prop · GH03196 · 1993-12-31 00:00:00 — Enligtregeringens mening är dock även denna förkortning mindre lämplig. Regeringenförordar nämligen att den andra kategorin av bolag benämns privata aktiebolag.Förkortningen PAB är mot den bakgrunden inte tillräckligt klargörande. I ställetbör den nuvarande förkortningen 45 behällas men kompletteras med enefterföljande förkortning (pub). Därigenom framhävs tydligt att det är fråga omett publikt aktiebolag. En sådan förkortning är dessutom lätt att applicera påden använda firman och firmaändringen torde därför medföra endastbegränsade olägenheter för bolaget. Vad gäller den svenska motsvarigheten tiWprivate companieshar kommittén förordat beteckningen "privat aktiebolag". , har mot den föreslagnabeteckningen invänt att den ger associationer till att bolaget ägs enbart avprivatpersoner. Verket har i stället förordat benämningen "begränsat aktiebolagprivat aktiebolag"inte föranleda några särskilda olägenheter. Det är en fördel om vi i Sverigeanvänder beteckningar som stämmer överens med dem som används i andra ländermed motsvarande kategoriindelning, dvs. Även i detnorska förslaget används beteckningen "privat aktiebolag". Regeringenföreslår alltså att bolag som tillhör denna kategori fär beteckningen"privat aktiebolag". Kommitténhar föreslagit att de privata aktiebolagen ges förkortningen "prb".Regeringen anser - i likhet med ett par remissinstanser - att en sådanförkortning innebär en viss risk för förväxling med förkortningen för publikabolag, (pub). Förkortningen för de privata aktiebolagen bör I stället vara ABkompletterat med "(priv)" sist i firman. En ändringav firma kan, som har nämnts, vara förenad med vissa kostnader, bl.a.kostnader för själva omregistreringen. För att dessa kostnader skall kunnaminimeras föreslår regeringen särskilda övergångsbestämmelser om ändring avfirma i samband med att kategoriindelningen börjar tillämpas. Detta kommer attbehandlas i avsnitt 15. 5.4 Minsta aktiekapital för de publika aktiebolagen Regeringensförslag: Aktiekapitalet i de publika aktiebolagen skall uppgå till . Kommitténsförslag: Kommittén har föreslagit att aktiekapitalet i publika aktiebolag skalluppgå till (se betänkandet s. 124 - 129). Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har tillstyrkt kommitténs förslag eller lämnat detutan invändning, i några fall med tillägget att lägsta tlll- låtna aktiekapital bör sättas högre än en miljonkr. Andra remissin- Prop. 1993/94:196 stanser, däribland ,, och Aktiefrämjandet, harförordat att lägsta tillåtna aktiekapital bestäms till . Bakgrund: Enligt aktiebolagslag skulle ettaktiebolag ha ett aktiekapital om . Denna bestämmelse gälldeoförändrad fram till är 1973, då lägsta tillåtna aktiekapital höjdes till . I EG:s kapitaldirektiv - som endast gäller för publiccompanies, die Aktiengeselbckaft och motsvarande bolagstyper - föreskrivs attmedlemsstaternas lagstiftning skall föreskriva att ett kapital om minst 25 000ecu måste tecknas för att ett bolag skall få bildas eller få tillstånd attbörja sin verksamhet (artikel 6.1). Rådet skall överväga och vidbehov ändra beloppets storlek (artikel 6.3). Aktiekapitalet får normalt intesättas ned under det angivna minimikapitalet (artikel 34). I de olika medlemsstaternas lagstiftning föreskrivs somregel att ett aktiebolag skall ha ett högre aktiekapital än vad direktivetkräver. För ett tyskt Aktiengesellschaft gäller sålunda attaktiekapitalet måste uppgå till minst 100 000 mark. I ett brittiskt publiccompany måste "the authorised capital" uppgå till åtminstone 50 000pund. För ett danskt aktieselskab är motsvarande belopp . Detnorska förslaget till ny aktiebolags-lagstiftning innebär att aktiekapitalet iett offentligt aksjeselskab skall uppgå till . I detmotsvarande finska förslaget anges lägsta tillåtna aktiekapital för publikabolag till 500 000 mark. Skälen för regeringens förslag: En anpassning av densvenska lagstiftningen angående publika aktiebolag till kapitaldirektivetsbestämmelser fordrar att