prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — En hel del arbete återstår innan systemet i praktikenfunnit sina former och fungerar så som det är avsett med en konstmktivmåldialog och professionell resultatuppföljning. Regeringen följer noga utvecklingen och utvärderarkontinuerligt bl.a. med hjälp av sina stabsmyndigheter resultaten av deförändringar som har genomförts i statsförvaltningen. Först efter ytterligareett par års erfarenheter bör dock en mer samlad och slutlig utvärdering görasav hur de nya styrformerna och hur den arbetsgivarpolitiska och personalpolitiskadelegeringen till myndigheteraa har fungerat. Bilaga 8 I verksledningspropositionen (1986/87:99)redovisades principiella utgångspunkter för inriktningen avchefsförsörjningen. Med chefsförsörjning avses de åtgärder som vidtas för attförse statsförvaltningen med lämplig chefskompetens. Dit hör åtgärder förrekrytering, rörlighet, omplacering samt utbildning och utveckling. Det s.k.verksledningsbeslutet iiuiebar bl.a. att regeringens ansvar för atttillsätta chefstjänster borde koncentreras till myndighetemas högsta ledning.Regeringen skulle driva en aktivare utnämningspolitik och tydliggöraverksledningamas och chefemas verksamhetsansvar. Efter verksledningsbeslutet hartillsättningsansvaret för mer än 1000 tjänster delegerats till myndighetema.Regeringen tillsätter numera endast myndighetschefema och vissa tjänster pånivån närmast under. 1 arbetet med att fömya och effektivisera denstatliga sektora har myndighetschefema en nyckelposition. Hur de lyckas i sittledarskap är av avgörande betydelse för hur och regeringensstrategiska mål uppfylls. Utvecklingen har lett till att ettmycket stort ansvar lagts på myndighetschefen. Det har också medfört att högakrav på god chefskompetens måste ställas och att rekryteringen och chefsutvecklingenpå denna nivå måste ägnas mycket stor omsorg från regeringens sida. Chefsförsörjningen bör således mer än någonsin varaett strategiskt instmment för regeringen i dess ansvar att styra, utveckla ocheffektivisera den statliga förvaltningen. Om de statliga myndigheteraaeffektivt skall kunna medverka till statsmakteraas målsättning med samhällsekonomisktillväxt krävs det myndighetschefer med en utvecklad förmåga till ledarskap. Deskall kunna precisera produktionsmål och formulera resultatkrav, drivaförändringsarbete och engagera och entusiasmera sina medarbetare. Inom ramen för regeringens chefsförsörjningsansvardriver ett omfattande chefsutvecklingsprogram med bl.a.introduktionsseminarier för nyutnämnda verkschefer, uppföljande utvecklingssamtalsamt seminarier kring aktuella frågor. Mer erfaraa chefer erbjuds att ingå isärskilda utvecklingsgrapper där chefsrollen diskuteras. Varje departementsvarar inom sitt verksamhetsområde för beredningen av chefstjänster somregeringen tillsätter. utvecklar tillsammans med särskildakontaktpersoner i övriga departement gemensamma policyfrågor. Arbetet medprofessionell rekrytering och chefsutveckling kommer att instensifieras. 1.3.4Arbetsgivarverkets framtida ställning och styrning Riksdagenhar godkänt att ombildas till en avgiftsfinansieradmyndighet fr.o.m. enligt de förslag som lades fram i 1993 årsbudgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 8 s. 85-93). Ombildningeninnebär att den stafliga arbetsgivarorganisationen får en Prop. 1993/94:100från regeringen mer fristående ställning. Avgifteraa skall enligt förslagetBilaga 8 fastställas av ett årsmöte bestående av representanter för dearbetsgivare som myndigheten företräder. Årsmötet skall även välja styrelse förmyndigheten. Syftet är att skapa en statlig arbetsgivarorganisation som pålikartade villkor kan samverka med andra arbetsgivarorganisationer och taansvar för en lönebildning som främjar samhällsekonomisk balans och ökadkonkurrenskraft. Regeringen har till riksdagenöverlämnat en proposition (1993/94:77) om ombildningen avarbetsgivarorganisationen på det statliga området med lagförslag som i huvudsakinnebär att tidigare beslut om arbetsgivarorganisationen fullföljs. Regeringen föreslår att myndighetens beslutandeorgan skall utgöras av ett arbetsgivarkollegium. Kollegiets ledamöter utses avregeringen och bör i huvudsak utgöras av myndighetschefer som representerar demyndigheter som uppdragsmyndigheten skall betjäna. Arbetsgivarkollegiet skallnärmare fastställa myndighetens interaa organisation, fastställa de avgiftersom skall betalas till myndigheten samt utse styrelse för myndigheten. 