prop · GG03257 · 1993-06-03 00:00:00 — 7 § Värdehandlingar får vid redovisning enligt 5 § inte tas upp till högre värde än som följer av bestämmelserna i bokföringslagen (1976:125) om värdering av omsättningstillgångar. De får dock tas upp till samma värde som beräknats närmast föregående räkenskapsår eller, om värdehandlingen anskaffats under räkenskapsåret, anskaffningsvärdet. Detta gäller endast om värdehandlingarna kan avyttras till ett värde som motsvarar detta högre värde som får anses tillfredsställande med hänsyn till de försäkringsutfästelser som värdehandlingarna säkerställer. 8 § För skadeförsäkring av annat slag än sådan sjuk-, olycksfalls- och avgångsbidragsförsäkring beträffande vilken bestämmelserna om livförsäkring tillämpas med stöd av 1 kap. 2 § tredje stycket, gäller bestämmelserna i 7 kap. 10 § andra och tredje styckena försäk- ringsrörelselagen (1982:713). 9 § Företrädaren skall föra ett register som utvisar de till- gångar som motsvarar de försäkringstekniska skulderna enligt 5 §. Om en tillgång som antecknats i registret har upplåtits med sådan rätt att dess fulla värde inte kan utnyttjas till täckning av försäkringstekniska skulder enligt 2 §, skall detta antecknas i registret. Försäkringstagarnas förmånsrätt enligt 4 a § förmånsrättslagen (1970:979) omfattar de tillgångar som finns upptagna i registret, när försäkringsgivaren försätts i konkurs eller utmätning äger rum eller särskild administration träder in. Förmånsrätten följer med fordran som grundas på avtal om livförsäkring eller på avtal om återförsäkring avseende livförsäkring. En fordran på grund av ett avtal om livförsäkring har företräde framför återförsäkrares fordran. Företrädaren skall se till att det till sänds in dels beräkningar av de försäkringstekniska skulderna, dels kopior av registret. 10 § Om en försäkringsgivare, genom en agentur eller filial här i landet, driver gränsöverskridande verksamhet i ett annat EES-land och om det krävs tillstånd där för sådan verksamhet, skall för den delen av verksamheten bestämmelserna i det landet gälla om 1. beräkning av försäkringstekniska skulder, 2. redovisning av tillgångar motsvarande de försäkringstekniska skulderna, 3. var dessa tillgångar skall vara lokaliserade och hur de skall skyddas mot valutakursförluster, samt 4. såvitt avser livförsäkring, återbäring samt försäkringars fribrevs- och återköpsvärde. 11 § Försäkringstekniska utredningar och beräkningar som angår en försäkrings- givares här i landet drivna livförsäkringsrörelse skall utföras under överinseende av en av godkänd aktuarie. 12 § En försäkringsgivare eller företrädare får inte till fördel för en- skilda försäkringstagare eller grupper av försäkringstagare, på annat sätt än genom återbäring, medge direkt eller indirekt nedsättning av de livförsäkringspremier som försäkringsgivaren enligt fastställda grunder bestämt för sin rörelse här i landet. 13 § Företrädaren skall övervaka att anskaffning av ansökningar om försäkring hos företaget sker på ett sätt som överensstämmer med god affärssed i . I fråga om en försäkringssam- manslutning åligger detta försäkringsgivarna. På begäran av den som biträtt en försäkringsgivare i dennes verksamhet enligt första stycket skall utfärda intyg över verksamhetens omfattning och innehåll om sådant intyg krävs för att få driva liknande verksamhet i ett annat EES-land. Försäkringsgivaren och den som begärt intyg skall lämna inspektionen de upplysningar som behövs för att inspektionen skall kunna fullgöra denna skyldighet. 14 § Om företrädaren inte kan utöva sitt uppdrag, om han avsäger sig det eller om fullmakten återkallas, skall Finansin- spektionen för tiden till dess hindret upphört eller en ny företrädare blivit befullmäktigad och godkänd förordna ett ombud att på försäkringsgivarens vägnar ta emot stämning och i övrigt företräda denne med avseende på redan meddelade försäkringar. Ett sådant förordnande skall inspektionen genast kungöra i Post- och . Till dess att en sådan kungörelse skett får, beträffande andra försäkringsgivare än försäkringsgivare i försäkrings- sammanslutning, försäkringstagare hos inspektionen sätta in förfallen försäkringspremie med samma verkan som om den blivit betald till försäk- ringsgivaren. 