prop · GH03251 · 1993-12-31 00:00:00 — Regeringensförslag: Försäkringsbelopp, utbetalningar från pensionssparkonton samtutbetalningar från dödsbon på gmnd av bcxlelning, arv eUer testamente somtiUfåUer en underårig skaU, om de är större än två basbelopp, sättes in på ettspärrat konto. Utbetalaren skaU genast underrätte förmyndaren och överförmyndarenom uAetalningen. Överförmyndaren skaU så snart som möjUgt te StäUning tiU omutbetalningen föranleder avsteg från huvudregehi om föräldrars fria förvaltning. Förmynderskapsutredningensförslag: Utredningen föreslår att samtUga obUgatoriska regler omdirektinsättning på spärrat konto beträffande medel som tillkommer underårigaskaU upphävas. Försäkringsgivare skaU vara skyldiga att underrätteöverförmyndaren om belopp som tiUfeUer omyndig som förmånstegare tiU försäkringmed anledning av dödsfåU. Överförmyndaren skaU dock ha möjUghet att vid behovmeddela den som skaU ge ut pengar tiU en underårig att pengama skaU betalas utgenom att sätfes i på spärrat konto i bank (se SOU 1988:44 s. 166 f.). Remissinstansema:Huvuddelen av de remissinstanser som uttalar sig särskUt i frågan tiUstyrkerutredmngens förslag eUer lämnar det utan invändning. menar att den föreslagna regeln om underrättelse tiUöverförmyndaren är stelbent och att anmälningsskyldigheten bör begränsas tiUförmånstegarförvärv som överstiger två basbelopp. Även försäkringsbolagetFolksam menar att anmälningsskyldigheten bör begränsas tiU belopp överstigandetvå basbelopp. FoUcsamavstyrker förslaget att skyldigheten att betafe ut försäkringsbelopp tiUspärrat konto tes bort. menar att det dröjsmål med utbetalningen som enunderrättelse tiU överförmyndaren om en förestående utbetalning skuUe innebäraskuUe komma i strid med försäkringsbolagens skyldighet att betala ut beloppenså snart det kan ske. Av samma skäl avstyrker att bestämmelsen om underrättelseskyldighet tiU överförmyndareninförs. Överförmyndamämndeni pekar på att utbetalningar från utomstående ofta kan avse storabelopp och att det finns en risk för att medlen är förbmkade innanöverförmyndaren hinner mgripa. Nämnden StäUer sig därför tveksam tUl attföräldrar skaU få te emot alfe utbetalningar från utomstående. Nämndenföredrar att betalningaraa skaU göras tiU bank. Överförmyndamämnden i SundsvaUavstyrker förslaget att föräldrar skaU få te emot försäkringsbelopp.Arbetsmarknadens försäkringsaktiebolag () och Kommunemas försäkringsaktiebolag(KFA) avstyrker att försäkringsbelopp skaU betafes direkt tiU föräldraraa ochpekar på att uöedrungens förslag att underrättelse skaU lämnas tiUöverförmyndaren om utbetalningar, med fömtsatt avvaktan av besked mnanutbetalning sker, kommer i konflUct med försäkringsbolagens slcyldighet attbetala ut försäkringsersättningen så snart som möjUgt. FöreningenSveriges överförmyndare och Överförmyndamämnden i Prop. 1993/94:251Stockholm är av uppfettningen att anmälningsskyldigheten avseende försäkringsbeloppockså borde omfette utbetalningar från sakförsäkringar. AFAmenar vidare att en föreskrift om insättiiing på spärrat konto och/eUerunderrättelse tiU överförmyndaren även bör gäUa belopp som tUlfåUer enunderårig efter jämkning enUgt 104 § försäkringsavtalsfegen (1927:77). Skälenför regeringens förslag: I gäUande rätt är gmndregeln som nämnts att enunderårigs bankmedel skaU finnas på ett spärrat bankkonto, från vilketföräldem inte kan lyfta medlen utan överförmyndarens samtycke, 15 kap. 9 §föräldrabalken. Undanteg gäUer för medel som enUgt föräldems förbehåU skaUanvändas för den underåriges uppehäUe eUer för vård av hans egendom och föregendom som den underårige själv har satt m efter det att han fyUt , 2kap. 23 § bankrörelsefe-gen (1987:617). EnUgt 15 kap. 12 § harbankema angivits som rätt mottegare av betalning från den underårigesgäldenärer En sådan inbetalning skaU banken sätte in på spärrat konto. EnUgtandra stycket har boutredningsman, testamentsexekutörer och försäkringsbolaganvisats denna form av betalning tiU den omyndige som den enda gcxltegbara, ominte värdet av det som skaU betalas ut är ringa eUer överförmyndaren ger sitttiUstånd tiU annat. I fråga om pension, Uvränte eUer andra pericxiiska förmänersom betelas ut på gmnd av försäkring gäUer kravet på denna särskUda form förbetalning genom bank endast om det årUga värdet av förmånen överstiger tvåbasbelopp, . Bestämmelsemaom direktbetalning tiU bank av vissa medel är uppstäUda för att öka deunderårigas trygghet mot att deras medel förslösas av föräldrama.Förmynderskapsutredningen har i denna del funnit att intresset av att förenklaföräldramas förvaltning väger så tungt att föreskrifter om direktinsättnmginte bör finnas kvar. Utredmngen menar också att en föreskrift omdirektinsättning rimmar iUa med ett avskaffande av depositionsplikten. Utredningensöverväganden är lätte att ha förståelse för. Ett avskaffande av föreskrifterom direktbetalning kan vid en förste anbUck anses vara en närmast nödvändigföljd av att föräldramas möjUghet att förfoga över bamens penningmedel ochannan egendom utvidgas genom avreglering. har förordats att mteendast deponeringsplikten skaU tes bort utan att också den genereUa skyldighetenatt sätte m bams medel på spärrat konto i bank skaU avskaffas. kan sägastala med än större styrka för att upphäva alfe regler om direktinsätöiing ibank av utbetalningar tiU omyndiga. Huvudtankenbakom förslaget tiU en omfettande avreglering är som har framhåUits tidigare att föräldrar i det stora flertalet feU förvaltar sma bams tiUgångar på ett ansvarsfuUt sätt. Överförmyndaren skaU uirikte sin tiUsynsverksamhet på de förvaltningar där tiUsyn är mest behövUg. En fömtsättning för dette är att överförmyndaren har en praktisk möjUghet att ingripa när det är motiverat. Om ett ingripande 128 behövs, är det viktigt attdet sker i så gcxl tid som möjUgt. Säkerkunskap om hur underåriga får sm egendom har vi mte. 1993/94:251 kanpå gcxla gmnder utgå från att det stora flertalet av de bam som har egendom avnågon omfettrung har förvärvat den antingen genom gåva eUer genom arv eUerliknande förvärv. Arbetsmarknadens försäkringsaktiebolag har i sittremissyttrande uppgivit att det årUgen betalades utmeUan 250 och 300 nuljoner kronor tiU omyndiga bam fråntjänstegmppUvförsäkringar. Vidgåvor har aUtid givaren möjUghet att se tiU att den bortgivna egendomen mtesjälvständigt förvaltes av föräldem, genom att utfärda särskUda föreskrifter,antingen om särskUd förvaltning eUer om särskUd ÖverförmyndarkontroU. Detsismämncfe mstitutet behandfes i avsmtt 7.8. Även när ett bam erhåUer egendomgenom testamente finns gocfe möjUgheter för testetor att vid behov förordna omatt egendomens förvaltning skaU ske på ett betryggande sätt. När ett bam ärverenUgt den legafe arvsordningen skuUe egendomen enUgt det nu framlagcfeförslaget i regel komma att förvaltes fritt av föräldrama. Med hänsyn tiU dentidigare redovisade gmndläggande mställningen tiU föräldramas förmåga och rättatt förvalte bams egendom är det också en naturUg ordning. Mankan dock mte bortse från att det kan röra sig om mycket stora belopp som skaUbetafes ut tiU bam när det gäUer såväl arv som försäkringsersättningar. TiUdessa har sedan utredningens betänkande fedes fram kommit sådana utbetalningarsom kan göras tiU ett bam som har satts in som förmånstegare tiU rätten enUgtett pensionssparavtal erdigt lagen (1993:931) om mdividueUt pensionssparande.