prop · GH03195 · 1993-12-31 00:00:00 — Om han har skälig anledning att betvivla uppgiftemasriktighet eller inte har haft rimlig möjlighet att undersöka riktigheten, skallhan i konossementet göra förbehåll som ger uttryck för detta. 299 § Konossementets bevisverkan Konossementet gäller som bevis om att godset har mottagitseller, om ombordkonossement har utställts, lastats såsom det har beskrivits ikonossementet, om annat inte visas eller förbehåll har gjorts enligt 298 §. Omuppgift om godsets och förpackningens synliga tillstånd saknas i konossementetskall i detta anses antecknat att godset var i gott synligt tillstånd, om inteannat visas. Ett konossement som inte anger frakten eller på annat sättutvisar att frakt skall betalas av mottagaren enligt 296 § första stycket punkt10 utgör, om annat inte visas, bevis om att frakt inte skall betalas av honom. Motsvarandegäller om det belopp som skall betalas som ersättning för överliggetid inte harangetts i konossementet. Om tredje man i god tro har inlöst konossementet iförlitan på att uppgiftema i det är riktiga, är motbevisning enligt första ochandra styckena inte tillåten. Om transportören insåg eller borde ha insett atten uppgift om godset var oriktig får han inte åberopa förbehåll som avses i 298§ om förbehållet inte innehåller en uttrycklig anmärkning om uppgiftensoriktighet. 300 § Ansvar för vilseledande uppgifter Prop. Lider tredje man skada genom att inlösa konossement iförlitan pä att uppgiftema i det är riktiga, är transportören ansvarig om haninsåg eller borde ha insett att konossementet var vilseledande för tredje man.Rätt tiU ansvarsbegränsning enligt detta kapitel föreligger därvid inte. Om godset inte motsvarar uppgiftema i konossementet fårmottagaren kräva att transportören uppger om avlastaren har åtagit sig atthålla transportören skadeslös för oriktig eller ofullständig uppgift(indemnitetsförklaring) och även låter mottagaren få del av en sådanförklaring. 301 § Avlastarens garantiansvar Avlastaren svarar gentemot transportören för riktighetenav de uppgifter om godset som p)å hans begäran har tagits in i konossementet. Om avlastaren har åtagit sig att ersätta transportören förskada som uppkommer till följd av att konossement utfårdas med felaktigauppgifter eller utan förbehåll, är han likväl inte ansvarig om detta har gjortsi syfte att vilseleda förvärvare av konossementet, I sådant fall svararavlastaren inte heller enligt första stycket. 302 § Rätt att få ut godset Den som företer ett konossement och genom dess innehålleller, vid orderkonossement, genom en sammanhängande och till honom fortgåendeföljd av överlåtelser (indossament) eller överlåtelse in framträder somrätt innehavare av konossementet, är behörig som mottagare av godset. Om konossementet har utfårdats i flera exemplar är det förutlämnande på bestämmelseorten tillräckligt att mottagaren visar sin behörighetgenom att förete ett konossementsexemplar. Lämnas godset ut på en annan plats,måste dessutom övriga exemplar återlämnas eller säkerhet ställas för anspråksom innehavare av utelöpande exemplar kan göra gällande mot transportören. 303 § Flera konossementsinnehavare Anmäler sig flera mottagare, och företer de skildaexemplar av konossementet, skall transportören lägga upp godset under säker vård för den rätta mottagarens räkning. Underrättelse om åtgärden skall lämnas till dem som har anmält sig, 24 304 § UUämnande mot konossement Prop. Bilaga 2 Mottagaren har rätt att få ut godset endast omhan deponerar konossementet och lämnar kvitto allteftersom godset lämnas ut.Sedan allt gods har lämnats ut, skall konossementet med påtecknad kvitteringåterställas till transportören. 305 § Utlämnande när konossementet har förkommit Har ansökan gjorts om dödande av ett förkommet konossementfår sökanden, sedan offentlig stämning har utfårdats, fordra att godset lämnasut, om säkerhet ställs för ersättning som transportören kan tvingas att ge utpå gmnd av det förkomna konossementet. 