prop · GH03150 · 1993-12-31 00:00:00 — Den kraftiga reduktionav hushållens realisationsvinster som ingår i de ekonomiska prognosema1991-1994 medför å andra sidan en kraftig minskning av de disponibla inkomstemai den högsta decilgrappen. Detta bidrar till en minskad inkomstspridning. Närden ökade arbetslösheten efterbildas i analysens andra steg, ökarinkomstspridningen (diagram 2.1). Personer i modellbefolkningen som 1991 hadearbete och inkomster "görs arbetslösa" enligt den risk de har resp.år med hänsyn till ålder, kön, socio-ekonomisk grapp, inkomst, näringsgren ochregion. Arbetslöshetens nivå och fördelningning baseras på AMS statistik ochprognosema i den reviderade nationalbudgeten. dem som på detta sätt görsarbetslösa minskas lönema m.m. och arbets- Prop. 1993/94:150 löshetsersättningberäknas i stället enligt gällande regler. 1 beräkningen Bilaga 1.5 ingårett antagande att av alla tillkommande arbetslösa som hamnar undersocialbidragsnormen ansöker om och får kompletterande socialbidrag. Modellberäkningama1991-1994 pekar således på att arbetslöshetens fördelning m.m. bör väntas bidratill en ökad inkomstspridning. Enligt modellanalysema beräknas arbetslöshetenunder 1994 beröra över en tredjedel av alla hushåll . För hela perioden1991-1994 är naturligtvis denna andel högre. Hushållen beräknas 1994 jämförtmed 1991 till följd av arbetslösheten förlora ca i realaförvärvsinkomster, medan de får sociala ersättningar på ca 44 miljarder. Nettominskningenefter skatt m.m. blir . Modellberäkningen tar intehänsyn till om hushållen anpassat sig till arbetslösheten, exempelvis genomökade studier. Effektemaav ändrade regler för inkomstskatter och sociala transfereringar beräknas förden nya inkomstfördelningen - efter strakturframskrivning,beteendeförändringar och ökad arbetslöshet. Regeleffektema kan inte bedömas försig, utan måste ses tillsammans med andra förändringar som inträffat. Omregeleffektema hade beräknats för en annan inkomstfördelning, som fanns eller uppkommit genom ett annat ekonomisk förlopp, skulleresultatet delvis blivit annorlunda. De här redovisade effektema avregeländringar avser enbart den direkta eller statiska effekten. Ingen hänsyntas således till att regeländringar kan påverka det ekonomiska förloppet ochdärmed bl.a. arbetslösheten, inflationen och ränteläget. Redovisningen ärdärför högst partiell. Som nämnts inledningsvis beror detta på att det inte ärmöjligt att med acceptabel grad av säkerhet göra prognoser för densamhällsekonomiska utvecklingen vid altemativ utformning av den ekonomiskapolitiken. Närdessa partiella effekter av ändrade regler 1991-1994 beaktas i analysens tredjesteg ökar inkomstspridningen något. Som framgår av diagram 2.1 beräknasregeländringama vid denna statiska analys minska de disponibla inkomstema med3-4 % i flertalet decilgrapper, utom i den högsta där minskningen är mindre. Imikrosimuleringsmodellen för hushållens skatter och sociala transfereringarhar huvuddelen av alla regeländringar under 1991-1994 införts. Vid jämförelsenhar reglema , t.ex. skiktgräns för statlig skatt, räknats upp till 1994års nivå. Skillnaden som beror på om man räknar med 1991 eller reglerär netto en minskning av hushållens disponibla inkomster med 23 miljarderkronor penningvärde. Destatiska effektema på inkomstfördelningen av ändrade regler är relativtmåttliga. En huvudorsak är att olika regeländringar delvis tar ut varandra. Ändradeskatter och sociala ersättningar har främst berört hus- hålli förvärvsaktiv ålder De ligger ofta relativt högt i inkomstfördel- Prop.1993/94:150 ningen. Pensionärer med låg eller ingen ATP, som ligger i lägreinkomst- Bilaga 1.5 klasser, har erhållit viss kompensation för urholkningen avbasbeloppet genom påslag på pensionstillskott och höjda KBT. Förändrade reglerför inkomstprövning av bostadsbidragen innebär att bidragenspåverkan på inkomstfördelningen förstärks. Slopade grandavdrag vid statliginkomstskatt samt egenavgifter berör främst medel- och höginkomsttagare, mendäremot relativt