Även i dessa feU kan det bU fråga om betydande belopp. Ett bam befinner sigofta i en särskUt behövande sititetion när nu behandlade typer av medel betalasut. Det kan röra sig om att bamets försörjare har avUdit eUer att bamet harskadats och behöver särskUt kostsam vård eUer hjälp . Ett särskUtskyddsbehov gör sig aUtså gäUande i dessa situationer. Ett sätt att tiUgcxlosebamets behov av extra skydd är att inte lämna överförvaltningsrätten över de utbetalade medlen tiU föräldem utan ge överförmyndarenen möjUghet att överväga om situationen har förändrats på ett sådant sätt attdet finns anledning att ge särskUcfe föreskrifter rörande förvaltningen av demedel som tillkommer den underårige. skuUe kunna ske genom attutbetalningar av nu berört slag även fortsättningsvis skaU ske tiU ett spärratkonto i en bank. Ett sådant förfaringssätt kan väl förenas med det förhåUandetatt bankmedel enUgt den huvudregel som föreslås (se avsnitt 7.3) inte skaUbehöva sättes m på spärrat konto. Det starkaste skälet tiU att inte ha spärrsom huvudregel är att föräldem enUgt nu gäUande ordning och enUgtFörmynderskapsutredningens förslag själv får avgöra om medlen skaU varaunderkastede spärren eUer inte. Utredningens förslag mnebär att arvsmedel förstskuUe betafes ut tiU föräldrama och därefter av föräldrama sättos in på ettspärrat konto. Detto torde ge ett relativt begränsat skydd mot missbmk frånföräldrars sicfe. Eninsättning av nu behandlade medel på spärrat konto är avsedd att i huvuddelen av fåUen gäUa under en mycket begränsad tid, nämUgen tiU dess att överförmyndaren har kunnat konstotera att det inte finns skäl att 129 göra inskränkning iföräldems frfe förvaltning. De mindre besvär som 9 1993/94. dettaförferande kan leda tUl för föräldrama måste anses väga fett mot den större07gghet som förfarandet kan ge verkUgt utsatto bam. Även här mäste dock enundre gräns dras så att inte systemet betungas i onödan. Ett antalrenussinstanser är av uppfettningen att de minsto beloppen kan få betalas utduekt tiU föräldrama. Redan enUgt gäUande rätt är skyldigheten att sätte inpericxliskt utbetelade belopp begränsad tiU belopp som årUgen överstiger tvågånger basbeloppet enUgt lagen om allmän försäkring beloppet betafesut. Den gränsen är väl avvägd och bör för fiamtiden gälfe aUa typer avutbetalningar. Ett genereUt undanteg från skyldigheten att betafe direkt tiUbank beträffande belopp som är mindre än två basbelopp bör därför införas.Undanteg från beloppsgränsen måste dock göras för medel som enUgt vUlkor skaUstå under särskUd överförmyndarkontroU. Med den nu förordadelösningen uppkommer inte den av flera remissinstanser påtalade konflUctenmellan kravet på att försäkringsbelopp skaU betalas ut snabbt och kravet på attöverförmyndaren skaU ha möjUghet att efter anmälan te ställning tiU om ettförsäkringsbelopp skaU betalas tiU föräldem eUer sättes m på spärrad räkning. För vidare kommentarer tiUden närmare utfommingen av regeln om direktinsättning på spärrat konto i bankhänvisas tiU förfettningskommentaren. 