306 § Förvärv av konossement i god tro Överlåter en konossementsinnehavare konossementsexemplartill flera personer, har den som först mottar ett exemplar i god tro rätt tillgodset. Om godset har lämnats ut på bestämmelseorten till innehavaren av ettannat exemplar, är han inte skyldig att lämna ifrån sig vad han redan i god trohar fått ut. Den som i god tro har förvärvat ett order- eller innehavarkonossementär inte skyldig att lämna ut konossementet till den för viUcen det harförkommit. Den rätt en säljare har att, på gmnd av köparens obeståndeller underlåtenhet att fullgöra vad som åligger honom i följd av köpet, hindraatt det sålda godset utges eller att kräva det tillbaka gäller även omkonossement beträffande godset har överlämnats till köparen. Rätt enligt första stycket får inte göras gällande mottredje man som i god tro har förvärvat ett order- eller innehavarkonossement. Med sjöfraktsedel (sea waybill) förstås ett dokument som 1, utgör bevis om ett avtal om sjötransport och omatt transportören har mottagit godset och 2, innehåller ett åtagande av transportören att lämnaut godset till den mottagare som anges i dokumentet, Avsändarenfår även sedan sjöfraktsedel har utfårdats bestämma, att Prop. 1993/94:195godset skall lämnas ut till någon annan än den mottagare som anges Bilaga 2i dokumentet, om han inte i förhållande till transportören har avstått fråndenna rätt eller mottagaren inte redan har gjort sin rätt gällande, Konossement får begäras enligt 294 § om avsändaren intehar avstått från sin rätt att utse annan mottagare. 309 § Sjöfraktsedelns innehåll och bevisverkan En sjöfraktsedel skall innehålla uppgift om det gods somhar mottagits till transport, avsändaren, mottagaren och transportören,transportvillkoren samt frakt och andra kostnader som skall betalas avmottagaren, i 296 § tredje stycket och 298 § har motsvarandetillämpning. Om inte annat visas utgör sjöfraktsedeln bevis omtransportavtalet och om att godset har mottagits så som det har beskrivits idokumentet. (Haag-Visbyreglema) (Hamburgreglema) 310 § Avtalsvillkor om behörig domstol Ett avtal som har ingåtts innan tvist har uppkommit ochsom inskränker kärandens rätt att få en tvist om transport av styckegods enligtdetta kapitel prövad vid domstol är ogiltigt i den mån det begränsar kärandensrätt att enligt eget val väcka talan vid domstol för den ort 1, där svaranden har sitt huvudkontor eller, omhuvudkontor saknas, där svaranden har sin vanliga vistelseort; 2,därtransportavtalet ingicks, 2. där transportavtalet ingicks,fömtsatt att svaranden där har fömtsattatt svaranden där har driftsställe för sin rörelse, filial driftsställe för sin rörelse,filial eller företrädare, genom vars eller företrädare, genom varsförmedling avtalet har ingåtts; förmedling avtalet har ingåtts; eller 3,där lastnings-eller lossnings- 3, där lastnings- eller lossningshamnenligger, hamnen ligger; eller 4, som avses i [337 a] § andra stycket. Utan hinder av vadsom stadgas i första stycket kan talan alltid väckas vid domstol för den ortsom har angetts i transportavtalet, Efter detatt tvist har uppkommit får partema fritt avtala hur en tvist Prop.1993/94:195 skall behandlas. Om ett konossement har utfårdats enligt ett certeparti sominnehåller bestämmelser om behörig domstol eller skiljedomsförfarande utan attkonossementet uttryckUgen anger att dessa bestämmelser är bindande förinnehavaren av konossementet, får transportören inte åberopa bestämmelsema moten innehavare av konossementet som har förvärvat det i god tro. Första stycket gäller inte om varken den avtaladelastningshamnen eller den avtalade eller faktiska lossningshamnen enligt 252 §tredje stycket ligger i , , eller , (Haag-Visbyreglema) (Hamburgreglema) Oavsett vad som stadgas i 310 § första stycket får partemagenom skriftligen bekräftat avtal överenskomma att tvister skall hänskjutastill avgörande genom skiljedom om skiljeförfarandet efter kärandens val skallförsiggå i en av de stater, där den ort som avses i 310 § första stycket 13 ärbelägen. Skiljedomstolen skall