aktiekapitalet i sädana bolag uppgår till ett beloppsom minst motsvarar 25 000 ecu. Det finns också andra skäl för att de publika aktiebolagenbör ha ett förhållandevis högt aktiekapital. Det som kommer att skilja publika aktiebolag från privataaktiebolag är rätten att vända sig till allmänheten med inbjudan om att tecknaeller förvärva aktier eller andra av bolaget utgivna värdepapper. De publikaaktiebolagens aktier skall kunna bli föremål för allmän handel, medan möjligheternatill handel med aktier i privata aktiebolag kommer att vara begränsade. Det börkrävas ett särskilt högt aktiekapital i aktiebolag vars aktier är avsedda attspridas till allmänheten. Ett högt aktiekapital underlättar en väl fungerandehandel med bolagets aktier hos allmänheten. Ofta kan det rentav vara enförutsättning för en fungerande aktiemarknad att bolaget har en ordentligkapitalbas och ett förhållandevis stort antal aktier som kan bli föremål förhandel. Kraven på ett särskilt högt aktiekapital för bolag varsaktier är föremål för allmän handel kommer till uttryck i de bestämmelser som gäller för börsverksamhet. Enligt 5 kap. 1 § lagen (1992:543) om börs- och clearlng- verksamhet får inregistrering av fondpapper vid börs ske endast om det finns förutsättningar för en ändamålsenlig börshandel med fondpapperen. Bland de krav som uppställs för att ett aktiebolag skall få registreras på OTC- llstan vid finns bl.a. vissa krav på visst minsta ak tiekapital. Detkan vidare konstateras att också icke börsnoterade bolag, vars aktier ärföremål för allmän handel eller har en sädan spridning att det finns fömtsättningarför en sådan handel, som regel barett betydande aktiekapital. Enligt vadkommittén har redovisat uppgår aktiekapitalet i dessa bolag - med några fåundantag - till . Önskemåletom att aktiebolag vars aktier kan bli föremål för allmän handel har enordentlig kapitalbas måste emellertid vägas mot andra hänsyn. Hit hör intressetav att underlätta kapitalanskaffningen för smä och medelstora företag ochfrämja företagens möjligheter att konkurrera internationellt. Det är sålunda inteönskvärt att egenskapen av publikt aktiebolag - och den därmed följande rättenatt vända sig till allmänheten för att sprida bolagets aktier - förbehållsenbart de allra största aktiebolagen med mycket högt aktiekapital. Det ärangeläget att också medelstora och något mindre bolag får möjlighet att användasig av nyemissioner till allmänheten som medel för att skaffa ytterligareriskkapital till företagen. Mindre nyemissioner torde visserligen kunnagenomföras utan att detta kommer i konflikt med det föreslagna förbudet för deprivata aktiebolagen att sprida aktier eller andra värdepapper tillallmänheten. När det gäller något större aktiebolag kan emellertidinförskaffandet av nytt riskkapital genom nyemission förutsätta att aktiernaerbjuds allmänheten. Dessa aktiebolag måste därför ha möjlighet att besluta omövergång till publikt aktiebolag. Minimikapitalet för publika aktiebolag fårinte sättas sä högt att sådana beslut omöjliggörs. Ävenkonkurrensaspekter bör vägas in. Företagens möjligheter att anskaffariskkapital på marknaden påverkar deras möjligheter att konkurrera med företagI andra länder. Det är därför väsentligt att det inte uppställs strängarekapitalkrav för svenska aktiebolag än vad som gäller för deras utländskakonkurrenter. Vidden avvägning mellan olika intressen som sålunda måste göras bör särskiltframhållas att den gällande ordningen, där även mindre aktiebolag harhaft möjlighet att vända sig till allmänheten för kapitalanskaffning, intesynes ha föranlett nägra allvarliga olägenheter. Det framstår mot denbakgrunden inte som motiverat att ställa sä höga krav på aktiekapitalets storleksom kommittén har gjort. Regeringen föreslår i stället att det lägstatlll-låtna aktiekapitalet för publika aktiebolag sätts till . Enannan sak är att det även i fortsättningen kan vara motiverat att i debestämmelser som reglerar handel pä börs och auktoriserade marknadsplatseruppställa särskilda krav på bl.a. aktiekapital som förutsättning för sådanhandel. 