prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Från svensk sida har därvid, i nordiskt samarbete, insatsemakoncentrerats på rättsutvecklingsbistånd till de tre baltiska statema, men kontakterhar också förekommit med andra länder. Från svensk sida har ingåtts särskilda avtal omrättsutvecklingsbistånd med och . Enligt de båda avtalen bidrarSverige till rättsutvecklingen i dessa länder genom framför allt tre former avinsatser. En är att organisera och genomföra seminarier i olika rättsliga ämnenför jurister från och . En annan är att låta estniska ochlettiska domare och lagstiftningsjurister utbildningstjänstgöra vid svenskadomstolar och lagstiftningsorgan. Den tredje formen är att svenska juristersåsom konsulter granskar lagförslag som arbetats fram i Esfland och Lettlandoch i övrigt biträder lagstiftarna i dessa länder. Vid sidan av vad som nämnts deltar i ettnordiskt arbete med rättsutvecklingsbistånd till de tre baltiska statema. Dettahar bestått av två former, nämligen leveranser av juridisk litteraturtill , och samt rättsliga seminarier för baltiskajurister Det har också förekommit ett omfattande antalkontakter mellan företrädare för lagstiftningsorgan och rättsväsende i Sverigeoch de tre baltiska statema. Inledande kontakter för samarbete och utbildninghar förekommit på ffera områden. Således har den svenska polisen under detgångna året på olika sätt drivit ett biståndsprogram för utveckling av polisorganisationemai de tre baltiska statema. tyngdpunkti kunskapsöverföring, men omfettar även materiell hjälp, t.ex. för attförstärka dessa länders gränskontroller. utvecklas ett nödvändigtpolisiärt samarbete med de baltiska sfetema samt med flera av de andra statemai , såsom . Här bör vidare nämnas den av initieradekonferensen i rörande brottsbekämpningen iÖstersjöregionen. Konferensen visade på en gemensam syn bland de elvadeltagande ländema (, , , , , ,, , , och ) i frågor om behovet av attbekämpa internationell, organiserad brottslighet i regionen. Arbetetfortsätter i bl.a. två arbetsgmpper, varav den ena leds av . Denordiska och de baltiska justitieministrarna höll ett gemensamtnordiskt-baltiskt justitieministermöte. Vid mötet diskuterades bl.a. frågor omdet framtida samarbetet och rättsutvecklingsbiståndet. Konfekter har ocksåförekommit mellan Baltiska lagstiftningsbyrån (ett för de tre baltiska statemagemensamt rådgivande lagstiftningsorgan) och förlagstiftningsfrågor. 1993/94:100 Bilaga 3 -Gmndlagsändringar görs för attmöjliggöra ett svenskt medlemskap i . -Äganderätten och närings- ochyrkesfriheten ges ett bättre gmndlagsskydd. - inkorporeras i svensk rätt. -Valperioden för samtlandstings- och kommunfullmäktige förlängs till . - Ökat inslag av personval införs i valsystemet. Dethar varit utmärkande för de konstitutionella reformer som genomförts i modemtid att de byggt på bred politisk enighet. Vid beredningen i regeringskanslietav viktiga konsitutionella ärenden förekommer i de flesfe fell överläggningarmed företrädare för riksdagspartiema. Mot bakgmnd av denna långvarigatradition har partiöverläggningar förts om vissaförfattningsfrågon Dessa överläggningar avslufedes dåpartiema nått en överenskommelse. De gmndlagsändringar som föreslås gmndarsig på denna överenskommelse. Sedan den 1 febmari 1993 förs förhandlingar om ettsvenskt medlemskap i (). har historiskt,politiskt, ekonomiskt och kulturellt en naturlig roll att spela i deteuropeiska samarbetet och endast som medlem i EU kan vi fullt ut delfe i detta.EU:s medlemsländer har överlåtit vissa av sina befogenheter till gemenskapen.Den svenska regeringsformen medger i viss utsträckning en sådan befogen- hetsöverlåtelse, men dessamöjligheter har inte bedömts vara tillräckliga Prop. 1993/94:100 för ettsvenskt EU-medlemskap. Behovet av gmndlagsändringar inför ett Bilaga 3 sådantmedlemskap har utretts av inför EG som lagt fram förslag omsådana ändringar i betänkandet EG och våra gmnd-lagar (SOU 1993:14). Vidare harinom uferbefets en promemoria Våra gmndlagar och EG -förslag till altemativ (Ds 1993:36). Betänkandet och promemorian harremissbehandlats. 