tillämpa bestämmelsema i detta kapitel, Bestämmelsema i 310 § andra och tredje styckena harmotsvarande tillämpning. Första stycket gäller inte om Bestämmelsema iförsta stycket varken den avtalade lastnings- gäller som en del avskiljeavta- hamnen eller den avtalade eller let, 252 § tredje stycket ligger i Fjortonde kapitlet Prop. BUaga 2 Om befraktning av fartyg 312 § TUlämpningsområde. Bestämmelsema om befraktning gäller hel- ochdelbefraktning av fartyg. Bestämmelsema om resebefraktning gäller ocksåkonsekutiva resor när annat inte har angetts. I detta kapitel avses med bortfraktare: den som genom avtal bortfraktar ett fartygtill annan, befraktaren; avlastare: den som avlämnar godset för lastning;resebefraktning: befraktning enligt vilken frakten skall beräknas för resa; konsekutiva resor: ett visst antal resor som utförs eftervarandra enligt ett befraktningsavtal som avser ett bestämt fartyg;tidsbefraktning: befraktning enligt vilken frakten skall beräknas för tid; delbefraktning: befraktning som gäller mindre än ett heltfartyg eller en fiill last när certeparti används. Bestämmelsema i detta kapitel är tillämpliga på avtal ombefraktning av fartyg i inrikes fart i och i fart mellan ,, och . Vid avtal om befraktning i inrikes fart i ,och gäller lagen i det land där befordringen utförs. Vid befraktning i fart som inte omfattas av tredje stycketgäller bestämmelsema i detta kapitel när svensk rätt skall tillämpas. Bestämmelsema i detta kapitel tillämpas inte i den månannat följer av avtalet, av praxis som har utbildats mellan partema eller avhandelsbmk eller annan sedvänja som måste anses bindande för partema. Vid resebefraktning i inrikes fart i och i fartmellan , , och , får bestämmelsema i 338 § inteåsidosättas genom avtal till nackdel för avlastare, resebefraktare ellermottagare. Detsamma gäller bestämmelsema i [368] § första stycket 5 och Qärdestycket. Om begränsningar i avtalsfriheten i inrikes fart i , Finlandoch gäller lagen i det land där befordringen utförs. Vidbefraktning i fart som avses i 252 § första och andra styckena Prop.1993/94:195 får bestämmelsema i 329 § om utfårdande av konossement inte Bilaga 2 åsidosättas genom avtal tUl nackdel för avlastaren. Bestämmelsema i detta kapitel får inte heller åsidosättas genomavtal om detta följer av 316 §, 314 § Befraktning av ett bestämt fartyg. Gäller befraktningsavtalet ett bestamt fartyg, fårbortfraktaren inte ftillgöra avtalet med ett annat fartyg. Om avtalet gerbortfraktaren rätt att sätta in ett annat fartyg än det avtalade eller att iövrigt använda andra fartyg, får bortfraktaren endast sätta in fartyg som ärlika ändamålsenliga som det avtalade fartyget. Rätten kan utövas fiera gånger. Om avtalet gäller ett helt fartyg eller en fiill last, fårbortfraktaren inte ta med gods för annan än befraktaren. Detta gäller även omfartyget skall gå i ballast för att påbörja en ny resa. 315 § Överlåtelse av befraktningsavtal Överlåter befraktaren sina rättigheter enligtbefraktningsavtalet till annan eller vidarebortfraktar han fartyget, förblirhan ändå ansvarig för att avtalet fullgörs, Bortfraktaren får inte överlåta befraktningsavtalet utansamtycke från befraktaren. Har befraktaren samtyckt upphör bortfraktarensansvar enligt avtalet. Utfårdar bortfraktaren konossement för gods som befordrasmed fartyget bestämmer konossementet villkoren för befordringen och utlämnandetav godset såvitt gäller förhållandet mellan bortfraktaren och tredje man sominnehar konossementet. Bestämmelser i befraktningsavtalet som inte har tagitsin i konossementet kan inte göras gällande mot tredje man om inte konossementethänvisar till dem, Bestämmelsema om konossement i 295307 §§ gäller ävenkonossement som avses i första stycket. När det följer av 253 § attbestämmelsema i kapitlet om transport av styckegods skall tillämpas påkonossementet bestäms bortfraktarens ansvar och rättigheter i förhållande tilltredje man enligt reglerna i 254 och 274-290 §§, Följer frakten inte av befraktningsavtalet skall den fraktför godset betalas som var gängse när avtalet ingicks. Om annat eller mer gods än vad som följer av avtalet harinlastats, skall för godset betalas gängse frakt vid lastningen, dock inte lägreän den avtalade frakten. Resebortfraktaren skall se till att fartyget ärsjövärdigt, vari innefattas att det är behörigen bemannat och utmstat och attlastmm, kyl- och frysmm samt övriga utrymmen i fartyget, i vilka gods lastas,är i gott skick för att godset skall kunna mottas, befordras och bevaras. 