleringar och förenklingar påsamhällslivets olika onuåden bör fömtsättningar kunna skapas för att rättsväsendetsresurser skall kunna koncentreras på sådana förferanden som verkligen framstårsom straflfvärda. måste vara ett av de centrala målen i det kommandelagstiftningsarbetet för vilken en närmare presentetion lämnas i ett följandeavsnitt. De senaste årens utveckling när det gäller denekonomiska brottsligheten inger fortfarande oro. Det är regeringensgmndläggande uppfattning att denna utveckling måste mötes med insatser avvarierande slag av såväl det allmänna som av näringslivet självt och att det ärviktigt att understryka att de straffrättsliga åtgärdema endast utgör en del avde åtgärder som måste vidtes. Den extrema ekonomiska situation som råddesärskilt under 80-telet med hög inflation och en på många onuåden utprägladtransaktionsekonomi har i sig varit en bidragande orsak till utvecklingen avden ekonomiska brottsligheten. Det är också regeringens bestämda uppfettningatt den effektivaste åtgärden mot brott i näringsverksamhet är att åtempprätteen stebil ekonomi, återapprätte traditionellt industriellt tänkande och etikoch moral i affärslivet. års erfarenheter har emellertid gjort detklart att ökade och effektivare insatser från de rättsvårdande myndighetemassida är nödvändigt för att ytterligare förstärka möjlighetema att komma åt denekonomiska brottsligheten. Metodutveckling och användande av extem expertisutgör tillsammans med en ökad myndighetssamverkan centrala frågor i regeringensarbete för att förbättra inte minst polisens och åklagamas möjligheter attutreda och lagfora ekonomisk brottslighet. Dämtöver måste en ökad samordningske mellan de brottsbekämpande myndighetema som verksamhetema i sigeffektiviseras och i vissa fell decentraliseras. Åklagaren spelar en centralroll i kampen mot den grova ekonomiska brottsligheten och särskilt åklagarensställning bör generellt sett utvecklas och förstärkas. De arbetsmetoder somanvänds inom ramen för Riksåklagarens specialoperation - RÅSOP - som i närasamarbete med särskilt utreder brott riktode mot banker ochandra finansinstitut är ett exempel som bör kunna ligga till gmnd för eneffektivare och mer flexibel eko-brottsbekämpning. Inom har,som nämnts, också en interdepartementel arbetsgmpp med företrädare förJustitie-, Närings-, Finans- och Arbetsmarknadsdepartementen nyligenpresenterat en rapport - Företegandeoch konkurrens på lika villkor - som innehåller Prop-1993/94:100 ett antelförslag till åtgärder inom onuådet ekonomisk brottslighet och Bilaga 3 s.k.konkursmissbmk. I rapporten understryks också vikten av att den ekonomiskabrottsligheten bekämpas genom åtgärder riktede direkt mot de företeelser som ärbrottsliga på ett sätt som inte gör det kostsammare och svårare för den lagliganäringsverksamheten. Vi niåste också medverka till ökat eget ansvar och stärktkontroll av den egna verksamheten, exempelvis genom att näringsidkaren självutformar kontrollinstmment för att motverka brottslighet inom eller motnäringsidkarens verksamhet. har självfallet stetsmaktema det yttersteansvaret för bekämpande av och ingripande mot brott. Den omfattendebrottsligheten innebär att många enskilda drabbas av olika former av skador ochförmögenhetsförlusten Men brottsligheten skapar också en allmän känsla avotrygghet och rädsla, även hos dem som inte utsätts för brott. Att bryteutvecklingen mot allt fler brott är en avgörande fråga för allas vår tryggheti samhället. med den inriktning av strafflagstiftningen som ovan angivitsär det angeläget att käman av straffbestämmelser får en adekvat utformning ochatt straff utmäts som står i proportion till brottets Missbmket av narkotika har under de senastedecenniema utvecklats till ett av samhällets allvarligaste och mest svårlösteproblem. De som direkt eller indirekt kommer i kontekt med missbmket åsamkassvåra lidanden och missbmket ger upphov till personliga tragedien I miss-bmketskölvatten följer ofte en allt grövre kriminalitet. Det är nödvändigt attsamhället uttrycker ett avståndstegande från varje olovlig befattning mednarkotika. har präglat reformema på narkotikaområdet under dennaregering. Även om kraftfulla åtgärder redan nu har vidtegitsinom det kriminalpolitiska området finns mycket att göra,såväl beträffande lagstiftningen som resursutnyttjandet. En beskrivning avdette arbete länrmas i det följande. Brottsutvecklingen beror