1.3.5Utveckling av arbetsrätten inom staten Lagenom offentlig anställning har setts över. 1993/94:65 redovisasregeringens ställningstaganden. Staten har i materiellt hänseende tidigare varitföregångare inom det personalpolitiska området, bl.a. i fråga omanställningstrygghet och rätt till tjänstepension. äranställningstrygghet och förmåner i princip likvärdiga över helaarbetsmarknaden. Med hänsyn till statsförvaltningens särart är detemellertid nödvändigt att i vissa fall finna andra lösningar i t.ex.personalpolitiska frågor än som gäller för arbetsmarknaden i övrigt. Men det ärinte längre sakligt motiverat att behålla alla de särlösningar som efterhandhar utvecklats. I vissa fall har dessa särregleringar bidragit till att skapabehov av kraftigt dimensionerade personaladministrativa funktioner hos destatliga myndighetema. Regeringens allmänna strävan är att ta bort allonödig reglering. En utgångspunkt är därför att så långt det är lämpligtbegränsa den särskilda författningsreglering som gäller genom ochanslutande författningar, främst anställningsförordningen (1965:601, omtryckt1990:98, ändrad senast 1992:35). Regelsystemet anses ge litet utrymmet förverksamhetsanpassning och ge en svag motivation för myndigheteraas ledningaratt mera aktivt utöva sin roll som arbetsgivare. Regelsystemets komplexitetmedför också tillämpningssvårigheter. Förekomsten av dubbla regelsystem påarbetsmarknaden kan ibland göra det svårt att överblicka vilka regler somgäller. Utgångspunkteraa för en offentligrättslig regleringbör främst vara för- Prop. 1993/94:100 behållen förhållanden elleromständigheter som är en följd av att statliga Bilaga 8 myndigheter utövarverksamheter som ingår som grandelement i statens relation till medborgaraa.Det är fråga om arbetsuppgifter inom sådana skatte- och avgiftsfinansieradeverksamheter som typiskt sett hör hemma i den offentliga sektom. Det är ocksåinom sådana verksamheter som och regeringen har intresse av attreglera förhållanden för att garantera effektivitet och rättssäkerhet. Det kanvara arbetsuppgifter som är förenade med maktutövning gentemot allmänheten,t.ex. den polisiära verksamheten. Syftet med en särskild reglering för statsanställdabör alltså inte primärt vara att reglera förhållandet mellan arbetsgivare ocharbetstagare. Syftet bör istället vara att genom den nya regleringen tillgodosede allmänintressen som gör sig gällande vid utövandet av stadig verksamhet. ändrades (prop. 8,bet. 1991/92:AU9, rskr. 1991/92:134). Myndigheterna svarar i fortsättningen förfinansieringen av företagshälsovården inom ramen för tilldelade medel. Medutgången av /94 försvinner därför anslaget till Statshälsan frånstatsbudgeten. Syftet med det nya finansieringssystemet är att få etteffektivare resursutnyttjande genom att producent- och beställarrelationernagörs tydliga. Fr.o.m. har en statlig myndighet rätt att väljaen annan företagshälsovårdsorganisation än Statshälsan. Genom en omorganisation har avaffärsmässiga skäl den verksamhet som Statshälsan tidigare bedrev överförtstill ett bolag, AB Previa-rikshälsan, som ägs av kommer i fortsättningen, föratom att utöva ägandet av bolaget, atti huvudsak fungera som ett foram för stiftaraa samt för sådan partsgemensamverksamhet som tidigare ombesörjdes av vilken avveckladesden . 