prop · GG03253 · 1993-06-03 00:00:00 — om import av och partihandel med starköl Regeringen föreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . Inför ikraftträdande och ett svenskt närmande till EG föreslås ändringar av gällande regler för import av och partihandel med starköl så att utländska tillverkare av starköl ges tillträde till den svenska marknaden på samma villkor som de svenska tillverkarna. I propositionen behandlas ändringar i lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD) så att utländska tillverkare av starköl ges rätt att föra in eget tillverkat starköl i landet samt bedriva partihandel med starköl. För att även utländska tillverkare som inte avser att etablera partihandel i skall få tillträde till den svenska marknaden föreslås att den som enligt LHD har tillstånd att servera starköl även får rätt att importera starköl till den egna serveringsverksamheten. De myndigheter som har tillsyn över alkoholområdets olika sektorer bör uppmärksamt följa utvecklingen med tanke på risken att marknadsföringen av starköl ökar eller att andra alkoholpolitiska olägenheter uppstår i och med att fler aktörer kommer in på den svenska marknaden. Lag om ändring i lagen (1977:293) om handel med drycker Härigenom föreskrivs att 17, 18, 23 och 49 §§ lagen (1977:293) om handel med drycker skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 17 §1 Spritdrycker, vin och starköl får, med de undantag som anges i 18 §, införas till landet endast av partihandelsbolaget. Spritdrycker, vin Spritdrycker och vin och starköl får inte inte tas om hand på sätt tas om hand på sätt som avses i 8 § första som avses i 8 § stycket tullagen (1987: första stycket tull- 1065) av annan än parti- lagen (1987:1065) handelsbolaget. Sådana av annan än parti- varor får av annan än handelsbolaget. Så- bolaget inte förvaras dana varor får av på annat tullager än så- annan än bolaget ej dant som har inrättats förvaras på annat för förvaring av pro- tullager än sådant viant m.m. I övrigt som har inrättats gäller lagen (1973:980) för förvaring av om transport, förvalt- proviant m.m. I öv- ning och förstöring av rigt gäller lagen införselreglerade varor, (1973:980) om tran- m.m. sport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. Spritdrycker och sådant vin, som ej har tillverkats inom landet, får säljas för export endast av partihandelsbolaget. 18 §2 Spritdrycker, vin och starköl får införas till landet 1. av den som har rätt till tullfrihet enligt 6 § lagen (1987:1069) om tullfrihet m.m., 2. av handelsresande som medför varan som prov, i och för dennes rörelse, 3. av resande eller av person, som utför arbete på transportmedel, för eget eller familjens bruk eller som gåva till närstående för dennes eller dennes familjs personliga bruk enligt bestämmelser som meddelas av regeringen, 4. i form av enstaka gåvoförsändelse till enskild person för dennes eller dennes familjs personliga bruk enligt bestämmelser som meddelas av regeringen, 5. som proviant på fartyg eller luftfartyg enligt särskilda bestämmelser, 6. av en enskild person, som flyttar in till landet eller återvänder hit efter längre tids vistelse utomlands, om dryckerna är avsedda för eget eller familjens personliga bruk, enligt bestämmelser som meddelas av regeringen, 1 Senaste lydelse 1987:1194. 2 Senaste lydelse 1987:1194. 7. av en enskild person som har mottagit dryckerna i arv eller genom testamente, om dryckerna är avsedda för eget eller familjens personliga bruk, enligt bestämmelser som meddelas av regeringen. Vin och starköl, som medföres som proviant på järnvägståg i internationell trafik, får införas i den utsträckning som kräves för servering av passagerare under tågets färd inom landet. Starköl får införas till landet av till- verkaren eller den som har tillstånd att ser- vera varan. 