6 kap. Om tillsyn över 1 § Verksamhet som bedrivs enligt denna lag skall stå under tillsyn av i den utsträckning som följer av lagen. Inspektionen skall verka för en sund utveckling av verksamheten. Inspektionen skall lämna de uppgifter till behöriga myndigheter i för- säkringsgivarnas hemländer som dessa myndigheter behöver för kontroll av försäkringsgivarnas soliditet samt i övrigt ha ett sådant nära samarbete med övriga EES-länders behöriga myndigheter som föranleds av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 2 § När försäkringsgivaren börjat sin verksamhet här i landet skall före- trädaren genast underrätta om detta. 3 § Företrädaren skall lämna de upplysningar som inspektionen begär om försäkringsgivaren och den verksamhet som denne driver här i landet genom etablering. Företrädaren skall hålla tillgångar samt räkenskaper och andra handlingar tillgängliga för granskning av . Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om vilka upplysningar som en försäkringsgivare skall lämna till inspektionen. 4 § Skyldighet enligt 3 § att lämna upplysningar och hålla tillgångar och handlingar tillgängliga för granskning åligger även 1. styrelsen och verkställande direktören i aktiebolag som driver verk- samhet här i landet med föremål uteslutande att biträda utländsk försäk- ringsgivare som driver rörelse här i landet, 2. ordförande och verkställande direktör eller motsvarande befattningshavare i tarifförening, skaderegleringsnämnd, villkorsnämnd eller annat liknande organ, som här i landet biträder sådan försäkringsgivare vid rörelsens bedrivande, och 3. personer som är införda i en förteckning som anges i 4 kap. 2 §. 5 § får meddela de erinringar i fråga om försäkringsgivares verksamhet här i landet som inspektionen anser behövliga. skall förelägga försäkringsgivaren att vidta rättelse, om inspektionen finner att 1. avvikelse skett från denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag eller grunderna, om sådana finns, 2. grunderna är tillfredsställande med hänsyn till omfattningen och beskaffenheten av försäkringsgivarens rörelse, 3. de tillgångar som motsvarar värdet av de försäkringstekniska skulderna är tillräckliga, eller 4. det i övrigt finns allvarliga anmärkningar mot försäkringsgivarens verksamhet. Om ett föreläggande enligt första stycket inte har följts inom den bestämda tiden och det anmärkta förhållandet inte heller på något annat sätt undanröjts, skall anmäla detta till regeringen. Följer en försäkringsgivare inte gällande bestämmelser om redovisning och täckning av försäkringstekniska skulder får regeringen, efter att ha underrättat behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland, förbjuda försäkringsgivaren att fritt förfoga över sina tillgångar i . Om behörig myndighet i en försäkringsgivares hemland inskränker försäkringsgivarens rätt att förfoga över sina tillgångar, skall på begäran av myndigheten vidta samma åtgärder beträffande försäkringsgivarens tillgångar i . får besluta hur skadeförsäkringsverksamhet skall drivas efter ett sådant beslut som avses i fjärde och femte styckena. För livförsäkringsverksamhet skall bestämmelserna i 7 kap. 2 § tillämpas. 6 § Regeringen kan förklara koncessionen förverkad, om försäkringsgivaren 1. inte längre uppfyller kraven för koncession här i landet, eller 2. i annat fall allvarligt åsidosätter gällande bestämmelser för verksamheten här i landet, särskilt reglerna om redovisning och täckning av försäkringstekniska skulder. Innan koncessionen förklaras förverkad skall samråd ske med behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland. I brådskande fall får koncessionen förverkas utan föregående samråd. skall underrättas så snart det kan ske. Om försäkringsgivarens koncession i hemlandet har förklarats förverkad, skall regeringen genast förklara koncessionen i förverkad. 