1.3.7En öppen elektronisk infrastruktur för informationsförsörjning Isin samlade redovisning av omprövningen och förnyelsen av offentlig sektor (bilaga1) har regeringen pekat på den offentliga sektoms roll i utvecklingen av enelektronisk infrastraktur för informationsförsörjning. Infrastrakturen skallfrämja näringslivets konkurrenskraft och därmed ekonomisk tillväxt, läggagranden för fortsatta rationaliseringar i den offentliga sektorn med bibehållensamhällsservice och öka medborgarnas information, kunskap och delaktighet isamhällsutvecklingen. För företagen kan en effektiv infrastraktur innebäraradikalt minskade avstånd till marknader, nya sätt att göra affärer samt enenklare dialog med statliga myndigheter, för medborgarna en större närhettill kunskapskällor, samhällsserviceoch arbetstillfällen, för myndigheter möjligheter till Prop. 1993/94:100självbetjäningstjänster, enklare och snabbare handläggning av ärenden Bilaga8 samt nya organisations- och arbetsformer. Behoven av en öppen elektronisk infrastrakturaccentueras när den svenska förvaltningen går in i det intensivainformationsutbyte som krävs med EU och andra länders förvaltningar inom ramenför europasamarbetet. Statskontoret har på regeringens uppdrag gjort enkartläggning av EU:s arbete med informationsteknologifrågor och analyseratkonsekvensema för den svenska statsförvaltningen. Den inre marknaden kräver effektivainformationsflöden. Informations-och kommunikationsteknologin är därför ettviktigt instrament i det fortsatta integrationsarbetet. Informationssystemen inom EU kommer att baseras påen gemensam infrastraktur för data- och teleanvändning. Därigenom tillförsäkrasönskvärd samordning och en praktisk samverkan mellan medlemsländernasförvaltningar och de gemensamma organen. I denna framväxande infrastrakturingår flera viktiga delar såsom standarder, upphandlingsregler, säkerhet ochintegritet, gemensamma regler för datakommunikationsnäten samtutvecklingsprogram för att bygga upp informationssystem. EU drar tillsammans med medlemsländema uppriktlinjer, utvecklar regler och modeller och tar fram prototypeV av dessainformationssystem. Länderaa införlivar dessa med olika grader av obligatorium.Betydande investeringar kan behövas för att anpassa egna nationellainformationssystem till systemen inom EU. En väl fungerande nationellinfrastraktur för informationsförsörjning underiättar anpassningen. Inom EU genomförs omfattande utvecklingsinsatser pådetta område inom tredje ramprogrammets delprogram forAdministrations (ENS), genom olika sektorinriktade program och projekt förbl.a. tull, moms, statistik, arbetsförmedling och pensionsutbetalning. Förslagtill riktlinjer och utvecklingsprogram som rör informationsutbytet mellanförvaltningar behandlas i . Informationsförsörjningeni den svenska förvaltningen måste, bl.a. mot denna bakgrand, de närmaste årenkännetecknas av en öppen elektronisk infrastraktur somen gemensam grand vid uppbyggnaden av förvaltningens informationssystem effektiva informationssystem somskapar möjligheter till strakturförändringar i förvaltningen somangelägna samhälls-behov kan tillgodoses bättre sektorsövergripande översyner avmyndigheteraas informationsbehandling och användning av information nya former för insamling och spridningav information, som förenklar arbetet, inte bara för myndighetema, utan främst för uppgiftslämnare och informationsmottagare, dvs. företag och Prop. 1993/94:100 medborgare m.fl. beaktandeav de krav som ställs på myndighetemas informationsbehandling i det europeiskaförvaltningssamarbetet; under en uppbyggnadstid behövs information och rådtill myndigheterna för att underlätta en kostnadseffektiv anpassning avinformationssystemen ett beaktande av de höga kraven på säkerhet ochskydd för den personliga integriteten. Hösten1992 tog ett principbeslut (bet. 1992/93:FiU7, rskr. 1992/93:122) omen ändrad ansvarsfördelning för den statliga statistiken. Förändringaraa skullegenomföras först sedan en precisering av förslaget och dess konsekvenserredovisats för . Beslutet om en ändrad ansvarsfördelning för denstatliga statistiken är ett led i pågående förändringar av regeringens styrningav statsförvaltningen. När myndighetemas arbete i allt högre grad inriktas påuppföljning