prop · GH03111 · 1993-12-31 00:00:00 — Arbetetmed att utveckfe kompetens och metcxler för att öka försfeelsen och integreramUjöfrågoma i utvecklingsarbetet förväntas också lecfe tUl en ökad samverkanmeUan BEES olika verksamhetsområden. Former för att kombinera BEES oUkainstrament utgör ett led i det fortsatta arbetet med mUjöstrategi för BEESverksamhet. SwedeCorp(- Styrelsen för intemationeUt näringsUvsbistånd) startade sin verksamhet 1991 och är inriktad på att firämja god affärsmUjö och utiiåUigt goda affärer för och för . har ansvaret för 179 delområdet industrieUmUjövård (IM, vUket inbegriper såväl industrieU nuljö som arbetsmUjö)överförts från SIDA tiU SwedeCorp. En kungstan- Prop. 1993/94:111 ke iSwedeCorps verksamhetsidé är att integrera IM-frågor i det övriga BUaga 1.2arbetet. SwedeCorp viU med sina insatser inspirera näringsUvet i u-ländema ochi att självt inse fördelarna med att mföra förbättringar inomIM-området. EnUgt SwedeCorp tyder den firamgång Intemationelfe Handelskammarenrönt med sin "Business Charter for Sustainable Development" på ettstort CKh växande intresse för IM-frågor hos privata företag i u-världen. SwedeCorparbetar inom tre verksamhetsområden: investeringsverksamhet,näringsUvsutveckling och importfirämjande. IndustrieU mUjövåid skaU vara enintegrerad del i dessa verksamhetsområden. Investeringsverksamhetenbestår av samriskprojekt med som partaer och med företag i ,CKh som målgrapp. I ett projekts föiberedelseskede görsnormalt en mUjökonse-kvensbedömning som syftar tiU lösningar som dels främjargcxl arbetsmUjö, dels minimerar projektets negativa inverkan på mUjön. EnUgtSwedeCorp tyder erfarenhetema hittiUs pä att mUjöfrågoma tillmäts aUt störretyngd i beslutsfettandet och de uppmärksammas tidigt i beredningsprocessen. EtetnäringsUvsfränyande stödet mriktas på branschorganisationer och institationer imottagarländema som önskar förbättra föratsättningasr för ökad export eUerprcxluktion för den inhemska marknaden. Stödet koncentreras tiU länder därSwedeCorp bedriver proaktiva näringsUvsin-satser och företrädesvis tiUindustribranscher inom vilka har ett stort kunnande. MUjöinsatserkommer att genomföras huvudsakUgen i de ca femton samarbetsländer i vilkaSwedeCorp avser att etablera ett bredare samarbete med näringsUvssektom. I delandanalyser som gÖrs i samband med beslut om bredare samarbete mgår delsavsnitt om det allmänna feget i landet vad avser industrieU mUjövård, dels omintresset frän näringsUvets sida för samarbete inom detta område. Denimportfrämjande verksaniheten har som målgrapp företag och exportoiganisationeri samt svenska importörer och deras organisationer. I samband medberedning av insatser undviks sådana varor som i sin framställningsprocess haraUvarUga mUjökonsekvenser. Inte heUer ges stöd tiU sådana produkter varskonkurrenskraft på i-landsmarknadema tiU stor del beror på fegt stäUcfemUjökrav i tiU-verkningslandet. SwedeCorphar förstärkt sin kompetens med mUjörådgivare som tiUsammans med intema kurseri mUjövård för personalen kommer att ytterUgare tydUggöra IM-fiågoraas profilinom SwedeCorps verksamhet. 1993/94:111 BUaga 2 Idenna rapport redovisas miljösituationen i , specielU vad avser hotenmot de övergripande miljömål som tidigare beslutat: att skydda människors hälsa att bevara den biologiskamångfalden att hushålla med uttaget avnaturresurser så att de kan utnyttjas långsiktigt att skydda natur- ochkulturlandskap 1förhållande till förra årets redovisning har det gjorts en uppdatering, ochvissa nya redovisningar har kommtt till Underlaget har tagits fram av i samarbete med , , och . 