7 § Om en försäkringsgivare med stöd av 2 kap. 2 § första stycket marknadsför försäkringar här i landet från ett fast driftställe i ett annat EES-land, skall lämna behörig myndighet i det landet de uppgifter som den behöver för kontroll av försäkringstekniska skulder och tillgångar som motsvarar dessa. 8 § Om en försäkringsgivare som marknadsför försäkringar enligt 2 kap. 2 § överträder denna lag eller föreskrift som har meddelats med stöd av lagen, skall förelägga försäkringsgivaren att vidta rättelse. Underlåter försäkringsgivaren att vidta rättelse, skall inspektionen underrätta behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland och i det land varifrån försäkringarna marknadsförs. Om försäkringsgivaren inte upphör med överträdelserna får återkalla koncessionen för gränsöverskridande verksamhet eller, om verksamheten inte är koncessionpliktig, förbjuda försäkringsgivaren att fortsätta sin marknadsföring och att meddela nya försäkringar här i landet. Inspektionen får vidta även andra åtgärder som behövs för att hindra fortsatta överträdelser. Innan åtgärd vidtas skall inspektionen underrätta behörig myndighet i det land där det fasta driftställe som marknadsför försäkringarna är beläget. Om den behöriga myndigheten i försäkringsgivarens hemland eller i det land där det fasta driftställe som marknadsför försäkringar är beläget förbjuder försäkringsgivaren att helt eller delvis förfoga över sina till- gångar, skall inspektionen vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillvarata försäkringstagarnas intressen. Om den utländska myndigheten återkallar försäkringsgivarens, agenturens eller filialens auktorisation, skall inspek- tionen förbjuda försäkringsgivaren att fortsätta sin marknadsföring och att meddela nya försäkringar här i landet. Om försäkringsgivarens samtliga fasta driftställen sammantaget har en årlig premieintäkt från skadeförsäkring från som, utan avdrag för återförsäkring, överstiger ett belopp som motsvarar 2 500 000 ecu får Finans- inspektionen hos behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland begära att försäkringsgivaren i hemlandet särskilt redovisar det försäkringstekniska resultatet avseende verksamheten i . Försäkringsgivaren skall lämna de upplysningar och handlingar som inspektionen begär för tillämpning av denna paragraf. 9 § Om det kan antas att någon driver sådan verksamhet att denna lag är tillämplig, får förelägga denne att lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att bedöma om lagen är tillämplig. Om finner att någon utan koncession driver tillståndspliktig verksamhet, skall inspektionen förelägga denne att ansöka om koncession eller vidta de ändringar i verksamheten som inspektionen anger eller också upphöra med verksamheten. Bestämmelsen i andra stycket skall i tillämpliga delar gälla om Finans- inspektionen finner att någon driver gränsöverskridande verksamhet utan att anmälan skett. Ett föreläggande enligt denna paragraf får riktas mot såväl försäkringsgivaren som den som här i landet, i syfte att förmå någon att teckna försäkring hos försäkringsgivaren, är verksam för försäkringsgivarens räkning. 10 § kan förena ett föreläggande eller förbud enligt denna lag med vite. 11 § Försäkringsgivare som omfattas av denna lag skall med årliga avgifter bekosta verksamhet enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar. 7 kap. Om försäkringsverksamhetens upphörande och om överlåtelse av försäkringsbestånd 1 § Om en försäkringsgivare upphör att driva försäkringsrörelse här i landet, åligger det försäkringsgivaren att med bifogande av giltig fullmakt hos uppge ombud, som godkänns av inspektionen, att på försäkringsgivarens vägnar företräda denne med avseende på redan meddelade försäkringar. För tiden intill dess sådan anmälan har skett får förordna ett ombud med nämnda befogenhet. Inspektionen skall genast införa kungörelse i Post- och om godkännandet eller förordnandet. Intill dess sådant kungörande har skett, får försäkringstagare hos sätta in förfallen försäkringspremie med samma verkan som om den blivit inbetald till försäkrings- givaren. 