prop · GG03197 · 1993-04-29 00:00:00 — om ändring i lagen (1972:119) om fast- ställande av könstillhörighet i vissa fall, m.m. Regeringen föreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall i syfte att tillstånd skall kunna lämnas enligt denna lag, i stället för som enligt lagen (1944:133) om kastrering, för avlägsnande av könskörtlar hos den som fått fast- ställt att han eller hon tillhör det andra könet. Detsamma föreslås gälla i vissa fall då ansökan om sådan faststäl- lelse gjorts men inte kan bifallas förrän sökanden steriliserats. Den åldersgräns som gäller för de aktuella ingreppen enligt kastrerings- lagen föreslås kvarstå. Lagändringarna innebär en anpassning till den praxis som tillämpas av . En följdändring föreslås i kastrerings- lagen, som anses böra behållas tills vi- dare. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Lag om ändring i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1972:119) om fastställande av könstill- hörighet i vissa fall skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § Avser någon att söka fastställelse enligt 1 eller 2 § får efter särskilt tillstånd ingrepp ske i hans könsorgan i syfte att göra dem mer lika det motsatta könets. Tillstånd får meddelas endast om förut- sättningar för fastställelse föreligger. Har någon er- hållit fastställel- se enligt 1 eller 2 § får, efter sär- skilt tillstånd, könskörtlarna av- lägsnas. Detsamma gäller om någon ansökt om fast- ställelse enligt 1 § och förutsätt- ningar för fast- ställelse förelig- ger utom i vad av- ser krav på steri- lisering. Tillstånd får endast om det finns synnerliga skäl meddelas innan sökanden fyllt . Ansökan om till- Ansökan om till- stånd göres av den stånd enligt första som får söka fast- stycket görs av den ställelse. Bestäm- som får söka fast- melsen i 2 § andra ställelse. Bestäm- stycket tredje melsen i 2 § andra punkten äger mot- stycket tredje pun- svarande tillämp- kten äger motsva- ning. Ansökan om till- stånd enligt andra stycket görs av den som vill genomgå ingreppet. Anvisas ej viss Anvisas inte en läkare, när till- viss läkare, när ståndet meddelas, tillståndet medde- utföres ingreppet på las, utförs ingrep- sjukhus av där pet på sjukhus av anställd läkare. en där anställd läkare. Om sterilisering och kastrering finns särskilda bestämmelser. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1944:133) om kastrering skall ha följan- de lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Kan någon med skäl Kan någon med antagas komma att på skäl antagas komma grund av sin köns- att på grund av sin drift begå brott som könsdrift begå medför allvarlig brott som medför fara eller skada för allvarlig fara el- annan, må han ler skada för an- kastreras enligt nan, får han denna lag, såvida kastreras enligt han samtyckt denna lag, såvida därtill. han samtyckt där- Samma lag vare, till. där någon på grund Detsamma gäller av könsdriftens om någon på grund abnorma riktning av könsdriftens eller styrka åsamkas abnorma riktning svårt själsligt eller styrka åsam- lidande eller annan kas svårt själsligt allvarlig olägenhet. lidande eller annan Denna lag äger ej allvarlig tillämpning i fråga olägenhet. om ingrepp i kön- Denna lag äger sorganen som är på- inte tillämpning i kallat av kroppslig fråga om ingrepp i sjukdom. könsorganen som är påkallat av kroppslig sjukdom eller som görs ef- ter tillstånd en- ligt lagen (1972:119) om fast- ställande av kön- stillhörighet i vissa fall. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid rege- ringssammanträde Närvarande: Statsrådet . , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , P. , Proposition om ändring i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, m.m. Den som vill ha fastställt att han eller hon tillhör det andra könet kan, enligt lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, ansöka om det. Dessa personer kan också få tillstånd till ingrepp i könsorganen i syfte att göra dem mer lika det motsatta könets. Ingreppet får dock inte innebära en kastrering, dvs. att könskörtlarna avlägnas. Någon vidgad möjlighet till kastrering i samband med könsbyte finns inte enligt denna lag. Vid lagens tillkomst ansågs detta inte behövligt då kastrering förmodades mycket sällan komma i fråga beträffande transsexuella. I praktiken har emellertid den som ansökt om fastställelse av att han eller hon tillhör det andra könet regelmässigt också ansökt om tillstånd till kastrering enligt lagen (1944:133) om kastrering. Det har härvid visat sig att det i , som har att pröva såväl ansökan om fastställelse av könstillhörighet som ansökan om kastrering, har förekommit olika meningar om i vad mån bestämmelserna i kastreringslagen kan tillämpas i fråga om kastrering av transsexuella. har med anledning härav utarbetat ett förslag innebärande att tillstånd till avlägsnande av könskörtlarna kan lämnas också enligt lagen om fastställande av könstill- hörighet i vissa fall. sammanfattning av förslaget och förslag till författningsändringar bör fogas till protokollet i detta ärende som bilagorna 1 och 2. förslag har remissbehandlats. Till protokollet bör som bilaga 3 fogas en sammanställning av remissyttrandena. Regeringen beslöt att inhämta Lagrådets yttrande över inom upprättade förslag till lag om ändring i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall och lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering. Förslagen är likalydande med dem som läggs fram. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. Lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall innehåller i 1 § bestämmelser om att den som alltsedan ungdomen upplever att han eller hon tillhör ett annat kön än det som finns antecknat i folkbokföringen och som har uppträtt i den andra könsrollen efter egen ansökan kan få fastställt att han eller hon tillhör det andra könet. För fastställelse enligt 1 § erfordras bl.a. att den sökande har fyllt och har undergått sterilisering eller av annan orsak saknar fortplantningsförmåga. 2 § innehåller särskilda bestämmelser om motsvarande fastställelse för den som har sådan missbildning av könsorganen att det kan föreligga tvekan om hans eller hennes kön. I detta fall kan könstillhörigheten fastställas även . Fastställelse enligt 1 eller 2 § får meddelas endast för ogift svensk medborgare. Om någon avser att söka fastställelse enligt 1 eller 2 § och det finns förutsättningar för en sådan fastställelse, kan enligt 4 § särskilt tillstånd meddelas till ingrepp i hans eller hennes könsorgan i syfte att göra dem mer lika det motsatta könets. Fastställelse enligt 1 eller 2 § och tillstånd enligt 4 § prövas av Social- styrelsen. Beslut i dessa ärenden meddelas av råd för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor. beslut kan överklagas hos kammarrätten. Inom det allmännas verksamhet gäller sekretess enligt 7 kap 1 § sekretesslagen (1980:100). I övrigt gäller enligt 7 § lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall att den som tagit befattning med ett ärende enligt lagen inte får obehörigen röja vad han därvid fått veta om en enskilds personliga förhållanden. I 8 § finns bestämmelser om straff för sådana ingrepp som avses i 4 §, som vidtas uppsåtligt eller oaktsamt i strid mot lagen. Lagen (1944:133) om kastrering innehåller bestämmelser om när kastrering får ske utan att det är påkallat av kroppslig sjukdom. Kastrering kan enligt 1 § ske antingen när det finns skäl att tro att någon kan komma att begå allvarligare brott på grund av sin könsdrift eller när någon åsamkas svårt själsligt lidande eller annan allvarlig olägenhet genom viss inriktning eller styrka hos könsdriften. Den förra grunden benämns normalt den kriminalpolitiska indikationen och den senare den humanitära indikationen. Den som inte fyllt får kastreras endast om det finns synnerliga skäl. Kastrering får enligt 4 § företas endast efter tillstånd av om något annat inte stadgas i lagen. Beslut i dessa ärenden meddelas av råd för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor. Besluten kan överklagas hos kammarrätten. Sekretessbestämmelser och straffbestämmelser motsvarande dem som finns i lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall återfinns också i kastreringslagen. 3 Den aktuella situationen Antalet könsbytesärenden har i genomsnitt varit drygt 20 ärenden . Antalet sökande har emellertid varit i genomsnitt 15 . Samma sökande kan nämligen förekomma i flera ärenden. Till ansökan om könsbyte fogar den sökande ofta också en begäran om namnbyte samt en ansökan om såväl ingrepp i könsorganen som kastrering. föredragande i könsbytesärenden begär in aktuella patientjournaler över den sökande. Ärendet sänds för yttrande till styrel- sens vetenskapliga råd i psykiatri resp. endokrinologi. När yttrandena föreligger och annan behövlig komplettering gjorts föredras ärendet i Rådet för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor. Rådet kan sedan besluta om fastställelse av ändrad könstillhörighet och ge tillstånd till namnbyte, till ingrepp i könsorganen och eventuellt även till kastrering. Om en observationsperiod bedöms nödvändig, tillstyrker rådet först ett förnamnsbyte. Namnändringen kan erhållas hos . Namnbytet är en åtgärd som kan återställas. Tiden mellan tillstyrkan om namnbyte och beslut om könsfastställelse och ingrepp m.m. kan normalt röra sig . Fall av ånger förekommer. Den sökande får närvara vid sammanträdet med rådet för att belysa sin situation. Enligt den praxis som bildats i