5.5 Minsta aktiekapital för de privata aktiebolagen Regeringensförslag: Ett privat aktiebolag skall ha ett aktiekapital om . Kommitténs förslag:Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 124 - 129).Remissinstanserna: och vid har avstyrkt en höjning av detnuvarande minimi- Prop. 1993/94:196 kapitalet, . Landsorganisationenhar ifrågasatt om inte ändringen kan anstå till . , , , och har tillstyrktförslaget, men har tillagt att en nödvändigförutsättning för en höjning av det nuvarande mininilkapltalet är attskattereglerna för företagare ändras. Även hartillstyrkt förslaget men endast under förutsättning att ett av verket framlagtförslag om att aktiekapitalet till viss del skall hållas spärrat genomförs.Bland annat Hovrätten för , Riksåklagaren och Ackordscentralen haransett att lägsta aktiekapital bör sättas till . Bakgrund: Såsom har nämnts i föregående avsnitt höjdes år1973 lägsta tillåtna aktiekapital från till . Lagstiftarenmotiverade höjningen med att det är nödvändigt med en betydande kapitalinsatsför att de som står bakom bolaget och skall svara för rörelsen skall kunnauppfylla förpliktelser mot anställda, det allmänna och andra borgenärer. Om enföretagare inte är beredd eller i stånd att göra en sådan kapitalinsats, bordehan inte tillåtas använda aktiebolagsformen utan vara hänvisad till någon annanföretagsform där han personligen svarar för företagets förbindelser (se prop.1973:93 s. 85 f,). De aktiebolag vars aktiekapital vid de nya bestämmelsernasikraftträdande understeg medgavs en särskild övergångstid. Dennaövergångstid kom att utsträckas i flera omgångar och kom därigenom att gällatill utgången av . De bolag som vid slutet av övergångstiden Inte hadehöjt sitt aktiekapital eller trätt i likvidation avfördes uraktiebolagsregistret. Flertalet svenska aktiebolag har ett aktiekapitalsom motsvarar det lägsta tillåtna, . Kommittén har redovisat att 217000 av de 282 000 aktiebolag, som fanns registrerade , hade ettaktiekapital på endast . De bestämmelser om aktiekapital som finns ikapitaldirektivet och för vilka har redogjorts I föregående avsnitt är intetillämpliga på ett Gesellsckaft mU beschränkter Haftung och motsvarandebolagsformer och inte heller på ett private company. Krav på ett minstatillåtna aktiekapital följer däremot i vissa fall av tillämplig nationelllagstiftning. Ett tyskt Geselbckaft mU besckränkter Haftung måste ha ettandelskapital om 50 000 mark. För danska anpartsselskab gäller attandelskapitalet inte får understiga . För ett brittiskt/JAzVfl/ecompany finns över huvud taget inte något krav på minsta Insatskapital. Skälen för regeringens förslag: Anpassningen till EG:sbolagsrättsdirektiv gör det i och för sig inte nödvändigt att höja gränsen förlägsta tillåtna aktiekapital I de privata aktiebolagen, eftersomkapitaldirektivet Inte kommer att vara tillämpligt pä sådana bolag. Det ärlikväl tid att se över bestämmelserna om lägsta tillåtna aktiekapital i privataaktiebolag. Delägarna i ett aktiebolag är i princip inte personligenbetalningsansvariga för bolagets skulder. Borgenärerna måste därför - till den del de inte har skaffat särskild säkerhet i form av pant eller borgen - hålla sig till bolagets förmögenhet för att få ut sina fordringar. Syftet med bestämmelserna om ak- 81 6 1993/94. tiekapital är att skyddaborgenärerna, att garantera att det verkligen skapas Prop. 1993/94:196 enbolagsförmögenhet och att denna behålls inom bolaget. Regelsystemet i 2 kap.aktiebolagslagen avser att garantera att de som har tecknat aktier i bolagetföre bolagets registrering tillskjuter ett belopp som minst motsvararaktiekapitalet, antingen i form av kontanta medel eller i form av annan egendomän pengar (apportegendom). Tillskjutna kontanta medel skall före bolagetsregistrering sättas in pä bankkonto. Apportegendomen skall enligt intyg avrevisor ha det värde som den har åsatts och kunna vara till nytta för bolaget.Bestämmelserna i 12 kap. aktiebolagslagen om