1993/94:114 Gmndlagsändringar inför ett svensktmedlemskap i unionen föreslår regeringen ändringar i 10 kap. 5 §regeringsformen - den s.k. EG-paragrafen - som skall ge tillräckligabefogenheter för att överlåfe de beslutsbefogenheter som ettmedlemskap kräver ufen att för den skull avhända dess möjligheter attta ställning till framtida förändringar inom EU. Fri- och rättighetskommittén (Ju 1992:1) har utrettfrågan om förstärkt gmndlagsskydd för fri- och rättigheter och avgettdelbetänkandet Fri- och rättighetsfrågor (SOU 1993:40). Inkorporering i svenskrätt av konvention om skydd för mänskliga rättigheter ochgmndläggande friheter är ytterligare en fråga som kommittén behandlat ochpresenterat förslag om. Betänkandet har remissbehandlats. Kommittén skallenligt sina direktiv (dir. 1991:119) också överväga frågan om vidgade möjlighetertill domstolsprövning av förvaltningsbeslut. I denna del fortsätter kommitténsitt arbete. 1993/94:117 Inkorporering av och andrafri- och rättighetsfrågor lämnas förslag om gmndlagsskydd för äganderätten,närings- och yrkesfriheten och rätten till utbildning samt om inkorporering avEuropakonventionen med svensk rätt. Medborgama bör ges bättre möjligheter att vid deallmänna valen påverka vilka personer som skall representera dem i riksdagenoch kommunala beslutande församlingar. har i betänkandetÖkat personval (SOU 1993:21) redogjort för olika modeller med inslag avpersonval samt lämnat förslag för att komma tillrätta med problemen när detgäller den fria nomineringsrätten. Riksdagspartiema har enats om att fr.o.m.1998 års val införa personvalsröstning enligt den modifierade danska modell somutredningen lagt fram. Redan vid val skall dock försöksverksamhetgenomföras vid kommunfullmäktigvalet i några representativa kommuner Regeringenhar i prop. 1993/94:115 Valperiodens längd och vissa andra gmndlagsfrågorföreslagit att valperioden förlängs till och att en gmndlagsregel ompersonval införs. I samma proposition föreslås att sfetschefensbehörighetsålder sänks från 25 till Åtgärder mot missbmk av den frianomineringsrätten och eventuell delning av vissa större riksdagsvalkretsarskall utredas under pariamenferisk medverkan. 1993/94:21 Vissa ändringar i vallagen(1972:620) m.m. föreslås ändringar beträffande valförfarandet i administrativtoch tekniskt hänseende på gmndval av några av de förslag som den särskilde utredareni (Ju 1991:2) lagt fram i del betänkandet - OrganisationTeknik Ekonomi (SOU 1992:108). har anfegit lagförslagen(bet.l993/94:KU12, rskr 1993/94:45). -numera vallagskommitté - fortsätter sitt arbete under pariamenferiskmedverkan och beräknas ha avslutot detfe . Isamband med att Justitiekanslem efter ett omfettande beslag av videogram undersenvåren 1993 väckte åtal enligt yttrandefrihetsgmndlagen (YGL) för bl.a.bampomografibrott uppstod frågan om förhållandet mellan å ena sidan rätten attta del av allmänna handlingar och å andra sidan gmndlagamas bestämmelser ombeslag och konfiskering. Genom ett snabbt lagstiftningsförfarande (prop.1992/93:256, bet. 1992/93:KU40, rskr. 1992/93:364, SFS 1993:437) ändradessekretesslagen bl.a. på så sätt att rätten att ta del av och att erhållakopior av framställningar som fegits i beslag och yrkas konfiskerade i mål avnyss avsett slag inskränktes. Regeringengav i detfe sammanhang Justitiekanslem i uppdrag att närmare analyseraförhållandet mellan tryckfrihetsförordningens (TF) bestämmelser om rätten attfe del av allmänna handlingar och å andra sidan TF:s och omtvångsmedel och konfiskering samt att lägga fram de förslag till lagändringarsom kunde anses motiverade med anledning av analysen. Justitiekanslem avgav den3 en rapport med förslag till ändringar i TF som innebar atträtten att få kopior av framställningar som fegits i beslag eller konfiskeratsi mål enligt TF och YGL inskränktes. Av rapportenoch remissutfellet framgick att de frågor som behandlas i rapporten kräver endjupare analys än det varit möjlig att göra under den korfe tid som stått tillförfogande. Regeringen har därför inte lagt fram något förslag tillgmndlagsändringar i denna del (jfr prop. 1993/94:118 s. 13). Underde första årens tillämpning av yttrandefrihetsgmndlagen har även några andrafrågor aktualiserats. 