det tidigare rättsläkarrådet inom Social- styrelsen och som också tillämpas av Rådet för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor kan en person, som har erhållit fastställelse av nytt kön eller som uppfyller förutsättningarna för en sådan fastställelse, få tillstånd till kastrering enligt lagen (1944:133) om kastrering. Tillstånd meddelas i så fall med tillämpning av den s.k. humanitära indikationen. Rådets ordförande, som är jurist, har i sådana ärenden vanligen varit skiljaktig i frågan om tillstånd till kastrering under åberopande av att den humanitära indikationen i denna lag inte varit tillämplig. För att den juridiska situationen skall kunna tillrättaläggas har upprättat ett förslag till kompletterande bestämmelser till lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Enligt förslaget skall tillstånd enligt denna lag kunna lämnas även för ingrepp i könsorganen i syfte att avlägsna könskörtlarna, dvs. testiklarna hos mannen och äggstockarna hos kvinnan. Styrelsen har med skrivelse överlämnat en promemoria med förslag om ändring i nämnda lag samt om upphävande av kastreringslagen och tillämpningsföreskrifterna till sistnämnda lag. Problemet bör enligt uppfattning lösas genom att lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall ändras så att en möjlighet införs i lagen för den som är transsexuell att få tillstånd till en kastreringsoperation. menar vidare att kastreringslagen bör kunna upphävas. De bärande motiven för regleringen i kastreringslagen har enligt bortfallit. 4 förslag om ändring i lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall Erfarenheten visar att den som söker fastställelse av att han eller hon tillhör det andra könet också regelmässigt begär tillstånd till kastrering. Att den sökande inte vill ha kvar några könsdelar som påminner om det tidigare könet kan bero på estetiskt-kosmetiska skäl men också på en definitiv identifikation med det nya könet, menar . Det kan också finnas viss risk för att gynekologiska sjukdomar utvecklas utan att de beaktas, om t.ex. livmodern inte avlägsnas. kan meddela tillstånd enligt 4 § lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall till ingrepp i könsorgan i syfte att göra dem mer lika det motsatta könets. Ett bort- tagande av könskörtlarna är dock mer ingripande än vad som avses i 4 § första stycket. föreslår att bestämmelser om tillstånd att även avlägsna könskörtlarna införs i lagen. Tillstånd bör emellertid endast kunna ges i samband med begäran om fastställelse enligt 1 § lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Tillståndet lämnas därvid enligt Social- styrelsens förslag när fastställelsen är beslutad. anser också att i fråga om kvinnor tillstånd till ett avlägsnande av könskörtlarna bör kunna meddelas även före beslut om fastställelse. bör i sådana fall noga pröva om det finns förutsättningar för fastställelse enligt 1 §. gäller att en person skall ha genomgått sterilisering eller av annan orsak sakna fortplantningsförmåga för att uppfylla ett av villkoren för fastställelse av ändrad könstillhörighet. Tillstånd till ingrepp enligt 4 § kräver att det finns förutsättningar för fastställelse. Detta kan innebära att en kvinna kan behöva genomgå två operationer i sin buk, dels först för att fortplantningsförmågan skall upphävas varaktigt genom sterilisering, dels senare för att äggstockarna skall kunna tas bort. anser att sådana dubbla bukingrepp bör undvikas. föreslår mot bakgrund av det anförda att ett fjärde stycke införs i 4 § lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall som stadgar att könskörtlarna får avlägsnas efter särskilt tillstånd för den som erhållit fastställelse enligt 1 § lagen och att ett sådant tillstånd får meddelas en kvinna även om förutsättningar för fastställelse enligt 1 § finns. Styrelsen anför bl.a. följande för att närmare belysa sitt förslag. Det nya fjärde stycket i 4 § avser att möjliggöra ingrepp i könsorganen i syfte att även avlägsna könskörtlarna. Detta är ofta en nödvändig åtgärd för att man skall kunna utföra en rekonstruktion enligt 4 § första stycket i syfte att göra könsorganen mer lika det motsatta könets. Avlägsnandet av könskörtlarna bör kunna ske såväl före som efter fastställelse av könstillhörigheten. Före fastställelsen bör det vara möjligt att utföra ingreppet dels då samtliga angivna förutsättningar för fastställelse föreligger, dels då enbart kravet på sterilitet hindrar ett fastställelsebeslut. Det senare alternativet bör enligt i regel användas endast för biologiska kvinnor i syfte att förhindra dubbla bukingrepp. Det ansökningsförfarande som tillämpas vid ansökan om kastrering bör kunna användas vid tillstånd till avlägsnande av könskörtlarna enligt det föreslagna nya fjärde stycket i 4 § lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Förfarandet bör enligt mening regleras i en ny förordning med tillämpningsföreskrifter. 