23 §3 Den som enligt lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. har tillstånd att tillverka vin får sälja av honom tillverkad vara för export och till partihandelsbolaget. Den som har till- Den som har tillstånd stånd att tillverka att tillverka starköl starköl får sälja samt utländsk tillver- sådan vara för ex- kare som avses i 18 § port, till parti- tredje stycket får sälja handelsbolaget, till starköl för export, till detaljhandelsbolaget partihandelsbolaget, och till annan till- till detaljhandelsbola- verkare av starköl get och till annan till- samt till den som verkare av starköl samt har rätt att servera till den som har rätt starköl. Överföres tillstånd till servering av alko- holdrycker enligt 36 § andra stycket på annan, får överlåtaren sälja sitt lager av dessa drycker till sin efterträdare. För konkursbo eller dödsbo får utan hinder av bestämmelserna i denna lag spritdrycker, vin och starköl säljas till parti- eller detaljhandelsbolaget samt starköl och öl säljas till tillverkare av sådan dryck enligt de föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter regeringens bestämmande, . Motsvarande gäller även i andra fall om särskilda omständigheter annars visas föreligga. 49 § Tillståndshavare är Tillståndshavare är skyldig att hos de- skyldig att hos detalj- taljhandelsbolaget handelsbolaget köpa alla köpa alla sprit- spritdrycker och allt drycker, allt vin vin som behövs för rö- och allt utländskt relsen. starköl som behövs för rörelsen. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 3 Senaste lydelse 1980:290. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , P. , Föredragande: statsrådet . Proposition om import av och partihandel med starköl 1991/92:170 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) bil. 4 s. 27, konstateras att inte innebär förändringar av den svenska alkoholpolitikens mål. I vissa avseenden kan emellertid ändring- ar i alkohollagstiftningen behöva genomföras som en anpassning till EG:s regelsystem. En alkoholpolitisk kommission har fått i uppdrag att se över lagstiftningen från bl.a. denna synpunkt. Vidare sägs i propositionen att de svenska alkoholmonopolen inte kan karakteriseras som diskriminerande i mening. Det finns dock en formell olikhet vad gäller restaurangernas inköp av svenskt respektive utländskt starköl. Det är angeläget att försäljningen av starköl till restauranger sker på ett icke diskriminerande sätt. När det gäller försäljning av starköl till restauranger föreligger den formella olikheten, att svenska bryggerier har rätt att sälja starköl direkt till sådana restauranger som har rätt att servera starköl, medan restaurangerna köper utländskt starköl från som i sin tur köper det utländska starkölet från . 1992/93:EU1 uttalade bl.a. att utskottet i likhet med regeringen och socialutskottet anser att alkoholmonopolen inte är diskriminerande i mening. Enligt utskottet är det dock av vikt att monopolföretagen drivs under sådana former att någon diskriminering inte förekommer. Mot denna bakgrund har inom utarbetats promemorian Starkölsförsäljning till restauranger. I promemorian redovisas två olika förslag som möjliggör för utländska tillverkare av starköl att få tillträde till den svenska marknaden på samma villkor som de svenska tillverkarna. Kretsen partihandlare bör vidgas till att omfatta även utländska tillverkare av starköl. En sådan ordning förutsätter att tillverkaren även ges rätt att föra in eget tillverkat starköl i landet. Det ena förslaget innebär att det i lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD) införs ytterligare ett generellt undantag från import- och partihandelsmonopolet så att utländska tillverkare av starköl får föra in starkölet i landet samt rätt till partihandel och därigenom också rätt att sälja direkt till restauranger. Det andra förslaget innebär att ett särskilt tillståndssystem för att bedriva partihandel med starköl införs. Ett sådant tillståndssystem skulle stå vid sidan av tillverkningsrätten och omfatta i princip alla intressenter som bedöms vara lämpade att bedriva sådan partihandel, inklusive svenska och utländska tillverkare av starköl. Till protokollet i detta ärende bör som bilaga 1 fogas de alternativa lagförslag som lämnats i promemorian. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Remissyttrandena finns att tillgå i ärendet hos (dnr. S93/1067/IFO). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till ändring i lagen (1977:293) om handel med drycker. Det till Lagrådet remitterade lagförslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Lagrådet har beslutat lämna förslaget utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 4. Efter lagrådsgranskningen har vissa redaktionella ändringar gjorts i förhållande till det remitterade lagförslaget. Vidare har senast tillgängliga uppgifter angående alkoholförsäljning tillförts under avsnitt 2.5. Grunddragen i den svenska alkoholpolitiken slogs fast av (prop. 1976/77:108, bet. 1976/77:SkU40, rskr. 1976/77:231). beslut innebär bl.a. att samhället måste vidta åtgärder på en mängd områden i syfte att minska alkoholkonsumtionen och därmed alkoholskadorna. har därefter vid olika tillfällen uttalat sitt stöd för en fortsatt aktiv svensk alkoholpolitik bl.a. i bet. 1990/91:SoU23 Vissa folkhälsofrågor. I sistnämnda utskottsbetänkande upprepade utskottet med hänvisning till sin tidigare uttalade ståndpunkt (1990/91:SoU4y) att det europeiska integrationsarbetet från svensk sida inte får bedrivas så att en effektiv svensk alkoholpolitik försvåras. beslutade att ge regeringen denna uppfattning tillkänna (rskr. 1990/91:376). Även i bet. 1991/92:SoU15 upprepades denna ståndpunkt. har således slagit fast att målsättningen för den svenska alkoholpolitiken skall vara att sänka den totala alkoholkonsumtionen för att därigenom minska alkoholskadorna och att detta skall ske genom att grundelementen i den svenska alkoholpolitiken bibehålls. Det europeiska integrationsarbetet får från svensk sida inte bedrivas så att en effektiv svensk alkoholpolitik försvåras. som tillkallades för att göra en översyn av vissa regler inom alkohollagstiftningen redovisade i en särskild promemoria, Partihandel med starköl (Ds S 1986:4), förslag till ändringar av reglerna om partihandel med starköl. föreslog att reglerna om rätt att bedriva partihandel med starköl skulle utvidgas så att partihandelsrätten skildes från tillverkningsrätten. Utredningen föreslog ett system med särskilda tillstånd för partihandel med starköl. Enligt förslaget skulle sådana tillstånd beviljas restriktivt och bara ges åt den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och övriga omständigheter kunde antas vara lämpad att bedriva sådan handel. Utredningens förslag resulterade emellertid inte i några lagändringar. 2.3 Andra alkoholpolitiska utredningar Regeringen beslutade att en alkoholpolitisk kommission (S 1991:17) skulle tillkallas med uppgift bl.a. att formulera en strategi för att uppfylla målet att minska den totala alkoholkonsumtionen för att begränsa alkoholens skadeverkningar. I den mån kommissionen finner att delar av det svenska regelsystemet behöver förändras, med hänsyn till eller av andra skäl, skall kommissionen lägga fram förslag till sådan reviderad lagstiftning. Kommissionen skall vidare kartlägga och redovisa de ökade svårigheter att uppfylla de alkoholpolitiska målen som en svensk anpassning till EG kan inrymma. Kommissionen skall presentera förslag till insatser som medför att de alkoholpolitiska målen kan uppfyllas, även inom ramen för EG-integrationen. Kommissionen väntas avsluta sitt arbete före utgången av . Med tanke på det pågående integrationsarbetet kommer kommissionen att behandla frågorna som rör EG-integrationen med förtur. Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en särskild utredare för att göra en analys av bl.a. förutsättningarna för och konsekvenserna av att tillståndsgivningen enligt lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD) överförs till kommunerna (S 1992:09). Utredningen har överlämnat betänkandet Kommunernas roll på alkoholområdet och inom missbrukarvården (SOU 1993:31). Utredningen föreslår att kommunen skall ta över ansvaret för prövning av frågor om tillstånd till detalj- och partihandel med öl klass II samt alla typer av tillstånd till servering av alkoholdrycker. Vidare föreslår utredningen att kommunen ges ett utökat ansvar för tillsyn enligt LHD samt ansvaret för återkallelse m.m. av meddelade tillstånd. Länsstyrelsernas tillsyn får därmed ett delvis ändrat innehåll och kan mera inriktas på stöd till kommunerna och övervakning av deras ärendehandläggning. Starköl får enligt 9 § lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. (LTD), inte tillverkas utan särskilt tillstånd. Tillverkare av starköl får enligt 13 § samma lag förfoga över av honom tillverkad dryck för försäljning endast enligt lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD). är enligt 23 § LTD tillstånds- och tillsynsmyn- dighet. Försäljningen av alkoholdrycker regleras i lagen om handel med drycker. Handeln med spritdrycker, vin och starköl är uppdelad på två statliga monopolbolag, , partihandelsbolaget, och , detaljhandelsbolaget. Vin & Sprit svarar för export, import och partihandel. Systembolaget har hand om detaljförsäljningen inkl. försäljning till restaurangerna av drycker för servering. Inhemskt tillverkat starköl utgör emellertid ett undantag. Enligt LHD får den som har tillstånd att tillverka starköl exportera, sälja till partihandelsbolaget, till detaljhandelsbolaget och till annan tillverkare av starköl samt till den som har rätt att servera starköl (23 §). Rätten för tillverkare av starköl att sälja till den som har serveringstillstånd infördes i samband med alkohollagstiftning. Den ordningen som tidigare gällde innebar att bryggerierna levererade direkt till restaurangerna medan försäljningen bokföringsmässigt skedde via Systembolaget. Detta ansågs vara en onödig administrativ omgång. Enligt 22 § LHD har Systembolaget vid sidan av svenska bryggare rätt att i parti sälja starköl till den som har erhållit tillstånd att servera starköl. Starköl får, med vissa undantag, införas till landet endast av partihandelsbolaget. Vin & Sprit har alltså i princip monopol på import av starköl (17 och 18 §§ LHD). Systembolaget har monopol på detaljhandelsförsäljningen av importerat starköl. Den som har tillstånd att servera starköl är enligt 49 § samma lag skyldig att hos detaljhandelsbolaget köpa allt utländskt starköl som behövs för rörelsen. 2.5 Försäljning och konsumtion av starköl Den totala försäljningen av alkoholdrycker minskade med . Därefter ökade försäljningen fram . har kurvan vänt och den totala försäljningen visar nu på en minskad konsumtion. Av den totala alkoholförsäljningen på ren alkohol per invånare utgjorde starkölsförsäljningen . Under har svenskarnas konsumtionsmönster långsiktigt förändrats, så till vida att det skett en omfördelning av konsumtionen från spritdrycker till svagare alkoholdrycker, bl.a. starköl. Starkölets andel av den totala alkoholförsäljningen har ökat från till . Även försäljningen av öl klass II har förändrats på motsvarande sätt och utgjorde av den totala alkoholförsäljningen. Det var i samband med att mellanölet intro- ducerades på den svenska marknaden som ölförsäljningens andel av den totala alkoholförsäljningen ökade kraftigt. Den totala ölkonsumtionen är dock, trots den relativa ökningen, mindre än . Starkölsförsäljningen har emellertid stadigt ökat. Ökningen har varit sammanlagt . TABELL Försäljning av starköl i liter ren alkohol och invånare och däröver samt starkölets andel av den totala försäljningen av alkoholdrycker och restaurangförsäljningens andel, . År Antal Andel av den Restaurangernas liter totala förs. andel i % av den i % totala starkölsförs. 