vinstutdelning förhindrar bolagetatt betala ut medel motsvarande bolagets bundna kapital, till vilket bl.a.aktiekapitalet hör, till aktieägarna. Vidare innehåller 13 kap.aktiebolagslagen bestämmelser som föreskriver att bolaget under vissa förhållandenär skyldigt att träda i likvidation om dess egna kapital understigeraktiekapitalet. Sammantagna bidrar dessa och andra bestämmelser i lagen tillatt skydda bolagsförmögenheten för fordringsägarnas räkning. Enhöjning av gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital skulle därför innebära enförstärkning av skyddet för borgenärerna. Detta skulle i sin tur komma bolagensjälva till del, eftersom det under sädana förhållanden kan antas bli lättareför bolagen att erhålla för rörelsen nödvändig kredit. Till detta kommer att enväsentlig höjning av aktiekapitalet skulle kunna bidra till att motverka detmissbruk av aktiebolagsformen för olika slag av ekonomisk brottslighet somibland har förekommit. Dessa omständigheter talar för att det lägsta tillåtnaaktiekapitalet nu bör höjas. Detkrav pä aktiekapital som lades fast motsvarar i dagens penningvärdemer än . Det kan förefalla följdriktigt att höja kravet påaktiekapital så att det kommer att ligga på den nivån. Detta skulle Innebäraett lägsta aktiekapital på mer än . Detfinns emellertid omständigheter som talar mot en så kraftig höjning avaktiekapitalet. Till att börja med kan konstateras att aktiekapitalets storlekinte är ensamt avgörande för borgenärernas skydd. 1 själva verket utgör oftaett aktiekapital på - ett otillräckligt skydd när bolagetråkar i ekonomiskt trångmål. På grund därav fordrar borgenärerna regelmässigtatt en företagare som driver verksamhet i ett mindre aktiebolag lämnarpersonlig säkerhet. I sådana fall innebär en höjning av aktiekapitalet intealltid någon verklig förstärkning av borgenärernas skydd. Enligtregeringens mening torde inte heller det missbruk av aktiebolagsformen somIbland förekommer I någon avgörande utsträckning kunna motverkas genom enhöjning av aktiekapitalet. Här är det i stället av större betydelse huraktiekapitalet skyddas. Nuvarande regler innehåller t.ex. inte någrakontrollmekanismer som förhindrar att ett belopp som har satts in pä bolagetsbankkonto före registrering tas ut därifrån och används för annanverksamhet. har föreslagit att man för attförhindra vissa förekommande missbruk bör införa bestämmelser om att viss delav aktiekapitalet skall låsas pä bankkonto av bolagetsverksamhet. Enligt regeringens mening saknas det tillräckligt underlag för atti det här lagstiftningsärendet ta upp detta förslag till närmare övervägande.Klart är dock att en kraftig höjning av aktiekapitalet inte är någon garanti mot att aktiebolagsformen missbrukas fört.ex. Det finnsockså anledning att befara att en kraftig höjning av aktiekapitalet skulleinnebära betydande svårigheter för de mindre aktiebolagen vad gällerinförskaffande av ytterligare kapital. Det skulle dessutom försvåra etableringav nya företag. Detta skulle vara särskilt olyckligt i det ekonomiska läge somför närvarande råder. Regeringenhar - med beaktande av vad som har anförts - stannat för att föreslå att deprivata bolagen skall ha ett aktiekapital på . En sådanbestämmelse kan visserligen medföra att företagare som inte har möjlighet attanskaffa ytterligare kapital tvingas gä över till andra företagsformer,handelsbolag eller enskild firma. Företagare som har bedrivit verksamheten idessa företagsformer har arbetat under skatteregler som i fleraavseenden varit mindre förmånliga än de som gäller för aktiebolag. Riksdagenhar emellertid beslutat om ändrad företagsbeskattning (se prop.1993/94:50, bet. 1993:SkU15, rskr. 1993/94:108) som ger enskilda näringsidkareoch handelsbolag skatteregler som är mer likvärdiga med reglerna förenmansaktiebolag. För att underlätta för de befintliga bolagen att skaffadet ytterligare kapital som den föreslagna höjningen kräver bör den nyabestämmelsen om lägsta tillåtna aktiekapital gälla för de befintligaaktiebolagen först efter en treårig övergångsperiod. Denna fråga kommer att tasupp i avsnitt 15. 