319 § Resebefraktarens val av lastnings-och lossningshamn Ger befraktningsavtalet resebefraktaren rätt att väljalastnings- eller lossningshamn, skall fartyget gå till den hamn som han anvisar,såvida den är tillgänglig och fartyget kan ligga flott och säkert och utanhinder gå in eller ut med lasten. Val av lossningshamn skall göras senast vidlastningens slut. Har resebefraktaren beordrat fartyget till en osäker hamnär han ansvarig för skada som därigenom orsakas fartyget med mindre han visaratt fel eller försummelse inte föreligger hos honom själv eller någon som hansvarar för. Vid konsekutiva resor skall rätten att välja vilka resorsom fartyget skall utföra utövas på sådant sätt att den sammanlagda längden avlast- och ballastresoma enligt avtalet blir väsentligen densamma, I annat fallär resebefraktaren skyldig att betala ersättning för fraktförlust, Resebefraktaren får inte ändra valet av hamn eller resa. Har bestämd lastningsplats inte avtalats, skall fartygetförläggas till den lastningsplats som resebefraktaren anvisar, såvida denna är tillgängligoch fartyget kan ligga flott och säkert och utan hinder gå Prop. 1993/94:195 ut med lasten. Om lastningsplats inte har anvisats , skall fartygetförläggas till sedvanlig lastningsplats. Kan det inte ske, skallresebortfraktaren välja en plats där lastningen skäligen kan äga mm. Vare sig bestämd lastningsplats har avtalats eller inte,har resebefraktaren rätt att få fartyget förhalat från en lastningsplats annan, om han svarar för kostnadema för detta. Resebortfraktaren är skyldig att låta fartyget ligga kvarför lastning en viss lastningstid, som omfattar liggetid och överliggetid. Vidbefraktning på linjefartsvillkor (liner terms) ingår ingen överliggetid ilastningstiden. 322 § Liggetidens längd Liggetid är den tid som skäligen kan påräknas förlastningen när befraktningsavtalet ingås. Vid beräkningen av liggetiden skallhänsyn tas till fartygets och lastens art och storlek, lastningsanordningamaombord och i hamnen samt andra liknande omständigheter. Liggetiden beräknas vid klausulema l)fac (fast as can),med utgångspunkt från att lastningen skall utföras så snabbt som fartyget kan ta emot last med oskadade lastningsanordningar; 2) faccop (fast as can custom of the port), medutgångspunkt från att lastningen skall utföras så snabbt som vanUgt lastningssätt i hamnen tillåter; 3) liner terms (linjefartsvillkor) med utgångspunktfrån att lastningen skall utföras så snabbt som vid vanlig lastning i hamnen av fartyg som går i linjefart, med tillägg för den tid som går förlorad vid trafikanhopning. Om en gemensam tid har bestämts för lastning och lossninglöper liggetiden inte ut förrän den gemensamma tiden har gått till ända. Liggetiden beräknas i arbetsdagar och arbetstimmar. Somarbetsdag räknas varje vardag då arbetet utförs det antal timmar som är vanligti hamnen på vardagar. Som arbetstimme räknas varje timme som kan användas tilllastning på vardagar. För de dagar då det arbetas mindre än på arbetsdagarräknas det antal timmar som vanligen används till lastning, 323 § Liggetidens början Prop. Liggetiden börjar inte löpa förrän fartyget ligger pälastningsplatsen och är klart att börja ta in last och resebortfraktaren hargjort anmälan om detta. Anmälan får göras i förväg men inte förrän fartyget harkommit fram till lastningshamnen. Visar det sig senare att fartyget inte varklart att börja ta in last, skall den tid som går förlorad för att görafartyget klart inte räknas in i liggetiden. Anmälan skall göras hos