få pensionärer. Sänkta kompensationsnivåer och karensdagarinom sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen minskar de disponibla inkomstema,framför allt för hushåll i de mellersta inkomst-grappema. Den sammantagnaeffekten av alla regeländringar gynnar således relativt sett pensionärer,medan andra familjetyper inkl. bamfamiljer får betydande relativa minskningarav de disponibla inkomstema. Hushållenberäknas i den framskrivna inkomstfördelningen ha fått minskade disponiblainkomster per konsumtionsenhet 1991-1994 på i genomsnitt . I denreviderade nationalbudgeten anges en ökning av den disponibla inkomsten förhushållssektom med . I inkomstfördelningen används emellertid ett percapita-mått, som också beaktar befolkningens sammansättning. Om motsvarandeberäknades i nationalbudgeten, skulle de disponibla inkomsteraa också minskaunder perioden eftersom befolkningen har ökat. 1 övrigt beror skillnaden på attinkomststatistiken och nationalräkenskaperaa har olika definitioner av hushålloch inkomster och de kan inte jämföras direkt. I inkomststatistiken inräknasexempelvis faktiskt deklarerade inkomster från realisationsvinster samtpensionsutbetalningar. I nationalbudgeten påförs hushållen uppskattadeinkomster från näringsverksamhet, kapital och pensionssparande, oavsettom de utbetalats eller betalas . Däratöver ingår i framskrivningenav inkomstfördelningen av metodskäl inte fullt ut den ökning som inträffat avförtidspensioner, socialbidrag samt livräntor vid arbetsskada. Dennaundertäckning av sociala ersättningar samt reduktionen av realisationsvinsterberäknas svara för av minskningen av hushållensinkomster vid framskrivningen. Föratt bedöma den ekonomiska utvecklingen för hushållssektom uruler perioden skallnationalbudgetens prognoser anvärulas. Framskrivningen av inkomstfördelningensyftar i första hand till att belysa den relativa skillnaden i utvecklingenmellan olika grapper Ommodellkalkylema rimligt väl efterbildar strakturförändringar, arbetslöshet ochde statiska effekteraa av regeländringar pekar de på att trenden under1980-talet och 1991 mot ökade inkomstskillnader bröts 1992. Den störstaminskningen i disponibla inkomster beräknas för hushåll i decilgrapp 10(diagram 2.2). Det vanligaste måttet på inkomstspridningen,Gini-koefficienten, beräknas ha minskat från 1991 till 1992.Det pekar på att den kraftiga uppgången 1991, korrigerad för basbreddningar, delvis kan ha varit en tillfälligeffekt av skattereformen och ovanligt höga realisationsvinster detta år.Mellan 1992 och 1994 visar modellkalkylen åter på en viss ökning av ojämnheteni inkomstfördelningen. Totalt för beräknas dockGini-koefficienten ha minskat något. var ökningen,beräknad med samma metoder, i genomsnitt . Motsvarandeberäkning endast för åldersgrappen ger ett likartat resultat. Diagram 2.2 Saimnanlagd real förändring av disponibelmkomst 1991-1994. Samtliga hushåll decilindelade utifrån disponibel inkomst perkonsumtionsenhet. Prop.1993/94:150 Bilaga 1.5 Utvecklingenav inkomstema för de av hushållen med näst högst inkomst (decilgrapp 9) iförhållande till inkomstema för de med lägst inkomst (decilgrapp 1) visasi diagram 2.3. hade decilgrapp 9 i genomsnitt ungefar 3,1 gånger högreinkomst i förhållande till försörjningsbördan än decilgrapp 1. Fram till 1990hade denna kvot ökat till 3,4. Genom skattereformen uppstår ett statistisktbrott som gör att tidsseriema för inkomstfördelningen inte kan jämföras.Framskrivningen pekar på en oförändrad kvot (ca 4,0) under perioden 1991-1994mellan de disponibla inkomstema i decilgrapp 9 jämfört med decilgrapp 1. Bildenblir i stort sett densamma om man beräknar kvoten mellan kvintil-grapp 5 och 1,dvs. de med högsta resp. lägsta inkomstema. Ett alltvanligare mått på omfattningen av relativ "fattigdom" är andelenhushåll vars disponibla inkomster med hänsyn till försörjningsbördan är lägreän av medianinkomsten i befolkningen. Denna andel ökade under 1980-taletfrån till , mätt med det korrigerade måttet fördisponibel inkomst och med individvikt-ning (diagram 2.3). För perioden1991-1994 beräknas andelen under av medianen förbli oförändrad eller öka något. Inte heller nivåema i dessaandelar kan jämföras före och efter skatteomläggningen. Diagram 2.3 Genomsnittlig disponibel inkomst i decilgrupp9 i förhållande till mkomsten i decilgrupp 1. Aådel hushåll med disponibelinkomster av medianinkomsten. Samtliga hushåll decilindeladeutifirån disponibel inkomst per konsmntionsenhet 1982-1990 samt framskrivning1991-1994. 