dock inte endast på hur viutformar de traditionella kriminalpolitiska åtgärdema inom rättsväsendets ram.Dessa består främst av ingripanden och reaktioner mot redan begångna brott. mening kan alla dessa åtgärder sägas vara ett uttryck för ett misslyckande iden gmndläggande ambitionen att förebygga och förhindra brott. Den förebyggandeeffekten av ett straffsystem som är fast och konsekvent utformat och tillämpatskall visserligen inte undervärderas. Av avgörande betydelse är attbrottsligheten bekämpas på bred front. Häri ligger också att fektorer sombidrar till ett tryggare samhälle och minskad segregation är viktiga inslag i enstrategi för brottsbekämpning. Minst lika viktigt är att vi skapar möjligheterför samhället att utvecklas så att människor kan växa i mognad, ansvar ochömsesidigt hänsynsfegande. Särskilt viktigt är detfe när det gäller bam ochungdomar Att stärka familjens ställning och te tillvara skolans möjligheter somfostrare är viktigt i sig men också när det gäller att motverkabrottslighet. Men vi måste också prioritera direktbrottsförebyggande åtgärden Även när det gäller dette onuåde är det nödvändigtatt te tillvara enskilda människors engagemang och deltegande. Centraladirektiv kan aldrig er- sätteinsatser som bygger på kunskap och omsorg om den egna lokala Prop.1993/94:100 miljön. På många håll bedrivs det på den gmnden ett värdefullt lokalt Bilaga 3 brottsförebyggande arbete. Stetsmaktema har ett ansvar för att skapagoda fömtsättningar för och ge ett aktivt stöd till det arbetet. Regeringenåterkommer nedan till hur dessa allmänna utgångspunkter skall omsattes ipraktiskt utvecklingsarbete. 5.2Brottsutvecklingen - i går, och () har på regeringens uppdrag i samverkan med ochKriminalvårdsstyrelsen uterbetet en framtids-och omvärldsanalys avseende detkriminalpolitiska verksamhetsområdet fram . Måletför analysen var att te fram ett underlag för fortsatte överväganden inomregeringskansliet när det gäller reformarbetet inom kriminalpolitikens onuåde.Analysen har särskilt tegit sikte på den förväntede brottsutvecklingen och denutveckling som till följd bl.a. härav kan fömtses när det gällerarbetsbelastningen inom rättsväsendet. Mot denna bakgmnd har en bedönminggjorts av vilka krav som kommer att ställas på kriminalpolitiken för att kunnauppnå det övergripande målet att minska brottsligheten och öka tryggheten. BRÅ:s analys visar att det har skett en kraftigökning av antelet polisanmälda brott . Sedan år1950 har antelet polisanmälda brott ökat från 195 000 till knappt 1,2 miljonenDen faktiska brottsligheten är dock betydligt högre. Även om utvecklingen avden polisanmälda brottsligheten påverkas av t.ex. anmälningsbenägenhet blirslutsatsen att den polisanmälda brottsligheten i det stora hela speglar enökning av den faktiska brottsligheten. har denuppåtgående trenden för de anmälda brotten bmtits. Både och anmälda brottsligheten totelt sett minskat, vilket skulle kunna förebådaett trendbrott. Det är dock ännu för tidigt, enligt BRÅ, att dra någraslutsatser humvida minskningen kommer att bli bestående eller inte. Enligt BRÅ:s prognos för brottsutvecklingen framtill kommer antelet anmälda brott i genomsnitt att öka med ca 25 000årligen till någonstens mellan 1 350 000 och 1 500 000 brott. Den årligaöknings-tekten beräknas således bli något lägre än under de senaste 20 åren.Prognosen för antelet anmälda stöldbrott pekar på att dessa brott år 2000kommer att uppgå till drygt 820 000, jämfört med ca 730 000 . Iprognosen beräknas de ändrade reglema om villkorlig frigiv-ning fno.m. den 1juli 1993 leda till att antelet anmälda stöldbrott minskar med istorleksordningen 30 000. beror bl.a. på att de fängelsedömda avtjänarlängre tid av straffet i fängelse . Enligt BRÅ är det inte helleromöjligt att vissa allmänpreventiva effekter erhålls då stetsmaktema genomförändring av den villkorliga frigivningen markerar att man ser mer allvarligtpå brottslighet. Antelet anmälda våldsbrott beräknas uppgå tillnågonstans mellan 52 000 och 60 000, jämfört med ca 48 000 . Deändrade reglema om villkorlig 4 1993/94. Nr 100 Bilaga 3 frigivningberäknas medföra en nivåsänkning av våldsbrotten med ca Prop. 1993/94:100 , uppskattningsvis ca 500. Antelet lagföringar och antelet brottmålsdomar har,trots den ökande brottsligheten, minskat sedan mitten av 1970-telet.Utvecklingen har inneburit att antelet brott som ingår i varje dom har