1993/94:111 Bilaga 2 1.Användningen av mark och vatten Avriksdagen antagna riktUnjer: Fömybararcsursei skall utnyttjas inom ramen för ekosystemens produktionsförmåga.Användning av icke föraybara naturresurser skall i ännu högre grad präglas aven ansvarsfull hushållning, (prop. 1990/ 91:90, bet. 1990/91 :JoU30, rskr.1990/91:330) Länen år angivna från norr till söder. De fyra största sjöamas ytor är inte länsfördelade. Källa: SCB. Figur 1.1 Markanvändningenlänsvis 1990, %. Bebyggd D Jordbruks- B mark mark mark 1993/94:111 Bilaga 2 Sverigestotala areal innanför kustlinjen är 45 milj ha, varav 41,1 milj ha är land och3,9 mUj ha är vatten. Landarealen består av: 1,1 mUj ha bebyggd mark 3,5 mUj ha jordbruksmark (varav 2,9 milj ha är och 0,6 milj ha betesmark) 12,9 mUj haövrig mark (varav 5,0 mUj ha är myr, 6,0 mUj ha är berg och fjäU och 1,9 miljha övrig mark) ökade den bebyggda marken med 32500 ha medan jordbruksmarken mmskade med ca 100 000 ha. harjordbmksmarken minskat med ca 0,4 mUJ ha. Sverigehar långa kuststräckor och många sjöar (av arealen innanförkustlinjen är vatten). Under tidigare decennier har betydande delar av kustenbebyggts och det blev allt svårare för allmänheten att kunna ströva och vistasutmed stränderna. Det finns stora regionala variationer i hur strändernahar bebyggts. har stränderna längs delar av fastlandet och pä vissa öarbebyggts i stor omfattning inom 100-meterszonen närmast vattnet. Ytterligarebebyggelse i skärgården innebär i vissa områden också risk försaltvatteninträngning i markens sötvattenmagasin pga. ökad vattenför-bmkning. Nybebyggelsenvid stränderna har avtagit som följd av det generella strandskyddet sominfördes . Förloppet är likartat över hela landet. Jord-och skogsbruket har bidragit till ett varierat kulturlandskap och envariationsrikedom hos växt- och djurarter. harkraven på effektivisering och ökad produktion medfört negativa miljöeffekter. Jordbrukethar givit upphov till kulturvärden som visar sig i landskapets utformning, ivegetation, bebyggelse och fomlämningar. Jordbrukets mångformiga markanvändninghar vidare skapat förutsättningar för ett stort antal arter, framför alltsådana som år knutna till olika former av hävd. Av antagna riktlinjer: Jordbruket>kall beakta behovet :iv en god miljö tich en långsiktig hushällning mednaturresurser, (prop. l9S'J'')():1.4fi. iy89'90:JolJ25. lytiyW:.:?) Skogsbruketskall bedrivas sä att den biiilogibka mångfakk-n behålls, (prop. 10'»2/ Prop.1993/94:111 Bilaga 2 Hoten mot natur- och kulturvärdena i odlingslandskapet ärförbundna med såväl ökad effektivitet och intensitet i produktionen som mednedläggning av jordbruksmark och bristande hävd. För natur-ochkulturvärdenaviktiga landskapselement såsom öppna diken, stenmurar och åkerholmar harbortrationaliserats på mänga håU. Omställningsprogrammet(till ett avreglerat jordbruk) började genomföras är 1991. Spannmålsarealenhar sjunkit från 1 330 000 ha tiU ca 1155 000 ha . Grovfoderarealenhar ökat från 940 000 ha till ca 1070 000 ha. Intresset för att ställa om till annan produktion än Uvsmedelsproduktionhar minskat, vilket framgår av bl.a. anslutningen till omställningsprogrammetoch jordbrukamas tveksamhet tUl andra alternativ än spannmålsodling. Enligt är