och utvärdering av vad som sker inom olika sektorer ställs högakrav på statistiken. och den europeiska integrationen betyder ocksånya och ökande krav på statistiken. Ett huvudsyfte med reformeringen är att ökaincitamenten för omprövning av statistikproduktionens omfattning och innehåll.Genom att decentralisera beställar- och kostnadsansvaret för den statligastatistiken till berörda sektorsmyndigheter skall en bättre avvägning mellanstatistik och andra åtgärder inom området uppnås. Regeringen föreslår att förändringen nu genomförsgenom att ett 20-tal myndigheter ges ansvar för innehåll och finansiering avden officiella statistiken inom sina respektive områden. Detta bör resultera ien bättre behovsanpassning av statistiken och ett ökat kostnadsmedvetande. Det ärangeläget att myndighetema också beaktar möjligheterna att minskauppgiftslämnamas arbete. () verksamhet kommersom en följd av förändringama att koncentreras på grandläggande ochsektorsövergripande statistik och statistiktjänster. SCBs verksamhet inriktasi högre grad på samordning och bevakning av officiella statistik,medverkan i det internationella statistiksamarbetet och metodutveckling.Regeringen anser att det bör finnas betydande möjligheter att utveckla det statistiskasystemet i en informationsmiljö med allt fler nationella och interaationellaaktörer. 1.3.9Offentlig upphandling i konkurrens och den nya lagen om offentlig upphandling öppnar sig en störremarknad för både svenska leverantörer och svenska upphandlare. Förleverantörerna gäller det att dra nytta av att utländska upphandlareinom EES måste uppsöka intemationell konkurrens och inte Prop. 1993/94:100får diskriminera leverantörer från andra EES-länder. Detta bör innebära Bilaga 8 fördelar för den svenska marknaden. Svenska upphandlare å sin sidaåläggs att gå ut på denna marknad med sina upphandlingar och söka uppkonkurrensen. Därmed torde möjligheter för besparingar öppnas. , som inrättadesden , har till uppgift att verka för att offentlig upphandling skeraffärsmässigt, effektivt och i enlighet med nationella regler samt att denationella reglerna överensstämmer med och GATT-överenskonmielsenom statlig upphandling (GATT-ÖS). 1.3.10Fastighetsförvaltning och statlig lokalförsörjning Medutgångspunkt i den strategi för den statliga förmögenhetsförvaltning somriksdagen ställde sig bakom genom propositionen Inriktningen av den ekonomiskapolitiken (prop. 1991/92:38) har efter förslag i ett flertalpropositioner förändrat föratsättningaraa för den statliga lokalförsörjningenoch fastighetsförvaltningen. Ett av målen är att bryta den centralamonopolstymingen av statens lokalhållning och föra ut besluten till denenskilda myndigheten. Föratsättningaraa för ett effektivare resursutnyttjandeökar när myndighetema har det fulla ansvaret för sin lokalförsörjning. Ettannat mål är att effektivisera det statliga ägandet av fastigheter genom atttydliggöra befintliga förmögenhetsvärden och bolagisera de kommersielladelaraa av fastighetsinnehav. Ombildningen har inneburit en renodling av rollemainom staten. Av och delar av hardet bildats fyra nya organisationer: med uppgift att stödja och myndighetema ilokalfrågor, med uppgift attförvalta de fastigheter som av olika skäl måste ägas av staten, , somäger merparten av de f.d. statliga fastighetema inom universitets- ochhögskoleområdet, Vasakronankoncemen som äger övrigaf.d. statlig fastigheter inom t.ex. rättsväsendet och statlig förvaltning. De fastighetsägande och förvaltande bolagen skallkonkurrera med övriga fastighetsägare på marknaden om de lokaler som denenskilda myndigheten efterfrågar. Statens fastighetsverks huvudsakliga uppgiftär att förvalta och bevara merparten av den statliga egendom som har unikanatur-, kultur-och miljövärden, t.ex. slott, fjällområden m.m. samt förvaltastatens utrikesfastigheter och vissa specifika centrala förvaltningsbyggnader. Statens lokalförsörjningsverks uppgift är attstödja myndigheterna och så att statens lokalanskaffning ochlokalanvändning