1993/94:118 Några rättegångsfrågor itryckfrihets- och yttrandefrihetsmål m.m. har regeringen föreslagit bl.a. attantalet jurymän i utökas och att rätten i yttrandefrihetsmålskall kunna förlänga den tid inom vilken det skall väckas åtal eller ansökangöras om konfiskering. 1993/94:100 Bilaga 3 -Ändringar i sekretesslagen övervägsbl.a. i fråga om sekretess beträffande anmälan till ,tjänstetillsättningsärenden samt bams tillgång till uppgifter om biologiskaföräldrar. -Bestämmelsema om utrikessekretess isekretesslagen ses över i perspektivet av ett svenskt EU-medlemskap. olika aspekter framträdande del av den svenska rättsordningen är principenom allmänna handlingars offentlighet. Deima offentlighetsprincip begränsasgenom regler om sekretess. Sekretesslagen (1980:100) antogs av år1980. Lagen irmefatfer en samlad reglering av sekre- tess för allmännahandlingar och tystnadsplikt för offentliga funktionärer. 1993/94:100Lagens tillämpning följs med stor uppmärksamhet från departementets Bilaga 3sida. Förslag till ändringar läggs fortlöpande i mån av behov. Flera ändringarhar trätt i kraft också . Bl.a. har sekretessbestämmelser införtsför vissa uppgifter i mål om ansvar för bampomografibrott och för motsvarandetryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott (prop. 1993/94:256). Som nämnts(avsnitt 2.1) har den frågan behandlats också i samband med ändringar i TF ochYGL. Inom departementet har utarbetats en promemoriaNågra frågor om sekretess (Ds 1993:55) som behandlar flera sekretessfrågor somhar aktualiserats i olika sammanhang. Bl.a. behandlas där frågor om sekretessbeträffande anmälan till (bet.1990/91:KU10, rskr.30), tjänstetillsättningsärenden samt bams tillgång tillsekretessbelagt material rörande sina biologiska föräldrar (bet. 1989/90:KU8y,bet. 1989/90:SoU28 och bet. 1990/91:KU10 p.ll) och konkursförvalferes rätt attfå te del av revisionspromemorior som upprättets inom skatteförvaltningenbeträffande konkursgäldenärer och sekretess för ritningar över bankvalv m.m.Promemorian har remissbehandlats och frågoma bereds nu inom departementet medsikte på en lagråds-remiss . (C 1992:1) delbetänkandeHandlingsoffentlighet hos kommunala företeg (SOU 1992:134) harremissbehandlats och lett till proposition till (prop. 1993/94:48). Ipropositionen föreslogs bl.a. att aktiebolag, handelsbolag, ekonomiskaföreningar och stiftelser där kommuner, landsting eller kommunalförbund utövarett bestämmande inflytende, skall jämställas med myndigheter när det gällerhandlingsoffentligheten och att enskilda skall få rätt att hos förvaltningsdomstolöverklaga beslut av sådana kommunala företag att inte lämna ut företegetshandlingar. har antegit lagförslaget (bet. 1993/94:KU13, rskr1993/94:46). Lokaldemokratikommitténsdelbetänk-ande Sekretesslagen i en frikommunal nämndorganisation (SOU 1992:140) är föremål för beredning inomCivildepartementet. Vidare har i en proposition till (prop.1993/94:113) föreslagits regler om bevarande av allmänna handlingars karaktärav sådana i de fall offentlig verksamhet överförs i privat regi och handlingaringår i denna överföring. En särskild utredare - Utredningen omutrikessekretessen (Ju 1993:3) -har fått i uppdrag att se över bestämmelsema omutrikessekretess i sekretesslagen (dir. 1993:32). Syftet med utredningen ärfrämst att närmare analysera utrikessekretessens innehåll och tillämpninginför ett svenskt medlemskap i . Utredningsarbetet beräknas vara avslutet ibörjan av . 