1993/94:150 Bilaga1.5 Decil9/DeclM 8,0- Procent -8,0 -4,0 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1 I \ I r 1982 19831984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 Decilgrupp 9 / Decilgrupp 1 Andel avmedianen Källa: beräkningar på HINK 1982-1991. Grappenålderspensionärer beräknas ha fått en förhållandevis gynnsam utveckling under1991-1994. Medan den genomsnittliga reala disponibla inkomsten beräknas haminskat med för hushåll , har den förbättrats med förålderspensionärema. Bamfamiljer, särskilt samboende med bam, beräknas ha fåttnågot större inkomstininskningar än genomsnittet . Bamfamiljerträffas i relativt hög grad av arbetslöshet och har dessutom ofta mindremarginaler att minska sina ränteutgifter har ändrade skatter och socialaersättningar berört bamfamiljer relativt kraftigt. Tendensen från 1980-taletatt ensamför-äldrama får en svagare ekonomisk utveckling än andra familjetyperförefaller dock ha bratits. Utvecklingen från1980-talet, med efter hand allt större skillnader mellan hushåll i olikaåldersklasser, beräknas ha fortsatt 1991-1994. De yngsta hushållen, ,beräknas ha fått en dubbelt så stor minskning av den genomsnittliga disponiblainkomsten som hushåll Huvudorsaken är att yngre hushåll i högre gradberörts av arbetslöshet. Enindelning i huvudregioner visar inga nämnvärda skillnader mellan olikaregioner. Den använda modellbefolkningen ger dock begränsade möjligheter attanalysera regionala förändringar. 2.3.5 Ålderspensionärernas standardutveckling Prop. Bilaga1.5 Som redovisats i undersökningen "De äldres ekonomiska standard år1993" (Ds 1993:93) beräknas andelen ålderspensionärer med låg ekonomiskstandard ha minskat 1990-1993. Undersökningen visar att flertalet av de 250 000ålderspensionärer vars inkomster inte når upp till grand-pensionsnivån inkl.KBT, har bättre ekonomiska villkor än vad den låga inkomsten indikerar.Exempelvis är den disponibla inkomsten ofta låg eftersom pensionären bor såbilligt att man inte får fullt KBT eller så har man ett sparkapital som minskarKBT. Det visas vidare i undersökningen att grappen ålderspensionärer ökade sin standard i förhållande till personer iförvärvsaktiv ålder Under återstoden av förändradesinte pensionäremas genomsnittliga ekonomiska standard nämnvärt i förhållandetill standarden för personer . beräknas grappen ålderspensionärer som nämnts ha fått enrelativt gynnsam utveckling. Kalkyleraa pekar på att pensionärergenomsnittligt sett har högre real ekonomisk standard än vad 1991 årspensionärer hade. Ålderspensionärema beräknas 1994 ha genomsnittliga disponiblainkomster med hänsyn till försörjningsbörda som motsvarar avgenomsnittsbeloppet för hushåll mot . Beaktas skillnader iboendeutgifter m.m. har troligen skillnaden i ekonomisk standard minskatytterligare mellan ålderspensionärema och hushåll i förvärvsaktiv ålder. Detär värt att notera att ålderspensionärer 1994 beräknas ha högredisponibel inkomst än tvåbamsfamiljer och högre än trebamsfamiljer,med den använda justeringen för försörjningsbördan. Detta kan jämföras med I %resp. Ettskäl till att pensionäremas genomsnittliga standard i dessa analyser ärrelativt god, är det använda måttet på disponibel inkomst. Ålderspensionärermed egna hem har mindre lån och därmed lägre ränteutgifter jämfört med yngremed egna hem. De får därmed ofta högre disponibel inkomst när man justerar förs.k. hyresvärde och drar av utgiftsräntor Dengynnsamma utvecklingen för pensionärskollektivet i förhållande till dem iförvärvsaktiv ålder beror