anslutningen till omställningsprogrammetför närvarande ca 371 000 ha. Omställningen har medfört en väsentlig reduceringav spannmålsöverskottet. Enligt preliminära uppgifter som jordbrukarna lämnat tilllantbruksregistret (LBR) avseende förhållandena anger verket,i sin rapport1993:18 Uppföljning av livsmedelspolitiken, att drygt hälften avomställningsarealerna () var åtgärdade, dvs. omställda, medan resten lågi s.k. vänteläge. Av de åtgärdade arealerna utgjorde extensivt bete, 13 %var omstäUda tiU skog, energiskog och våtmark och tUl nischgrödor m.m.samt industri- och energigrödor. Ettanläggningsstöd lämnas utöver omstäUnings-stöd vid anläggning av energiskog,lövskog och våtmarker. Särskilt bidrag ges också tiU ädel-lövskogsplantering.Den 30 juni 1993 hade ca 4 350 företag beviljats anläggningsstöd för ca 32 400ha tiU ett belopp om ca . Åtgärder var genomförda ochgodkända på knappt hälften av marken. Avverkningarnainom skogsbruket har ökat väsentligt . Trots detta har virkesförrådeti skogen ökat . Barrträdens andel av virkesförrådet harstigit. Under senare är har skogsdikningen minskat kraftigt sedantillståndsplikt infördes och statsbidragen för dikning avskaffades är1991. Skogsgödslingen har minskat kraftigt . Figur1.2 Omställningsarealer 1993, ha. Nischgrödor m.m. samt industri- och energigrödor () Skog, energiskog och våtmark () 1993/94:111 Bilaga 2 5-10procent av landets växt- och djurarter är hotade i den bemärkelsen att deraslångsiktiga överlevnad inte kan anses säker i just vårt land. Den biologiskamångfalden - variationen bland arter, inom arter och bland ekosystem ochbiotoper-minskar, och minskningstakten har ökat . Nyttjandetav marken och \' ske på ett sätt som niöjliggi variation av naturtyper, bici! 'ter kan bibehållas och ;. kommande arter kan bevai as bestånd, (prop.1990/91:90. 91:JoU30, rskr. 1990/91:343) Hotade arter och naturtyper För många arter, framför allt mossor, lavar och svampar,är de skandinaviska förekomsterna viktiga att bevara också i ett internationelltperspektiv. De största hoten på artnivå orsakas förnärvarande avmarkanvändningen inom skogs- och jordbruket, bl.a. beroende på att dessaverksamheter bedrivs över större delen av landyta. Vidare finns deflesta djurarterna i skog och odlingslandskap. Våtmarksarealerna har minskat kraftigt under de senaste100 åren. I delar av jordbrukslandskapet har upp tiU av de ursprungligavåtmarkerna dikats ut. Dagens areal av naturbetesmark omfattar avden areal som fanns . Av de naturliga slättermarkerna återstår endast några fäpromille och av urskogarna . 1993/94:111 Bilaga 2 Figur 2.1 Hotade, sällsynta eller hänsynskrävande djur i . Andel arterav totalt samt hotorsaker. Djurgrupp Ej hotade, sällsynta och hänsyns- Hotade, sällsynta Kräl- och groddjur 20 st Luftföroreningar/ Övergödning Hot mot vatten Ryggradslösa djur 32 000'st "I i i 1 Illl 'o 20 40 60 80 1C 1) Registrerade arter exkl. arter. Därutöver finns uppskattningsvis 3000 ännu ej Källa: , Databanken för hotade arter. av dehotade, sällsynta och hänsynskrävande kärlväxterna är knutna tillodlingslandskapet. av dehotade, sällsynta eller hänsynskrävande lavarna lever i skogsbiotoper. De tvåviktigaste hotorsakerna är skogsbruket och luftföroreningarna. av dehotade, sällsynta eller hänsynskrävande storsvamparna lever i skogsbiotoper. Bland dehotade, sällsynta eller hänsynskrävande ryggradsdjuren påverkas avbiotop-förändringar m.m. orsakade av