1993/94:100 Bilaga 3 -Förslag har lagts om ändringar iregeringsformen så att Date-inspektionen skall kunna ges normgivningsbefogenheti fråga om integritetsskydd. -Förslag om ändringar i datalagenförbereds i syfte att bl.a. begränsa det nuvarande tillståndssystemet ochdärigenom att skapa utrymme att intensifiera Dateinspektionens tillsyn. (Ju 1989:2) har haft i uppdrag att göra en översyn av datelagen ur såväl sakligsom lagteknisk synpunkt. lämnade utredningen sitt slutbetänkandeEn ny datelag (SOU 1993:10). Förslaget har remissbehandlats. Mot bakgmnd avremissutfellet och osäkerheten om den framtida utvecklingen inom EG påintegritetsskyddsområdet kommer regeringen inte nu att lägga fram förslag omen ny datelag. Däremot anser regeringen att det bör göras en delreform i syfteatt begränsa det nuvarande tillståndssystemet och därigenom skapa utrymme attintensifiera Dateinspektionens tillsyn. 1993/94:116 Normgivningsfrågor på dateskyddsområdet, m.m. föreslår regeringenändringar i 8 kap. 7 § regeringsformen som möjliggör att Dateinspektionen gesnormgivningsbefogenhet i fråga om ADB-behandling av personuppgifter. Förslagetom gmndlagsändring avses bli uppföljt genom en lagrådsremissom ändringar i datelagen av innebörden att för de branscher/sektorer därDateinspektionen utfärdar generella föreskrifter skall tillståndsplikt inteföreligga. Även andra ändringar i datelagen i syfte att förenklaDateinspektionens arbete och för att stärka inspektionens möjligheter att påett effektivt sätt väma om de enskildas personliga integritet kommer attövervägas i remissen. - Rättsprövningslagen utreds. - JK:s arbetsuppgifter ändras inte. Den1 trädde lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbesluti kraft (prop. 1987/88:69, bet. 1987/88:KU 38, rskr. 1987/88:189). Genom lagenhar Regeringsrätten fått rätt att i vissa fall undanröja ett beslut i ettförvaltningsärende som rör tillämpningen av civilrättsliga normer eller ingreppi enskildas personliga eller ekonomiska Enfömtsättning är att den rättstillämpning som ligger till Prop. 1993/94:100 gmnd för beslutet strider mot gällande rättsregler Bilaga 3 I vanten på erferenheter från tillämpningen harlagen gjorts tidsbegränsad. Den skulle urspmngligen tillämpas på beslut sommeddelades - . Lagen haremellertid - med oförändrat tillämpningsområde - förlängts att fortsatte attgälla under i avvakfen på en slutlig utvärdering av desstillämpning. Dessutom har några justeringar gjorts i lagens regler om förferandeti Regeringsrätten (prop. 1990/91:176, bet. 1990/91:KU12, rskr. 1990/91:51).Enligt uttelanden i propositionen om förlängd giltighet av lagen är det förtidigt att definitivt te ställning till om lagen i dess nuvarande form skallpermanentes eftersom ännu inte prövat något klagomål överbeslut som meddelats med stöd av lagen. Till dette kommer att departementetsarbete, under samordning av Stetsråds-beredningen, med översynen avinstensordningen i de ärendegmpper lagen omfetter ännu inte är avslutet. Detkan här också nämnas att en övergång till domstolsprövning i flera ärendegrupperaktualiseras även av den orsaken att skall anpassa sig till krav somuppställs i vissa EG-direktiv. Som redan nämnts utreder frågan om vidgade möjligheter till domstolsprövning avförvaltnings-beslut. I uppdraget ingår att överväga hur en framtida regleringbör vara utformad på området. Idecember 1991 tillkallades en särskild utredare för att se över JK:sarbetsuppgifter m.m. (dir 1991:110). Enligt beslut av (bet. 1989/90:KU15,rskr 1989/90:109) och i enlighet med direktiven skulle utredningens arbete varasärskilt inriktet på de konflikter som kan uppkomma mellan JK:sarbetsuppgifter men även på en renodling av verksamheten. Utredningen somantog namnet JK-utredning (Ju 1991:8) lade frambetänkandet Justitiekanslem, En översyn av JK:s arbetsuppgifter m.m. (SOU1993:37). Betänkandet har remissbehandlats. En remissammanställning har gjortsoch finns tillgänglig i ärendet (dnr. Betänkandet och remissbehandlingen har gettunderlag för regeringen att nu redovisa följande i fråga om JK:sarbetsuppgifter. Utredningenhar bl.a. funnit att ett strikt iakttegande av regeringsformens (RF) krav påsaklighet och opartiskhet (1 kap. 9 § RF) i