2 § Om en försäkringsgivares koncession att driva livförsäkringsrörelse här i landet har förklarats förverkad, skall en särskild administration för tillvaratagande av livförsäkringstagarnas rätt träda in. skall förvalta administrationsboet. skall genast för livförsäkringstagarnas räkning ta hand om samtliga tillgångar i vilka livförsäkringstagarna har förmånsrätt enligt 4 a § förmånsrättslagen (1970:979). Härmed övergår alla försäk- ringsgivarens rättigheter och skyldig- heter på grund av livförsäkringsavtalen på administrationsboet. Har livförsäkringarna återförsäkrats, gäller samma sak försäkringsgivarens rättigheter och skyldigheter på grund av återförsäkringarna. Så snart administrationen inträtt skall låta värdera de omhändertagna tillgångarna. Inspektionen skall vidare låta beräkna det belopp vartill de försäkringstekniska skulderna för livförsäkring uppgår. För det belopp med vilket värdet av tillgångarna understiger de försäkringstekniska skulderna för livförsäkring, ökade med en tjugondel, har administrationsboet fordringsrätt hos försäkringsgivaren. De försäkringar som övertagits av administrationsboet skall om möjligt överföras till en svensk eller utländsk försäkringsgivare som har fått koncession för livförsäkringsrörelse här i landet. Anser att ett anbud om övertagande bör antas, skall inspektionen i och i övrigt på ett ändamålsenligt sätt kungöra anbudets innehåll. Kungörelsen skall innehålla föreläggande för försäk- ringstagarna, att inom en bestämd tid * minst efter kungörelsens utfärdande * hos inspektionen anmäla om de har något att invända mot anbudet. Även den som inte är försäkringstagare men som har förvärvat rätt på grund av en försäkring skall få möjlighet att framföra invändningar. beslut att anta ett anbud skall kungöras i Post- och . När sådant kungörande sker, övergår ansvaret för det överlåtna försäkringsbeståndet på den övertagande försäkringsgivaren. Genom denna försäkringsgivares försorg skall samtliga försäkringstagare och de som förvärvat rätt på grund av en försäkring underrättas om överlåtelsen och de eventuella ändringar i villkoren som överlåtelsen medför. Om inte försäkringsbeståndet överlåtits från det att administrationen trädde in, får tillgångarna säljas och medlen fördelas mellan försäkringstagarna. Om det vid överlåtelse av försäkringarna eller annars har uppstått överskott, skall detta i första hand användas till att betala kostnaden för administrationen och sådant bidrag som avses i 6 kap. 11 § och som inte erlagts. Återstoden skall överlämnas till den försäkringsgivare vars försäkringar varit föremål för administration. När en försäkringsgivares koncession förklarats förverkad, får nya för- säkringar inte meddelas. får dock sådana liv- försäkringar meddelas som föranleds av gällande försäkringsavtal. Av de livförsäkrings- och återbäringsbelopp som förfallit till betalning innan koncessionen förklarats förverkad skall så mycket betalas ut som skulle ha betalats om koncessionen inte förklarats förverkad. Av livförsäkrings- och återbäringsbelopp, som förfaller till betalning , får innan administrationen avslutas endast betalas ut så mycket som anser kunna utbetalas utan att övriga livförsäkringstagares rätt försämras. Vad som har sagts skall även tillämpas i fråga om återköp av försäkring eller belåning av försäkringsbrev hos försäkringsgivaren. Skulle det efteråt visa sig att ett för stort belopp har utbetalats, skall återbetalning inte ske. Om en försäkringsgivare i annat fall än enligt första stycket har upphört att driva livförsäkringsrörelse här i landet, är försäkringsgivaren ändå skyldig att på det sätt som anges i 5 kap. 5-7 och 9 §§ redovisa tillgångar motsvarande värdet av de försäkringstekniska skulderna för redan meddelade livförsäkringar. Det åligger ombud, som har utsetts av försäk- ringsgivaren enligt 1 §, att fullgöra