5.6 Byte av bolagskategori Regeringens förslag: Ett aktiebolag som tillhör den enabolagskategorin skall med bibehållen juridisk Identitet kunna omvandlas tillaktiebolag av den andra kategorin. För att ett publikt aktiebolag skall bli privat skallkrävas ett beslut av bolagsstämman. Ett sådant beslut skall vara giltigt endastom det har biträtts av samtliga på stämman närvarande aktieägare företrädandenio tiondelar av aktierna. Ävenför att ett privat aktiebolag skall bli publikt skall krävas ett beslut avbolagsstämman. Ett sådant beslut skall för att vara giltigt ha biträtts avaktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämmanföreträdda aktierna. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag(se betänkandet s. 129 och 130). Remissinstanserna:Kommitténs förslag om vad som skall krävas för övergång frän publikt tillprivat bolag har tillstyrkts eller lämnats utan Invändning av flertaletremissinstanser. har emellertid ansett att majoritetskravetbör sättas något lägre än vad kommittén har föreslagit. Remissinstanserna har tillstyrkt eller lämnat utaninvändning förslaget om det majoritetskrav som skall gälla vid övergång frånprivat till publikt bolag. Ett flertal remissinstanser, bl.a. ,Indu- strlförbund, ochFöretagarnas RIksorganisa- Prop. 1993/94:196 tion, har framfört önskemål omatt lagstiftningen utformas så att privata aktiebolag får möjlighet att spridaaktier och andra värdepapper till en vidare krets I samband med övergången tillpublikt aktiebolag. Skälen för regeringens förslag: I de stater som har tvåbolagsformer utan personligt betalningsansvar för delägarna är det möjligt attgä över frän den ena bolagsformen till den andra. Motsvarande gäller i deländer där aktiebolagen indelas I två kategorier. Ett tyskt Aktiengeselbckaftkan sålunda omvandlas till ett Geselbckaft mU besckränkter Haftung och ettbrittiskt pwMc company kan omvandlas till ett private company. En övergång kanockså ske i motsatt riktning. Vid ett sådant byte av bolagsform ellerbolagskategori anses bolaget behålla sin rättssubjektivitet och förblir alltsåen och samma juridiska person. Regeringen anser att denna ordning bör gälla även ISverige. Det bör sålunda vara möjligt för ett bolag av den ena kategorin attgä över till den andra bolagskategorin. Vid en sådan övergång bör bolagetbehälla sin tidigare identitet. Kategoribytet Innebär då Inte någon förmögenhetsöverföringeller något gäldenärsbyte. Detta medför I sin tur att borgenärernas medgivandetill övergången Inte behöver inhämtas. Det är emellertid klart att ett byte av bolagskategorimäste omgärdas med regler som ger aktieägarna och borgenärerna ett rimligtskydd. Ett beslut om övergång från den ena till den andra kategorin bör därförkunna fattas enbart av bolagsstämman och endast med kvalificerad majoritet.Beslutet bör vidare Inte få verkan förrän det har offentliggjorts genomregistrering i aktiebolagsregistret. En förutsättning för sådan registreringbör vara att kategoribytet kommer till uttryck I bolagets firma. För den enskilde aktieägaren kan det vara av storbetydelse om bolaget är ett publikt eller ett privat aktiebolag. Aktier i ettpublikt aktiebolag kommer att kunna vara föremål för handel på aktiemarknaden.Någon möjlighet till sådan handel kommer inte att finnas för aktier i privataaktiebolag. Ett beslut att ett publikt aktiebolag skall bli privat kan därförfå till följd att aktiens värde minskar väsentligt. Detta är skälet till attkommittén har föreslagit att det för ett sådant beslut skall behövas ensynnerligen kraftig majoritet, nämligen att beslutet skall ha biträtts avsamtliga på stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar avaktierna. har riktat vissa Invändningar motkommitténs förslag I denna del. Samfundet har påpekat att redan ett beslut iett börsnoterat aktiebolag att bolagets aktier Inte längre skall vara noteradepå börsen kan leda till en motsvarande försämring av aktiernas