5 Särskilt tillstånd att få könskörtlarna avlägsnade Mitt förslag: får möjlighet att i ärenden enligt lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall också lämna tillstånd till att könskörtlarna avlägsnas. Förutsätt- ning för sådant tillstånd skall som regel vara att sökanden har fått fastställelse enligt 1 eller 2 §. Tillstånd skall emellertid även kunna meddelas den som ansökt om fastställelse enligt 1 §, om förutsättningar finns för bifall till ansökningen, bortsett från krav på sterilisering. Tillstånd till ingrep- pet får dock meddelas först när sökanden fyllt såvida det inte finns synnerliga skäl. Ifrågavarande tillstånd regleras genom ett tillägg till 4 §. förslag överensstämmer i huvudsak med mitt, dock att styrelsen i sitt förslag till lagändring inte har tagit upp det fall att fastställelse har erhållits enligt 2 § lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Innan fastställelse erhållits bör vidare enligt tillstånd till att könskörtlarna avlägsnas endast kunna meddelas en biologisk kvinna. Remissinstanserna: De remissinstanser som har berört förslag om ändring i lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall har ställt sig positiva till förslaget. framhåller dock att författningstexten måste arbetas om. Kammarrätten i anser att möjligheten till sterilisering och avlägsnande av könskörtlarna vid ett och samma tillfälle skall gälla både män och kvinnor. Kammar- rätten föreslår att Rådet för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor ges möjlighet att meddela preliminärt beslut om ändrad könstillhörighet och rätt till avlägsnande av könskörtlarna. När ingreppet gjorts bör beslutet bli slutligt. anser att krav på avlägsnande av könskörtlarna bör övervägas som alternativ till sterilisering. Skälen för mitt förslag: Personer, som vill ha ett nytt kön fastställt, begär ofta kastrering enligt kastreringslagen för att möjliggöra ett fullständigt borttagande av genitalorgan som är typiska för det ursprungliga könet. Jag anser i likhet med att samtliga bestämmelser som gäller medicinska åtgärder i samband med könsbyte bör finnas samlade i lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, således även bestämmelser om avlägsnande av könskörtlar. Det ter sig inte motiverat att just en sådan åtgärd skall prövas enligt en annan lag * kastreringslagen * också när den vidtas som led i ett könsbyte. Jag anser vidare att det inte finns någon anledning att skilja mellan de olika fallen när fastställande av annan könstillhörighet kan komma i fråga. Om en sökande har erhållit fastställelse av att han eller hon tillhör det andra könet i förhållande till sitt biologiska kön anser jag att möjlighet att få tillstånd till könskörtlarnas avlägsnande alltid bör finnas. Jag menar därför att även den som erhållit fastställelse enligt 2 § skall kunna söka och få ifrågavarande särskilda tillstånd, vilket är en utvidgning av kretsen av berättigade sökande i förhållande till förslag. Jag delar uppfattning att lagstiftningen inte bör utformas så att en kvinna tvingas genomgå två bukoperationer, nämligen först en sterilisering för att uppfylla en av förutsättningarna för fastställelse av annan könstillhörighet och därpå ett borttagande av äggstockarna. Det senare leder ju lika väl som en sterilisering till ett varaktigt upphävande av fortplantningsförmågan. Den lösning som jag vill förorda är att det i lagen införs en möjlighet för den som vill genomgå sterilisering, för att uppfylla kraven för fastställelse enligt 1 §, att erhålla tillstånd till ett avlägsnande av könskörtlarna. Därigenom uppfylls ju kravet i 1 § att sökanden saknar fortplantningsförmåga och ansökan kan bifallas om även övriga förut- sättningar föreligger. I likhet med Kammarrätten i anser jag att det inte bör göras någon åtskillnad mellan män och kvinnor i detta hänseende. Den principiella möjligheten bör enligt min uppfattning gälla generellt. En annan sak är att varje fall naturligtvis måste prövas individuellt, varvid det kanske ofta finns starkare skäl att bifalla ansökningar från biologiska kvinnor, som därigenom kan undgå dubbla bukingrepp. Fastställelse enligt 1 § lagen om fastställelse av könstillhörighet i vissa fall får meddelas en sökande som fyllt . Åldersgränsen för kastrering enligt kastreringslagen är dock . Det är naturligt att den som ännu inte har nått sådan mognad att han eller hon helt inser konsekvenserna av ett avlägsnande av könskörtlarna inte bör kunna få tillstånd till ett sådant ingrepp. Det är också av betydelse att individen är fullt fysiskt utvecklad. När detta inträffar