7.6 Föräldrars redovisnings- och förteckningsskyldighet Regeringensförslag: Föräldrar skaU tiU överförmyndaren lämna en förteckning över bamensegendom samt en årsräkning som avser förvaltningen endast om egendomens värdeöverstiger den värdegräns vid vilken överförmyndarkonöoU inöäder eUer omöverförmyndaren meddelar en särskUd föreskrift om att förteckning skaU länmas.Om bamen äger fest egendom, skaU dock årsräkning aUtid lämnas. SluträkningskaU lämnas, om en överförmyndarkontroUerad förvaltning övergår tiiU friförvaltning, om en förälder endedigas som förmyndare, om en föreskrift omsärskUd överförmyndarkontroU återtas och om ett bam vars egendom står underkonöoU av en överförmyndare blir myndigt. ÖverförmyndarenskaU ha möjUghet att befrfe föräldrama från redovisningsskyldigheten, om detfinns särskUda skäl för det. Förmynderskapsutredningensförslag: Överensstämmer med regeringens förslag i den meningen attskyldigheten att ge in förteckning och årsräkning avseende icke kontroUeradegendom avskaffas. Utredningen föreslår dock mget om skyldighet att ge insluträkning för det feU föreskrift om särskUd överförmyndarkonti-oU återtasoch förvaltningen övergår tiU att bU fti (se SOU 1988:40 s. 162). Remissinstansema:Överförmyndamämndema i och SundsvaU menar att rekvisitet särskUdaskäl för att överförmyndaren skaUkunna befria från skyldigheten att ge m redovisningshandlingar Prop.1993/94:251 inte bör mföras eftersom det skuUe iimebära att det i framtidenblir svårare att dispensera. I övrigt berör remissinstansema inte nu behandladefrågor särskUt. Skälenför regeringens förslag: är alfe föräldrar skyldiga att ge in såvälförteckningar över bams egendom som årsräkningar. Att märka är att skyldighetenatt ge in redovisningshandlingar i princip gäUer aU egendom som bamet äger.Undantag gäUer dock enUgt 16 kap. 6 § beti-äffande årsräkning för det feUföräldem har givit m anmälan om att bamet endast äger lösöre som inte lämnarmkomst. Bestämmelsema har dock i Utteraturen tolkats på sådant sätt attsedvanUga gåvor tiU ett bam inte har ansetts utiösa redovisningsplikt. Även viden sådan flexibel toUcning framstår det dock som besvärande att den formelfe regelnär mycket långtgående. Att nuvarande regler ger ett mycket Utet utrymme för enflexibel tolkning fiamgår av ett beslut meddefet av ()(Dnr 995-1992). I beslutet kritiserar JO en överförmyndare föratt han inte begärt in förteckning av en förälder sedan föräldem avstått frånett arv varvid tUlfelUt hans bam. I ärendet uppgav den aktuelfeöverförmyndaren att det utvecklats en praxis bland överförmyndama i landet attmte kräva redovisning och förteckmng vid arvsavståenden av obetydUga belopp. JOkonsteterar i sitt beslut att regeln i 16 kap. 2 § om skyldighetatt ge in förteckning inte ger utrymme för något undanteg. Däremot kan redovisningsskyldighetenefterges sedan förteckning har givits in. fömtsätter isitt beslut att överförmyndaren i fortsättningen anpassar sma mtiner tiUföräldrabalken. Avvad som har anförts kan på gcxfe gmnder antes att huvuddelen av de föräldrarsom i och för sig är skyldiga att avge redovisning inte gör så. Detto skersannoUkt i många feU med överförmyndamas goda minne. Överförmyndamämnden iSundsvaU har uppgivit att nämnden befriat av de legafeförmyndama från redovisningsskyldighet. tiU det fektiska behovet av