avlastaren eller, om denne intekan anträffas, hos resebefraktaren. Kan varken avlastaren eller resebefraktarenanträffas, anses anmälan ha gjorts när den avsänts på ett ändamålsenligt sätt. Tiden räknas antingen från det klockslag då arbetet ihamnen vanligen börjar eller från middagsrastens slut, I det förrafallet skall anmälan vara gjord senast före kontorstidens slutföregående dag och i det senare fallet senast . Kan fartyget inte förläggas till lastningsplatsen på gmndav hinder på resebefraktarens sida, får det ändå anmälas klart att börja ta inlast med verkan att liggetiden börjar löpa. Detsamma gäller vid trafikanhopningoch dessutom vid annat hinder som resebortfraktaren inte skäligen kunnat räknamed när avtalet ingicks, I liggetiden inräknas inte den tid som går förlorad pågmnd av hinder på resebortfraktarens sida. Detsamma gäller den tid som gårförlorad till följd av att fartyget har förlagts till annan än sedvanliglastningsplats av en anledning som resebortfraktaren skäligen bort räkna mednär avtalet ingicks. Däremot inräknas uppehåll på gmnd av fartygets förhalning. Överliggetid är den tid som fartyget efter liggetidensutgång måste ligga kvar för att bli lastat, såvida inte överliggetidens längdär fastställd genom avtal. Överliggetiden beräknas för löpande dagar och timmar frånliggetidens utgång, Bestämmelsema i 324 § andra stycket har motsvarandetillämpning. 326 § Ersättning för överiiggetid Prop. Resebortfraktaren har rätt till särskild ersättning föröverliggetid. Ersättningen bestäms med hänsyn till frakten och till den ökningeller minskning av resebortfraktarens utgifter som följer av att fartygetligger stilla. Ersättningen förfaller vid anfordran. Om ersättningen inte betalas eller säkerhet inte ställsför den, har resebortfraktaren rätt att göra anteckning om fordringen påkonossementet. Gör han inte det får han i stället förelägga resebefraktaren enbestämd tilläggstid för betalningen. Är tiden inte oskäligt kort och betalasfordringen inte inom tilläggstiden, får resebortfraktaren hävabefraktningsavtalet och kräva ersättning för förlust som beror på att resaninte kommer till stånd. 327 § Lastning och stuvning Följer inte annat av vad som är bmkligt i hamnen, skallresebefraktaren avlämna godset vid fartygets sida och resebortfraktaren ta detombord. 1)10 (free in and out), skall resebefraktaren sörja förlastningen; 2) liner terms (linjefartsvillkor), skall resebortfraktaren sörjaför lastningen. Resebortfraktaren skall sörja för underlag och annat sombehövs för stuvningen samt utföra den. I fråga om däckslast har 263 § motsvarande tillämpning. Om fartyget, av anledning som resebortfraktaren skäligenbort räkna med när avtalet ingicks, har förlagts till annan än sedvanliglastningsplats, är resebortfraktaren ansvarig för de ökade utgifter som dettamedför. 328 § Avlämnande av godset Godset skall avlämnas och lastas med tillbörligskyndsamhet. Det skall avlämnas på ett sådant sätt och i sådant skick att detbekvämt och säkert kan tas ombord, stuvas, befordras och lossas. Bestämmelsema i 256-259 §§ har motsvarande tillämpning. 3 1993/94. 329 § Ombordkonossement Prop. När godset har lastats skall resebortfraktaren ellerbefålhavaren eller den som resebortfraktaren eljest har bemyndigat, påavlastarens begäran utfårda ombordkonossement, fömtsatt att nödvändigahandlingar och uppgifter föreligger. Avlastaren har rätt att få särskilda konossement för delarav godset, om det kan ske utan väsentlig olägenhet. Om konossement utfårdas med andra villkor än dem somföljer av befraktningsavtalet och detta medför ett ökat ansvar förresebortfraktaren, skall resebefraktaren hålla honom skadeslös. 330 § Resebortfraktarens omsorgsplikt Resan skall utföras med tillbörlig skyndsamhet och iövrigt på ett försvariigt sätt. Bestämmelsema i 262 och 266-267 §§ harmotsvarande tillämpning. 