är individuellt. Detta diskuterades vid införandet av kastreringslagen. Det är nu fråga om att införa samma möjlighet till avlägsnande av könskörtlarna i lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall som finns i kastreringslagen. Jag anser därför att den principiella åldersgränsen, , bör gälla även vid avlägsnande av könskörtlarna i samband med fastställande av könstillhörighet. Undantag härifrån bör, liksom enligt kastreringslagen, bara kunna få göras om det finns synnerliga skäl. Jag återkommer till den frågan i specialmotiveringen. Att få könskörtlarna avlägsnande är ett allvarligt steg för den enskilde. Jag anser att den enskilde skall ha gjort ansökan om ändrad könstillhörighet och att tillräckliga förutsättningar skall finnas för bifall till denna ansökan, bortsett från kravet på sterilisering, innan tillstånd till avlägsnande av könskörtlarna kan komma i fråga. På det sättet ligger mitt förslag nära den lösning som förordas av Kammarrätten i , nämligen att rådet skall beredas möjlighet att meddela preliminärt beslut om ändrad könstillhörighet och rätt till avlägsnande av könskörtlarna. Enligt redovisning av ärendebehandlingen sker redan nu en form av handläggning i olika steg. 6 Ifrågasatt upphävande av kastrerings- lagen Mitt förslag: Lagen (1944:133) om kastrering ses över i särskild ord- ning. I lagen införs emellertid nu ett särskilt undantag avseende ingrepp i samband med könsbyte enligt lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. förslag: föreslår att lagen (1944:133) om kastrering utmönstras som föråldrad och obehövlig. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna, däribland de medi- cinskt sakkunniga instanserna samt Rådet för medicinsk-etiska frågor, tillstyrker att kastreringslagen upphävs. Flera remissinstanser anser dock att tillräckliga skäl för att upphäva kastreringslagen inte har anförts. Det anser bl.a. Justitiekanslern. Riksåklagaren anser att konsekvenserna av ett upphävande av kastreringslagen bör övervägas ytterligare. Kammarrätten i ser inte några nackdelar med att lagen tillåts vara kvar. föreslår att kastreringslagen i stället moderniseras. Skälen för mitt förslag: Jag delar den allmänna uppfattning som har kommit till synes i förslag och remissinstansernas yttranden, nämligen att kastreringslagen ter sig föråldrad. De juridiska remissinstanserna, bl.a. Justitiekanslern och Riksåklagaren, är emellertid tveksamma och anser att konsekvenserna av ett upphävande av kastreringslagen måste utredas närmare. Jag är mot den bakgrunden inte beredd att nu föreslå att kastreringslagen upphävs. I likhet med Kammarrätten i kan jag heller inte se några olägenheter med att lagen får finnas kvar ännu under det att frågan övervägs ytter- ligare. Jag anser dessutom att det finns anledning att mera generellt överväga i vilken omfattning lagreglering behövs när det gäller förutsättningarna för medicinska ingrepp på människor, bl.a. sådana ingrepp som avses i lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, kastreringslagen och steriliseringslagen. Närliggande principiella frågeställningar har behandlats av transplantationsutredningen. Jag avser därför att återkomma till dessa frågor från mera allmänna utgångspunkter i samband med beredningen av utredningens förslag. Lagen kompletteras med ett undantag avseende ingrepp som sker med stöd av lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. 7 Förfarandet vid ansökan om könskörtlarnas avlägsnande m.m. Mitt förslag: De förfarandebestämmelser som redan finns i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall tillämpas på motsvarande sätt vid ansökan om tillstånd till avlägsnande av könskörtlarna. Ansökan om sådant tillstånd får dock endast göras av den som vill genomgå ingreppet. förslag: Det ansökningsförfarande som tillämpas vid ansökan om kastrering bör kunna användas vid tillstånd till avlägsnande av könskörtlarna. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör dessa frågor närmare. Skälen för mitt förslag: I lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall finns bestämmelser som reglerar förfarandet vid ansökan om tillstånd till ingrepp i könsorgan i syfte att göra dem mer lika det motsatta könets. Bestämmelserna innebär att tillstånd får sökas av den som är behörig att ansöka om fastställelse och att ingreppet skall utföras på sjukhus av där anställd läkare om inte en viss läkare anvisas. Förfaran- det överensstämmer i stort med vad som gäller enligt kastreringslagen och prövningen företas av samma myndighet, . Möjligheterna att överklaga styrelsens beslut är också desamma. Det saknas därför anledning att tillämpa andra regler än de som redan finns i den lag där de nya bestämmelserna om själva ingreppet avses införas.