de skyldigheter enligt 5 kap. 2 och 9 §§ samt 6 kap. 3 §, som förut åvilat företrädaren. Om inte tillgångar mot- svarande värdet av de försäkringstekniska skulderna redovisas eller om det av annat skäl finns anledning anta att livförsäkringstagarnas rätt på grund av försäkringsavtalen äventyras, ankommer det på att besluta om administration enligt första stycket skall inträda. Om de till redovisning avsatta tillgångarna anses otillräckliga får dock administration inte föreskrivas förrän har förelagt försäkringsgivaren att fylla bristen och denna inte täckts efter det att sådant föreläggande skett. Om i ett sådant fall admininstration inträder, skall bestämmelserna i första stycket om upphörande av företagets rätt att driva livförsäkringsrörelse här i landet i stället avse meddelandet av beslut om administration. 3 § En försäkringsgivare som har koncession enligt 2 kap. 1 § får med tillstånd helt eller delvis överlåta sitt försäkringsbestånd till en annan försäkringsgivare som i har fått koncession att driva sådan försäkringsrörelse. Om det försäkringsbestånd som överlåtelsen avser består av försäkringar som meddelats genom gränsöverskridande verksamhet, får tillstånd ges endast om behörig myndighet i det land där riskerna är belägna samtycker till överlåtelsen och den övertagande försäkringsgivaren där uppfyller kraven för gräns- överskridande verksamhet med de försäkringar som överlåtelsen avser. Är den övertagande försäkringsgivaren en utländsk EES-försäkringsgivare krävs för tillstånd, utöver vad som anges i andra stycket, att behörig myndighet i försäkringsgivarens hemland intygar att försäkringsgivaren har erforderlig kapitalbas sedan överlåtelsen beaktats. En försäkringsgivare som har fått koncession enligt 2 kap. 1 § får med tillstånd helt eller delvis överlåta sitt försäkringsbestånd som består av försäkringar som meddelats genom gränsöverskridande verksamhet till en EES-försäkringsgivare med fast driftställe i det land där riskerna är belägna. Tillstånd får medges endast om behörig myndighet i övertagande försäkringsgivares hemland intygar att försäkringsgivaren har erforderlig kapitalbas sedan överlåtelsen beaktats och behörig myndighet i det land där riskerna är belägna samtycker till överlåtelsen. Ansökan om tillstånd skall göras av såväl överlåtare som övertagare. Vid ansökningen skall fogas det avtal, som träffats angående överlåtelsen. Med avseende på ansökningen gäller vidare vad i 15 kap. 3 § andra stycket och 4 § andra stycket försäkringsrörelselagen (1982:713) föreskrivs i tillämpliga delar. Om ansökningen bifalls, skall överlåtaren anses fritagen från sina för- pliktelser på grund av det överlåtna försäkringsbeståndet, vilka förpliktelser i stället skall åvila övertagaren. Angående underrättelse om verkställd överlåtelse skall bestämmelsen i 15 kap. 6 § försäkringsrörelselagen tillämpas. får meddela närmare föreskrifter om de handlingar som skall bifogas en ansökan om tillstånd. 1 § skall i Post- och kungöra 1. beviljande av koncession eller utvidgning av koncession, 2. godkännande av företrädare eller ändring av grunderna, 3. ändring i bolagsordning eller liknande handling som innefattar ändring av försäkringsgivarens firma, 4. förverkande av koncession, och 5. tillstånd till överlåtelse av försäkringsbestånd. 2 § Det som enligt denna lag har kungjorts i Post- och skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det inte av omständigheterna framgår att han varken kände till eller borde ha känt till det som kungjorts. Innan sådant kungörande skett, kan förhållande som enligt lagen skall kungöras, inte lagligen åberopas mot annan än den som visas ha haft kännedom om det. 3 § Är en handling, som enligt denna lag lämnas till , avfattad på främmande språk, skall på begäran en bestyrkt svensk översättning tillhandahållas. 4 § Ett ombud, som enligt 5 kap. 14 § eller 7 kap. 1 § förordnats av Finans- inspektionen, har rätt att få ersättning av försäkringsgivaren med det belopp som bestäms av inspektionen. 