331 § Deviation. Deviation får endast företas för att rädda personer ellerför att bärga fartyg eller annan egendom till sjöss eller av annan skäliganledning. Om det uppkommer hinder som medför att fartyget inte kananlöpa lossningshamnen och lossa lasten, eller detta inte kan ske utan oskäligtuppehåll, får resebortfraktaren i stället välja en annan lämplig lossningshamn. Har en del av resan utförts när befraktningsavtalet hävseller faller bort eller när godset av annan anledning lossas i en annan hamn änden avtalade lossningshamnen, har resebortfraktaren rätt till avståndsfrakt.Bestämmelsema i 335 § har motsvarande tillämpning. Avståndsfrakt är den avtalade frakten med avdrag för ettbelopp, som beräknas efter förhållandet mellan den återstående och den avtaladeresans längd. Hänsyn skall även tas till varaktigheten av och de särskilda kostnademaför sådana resor. Avståndsfrakten får inte överstiga godsets värde. Tvist angående avståndsfrakt kan hänskjutas till utredningoch avgörande genom dispasch. Därvid skall i tillämpliga delar gälla föreskriftema om dispaschvid gemensamt haveri. Harfarligt gods lastats utan att resebortfraktaren kände till dess farligabeskaffenhet, får han efter omständighetema lossa, oskadliggöra eller förstöragodset utan skyldighet att betala ersättning. Detsamma gäller även omresebortfraktaren kände till godsets farliga beskaffenhet och det senareuppstår en fara för person eller egendom som gör det oförsvarligt att behållagodset ombord. LOSSNINGOCH UTLÄMNANDE AV GODSET Ifråga om lossningsplats, lossningstid och lossning av godset har 320328 §§motsvarande tillämpning. Därvid skall det som är bestämt om resebefraktaren istället gälla mottagaren av godset. Densom visar sin behörighet som mottagare har rätt att besiktiga godset innan hantar emot det. Finnsdet flera mottagare av gods som befordras enligt samma befraktningsavtal, fårde endast gemensamt anvisa lossningsplats eller fordra att fartyget förhalas. Ökadekostnader till följd av att godset är skadat eller måste bortskaffas på gmnd aven skada, skall betalas av resebefraktaren om skadan har orsakats av godsetsegen beskaffenhet eller av fel eller försummelse av resebefraktaren eller någonsom han svarar för. Vid klausulen fio (free in and out), skall resebefraktarenbetala kostnadema om inte resebortfraktaren är ansvarig för skadan enligt 338§. 335§ Frakt för gods som inte finns i behåll Förgods som inte finns i behåll vid resans slut, skall frakt utgå endast om godsethar gått förlorat till följd av sin egen beskaffenhet, bristfållig förpackningeller fel eller försummelse av resebefraktaren eller någon som han svarar föreller om resebortfraktaren har sålt godset för ägarens räkning eller harlossat, oskadliggjort eller förstört det enligt 333 §. Fömtbetaldfrakt skall betalas tillbaka om resebortfraktaren enligt första stycket intehar rätt till frakt. 336 § Mottagarens och resebefraktarens ansvar för frakten. Genom att motta godset blir mottagaren skyldig att betalafrakt och andra fordringar enligt 269 §. Resebortfraktaren kan under alla omständigheter krävabetalning av resebefraktaren enligt 273 §. Resebortfraktaren har rätt att hålla inne godset enligt270 §. 337 § Uppläggning av godset Underlåter mottagaren att uppfylla villkoren förutlämnandet av godset eller fördröjer han lossningen så att denna inte hinnerslutföras inom avtalad tid eller i övrigt inom skälig tid, harresebortfraktaren rätt att lossa godset och lägga upp det i säkert förvar förmottagarens räkning. Mottagaren skall underrättas om uppläggningen. Om mottagaren vägrar att motta godset eller inte är kändeller inte kan anträffas, skall resebortfraktaren så snart som möjligtunderrätta resebefraktaren. Anmäler mottagaren sig inte så tidigt attlossningen kan slutföras i rätt tid, skall resebortfraktaren lossa och läggaupp godset. Mottagaren och resebefraktaren skall underrättas om uppläggningen, I underrättelsen enligt första och andra stycket skallanges en skälig tidsfrist efter vars slut resebortfraktaren har rätt att säljaeller förfoga över upplagt gods. Vid försäljning av eller annat förfogande övergodset har bestämmelsema i 272 § motsvarande tillämpning.