skogsbruket medan påverkas avbiotopförändringar m.m. orsakade av jordbruket. Motsvarandesiffror för de ryggradslösa djuren är (skogsbruket) respektive (jordbruket). Prop.1993/94:111 Bilaga 2 Skyddoch vård av natur- och kulturlandskap Naturvårdslagens olikaskyddsformer är ett av naturvårdens starkaste instrument Inrättandet avnationalparker, naturreservat, naturvårdsområden och djiirskyddsområden kommerinte ensamt att kunna upprätthålla den biologiska mångfalden, men kommer attvara ett viktigt medel även framgent Ett viktigtbevarandearbete möjliggörs också genom de avtal som tryggar fortsatt vård avvärdefulla odlingslandskap och innebär att samhälletbetalarför"naturvårdsproduktion ". Figur 2.3 Den totalskyddade skogsmarksarealen 1990 fördelad pä län ocli i de fyra nordvästligaste länen ovanför resp. nedanför slcogsodlings-gränsen (). Figur2.2 Lagstadgat skydd av natur fördelat päskyddsformer1993-06-30. areal (ha) areal (ha) Källa: sm, Naturvårdsenheten. Siffrorna inom lånen anger total-skyddad skogsmark i I de fyra nordvästliga lånen anges arealen ovanför resp. nedanför skogsodlingsgränsen. Procenttalen som anges för de fyra nordvästligaste länen visar andel av total-skyddadskogs-mark i landet. Källa: SLU Rapport 48, 1990. Prop.1993/94:111 BUaga 2 Totaltskyddas ca 2,7 miljoner ha land vilket motsvarar av Sverigeslandareal. Naturreservat är den vanligaste skyddsformen. Skyddet har på senaretid inriktats främst pä ohka typer av naturskogar. Denskyddade arealen är mycket ojämnt fördelad i landet. Av nationalparks- ochnaturreservatsarealen ligger i , ochJämtlands län. av den skyddade arealen ligger i . Totalt ärknappt av produktiva skogsmark skyddad som reservat. Merparten avdenna areal ligger ovanför gränsen för fjällnära Därär av den produktiva skogsmarken skyddad. Ytterligare ungefär 10 %betraktas som svärföryngrad och kommer därför inte att slutawerkas. Nedanför skogsodUngsgränsenär endast av skogsmarken skyddad. Motsvarande tal för jordbruksmarkär . NaturUgaslätter- och betesmarker har minskat mycket kraftigt . 1 endast ca 200 000 ha naturbetesmark och ca 2 500 ha naturUg slåttermarkkvar med höga naturvärden. Länsstyrelsema har tagit fram bevarandeprogram förvärdefulla odlingslandskap som preUminärt omfattar 1,2 mUjoner ha. Figur2.4 Arealer jordbruksmark som omfattas av skötselavtal (ca 4 000 st) ha (ca 11 000st) (inkl. slätter och 86 100 1400 35 100 139 600 Prop.1993/94:111 BUaga 2 3.Återanvändning, återvinning och avfall Industrin ger upphovtill den största mängden avfall i . Det avfall som uppkommer som endirekt följd av företagens produktion -branschspecifikt avfall - svarar förnästan av den totala avfallsmängden. Gruvindustrin är den enskildabransch som genererat mest Huvuddelen av industriavfallet deponeras. Avfalls-och återvinningsfrågorna har kommit att bli allt viktigare världen över. Denandel av avfallet som återvinns har ökat, och trenden pekarmot en fortsatt ökad återvinning. Sverigeligger nära genomsnittet i en intemationeU jämförelse avseende återvinningen avpapper/papp-ochglasavfaU i de tolv . Återvinningen var i dessa länder igenomsnitt för papper/papp och för glas. Avriksdagen antagna riktlinjer och mål: Avfallets volym ochfarlighet måste begränsas och behandlingen av det avfall som ändå uppkommermåste förbättras. Avfall skaU återanvändas och återvinnas i största möjligautsträckning. Förbränning och deponering av osorterat avfall skall i allt väsentligtha upphört vid utgången av . 