1975 0,21 3 30,9 1977 0,37 9 23,6 1980 0,78 12 23,5 1982 0,83 14 23,6 1985 0,85 14 26,9 1986 0,96 15 27,9 1987 1,04 17 29,2 1988 1,17 18 32,8 1989 1,26 19 34,3 1990 1,26 20 35,4 1991 1,17 19 36,5 1992 1,22 19 41,4 Alkoholdryckernas tillgänglighet har ökat under det senaste årtiondet, särskilt på utskänkningssidan. Antalet serveringsställen med tillstånd att servera sprit, vin eller starköl till allmänheten har ökat från ca 4 1982 till ca 8 1992. Utvecklingen har inneburit att restaurangernas andel av den totala försäljningen av alkohol mer än fördubblats och utgjorde av den totala försäljningen. Ökningen av restaurangernas starkölsförsäljning har varit särskilt markant. ökade deras försäljning av starköl med . Restaurangernas andel av den totala starköls- försäljningen har ökat från till . Svensktillverkat starköl dominerar försäljningen i såväl detaljhandeln som i restauranger. utgjorde importerat starköl av den totala starkölsförsäljningen i detaljhandeln och av försäljningen vid restauranger. TABELL Försäljningen i detaljhandeln av svenskt respektive importerat starköl, 1 000-tal liter. År Svenskt Utländskt Andelen starköl starköl utländskt 1989 95 671 9 901 9,4 1990 93 028 11 944 11,4 1991 89 291 15 278 14,6 1992 88 326 14 663 14,2 TABELL Försäljningen vid restauranger av svenskt respektive importerat starköl, 1 000-tal liter. År Svenskt Utländskt Andelen starköl starköl utländskt 1989 53 792 1 347 2,4 1990 55 892 1 610 2,8 1991 58 228 1 887 3,1 1992 68 266 2 061 2,9 De svenska bryggeriernas distribution sker i huvudsak direkt till kunderna från tillverkningsställena eller från lokala lager (s.k. depåer). I viss utsträckning utnyttjas också lokala distributörer (ombud). Det kan t.ex. vara fråga om läskedryckstillverkare, som önskar erbjuda sina kunder ett bredare sortiment än vad den egna produktionen tillåter och även omfatta bl.a. starköl. Dessa lokala distributörer driver en från bryggeri- erna fristående partihandel, bl.a. i form av ett från juridiskt sett fristående dotterbolag. En sådan distributionsform är formellt sett inte tillåten enligt LHD. Försäljningen av starköl i parti får, som tidigare nämnts, bedrivas endast av den som innehar tillverkningstillstånd, dvs. För att dessa distributions- och försäljningsformer skall stå i överensstämmel- se med bestämmelserna i har bryggerierna tecknat avtal om deltidsanställning för sina ombud. Omfattningen av deltiden motsvarar då starkölsförsäljningens andel av ombudets totala omsättning av produkter. Bryggerinäringen har genomgått en kraftig omstrukturering . Produktionen har i stort sett stadigt ökat men koncentrerats till ett mindre antal tillverkare. Som framgår av följande tabell har de över tvåhundra produktionsställen som fanns reducerats till sju bryggeriföretag som tillverkar öl vid elva produktionsställen. Starkölsmarknaden domineras av AB Bryggerier, och Falken, som delar på av den svenska starkölsmarknaden. Utöver dessa till- verkas starköl av AB , , och . TABELL Bryggeriernas tillverkning av maltdrycker (svagdricka ej inräknat), . År Antal prod. 1890 220 165 1915 178 157 1925 162 165 1935 156 140 1940 151 157 1948 115 167 1955 93 232 1960 85 233 1970 46 441 1975 29 479 1980 21 376 1985 16 364 1990 14 472 1992 11 540 (uppskattning) 2.7 Bryggerinäringens inflytande inom restau- rangbranschen Genom den lagändring som genomfördes , och som innebar att svenska tillverkare av starköl fick sälja starköl direkt till restaurangerna, underlättades bryggeriernas marknadsföring av sina produkter. Produkterna kunde lanseras först i restaurangledet och därefter, som en följd av kundernas efterfrågan, i systembutikerna. Denna aktiva marknadsföring har inte motverkats eller hindrats av gällande bestämmelser om marknadsföring av alkohol- drycker, som bl.a. innehåller reklamförbud beträffande starköl. Den tätare kontakten mellan bryggeribranschen och restauratörerna har lett till att bryggerierna i ökad utsträckning har engagerat sig finansiellt i restaurangerna. Bryggerierna har t.ex. använt sig av speciella rabattsystem, marknadsföringsbidrag, fördelaktiga lån och borgensåtaganden riktade till restauranger. Detta ökade ekonomiska engagemang i