JK:s verksamhet, även när JK skallbevaka i och för sig motstående intressen, utesluter konflikter i egentligmening. Utredningen menar emellertid att det - i brist på en mera inträngandeanalys - förekommer föreställningar om att JK inte alltid kanfullgöra uppgifter inom olika ansvarsområden. Därför föreslår utredningen attJK generellt skall kunna underlåte att fullgöra en tillsynsuppgift om den kanuppfattes som svårförenlig med någonannan uppgift som åvilar honom. Flera av de Prop. 1993/94:100remissinstanser som närmare utfelat sig i fråga om de konflikter som kan Bilaga 3 uppkomma har fimnit utredningens överväganden otillräckliga. JK föregen del har efterlyst en mera genomarbefed konstitutionell analysbeträffande JK:s funktioner. Det finns enligt regeringens uppfettninggmndläggande skillnader i förhållandet mellan JK:s funktioner t.ex. inomsfetlig skadereglering och tillsynsverksamheten. Intressekonflikter kanuppkomma och får ofte sin lösning genom att JK själv konsteterar att enkonfliktsituation föreligger. I några fall har en tillsynsuppgift överlämnatstill ombudsmän efter överenskommelse. har sakenunderställts regeringens prövning. Det är emellertid tveksamt om regleringensom utgångspunkt skall ha att olika intressekonflikters lösning blir beroendeav hur JK själv ser på saken från fall till fall. Andra altemativ till hurintressekonflikter skall förhindras uppstå kan firmas. Mot bl.a. denna bakgmndanser regeringen att frågan om intressekonflikter bör övervägas ytterligare ilämpligt sammanhang. Utredningenhar föreslagit en ändring i 2 § lagen (1975:1339) om Justitie-kanslems tillsyni syfte att göra regleringen av JK:s tillsyn över det stetliga och detkommunala området enhetlig. Förslaget innebär att JK skall utföra tillsyn överkommunala myndigheter i den utsträckning som regeringen föreskriver det.Förslaget har rönt en del kritik från remiss-insfenseraa. JO har uttryckttvekan om den föreslagna bestämmelsens gmndlagsenlighet och menat att deninnebär en delegering av normgivningskompetens som inte är förenlig med 8 kap.5 och 7 §§ RF. Några remissinstenser har efterlyst en mer ingående analys avfrågor om den stetliga tillsynen över kommunema. Regeringen delar uppfettningen att det kanifrågasattes humvida den föreslagna bestämmelsen är förenlig med omnormgivningsmakten, och utredningens förslag härvidlag bör därför inte ledatill lagstiftning. Frågan om JK:s tillsyn över kommunerna har ett samband medvad i en skrivelse till regeringen anfört om att fråganom ett vidgat gmndlagsskydd för kommunema bör bli föremål för en parlamenteriskutredning. Skrivelsen bereds inom . 1 fråga om JK:s tillsyn över domstolama föreslårutredningen att domstolamas verksamhet inte skall undantes från tillsyn. Föratt markera betydelsen av rättskipningens självständighet ocksä gentemot JKföreslås dock en särskild bestämmelse i lagen om JK:s tillsyn enligt vilken JKvid sin tillsyn över domstolama särskilt skall beakte 11 kap. 2 § regeringsformen.De remissinstenser som uttelat sig i denna fråga är huvudsakligen förutredningens överväganden att inte undante domstolama från JK:s tillsyn. Någrainstenser har dock menat att den föreslagna hänvisningen till 11 kap. 2 § RFkan leda till missförstånd. Ilikhet med utredningen anser regeringen att det inte nu finns skäl att Prop.1993/94:100 vidtega några principiella ändringar i frågan om JK:s tillsyn överdom- Bilaga 3 stolama. Saken kan emellertid aktualiseras i samband med deställnings-teganden som utredningen om domstolamas och domamas rättsliga ställning(dir. 1993:47) skall göra. Frågan om domamas anställningsvillkor och derättsliga regler som gäller för dem beträffande straff- och disciplinansvar ärnågot som utredningen kommer att beröra och som har anknytning till frågan omtillsyn över verksamheten. Utredningenföreslår att JK även i fortsättningen skall vara central instens för stetenstvistemålshantering. Regleringen av beslutsskador, varmed avses anspråk påersättning som gmndas på påstående