5 § En försäkringsgivare som driver försäkringsrörelse här i landet skall i alla meddelanden till allmänheten nämna sin företagsform och sitt hemland. Försäkringsbrev skall innehålla uppgifter både om de allmänna försäk- ringsvillkoren och om de särskilda villkoren för den försäkring som avses i brevet. I meddelanden till allmänheten om företagets fonder skall särskilt anges beloppet av ännu inte inbetalade förbindelser av delägare eller garanter om dessa belopp inräknats i fonderna. Om en försäkringsgivare marknadsför försäkringar avseende andra risker än stora risker genom gränsöverskridande verksamhet i ett annat EES-land, skall försäkringstagarna underrättas om i vilket land det fasta driftställe som avtalet skall ingås med är beläget. Sådan information skall även finnas på varje handling som lämnas till försäkringstagarna. Avtalet och försäkringsansökan, om den är bindande, skall innehålla adress till försäkrings- givarens huvudkontor och till den agentur eller filial som avtalet ingås med. Om försäkringen omfattar den försäkringsklass som anges i 2 kap. 3 a § första stycket 10 försäkringsrörelselagen (1982:713) skall avtalet och en bindande försäkringsansökan även innehålla namn och adress till den som företräder för- säkringsgivaren vid skadefall. Innan ett avtal om livförsäkring ingås genom gränsöverskridande verksamhet i andra fall än som avses i 2 kap. 2 § andra stycket skall försäkringsgivaren till försäkringstagaren överlämna en handling där försäkringstagaren uppmärksammas på att försäkringsgivaren är underkastad tillsynsreglerna i det land där det försäkrande fasta driftstället är beläget. Försäkringstagaren skall skriva under handlingen. Handlingen skall överens- stämma med formulär som fastställs av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, . 6 § beslut om 1. att avslå en ansökan om koncession enligt 3 kap. 3 eller 4 §, 2. att avslå en ansökan om att utfärda intyg enligt 3 kap. 6 § fjärde stycket, 3. att förbjuda en försäkringsgivare att förfoga över sina tillgångar enligt 6 kap. 5 § femte stycket, 4. att återkalla koncession för gränsöverskridande verksamhet eller för- bjuda sådan verksamhet enligt 6 kap. 8 § tredje eller fjärde stycket eller 5. om att förelägga vite får överklagas till kammarrätten. beslut i övrigt enligt denna lag får överklagas hos rege- ringen. får bestämma att beslut enligt första stycket skall gälla . 7 § Har regeringen eller i ett ärende om koncession inte fattat beslut efter det att ansökningen gavs in, får sökanden begära förklaring av kammarrät- ten att ärendet onödigt uppehålls. Har regeringen eller inte meddelat beslut efter det att en sådan förklaring avgetts, skall det anses som att ansökningen har avslagits. 8 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet till meddelar oriktiga eller vilseledande uppgifter om sådana omständigheter som han är skyldig att lämna uppgift om enligt denna lag. 9 § Till böter döms företrädare, personal eller annan som företräder försäkringsgivaren om han bryter mot föreskrift i 5 kap. 12 § eller 8 kap. 5 § eller på annat sätt än som anges i det sistnämnda lagrummet lämnar oriktiga uppgifter om försäkringsgivaren i meddelanden som är avsedda för allmänheten. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. En försäkringsgivare som omfattas av denna lag och som enligt lagen (1950:272) om rätt för utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i har koncession vid denna lags ikraftträdande får med den tidsbegränsning som kan ha angetts i koncessionsbeslutet fortsätta med rörelsen till utgången av eller, om ansökan om koncession i enlighet med 3 kap. 2 § tredje stycket då har getts in, till dess att ansökningen har prövats slutligt. En ansökan om koncession enligt de nya bestämmelserna skall, beträffande försäkringsgivare som avses i punkt 2, prövas av , om inte ett bifall till ansökningen skulle innebära en förlängning eller en väsentlig utvidgning av den tidigare koncessionen. I sådant fall prövas ansökningen av regeringen.