sker på bästa sätt. Detfortsatta arbetet med att effektivisera den statliga fastighetsför- Prop.1993/94:100 valtningen bör inriktas på: Bilaga 8 ett aktivt statligt ägande avaktiebolagen inklusive förberedelser för en eventuell framtida privatisering avhela eller delar av verksamheten i fastighetskoncernen , förvaltningen av de fastigheter somblir kvar i statens ägo skall så långt möjligt samordnas för att minska antaletfastighetsförvaltande myndigheter, framtagande av nyckeltal som beskriverbåde ekonomiska och andra värden i förvaltningen för att kurma jämföra olikamyndigheters förvaltning med varandra eller med icke statliga förvaltare samtför att kunna följa verksamheten över tiden. Genom ett aktivt ägande och en effektiv förvaltningskapas resurser för att bevara de unika värden som finns i dagensfastighetsinnehav. 2 Departementens redovisningarav personalkonsekvenserna Regeringskanslietsuppföljning av de personalkonsekvenser som redovisades i vårenskompletteringsproposition samt de bedömningar som respektive departement gjortav de personalkonsekvenser som blir en följd av förslagen i åretsbudgetproposition och de andra propositioner som förelagts underhösten/vintern redovisas härmed. Som tidigare understrakits är bedömningarnaäven preliminära eftersom det finns många osäkra faktorer. Inom område har 194 personersagts upp - . Uppsägningarnahar skett inom kriminalvården, inom polisen och vid tingsrättema. har med anledning av regeringensproposition /93:50 om åtgärder för att stabilisera den svenska ekonominbeslutat att sanunanlagt skall sparas inomJustitiedepartementets område fram till och /96. Besparingen kommer att tas ut inom polisen. Länsstyrelsema ansvarar för att rationaUseringamainom polisväsendet genomförs. 1 enlighet med regeringens beslut harlänsstyrelserna utarbetat en plan för rationaliseringarna. Rikspolisstyrelsenhar i anslagsframställningen redovisat läget i rationaliseringsarbetet.Rikspolisstyrelsens bedömning är att polisen i det korta perspektivet,/94, bör kunna klara besparingsbetinget genom lokalasparåtgärder av skiftande karaktär såsom vakanthållning av tjänster och minskatövertidsuttag. Inför det fortsatta rationaliseringsarbetet anger regeringen attsparmålet skall nås utan att den operativa nivån inom polisväsendet sänks (se bilaga3, B Polisväsendet, avsnitt 4). En följd av de förbättringar i fråga om organisation,arbetssätt och teknikstöd som genomförs bör vara att det blir möjligtatt bedriva en bättre polisverksamhet än med annan fördel- Prop.1993/94:100 ning mellan personal av olika kategorier och resurser förteknikstöd. Det Bilaga 8 finns därför inte skäl att motsätta sig att,exempelvis genom naturlig avgång, antalet polismän i ett län minskas,föratsatt att polisen kan behålla sin operativa kapacitet och utvecklas på detsätt som krävs för att kunna förverkliga de kriminalpolitiska målen. För de länsom inte inom den uppställda tiden kan få ut en full effekt avrationaliseringarna öppnas en möjlighet att efter särskild prövning hosRikspolisstyrelsen övergångsvis få ett stöd i form av anslagskredit. Åklagaratredningens betänkande Ett reformeratåklagarväsende (SOU 1992:61) har remissbehandlats och bereds nu vidare inomJustitiedepartementet. Åklagaratredningen hade till uppgift att se överåklagarväsendets arbetsuppgifter, arbetssätt och organisation. Eventuellapersonalkonsekvenser kan inte bedömas. , med uppgift att övervägadomstolarnas uppgifter och arbetssätt har redovisat sitt betänkande Domstolarnainför (SOU 1991:106). Betänkandet är remissbehandlat och bereds förnärvarande inom . En lagrådsremiss har beslutatsmed bl.a. förslag till ändrad instansordning i körkortsmål, studiestödsmål ochkriminalvårdsmål. Utredningens förslag som även i övrigt i huvudsak kommer attgenomföras vad gäller de allmänna förvaltningsdomstolarna får såvitt nu kanöverblickas betydande personalkonsekvenser endast för berörda domstolar. Undertiden - febraari 1993 har nio personer vid tingsrätteraa