värde. Ettsådant beslut kan fattas av styrelsen eller - med enkel majoritet - avbolagsstämman. Samfundet har också menat att den av kommittén föreslagnamajoritetsregeln I praktiken torde innebära att en övergång frän den publikatill den privata bolagskategorin kan komma till stånd endast om en aktieägareköper upp av aktierna i bolaget. Regeringen ansluter sig emellertid - I likhet medflertalet remissinstan ser - till kommitténs förslag. Mänga aktieägare i publika aktiebolag torde ha förvärvat sina aktier som en form av investering i värdepapper. En viktig förutsättning för förvärvet kan då antas ha varit att aktierna förblir omsätt- 84 ningsbara.Ett beslut om att ett publikt aktiebolag skall bli privat torde - i Prop.1993/94:196 långt större utsträckning än ett beslut om att avregistrera bolagetfrån börsen - begränsa omsättnlngsbarheten och därigenom minska aktiernasvärde. Mot denna bakgrund får skyddet för minoritetsaktieägarna anses kräva attbeslut av det aktuella slaget enbart kan fattas med synnerligen kvalificeradmajoritet. Även ett beslut om övergång frän privat aktiebolag tillpublikt aktiebolag kan vara av avsevärd betydelse för den enskilde aktieägaren.Övergången leder dessutom till att delvis andra regler kommer att blitillämpliga pä bolaget. Det är därför rimligt att det för ett beslut om ensådan övergång skall krävas minst samma majoritet som normalt fordras för ettbeslut om ändring I bolagsordningen, nämligen två tredjedelar av rösterna ochde på stämman företrädda aktierna. En särskild fråga är om ett privat aktiebolag som önskarbli publikt skall kunna skaffa det för ett publikt aktiebolag nödvändigaaktiekapitalet genom att emittera aktier på värdepappersmarknaden. Kommitténhar övervägt denna fråga och har därvid kommit till uppfattningen att en sådanemission inte bör vara tillåten bl.a. därför att det skulle skapa osäkerhet omgränsdragningen mellan de två bolagskategorierna. och Svenska Fondhandlareföreningenhar under remissbehandlingen hävdat en annan uppfattning. Föreningarna harsålunda ansett att privata aktiebolag bör ha möjlighet att i samband med byteav bolagskategori vända sig till kapitalmarknaden för att anskaffa kapital. och har uttryckt liknandeuppfattningar. Regeringen delar kommitténs uppfattning att en sådanordning som de angivna remissinstanserna har förespråkat skulle skapaosäkerhet om gränsdragningen mellan de båda kategorierna. Ett privataktiebolag skulle genom att besluta om övergång till publikt aktiebolag utanatt därefter låta registrera beslutet kunna kringgå förbudet för privataaktiebolag att söka sprida aktier och andra värdepapper till allmänheten. Föratt förhindra sådana kringgåenden skulle det vara nödvändigt att i regelverketbygga in förhållandevis komplicerade kontroll- och sanktionsbestämmelser.Såvitt har framkommit i lagstiftningsärendet innehåller bolagsrätten i andraländer inte några bestämmelser av det slag som de nämnda remissinstanserna harförordat. Det är också tveksamt om det finns något praktiskt behovav den ordning som har föreslagits under remissbehandlingen. Regeringensförslag Innebär att lägsta aktiekapital för ett publikt aktiebolag kommer attvara . Det fordras därför inte något mera betydande kapitaltillskottför att nå upp till det aktiekapital som ett publikt aktiebolag måste ha. Deprivata aktiebolagen kommer visserligen att vara förhindrade att vända sigtill allmänheten för att få det nödvändiga kapitaltillskottet. Men de kommeräven I fortsättningen att kunna rikta Inbjudan om aktieteckning m.m. till enkrets bestående av ett flertal personer. Det finns mot denna bakgrund knappastanledning att anta att det kommer att uppstå några egentliga svårigheter förutvecklingsbara privata aktiebolag att anskaffa kapital motsvarande ett ak- Regeringen ansluter sig därför i denna del till kommitténsförslag. Enytterligare fråga är på vilket sätt dagens aktiebolag vid lagens Ikraftträdandeskall "slussas in" i den nya kategoriindelningen. Denna fråga kommeratt beröras i avsnitt 15.