restaurangnäringen från bryggeriernas sida är betänkligt utifrån näringspolitiska aspekter och står i strid med en viktig princip i svensk alkoholpolitik, nämligen att tillverknings- och serveringsleden förutsätts hållas strängt åtskilda i fråga om drift och ansvar. Lämpligheten av bryggeriernas engagemang kan alltså ifrågasättas utifrån såväl näringspolitiska som alkoholpolitiska synpunkter. Syftet är otvivelaktigt att öka försäljningen av det egna produkter, i första hand ölet. Det ekonomiska engagemanget kan ses som en investering från bryggeriernas sida, som det är nödvändigt att få avkastning på. Vid förlustrisker kan det vara frestande att bortse från eller under- skatta de sociala olägenheter som kan uppkomma med anledning av en ökad konsumtion av öl och starköl. Under medverkan av Näringsfrihetsombuds- mannen har Svenska Bryggareföreningens med- lemmar ingått en överenskommelse om regler för försäljning av bryggeriföretagens produkter till restauranger. Avtalet inskränker s.k. exklusivitetsklausuler och vissa former av marknadsföringsbidrag samt förbjuder direkt finansiellt understöd. Avtalet gäller , med årsvis förlängning, fram till dess att någon av parterna säger upp avtalet. För kontrollen av avtalets efterlevnad inrättades som består av en representant från , ordföranden i samt en auktoriserad revisor. Nämnden har att efter granskning av anmälda ärenden påpeka överträdelser. Nämnden har även möjlighet att i vissa fall utdöma ett vite om . har i sin senaste rapport, , redovisat erfarenheterna från . Av framgår att man påtalade åtskilliga avtalsbrott men avstod från att utnyttja möjligheten att utdöma vite. har nämnden emellertid i tre fall utdömt viten om vardera . Vidare framgår av rapporten att kontrollverksamheten bidragit till att eliminera ensamrättsavtal. Vidare har enligt en betydande sanering skett vad gäller lån, borgen och förskottsrabatter - allteftersom gamla avtal från tiden löpt ut. Förekomsten av sådana ekonomiska förmåner har minskat kraftigt och förutsättningar för ökad konkurrens inom branschen har förbättras. I finns bestämmelser enligt vilka det är förbjudet för producenter och leverantörer av sprit, vin och öl att finansiera detaljhandlare (inbegripet restauranger) i syfte att uppnå ensamrätt för försäljning av sina produkter. Det är således förbjudet för leverantör av sprit, vin och öl att förvärva eller inneha något ekonomiskt intresse i detaljhandlarens eller restauratörens egendom eller att hyra, sälja eller eljest förse denne med tillbehör, inventarier, varor, pengar, tjänster eller annat av värde, ge detaljhandlaren kredit på osedvanligt etc. Enligt dessa regler, som återfinns i lagstiftningen i nästan samtliga delstater, är överträdelse av finansieringsförbudet straffbart. I alkohollagstiftning finns vissa bestämmelser som berör bryggeribranschens inflytande i restaurangverksamhet. Enligt dessa får utskänkningstillstånd till bolag meddelas endast om det i bolagsordningen intagits bestämmelser om att aktier inte får utställas eller överlåtas till någon som framställer eller försäljer dryckesvaror, att alla aktier skall vara ställda till viss man och att det för överlåtelse krävs samtycke av styrelsen. Vidare föreskrivs att innehavare av utskänkningstillstånd och föreståndare för utskänkningsrörelse inte utan medgivande från handelsministern får ta emot lån från någon som framställer eller försäljer dryckesvaror. Motsvarande gäller gåvor av inte obetydligt värde, avsedda att användas i tillståndshavarens verksamhet. Det är inte heller tillåtet att åta sig förpliktelser, för vilkas uppfyllande det ställs säkerhet av någon som framställer eller försäljer dryckesvaror. I andra europeiska länder är förhållandena ofta annorlunda. Det är mycket vanligt att bryggerierna äger utskänkningsställen eller på annat sätt har ekonomiska intressen i verksamheten. har antagit regeringens förslag till ny konkurrenslag (prop. 1992/93:56, bet. 1992/93:NU17, rskr. 1992/93:144).