blivituppsagda. Kriminalvården har av regering och riksdag ålagtsett femårigt rationaliseringsuppdrag för vilket /95 är detfjärde året. Rationaliseringskravet uppgår till totalt 150 miljoner kronor.Omkring 225 personer har fått lämna organisationen ochunder /95 bedöms ytterligare ca 75 personer få lämna organisationentill följd av rationaliseringsarbetet. Beläggningen inom både anstalts- ochhäktesorganisationen har ökat kraftigt och antas ökaytterligare på grand av bl.a. ändrade regler om villkorlig frigivning och grovtrattfylleri samt en ökning av antalet långtidsdömda. Till följd härav väntaskriminalvården ha ett rekryteringsbehov under /95 av ca 400personer och under /96 av ca 250 personer. Inom område har underperioden - drygt 100 personer inomutrikesförvaltningen sagts upp. Dessa uppsägningar är främst resultatet av detsparbeting som ålades utrikesförvaltningen för /94. Genom atttio utlandsmyndigheter lades ned, ett tjugotal tjänster vid andrautlandsmyndigheter drogs in samt att departementets organisation minskades blev40 lokalanställda vid svenska utlandsmyndigheter samt 70 tjänstemänstationerade i och i utlandet uppsagda. Av de sistnämnda 70tjänstemännen, varav flertalet var assistenter, har tre återanställts idepartementet pä högre tjänster. fömtses inga ytterligareuppsägningar av tjänstemän. En utredning har genomförts om den handelspolitiskaförvaltningen i Prop. 1993/94:100 ett EU-perspektiv, bl.a. i vad avserKommerskollegiets roll och uppgifter Bilaga 8 samt relationen mellanUtrikesdepartementets handelsavdelning och kollegiet. Utredningen har ocksålämnat förslag om handelsavdelnings organisation i ettmedlemsperspektiv. Vidare har en utredning i syfte att renodla Kommerskollegiumsom handelspolitisk myndighet slutförts . Förslag kommer attredovisas i en proposition . Det är inte möjligtatt bedöma konsekvenserna för personalen. När det gäller rationalisering avbiståndsadministrationen har en särskild utredare tillkallats med uppdrag attlämna förslag till effektivisering av biståndsförvaltningen. kan få konsekvenser för personalen, är för tidigt att nu uttala sigom. I betänkandet av kommittén rörande styrnings- ochsamarbetsformer i biståndet (SOU 1993:1) presenterades ett förslag omintegration av de allmänna avdelningaraa och biståndskontoren vidbiståndsambassaderna. Denna integration genomförs nu successivt. Utredningenberäknade att en sådan integration, som i första hand leder till indragning avtjänster samt även till vissa andra rationaliseringar, fullt genomförd skullege besparingar på . Det är ännu inte möjligt attbedöma om denna beräkning är realistisk. Inom Försvarsdepartementets område har underperioden - ca 1 900 civUanställda inomförsvarsmakten sagts upp. har, genom särskildaavgångsstimulerande åtgärder, ca 1 500 yrkesofficerare, anställda medfullmakt, förbundit sig att lämna eller redan lämnat sina anställningar.Samtidigt har ca 750 nya yrkesofficerare anställts, varför dentotala minskningen av antalet yrkesofficerare är ca 750. Det bedrivna avvecklingsarbetet inomtotalförsvarets militära del ligger i linje med vad regeringen angav i 1992 årsförsvarsbeslut (prop. 1991/92:102, bet. 1991/92:FöU12, rskr. 1991/92:337).Regeringen anmälde därvid att försvarsmaktens behov av anställd personal tillföljd av föreslagna strakturförändringar minskar under försvarsbeslutsperiodenmed ca 1 500 yrkesofficerare och med ca 4 500 civUanställda. Beträffande Försvarets civilförvaltning överförs en stor delav uppgiftema till , ,, Kammarkollegiet och den nya myndigheten . Detmotsvarar ett hundratal av civilförvaltningens 140 anställda. personal beräknas 125-135 personer få anställningi det nya . Drygt 230 personer har sagts upp från sinanställning. Den övervägande delen av personalen vid Försvaretssjukvårdsstyrelse erbjuds anställning vid Försvarsmakten. Ett tiotal personerberäknas bli övertaliga. Inom den civila delen av totalförsvaret pågår förnärvarande en översyn av myndighets- och ledningsstrakturen. Som en del avdenna översyn be-