1989/90:100, bet. 1989/ 90:JoU23,rskr.1989/90:373och prop. 1990/ 91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/ 91:343) Miljöfarligt avfall skallklassificeras samt samlas in, transporteras och omhändertas på ett frånmiljösynpunkt säkert sätt. Kasserade kyl- och frysskåp skall omhändertas påett miljöriktigt sätt senast från . De näringsämnen som finnsi slam från kommunala reningsverk bör i så hög grad som möjligt nyttiggöras,förutsatt att slammet inte innehåller skadliga halter av oönskade ämnen. (prop.1992/93:180 bet. 1992/93:JoU14,1992/93:rskr. 1992/93:344.) Figur3.1 Återvinningsgrad för glas samt papper och papp i nägra industriländer1990, %. % 10 20 30 40 50 60 70 % 10 20 30 40 50 60 70 1993/94:111 BUaga 2 Kommunernaansvarar för en heltäckande avfaUsplanering, och är skyldiga att upprätta särskUdaavfaUsplaner. Av 286 kommuner har hittiUs 83 () faststäUtoch inkommit med avfallsplaner tUl . Bland de kommunersom har avfallsplaner återfinns Stockhobn, och Mahnö. I deflesta kommuner omfattar käUsortering i hushåUen utsortering av papper,glas, batterier och annat mUjöfarUgt avfaU. Många kommuner bränner eUerdeponerar fortfarande osorterat avfaU. mål att förbränning ellerdeponering av osorterat avfaU i aUt väsentUgt skaU ha upphört vid utgången avår 1993 kommer inte att uppnås. I Sverigefinns cirka 300 kommunala avfaUsupplag i drift samt cirka 4 000nedlagda. Vidare tUlkommer industrins egna deponier. I avfaUsupplag (medorganiskt avf aU) bildas deponigas som innehåUer metan och koldioxid (se kUmatpåverkandegaser). har ca 50 upplag anläggningar för utvinning av deponigas. Lakvattnetfrån avfaUsupplagen riskerar att förorena omgivande mark- och vattenområdensamt grundvatten om dagens lakvatten-hantering inte utvecklas och förbättras. 1 en pågående kartläggning av industrieUt förorenademarkområden, gamla avfaUsupplag och sediment har hittUls ca 800 objektidentifierats, varav ca 500 harbedömts vara i behov av ytterUgare undersökningar och åtgärder. MetaUsektornmed gruvindustri, ytbehandUngsindustri och jäm- och stålindustri svarar för de aUvarligasteföroreningarna, följd av kemisektorn med bland annat kloral-kaliindustri ochskogssektorn med träimpregne-ring och fibersediment frän pappers- och massaindustrin.Dessa förorenade områden utgör betydande käUor för ämnen som i övrigt inte fåranvändas eUer håUer på att awecklas, t.ex. PCB och kvicksilver. Om vi skauppnå mUjömålen för metaUer och långUvade organiska ämnen måste dessamarkområden åtgärdas. Exportoch import av miljöfarligt avfall Exportenav mUjöfarUgt avfaU från uppgick tUl ca . Oljehaltigtoch metallhaltigt avf aU dominerar med ca av varje slag. Deviktigaste mottagarländerna är , och , som tog emot meUan7 000 och vardera. Importenuppgick till drygt . Den dominerades av blybatterier och metallhaltigtstoft, sombehandlas genom återvinning. Mängdenexporterat avfaU var mindre än tidigare är. Detta kan ha sin förklaringi den nya förordning som antagit från och som begränsar möjUghetematill export utanför främst OECD-ländema. En annan förklaring kan varalågkonjunkturen. Det produceras mindre mängder mUjöfarUgt avfaU . 