på ett flertal faktorer Den successiva ökningen avATP-pensionema, både till följd av fler pensionärer med ATP och högrepensionsbelopp, lyfter pensionskollektivets inkomster, medan arbetslöshetensänker inkomstema för hushåll i förvärvsaktiv ålder. Skatteändringama - t.ex.sänkt grandavdrag, slopat schablonavdrag och införda egenavgifter - träffarfrämst hushåll med förvärvsinkomster, och till ringa del pensionärer.Besparingama i de sociala transfereringama berör hushåll i förvärvsaktiv ålderi högre grad än pensionärer, som också delvis har kompenserats för urholkningenav basbeloppet m.m. genom höjda pensionstillskott och förbättrat KBT. Deimaförbättring för kollektivet pensionärer skall inte förväxlas med denindividuella utvecklingen , som varit betydligt lägre. Ökningenav disponibel inkomst på avser en jämförelse mellan två olika grapperålderspensionärer vid två olika tidpunkter. analyser(Ds 1993:93) har visat att av standardökningen för pensionärs- Prop.1993/94:150 kollektivet 1990-1993 till berodde på en sammansättnings-Bilaga 1.5 effekt i ATP-hänseende, dvs. nytillkomna pensionärer med hög ATP ersatteandra med låg eller ingen ATP. Även för torde dennasammansättningseffekt vara i samma storleksordning. Skulle denna effekt drasfrån i kalkylen, minskar skillnaden i förändring i disponibel inkomst mellangrappen ålderspensionärer och hushåll i ålder från ca 7 tilluppskattningsvis Denna skillnad beror då främst påarbetslösheten och olika regeleffekter. Somframhållits i undersökningen om de äldres ekonomi minskar dock den här användametoden att mäta inkomster alltmer sin användbarhet vid jämförelser mellanolika grapper och över tiden. Genom en ökad avgiftsfinansiering fårålderspensionärema numera själva betala mer för nödvändig vård och omsorg.Dessa egenbetalningar beaktas inte vid jämförelserna av ekonomiskstandardutveckling, främst för att data saknas om vilka avgifter hushållenbetalar (se vidare kap. 4). Om ökningen av avgiftema kunde beaktas i modellkalkylen1991-1994 skulle pensionärernas utveckling möjligen bli något mindre gynnsam. 2.3.6 Förändringar i inkomstfördelningen Sammanfattningsvispekar modellkalkylema på att den relativa inkomsten har förändrats för ettstort antal hushåll . Många hushåll har fått sänktekonomisk standard till följd av arbetslöshet, höga utgiftsräntor, sänktaförmögenhetsvärden osv. Andra hushåll har klarat sitt arbete och kanske t.o.m.ökat sina arbets- och kapitalinkomster Genom framskrivningen 1991-1994 ändrasdecilgrappemas sammansättning. Andelen bamfamiljer och ungdomar i de mitterstadecilgmppema har minskat medan andelen ökat i de lägre decilgmppema. Ålderspensionäremasandel i de lägsta decilgmppema har minskat, medan andelen ökat i de mitterstagrapperaa. Den ekonomiska krisen och ändrade regler har således medfört både enreal minskning av de disponibla inkomstema och en omfördelning av dem.Bamfamiljema har flyttat nedåt i inkomstfördelningen, medan pensionäremaflyttat uppåt. Ålderspensionäremasandel av den totala disponibla inkomstsumman har följaktligen ökat (tabell2.1). Ungdomamas och bamfamiljeraas andel har minskat. Förändringama ibefolkningen har varit mycket små. Ävenom således inkomströrligheten på grappnivå kan bedömas ha varit betydande,pekar modellkalkyleraa på att att inkomstspridningen har varit relativtoförändrad. Vilka som hör till de med lägst resp. högst inkomst harförändrats, men den andel av den sammanlagda in-komstsumman som fmns hos de10-20 % mest välbeställda förefaller inte ha ändrats nämnvärt. Tabell2.1 Pen totala disponibla inkomstsumman fördelad på olika Prop. "generationsgrupper" 1991 och 1994. Andel av inkomstsumman Andelav befolk- Ungdomar <: 30 är 11,7 10,8 12,4 Bamfamiljer 35,0 34,5 44,6 Hushållutan bam 35,3 35,7 25,1 Ålderspensionärer 18,0 19,0 17,9 Totalt 100,0 100,0 100,0 Detfinns flera straktur- och beteendeförändringar som ännu inte kan efterbildas.Några exempel är hushållens ändrade placeringar av kapital (portföljval) ochhela ökningen av förtidspensioner och