ökatsuccessivt och, enligt BRÅ, att det sannolikt även sker en selektion så att defall som till slut hamnar i domstol blir allt allvarligare. En följd av detteär att andelen fängelsedomar har ökat. Även vad gäller de genomsnittligtutdömda straflftidema har en ökning skett sedan mitten av 1970-telet. BRÅ har analyserat brottslighetens regionalavariationer och den regionala brottsutvecklingen åren 1975-1992.Analysen visar att brottsutvecklingen skiljer sig åt mellan olika regioner ilandet. Brottsligheten är till mycket stor del ett storstedsproblem. Ju merurbaniserad en region är desto högre är brottsnivån. Brottsökningen är ocksåväsentligt kraftigare i de mest urbaniserade regionema. Brottsnivån är högst iStockholmsregionen och lägst i norra glesbygden. Mönstret gäller de ffestebrottskategorier men är särskilt tydligt för vissa, t.ex. bilstöld, stöld urmotordrivet fortskaffningsmedel och personrån. Brottsstmkturen varierar ocksåmellan olika delar av landet. Andelen stöldbrott av den totela brottslighetenär större i de mest urbaniserade regionema jämfört med de minst urbaniserade. 1storstedsregionema är andelen stöldbrott av samtliga brott medanmotsvarande andel i norra glesbygden är . Mot bakgmnd av polisens betydelse förbrottspreventionen har BRÅ också gjort en analys av kriminalpolis- ochordningspolisresursema. Analysen visar att både de brottsutredande resursemaper polisanmält brott och ordningspolisresursema per invånare har minskat ialla regioner mellan och är 1990. Analysen visar också att debrottsutredande resursema per anmält brott är störst i regioner med minst brottoch minst i regioner med ffest brott samt att ordningspolisresursema perinvånare, med något undanteg, är störst i regioner med flest brott och minst iregioner med minst brott. BRÅ har också analyserat brottsligheten iStockholms kommun och fimnit ökande skillnader i olika delar av kommunen.Brottsligheten har ökat i alla typer av storstedsmiljöer . Brottsökningen har dock varit snabbast i innersteden och ivissa ytter-stedsonuåden. Även om brottsligheten ökar i alla delar av kommunen,har de redan värst utsatte onuådena fått de störste ökningama. Fortsätterutvecklingen som finns det, enligt BRÅ:s bedömning, risk för att det ivissa delar av kommunen i ett längre perspektiv utvecklas onuåden som den"konventionella" befolkningen successivt söker sig ifrån. En sådanutveckling skulle ytterst få till följd att brottslighet och drogmissbruk nåren sådan nivå att kontrollen över dessa onuåden förloras och att det blirmycket svårt att vända utvecklingen. Brottsutvecklingen får naturligtvis konsekvenserför rättsväsendet. Det faktum att den polisanmälda brottsligheten ökarkraftigt innebär att rättsväsendet utsätts för en allt hårdare press. rättsväsendet redan i dagskulle behöva ett kraftigt resurstillskott för att Prop. 1993/94:100 konunaupp kapacitet i förhållandet till antelet anmälda brott. Andelen uppklarade brott har successivt minskat.Generellt har upp-klaringen av våldsbrott minskat med en fjärdedel sedan år1975, medan det för stöldbrotten handlar om halveringan BRÅ har också funnitatt det finns stora regionala skillnader när det gäller uppklaring. Ju merurbaniserad en region är desto lägre är brottsuppklaringen. Om den negativautvecklingen för brottsuppklaringen fortsätter konuner, enligt BRÅ, följdeninom en inte alltför avlägsen framtid bli aft polisen i princip endast utrederbrott där gämingsmännen är känd. Allvarliga brott som mord, rån och våldtäktkommer dock alltid att prioriteras. kan, enligt BRÅ, konuna att innebäraatt polisen och övriga rättsväsendet generellt kommer att koncentrera sig påallvarligare brott, vilket i så fall sker på bekostnad av övrig brottslighet.En sådan utveckling skulle kunna verka befrämjande på brottsligheten, även dengrövre, eftersom den vanligtvis utvecklas från den lindrigare. BRÅ:s analys visar också på andra risker med denpågående brottsutvecklingen. kan utvecklingen medföra att polisen inteens kommer att hinna med att utreda alla brott med känd gämingsman, vilket kanfå negativa konsekven.ser för människors tilltro till rättsväsendet. Det finnsrisk för att det härigenom skapas en grogmnd för medborgargarden och liknande.En minskad tilltro till rättsväsendet kan också få till följd att deresurssterka köper sig skydd till person och egendom, vilket i sin tur kanmedföra en upptrappning av brottsligheten och