redovisningfirån kontroUsyn-punkt är det säkerUgen ett väl motiverat beslut. Attså många som nära tre Värdedelar av de redovisningspliktiga dispenseras gerdock anledning att noga överväga om det är riktigt att ha den minst vanUgasituationen som huvudregel i lagstiftningen. Om dispenser bevUjas i sådanomfettning, talar det för att lagens huvudregel inte uppfettos som motiverad avöverförmyndama. Det finns cfe än mindre anledning att anto att de föräldrar somformeUt sett är skyldiga att ge m redovisningshandlingar uppfettar kravet sommotiverat. Även om långt ifrån alfe föräldrar har Besväret att ge inredovisningar innebär den formeUa skyldigheten att överförmyndarorganisationenhar att to ställning tiU om redovisning skaU krävas in. Med en lagstiftning somär mer anpassad tiU de faktiska förhåUandena skuUe överförmyndamas arbete kunnaägnas åt effektivare åtgärder i tiUsynsverksamheten. I de fåU överförmyndamamte skaU utöva en direkt tUlsyn över för- Prop. 1993/94:251 åldrarnasförvaltning finns heUer inte anledning att kräva föräldrama på förteckningareUer årsredovisningar. Förteckning bör således ges in först när bametstiUgångar överstiger gränsvärdet om åtto basbelopp. En ökning av ett bamsegendomsmassa av sådan storlek att beloppsregehi blir tiUämpUg torde i deflesto fåU ske genom mottogande av gåva eUer arv, förvärv på gmnd av testamenteeUer genom att ett försäkringsbelopp betafes ut. Med undantog avgåvosimationen får överförmyndaren genom underrättelse kännedom om att egendomhar tiUfelUt den underårige och överförmyndaren kan då bevaka attförteckningsskyldigheten ftiUgörs. I sammanhanget kan vara värt att påpeka attdet föreslagna kravet på samtycke av överförmyndaren för underårigs förvärv avfest egendom (se avsmtt 7.2) mnebär att överförmyndaren kommer att få reda pånär en underårig blir ägare av en festighet. Ett avskaffande avförteckningsskyldigheten kan mot denna bakgmnd inte anses äventyra deunderårigas krav på en säker förvalöiing. Det finns då mte tillräckUga skälatt behåUa skyldigheten att ge m förteckning. När det sedan gäUer egendom somgenom villkor har stäUts under särskUd överförmyndarkontroU fåröverförmyndaren genom villkoret kännedom om att den underårige erhåUeregendomen och kan to ställning tiU om detto bör leda tiU att föräldem skaU gein förteckning. Närdet sedan gäUer slutredovisning bör sådan liksom ges m när enredovisningsskyldig förälders förvaltning upphör. Detto kan ske genom att denunderårige fyUer , föräldrama endedigas som förmyndare, ett villkor omsärskUd överförmyndarkontroU återtas eUer en kontroUerad förvaltning övergårtiU att inte vara kontroUerad. Tvåöverförmyndamämnder menar att utredningens förslag mnebär att det i framtidenblir svårare för överförmyndama att dispensera från kravet på års- ochsluträkning. Anledningen härtiU är att utredningens lagtextförslag (13 kap. 16§ ) innehåUer rekvisitet särskUda skäl som fömtsättning för attsådan dispens skaU få ges. Av utredningens specialmotivering tiU den föreslagnabestämmelsen fiamgår närmast att någon ändring i förhåUande tiU nu gäUanderegler knappast är avsedd. Vid ett genomförande av förslaget att begränsakontroUen tiU föräldraförvaltiiingar som avser egendom av betydande omfettiiingblir utrymmet för att dispensera från kravet på redovisning givetvis mindre ändet varit tidigare, eftersom presumtionen för att det finns ett kontroUbehovär mycket starkare. Den av utredningen valda lokutionen särskUda skäl är motden bakgmnden väl motiverad. Frågan behandfes vidare i förfettningskommentaren.Där behandlas också den möjUghet som överförmyndaren skaU ha "att utvidgaoch precisera föräldrars redovisningsplikt aUt efter förhåUandena i det enskUdafåUet. 