socialbidrag. Inte heller den kraftigaökningen av arbetslösheten kan efterbildas väl i alla avseenden. Det berorfrämst på att den löpande statistiken inte beskriver hur sammanlagtsom personer varit arbetssökande, utan endast de uppdelade periodema avarbetslöshet och olika åtgärder. Den kraftiga ökningen av antalet flyktingarhar inte kunnat beaktas i framskrivningen av inkomstfördelningen. Det ärtroligt att om också dessa förändringar kunde efterbildas fullt ut, skulleinkomstema 1994 bli något ojämnare fördelade än vad modellkalkylen visat. Olikakalkyler har genomförts i syfte att bestämma hur känslig framskrivningen ärför altemativa antaganden. Om exempelvis lönespridningen antas fortsätta attöka i samma takt som 1989-1992 genom att de högst avlönade (främst blandtjänstemännen) får en relativt högre löneökning, ger det kortsiktigt en svagökning av den totala inkomstspridningen mätt i Gini-koefficienten. Omskuldsaneringen 1991-1994 är lika skevt fördelad till de högre inkomstskiktensom 1990-1991, kommer dock inkomstspridningen att öka betydligt mer än vadmodellkalkylen utvisar. Modellkalkylemahar visat att resultaten är särskilt känsliga för antagandena omrealisationsvinstemas utveckling. har värdet på egna hem sjunkit ochantalet försäljt\ingar har varit lågt. Börsens värde och omsättning har dockstigit . Bedönmingar av realisationsvinstemas utvecklingär osäkra. En känslighetsanalys har utförts med ett antagande om attrealisationsvinstema blir högre än vad som redovisatsi bl.a. RRV:s prognoser Därvid ökar inkomstspridningen till en nivå över 1991,mätt med Gini-koefficienten. 1993/94:150 Bilaga1.5 Deoffentliga systemen för omfördelning medför marginaleffekter både vidfinansieringen och vid tilldelningen av ersättningar och bidrag. De sammanlagdamarginaleffektema i skatte- och transfereringssystemen som enskilda och hushålli olika inkomstlägen och grapper möter vid ökade inkomster följs inomFinansdepartementet med olika metoder Detta sker dels genom kalkyler av dentotala marginaleffekten för arbetsinkomster varvid även socialavgifter ochindirekta skatter beaktas, dels genom återkommande beräkningar imikrosimuleringsmodellen av hushållens s.k. synliga marginaleffekter avinkomstskatt, inkomstberoende bidrag och bamomsorgsavgifter Följandekalkyler avser dessa synliga marginaleffekter 1991 och 1994. Beräkningamabaseras på de framskrivningar och antaganden som redovisats ovan. De visarsåledes hur marginaleffektema förändrats både till följd av en ändradinkomstfördelning, ändrat beteende (t.ex. ökad benägenhet att sökabostadsbidrag) och ändrade regler Om exempelvis inkomstema sjunker för mångahushåll genom arbetslöshet kan allt fler hamna i inkomstskikt med lägremarginalskatt, men högre marginaleffekt genom bostadsbidrag. I stort settsamtliga de förändringar i skatter, egenavgifter och sociala transfereringarsom genomförts ingår i kalkylen. Diagram 3.1 Genomsnittliga marginaleffekter i olikainkomstklasser 1991 och 1994. Helårs- och heltidsanställda. Arbetsinkomst i1994 års penningvärde. .qO .P .4,0 .feO .ftO noO (fi oO 0- i' Q0' 0' 0' 60- ?,0' -jqO' tS)Q' Arbetsinkomst(1000-tal kr) Marginaleffektenkan beräknas med olika definitioner och metoder. 1 denna kalkyl defmierasmarginaleffekten som den andel av en ökning av inkomst av förvärvsarbete på som går bort i ökad inkomstskatt och bamomsorgsavgift resp. minskatbostadsbidrag. Beräkningen pekar på attde genomsnittliga marginaleffektema för helårs- och heltidsarbetande ökat frånca 1991 till . Ökningen beror främst på ändradeskatteregler och de nya egenavgiftema. Ökningen var särskilt kraftig för låg-och medelinkomsttagare (diagram 3.1). I de högsta inkomstklassema har densammanlagda marginaleffekten endast ökat obetydligt, vilket torde bero på attegenavgifter inte betalas på inkomster över 7,5 basbelopp. Dessa värden ärnaturligtvis ntycket lägre än före skattereformen. Beräkningama visar vidareatt andelen helårs- och heltidsanställda med en sammanlagd marginaleffekt över45 resp. har ökat (diagram 3.2). Däremot har andelenmed låga marginaleffekter () minskat. Förändringama beror till stor delpå ändringar i inkomstskatten, dvs. slopat schablonavdrag och ändradegmndavdrag. Kalkylen underskattarmöjligen förändringen 1991-1994, eftersom de höjningar som genomförts ibamomsorgstaxoma inte beaktats (se kap. 4). 