1993/94:111 BUaga 2 Återanvändning, återvinning och producentansvar Med stödav lagen om kemiska produkter kan regeringen införa producentansvar för kemiskavaror och produkter. Detta har gjorts för blybatterier. Vidare kan regeringenfr. o. m. med stöd av renhållningslagen föreskriva om producentansvarför andra typer av varor och produkter. Förpackningarär den första varugrupp där regeringen avser införa producentansvar för avfaU enUgtrenhäUningslagen. Nedan anges vilka äter-användnings-/återvinningsnivåer somuppnåtts och vUka krav (beslutade av rUcsdagen) respektive mål (enUgtförslag i kretsloppspropositionen. har i uppdrag att se överförslagen.) som skaU vara uppfyUda . Figur3.2 Äteranvändnings-Zätervinningsniväer är 1992 ocfi krav respektive m&till är 1997. Ateranvändning/återvinning 1992 Glasiörpackningar föröl och läsk (redan fungerande system) Glasförpackningar förvin och sprit (redan fungerande system) Övriga glasförpackningar (bl.a. import, vin- och sprittlaskor) Förpackningar av wellpapp PET-flaskor Ateranvändning/återvinning 1992 Övriga förpackningar av papp, papper, kartong (ej wellpapp) Övriga plastförpackningar (PET-flaskor ingår inte) 1993/94:111 Bilaga 2 Användningen av kemikalier är omfattande och spridd inomde flesta områden av vårt samhälle och kan ge upphov till problem för såvälhälsa som miljö. finns uppskattningsvis 20 000 kemiska ämnen sommarknadsförs för praktiskt bruk i . De förekommer i ca 50 000 kemiskaprodukter och i en stor mängd material och varor. Begränsningsarbetet syftar tUl total eUer partieUreduktion av särskUt hälso- och miljöfarliga ämnen. Exempel pä ämnesgrupper somawecklas genom förbud är klorerade lösningsmedel och kvicksilver. Exempel päämnesgrupper som är under avveckling utan detaljreglering inom berörda branscherär bly (t.ex. i glas och färg) och glykoletrar i färg och lack. Nedåtgående trender vad gäller såväl antal produkter somanvänd volym rent ämne kan redan noteras. Den minskande användningen innebär bl.a.att: konsumenternasexponering för tre flyktiga klorerade lösningsmedel med bl.a. cancerframkaUandeegenskaper har upphört. attexponeringen för de reproduktionsstörande glykoletrarna med spridd användningbåde yrkesmässigt och privat har minskat. den diffusaspridningen av metaUerna bly och kvicksUver minskar. Figur 4.1 Årlig användning av bly i några varugrupper 1988 och 1991,ton. Avriksdagen antagna riktlinjer och mål: planer för cll antal mil; > liga 1990/91 ::;u, dcL 1990/ 91 :JoU30, rskr. 1990/91:33S och prop. 1992/ 93:180bet. 1992/93:JoU14, rskr. 1992/ 93:344) Figur 4.2 Antal produkter i produktregistret innehållande vissa hälsopåverkande kemiska ämnen 1988-1992. 88 89 90 91 92 88 89 90 91 92 Kalla: Kemikalieinspektionen. Figur 4.3 Ärlig användning av kvicksilver till iSverige tillverkade varor, samt i vissa importerade varor, kg. Källa: Kemikalieinspektionen. Källa: Kemikalieinspektionen. 1993/94:111 Bilaga 2 Användningenav bekämpningsmedel kan innebära risker för den yttre miljön, i arbetsmiljön ochförallmänhetens haka vid exponering genom resthalter i födan. Den totala användningen av bekämpningsmedel har minskatbetydligt . Antalet godkända medel har minskat från 681 styckenär 1986 tm 366 stycken vid början. Det är de f arUgaste medlen och demed dåUg dokumentation om hälso- och mUjörisker som gallrats ut. Denstörsta minskningen har skett inom jordbruket. Den övervägande delen avminskningen beror pä minskad användning av godkända medel. Det första målet, enhalvering av bekämpningsmedelsanvändningen inom jordbmket, uppnåddes ,och minskningen fram tiU gen beslutade att användningen av kemiska bekämpningsmedelinom jordbruk, räknat i aktiv