7.7 Skärpande föreskrifter i särskilda fell Regeringensförslag: När det av en särskUd anledning behövs får överförmyndaren bestämmabl.a. att reglema om kontroUerad förvaltning helt eUer delvis skaU tiUämpas påen fri förvaltmng, att penningmedel skaU sättes in pä ett spärrat bankkonto somkräver samtycke för alfe utteg, att värdehandlingar skaU förvaltes avvärdepappersinstitut eUer att betalning tiU den underårige skaU sättes m på ettspärrat konto. Förmynderskapsutredningensförslag är i princip detsamma som regeringens (se SOU 1988:40 s. 245). Remissinstansema berör iregel mte denna fråga särskUt. Föreningen stäUer siguttryckUgen positiv tiU möjUgheten att inskränka föräldrars förvaltningsfrihet.Även nämner särskUt att överförmyndaren bör hamöjUghet att meddefe skärpande föreskrifter Kammarrätten i pekar påatt bestämmelsen i 42 § socialtjänstförordningen (1981:750) bör kompletterasså att det står klart att socialnämndens skyldighet att underrätte överförmyndarenomfettar fåU där skärpte regler för föräldraförvaltning är aktueUa.Länsstyreben i anför att socialnämnden bör ges rätt att anmäfetiU överförmyndaren om en förmyndare (förälder eUer annan) behöver komma underöverförmyndarens tiUsyn. Skälen för regeringensförslag: Den allmänna inriktningen av förslaget, (avreglering där det ärmöjUgt) mnebär en större frihet för föräldrama i deras förvaltning. Även om defleste föräldrar har sina bams bäste för ögonen kan man, som tidigare nämnts,mte bortse från att det finns simationer där föräldrar kan komma att användasina bams medel på ett OtiUbörUgt sätt. När bamen har egendom av stort värdekommer kontroUen att finnas kvar men även om bamets egendom inte uppgår tiUbeloppsgränsen så kan ett missbmk orsaka kännbar skada för bamet. Föräldrar äri och för sig skadeståndsskyldiga gentemot bamet för skada de orsakar bametuppsåtUgen eUer av oaktsamhet men en rätt tiU skadestånd är offe mindre värd ifåmUjeförhåUanden än annars. Med hänsyn tiU de personUga förhåUandena framstårnog skadeståndssanktionen inte som ett lockande altemativ i många fåU. Ettskadeståndsgmndande missbmk av bamens egendom är troUgen därtiU ofto kombineratmed att föräldem har en ekonomiskt ansti-ängd situation så att en fordran på skadeståndvisar sig i praktiken relativt Ute värd. Regelsystemet bör därför iförsto hand vara inriktot på att förebygga missbmk. Här måste stäUas någothögre krav på överförmyndarorganisationen än som gjorts tidigare. För attöverförmyndama skaU kunna fuUgöra sm bevakande ftmktion måste de dock hamöjUghet att få nödvändig information. För att säkerstäUa att överförmyndamakan fuUgöra sin uppgift har i avsmtt 7.5 föreslagits att betalningar som iallmänhet kan uppgå tiU större belopp skaU betafes tiU spärrat konto i bankvarför överförmyndaren i en sådan situation kan fa ställning tiU om någrasärskUda åtgärder är nödvändiga. Överförmyndaren kan cfe använda sig avsin möjUghet att begära kompletterande uppgifter av föräldrama Prop.1993/94:251 utöver deras allmänna redovisningsskyldighet. För att ytterUgarestödja överförmyndama bör det direkt av lagtexten framgå att andra myndigheterär skyldiga att lämna överförmyndama de