1993/94:150 Bilaga1.5 Diagram 3.2 Fördelning av marginaleffekter 1991 och1994. Helårs- och heltidsanställda. r//////Mif, Dessa partiella kalkyler tar inte hänsyn till indirektaskatter, hur en inkomstökning påverkar förväntade sociala förmåner osv., vilketförklarar avvikelserna från de beräkningar som redovisas i finansplanen. Ettutvecklingsarbete pågår inom för att medge beräkningar avde totala marginaleffektema i faktiska inkomstfördelningar. Omman endast ser till marginaleffektema från inkomstskatten, bostadsbidragen ochbamomsorgen är det framför allt bamfamiljema som kommer upp i marginaleffekteröver . De bamfamiljer som har marginaleffekter - avalla bamfamiljer 1994 -kan delas in i tre olika grapper: en grapp med ensammanlagd marginaleffekt på , en annan grapp på och en tredjeca . Den största av dessagrapper är den med en samlad marginaleffekt på . Grappen består dels avden som enbart betalar kommimal inkomstskatt, men som ändå kommer upp i ensamlad marginaleffekt på grand av att de har både ettinkomstberoende bostadsbidrag och en inkomstberoende baraomsoigstaxa. Delsfinns i denna grapp de som har inkomster över brytpunkten för statliginkomstskatt och därigenom har en marginalskatt på och ovanpå detta eninkomstberoende bamomsorgstaxa. Den näst största grappen,den med en marginaleffekt på , består av hushåll som är berättigadetill bostadsbidrag trots att någon av makama har en inkomst över brytpunktenför statlig inkomstskatt. Den tredje och minsta grappen, som endast består avett fåtal hushåll, är de som föratom inkomster över brytpunkten för statligskatt har både ett inkomstberoende bostadsbidrag och en inkomstberoendebamomsorgstaxa. Marginaleffekten för dessa blir . Som visas i diagram 3.3har andelen bamfamiljer i samtliga av dessa tre grapper ökat betydligt sedan1991. 1993/94:150 Bilaga1.5 Diagram3.3 Andel barnfamiljer med samlad marginaleffekt 1991 och 1994. Förde barafamiljer som har marginaleffekter har de sam- Prop.1993/94:150 lade marginaleffektema i de flesta fall ökat mellan 1991 och 1994.För- Bilaga 1.5 utom effekten av egenavgiftema till sjuk- ocharbetlöshetsförsäkringen har övergången till aktuell inkomst vid beräkning avbostadsbidragen medfört en ökning av marginaleffekten med 2 till 3procentenheter. I många kommuner med inkomstberoende bamomsorgstaxor hardessutom den andel av hushållets inkomst som betalas i baraomsorgsavgift höjts. II SÄRSKILDA Prop. 4 Fördelningseffekter av egenavgifter för vård,omsorg och service I kompletteringspropositionen 1992/93 (prop. 1992/93:150bil. 6) framhölls att det är rimligt att en del av den ökning av hushållensdisponibla inkomster som kan förväntas vid en återhämtning av den svenska ekonomintas i anspråk för en ökad grad av avgiftsfinansiering av den kommunalaverksamheten. Ett utredningsarbete aviserades inom avseendebl.a. de fördelningspolitiska effektema av ökad avgiftsfinansiering. I detföljande redovisas vissa delresultat av detta arbete. Av praktiska skäl begränsas redogörelsen tilläldreomsorgen och bamomsorgen. De utgör kostnadsmässigt merparten av denkommunala verksamheten. Det är också de områden där höjda avgifter oftastdiskuterats och där effektema direkt kan få betydande fördelningspolitiska verkningar.För andra verksamheter som exempelvis utbildning och tekniska tjänster fmnsspeciella frågeställningar som inte ryms inom denna översikt. För hälso- ochsjukvården skall en analys av egenbetalningens effekter enligt direktivengöras av kominittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation,HSU 2000. Principeraa för och nivåema i avgiftssättningen varierarstarkt mellan bamomsoigen och äldreomsoigen samt mellan skilda kommuner ochlandsting.