om felaktigt beslut eller underlåtenhet attmeddela beslut, föreslås även fortsättningsvis ankomma på JK. Samma tänksgälla för regleringen av ersättningsanspråk på gmnd av vissa frihetsberövanden.Däremot föreslås en betydande decentralisering till centralmyndigheter när detgäller handläggning av faktiska skador, varmed främst avses sådana anspråk påersättning som gmndas på den allmänna skadeståndsregeln i 2 kap. 1 §skadeståndslagen (1972:207) eller på regeln om arbetsgivaransvar i 3 kap. 1 §skadeståndslagen. Utredningens överväganden har i huvudsak bemötts positivt avremissinstensema. Regeringen delar bedömningen att regleringen avbeslutsskador även i fortsättningen bör ankonuna på JK. Sådana skador rymmertypiskt sett en risk för intressekollisioner genom att det ofte blir fråga omen prövning om någon befettningshavare i chefsställning vid myndigheten harfelat. Bl.a. denna risk motiverar att skadoma hanteras centralt och inte avmyndigheten själv. Som utredningen framhållit har emellertid JK möjlighet attgenom delegering enligt 6 § kungörelsen (1972:416) om stets-myndighetemasskadereglering i vissa fell (skaderegleringskungörelsen), t.ex. beträflFandemindre komplicerade beslutsskador, uppdra åt någon annan myndighet atthandlägga ett ersättningsanspråk. I frågan om ersättningsanspråk på gmnd avvissa frihetsberövanden bör beredningen av betänkandet Det allmännas skadeståndsansvar(SOU 1993:55) avvaktes. Ibetänkandet föreslås en ny lag om skadestånd på gmnd av vissamyndighetsåtgärden Ett genomförande av det förslaget kan få stor betydelse förJK:s uppgifter och organisation. Ett genomförande av decentraliseringstenkama ifråga om faktiska skador fömtsätter inte medverkan eftersom det rörändringar i skaderegleringskungörelsen. Det ankommer därför på regeringen attfatte beslut i denna fråga. Regeringen har också för avsikt att genomförautredningens förslag så tillvida att myndighetema själva i betydligt störreomfattning än skall få handlägga sådana skador och attskyldigheten att hänskjute ekonomiskt betydelsefulla ärenden till JK endastbör vara kvar vid ärenden där det kan bli fråga om åteganden för steten attbetela verkligt Skyldigheten för myndighetema att anmäla innan de Prop. 1993/94:100besluter att betela skadestånd eller att avslå en framställning om skade-Bilaga 3 stånd som inte är uppenbart ogmndad avskaffas. Även skyldigheten förmyndigheter att till JK anmäla svaromål i skadeståndsmål avskaffas. I anslutningtill denna decentralisering av skadehanteringen införs också en skyldighet förmyndighetema att på eget ansvar sanuåda med JK i ärenden av principiellkaraktär eller av större ekonomisk betydelse. Bestämmelsen om ettobligatoriskt hänskjutande från JK till regeringen i skadeståndsärendenrelaterade till högre belopp bör avskaffas. Pådet civilrättsliga området har reformarbetet i hög graddominerats av en anpassning av viktiga delar av svensk civilrätt tillEG-rätten. Sålunda har sådan anpassning skett såväl vad gäller den kommersiellakontraktsrätten (t.ex. lag om handelsagentur) som när det gällt konsumenträtten(t.ex. ny konsumentkreditlag och lag om paketresor). Också inom försäkrings-och skadeståndsrätt har det skett en sådan anpassning (t.ex. ändringar itrafikskadelagen samt införandet av en produktensvarslag och en lag omtillämplig lag för vissa försäkrings-avtel). Även vissa andra delar avcivilrätten har berörts. Det gäller t.ex. immaterialrätt, festighetsrätt ochaktiebolagsrätt. De åteganden att anpassa svensk civilrätt till som görs genom det s.k. EES-avtelet har i och med dessalagstiftningsåtgärder i stora delar redan fullgjorts. På några områden, därSverige i EES-avtelet får anstånd med att genomföra lagändringama, återståremellertid lagstiftningsarbete. Mest omfettende är därvid detlagstiftningsarbete som skall ske på associationsrättens område. Vidare kan dettill följd av EES-avtelet också bli aktuellt att anpassa delar av svenskcivilrätt till EG-regler som tillkommit efter det att EES-avtelet ingicks.