upplysningar som kan vara av betydelseför överförmyndarens tiUsynsverksamhet. Denna fråga utvecklas närmare iförfettningskommentaren. Ensådan regel bygger dock på att mitiativet fas av överförmyndama. Kammarrätten iJönköpmg pekar på socialnämndemas handlingspUkt enUgt 42 §socialtjänstförordningen. Överförmyndamämndema i och pekar påvikten av att överförmyndaren kan ingripa i missbmkssituationer.Bestämmelsen i 42 § försfa stycket socialtjänstförordningen är mrikfed på fåUnär socialnämnden skaU to mitiativ tiU att framställning skaU göras tiU domstol.Paragrafens andra stycke innehåUer dessutom en handlingsregel för socialnämndenvad gäUer gcxl man och förvaltare. Om det kommer tiU kännedomatt någon behöver gcxl man eUer förvaltare, skaU socialnämnden anmäla det tiUöverförmyndaren. E>etkan anmärkas att gäUande lagstiftning i många fåU har lagt en skyldighet påansvariga inom sjukvården att vara aktiva för att ge överförmyndaren ett sågott underlag som möjUgt. Här kan nämnas 11 § lagen (1985:568) om särskUcfeomsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl., som ålägger landstingen attanmäla tiU överförmyndaren när en psykiskt utvecklingsstörd kan anfes behövagcxl man eUer förvaltare samt när ett gcximanskap eUer förvaltarskap bör kunnaupphöra eUer ändras, 15 § 6 lagen (1993:387) om stöd och service tiU vissa funktionshindrade,som lägger en skyldighet på kommunema att anmäfe tiU överförmyndaren nar enperson med funktionshinder kan antos behöva förmyndare, förvaltare eUer god manoch när åtgärden bör upphöra, samt 10 § 2 allmänna läkarinstmktionen(1963:341), som ger chefsöverläkaren ett ansvar för att överförmyndarenunderrättos när en m-togen person kan antos behöva god man eUer förvaltare samtnär ett sådant uppdrag bör upphöra. Ävenmed den reglering som beskrivits ovan bör, för att överförmyndamas möjUgheteratt gå in med skärpande föreskrifter i så god tid som möjUgt skaU förbättras,sociahiämndemas skyldighet utökas tiU att gälfe även att på eget mitiativ lämnaöverförmyndaren upplysningar om sådana förhåUanden som kan tala för attföräldramas förvaltiiing mte sker på ett betryggande sätt. Meden sådan underrättelseskydUghet kan missbmk av bamens medel undvUcas t.ex. i ett fåU som har anförts under beredningen av lagstift ningsärendet. Det rörde sig om att ett bam tUl moder som ensam var förmyndare för bamet utsattes för sexueUt övergrepp av modems sam bo. Bamet tiUerkändes skadestånd och brottsskadeersättning betafedes ut. Denna betalades ut tiU modem som förbmkade medlen tiUsammans med sambon som hade förövat brottet. Det framstår som självklart att det Ugger inom ramen för ansvar för bamets väl att upplysa överförmyndaren om det är tänkbart att kommande skadestånd eUer brottskadeersättning skuUe kunna komma att användas på ett fel- 134 Överförmyndarenkan cfe vidto åtgärder för att säkra bamets rätt. Regeringensförslag: SärskUd överförmyndarkontroU skaU gälfe för egendom som en underårighar fått genom gåva, arv, testamente eUer förmånstogarförordnande vidförsäkring eUer mdividueUt pensionssparande, om sådan kontroU har föreskrivitsi ett gåvovillkor, ett testamentsförordnande eUer ett förmånstagarförordnande.KontroUen skaU i sådant fåU omfetfe också avkastning och vad som kan komma attsättas i egendomens StäUe. Förmynderskapsutredningensförslag: Utredningen föreslår att givare skaU kunna föreskriva villkor omöverförmyndarkontroU (se SOU 1988:40 s. 162 och 224 f).