si!bsi:ii;s., skulle halveras till år 19v punktfrån den genomsnitUiga använd- nina,-n 1981-1985. Anvä'-'n;=u'fn ■-■m\ erligare en gfl ;r (prop.1989/90: i46. ,.;9/90:JoU25,rskr. 1989/90:327) Detta har skett genom en total minskning avanvändningen som heUiet, Uksom av antalet medel. Åtgärder som vidtagits ochsom kommer att vidtas för att nå också nästa mål omfattar bl.a. introduktionoch användning av medel som innebär mindre risker, minskad användning av Figur 4.4 Fördelning av bekämpningsmedelpå olika användarkategorier. Hushållskonsum- Trådgårdsbnjk tion () ()' Trädgårdsbruk ()' konsum- ()' tion () / tion () Jordbruk ■ Mfc () i * Varav ca0,skogsplantskolor. Källa: Kemikalieinspektionen. 13 1993/94. 1 saml Nr 111 1993/94:111BUaga 2 godkändamedel, utbUdning och information samt indragna godkännanden och inskränktaanvändningsområden för de farUgaste medlen. Störstmängd bekämpningsmedel används inom industrin och där i första hand förtryck- eUer vakuumimpregnering av virke. De försålda kvantiteterna av arsenikoch krom har minskat . Kreosotanvändningen har legat utveckling pågår mot en ny kreosotolja med mindre farUg sammansättning. Under1992/93 har medel mot påväxt på båtbottnar m.m. (antifouUngfärger) börjatförhandsgranskas. Kemikalieinspektionen har förbjudit användningen av giftiga antifouUngfärgerdär påväxtproblemen är minst dvs. i sötvatten och . Vissaprodukter har förbjudits även i saltare vatten. Figur 4.5 Till industrin sålda krom- och arsenikföreningar i träskyddsmedel, ton verksam sut>-stans. 1000-800 600 400 200 Källa: Kemikalieinspektionen. Tungmetallersåsom kvicksilver, kadmium och bly kan i förhöjda halter ge upphov tillskadorpå växter och djur och innebära en risk också för människor eftersom deackumuleras i näringskedjorna. MetaUer sprids i mUjön genom utsläpp och avfaU fränindustriprocesser, energiproduktion, trafiken etc. Naturen tUlförs ocksåmetaller från de mänga varor och material i värt samhälle som innehåUer metaUer.Det finns ocksä metaller upplagrade i deponier. De största miljöproblemenorsakade av metaUer är : Bly-, kvicksUver-och kadmiumhaltema i skogsmark. Av antagna riktlinjer och mål: Mellan aren 1985 och 1995 skall utsläppen av kvicksilver,kadmium och bly minska och utsläppen av koppar, /ink, nickel, krom ocharsenik . All användning av kvicksilver, kadmium och bly som innebäratt metallerna sprids i naturen skall upphöra, (prop 1990/91 : KvicksUverhalten är hög i insjöfisk i stora delar avlandet. Någonminskning har inte skett meUan , men halterna ökar inte heUer.I regionala undersökningar har man funnit höga halter i fisk i sjöar somförväntats vara opåverkade. KvicksUvret i fisken härrör dels frän atmosfärisk Prop.1993/94:111 Bilaga 2 depositionav kvicksUver på vattenytan, dels på utlakning från omgivande mark. Koncentrationenav kadmium i vete i har troUgen fördubblats sedan början av 1900-talet.I skånskt höstvete förekommer i viss utsträckning halter i nivå med av FAO/WHOföreslaget gränsvärde. Detta gäUer i huvudsak områden med hög kadmiumhalt iberggrunden. Den mängdkadmium som tillförs åkermarken via fosforgödsel har minskat frän mitten av1970-talet. Trots det är tUlförseln ca 2 gånger större än bortförseln.Gränsvärdet kadmium per ton fosfor gäller från för kadmiumi handelsgödsel. (Se figur 4.7) Utsläppenav metaUer till luft och vatten har minskat kraftigt under 1970- och 1980-talenoch förväntas minska ytterligare tiU 1995.