att brott mot andrasamhällsgmpper ökan För att kunna bryte brottsutvecklingen krävs detenligt BRÅ kraftfiilla ingrepp. BRÅ säger i sin rapport att det mesfe felar föratt rättsväsendet i sin nuvarande form har begränsade möjligheter att påverkade faktorer som styr brottsutvecklingen och att rättsväsendets relativaresursminskning i begränsad utsträckning har bidragit till brottsökningen.Rättsväsendet kan inte ensamt lösa brottsproblemet. Exempelvis sker nyrekryteringtill brottsliga livsstilar framför allt i mycket unga år, ofte redan i 10-12års åldem. Här bör brottsförebyggande åtgärder för att förhindra nyrekryteringinriktes på åtgärder före tonåren. En kriminell karriär börjar som regel itidig ålder med mer bagatellarted brottslighet för att successivt övergå i alltallvarligare brottslighet. Om det skulle vara så att de förste brotten i ensådan karriär kan identifieras som vissa brottstyper skulle denna kunskap varaav stor betydelse när det gäller samhällets strategi för att tidigt avbryte enkriminell karriär Förekomsten av dessa s.k. strategiska brott avser BRÅ attundersöka vidare i en fortsatt fördjupad framtids- och omvärldsanalys. För att kunna bryte utvecklingen förespråkar BRÅ, isin av regeringen beställda rapport, en nationell brottspreventiv strategi däråtgärder inom rättsväsendet samordnas med åtgärder inom andra samhällssektorersom skolan, , frivilligorganisationer m.fl. En nationell strategisom samordnar det brottsförebyggande arbetet hos de olika aktörema behövs föratt det kriminalpolitiska målet att minska brottsligheten och ge trygghet förmedborgama skall uppnås. De regionala skillnadema i brotts- lighet är också en viktigtutgångspunkt för en nationell brottspreventiv Prop. 1993/94:100 strategi, t.ex. vad beträffar resursallokering. 5.3Omprövning och förnyelse av det kriminalpolitiska arbetet Idet föregående har redovisats dels regeringens övergripande kriminal-politiskainriktning, dels en av regeringen från BRÅ beställd beskrivning och analys avkriminalpolitikens fömtsättningar och villkor fram . De högt ställda men oeftergivliga kraven i fråga om dekriminalpolitiska ambitionerna i relation till den framtidsbild som BRÅ länmaringer självfallet stor oro. Det är uppenbart att avståndet mellan medborgamasberättigade krav och förväntningar på att få leva ett tryggt och säkert livoch brottslighetens utveckling och stmktur kommer att växa - om inte kraftfullaoch genomgripande förändringar av kriminalpolitikens konkrete och praktiskainnehåll på såväl kort som lång sikt genomförs. En sanunanvägd bedömning av de resultet som BRÅ nuredovisar och av vad som i övrigt är känt om den framtida utvecklingen telarmed styrka för att den hotbild som kan skönjas - eller t.o.m. klart kanidentifieras - inte får bli verklighet. Skulle bilden av en växande brottslighetbli sann kommer gmndläggande uppgifter som är väsentliga för det allmänna inteatt kunna fullgöras. skulle i sin tur leda till kraftigt negativaeffekter för det svenska samhällslivet, för enskilda, för företeg ochnäringsliv och ytterst för de gmndläggande demokratiska funktionema. En sådanutveckling skulle alltså - i det mest allvarliga perspektivet - kunna mbbagmndvalama för det svenska samhället. kan naturligtvis aldrigaccepteras. Det som har redovisats visar alltså på behovet aven genomgripande omprövning och en kraftfull fömyelse av den tidigare fördakriminalpolitiken, såväl såvitt avser dess ideologiska grund som dess tillämpningi dagens och morgondagens verklighet. Endast härigenom kan de gmndläggandesamhällsmål som har nämnts uppnås och bibehållas. Ett sådant renoveringsarbete har redan inletts avregeringen. Tiden är nu inne att redovisa en sammanfattning av de åtgärder somredan har genomförts, de reformer i olika hänseenden som förbereds inomJustitiedepartementet och de mer långsiktiga arbetsuppgifter och riktlinjer somgäller för det fortsatte arbetet på dette centrala samhällsonuåde. En sådanredogörelse presenteras i de följande avsnitten. Inledningsvis bör slås fast några allmännaprinciper för renoveringen av kriminalpolitiken. Arbetet är inte begränsat i tiden. Det är i ställetfråga om en långsiktig förändringsprocess där de övergripande målen att minskabrottsligheten och öka tryggheten ligger fast. De program och de åtgärder somvidtes, och som självfallet vilar på de allmänna resonemang som har presenterats,kommer att variera över åren.