prop · GH03251 · 1993-12-31 00:00:00 — Däremot omfettarregleringen inte det fkUet att det finns motetridande intressen mellan den enskUdeoch stäUföreträdarens sambo. EnUgt Lagrådete mening bör god man förordnas äveni sådana faU. Lagrådet förordar därför att orden "eUer sambo" förs mefter ordet "make" i förste stycket och att orden "eUersambos" förs m efter ordet "makes" i tredje stycket. Iparagrafens förste stycke föreskrivs att rätten, innan den förordnar förvaltere,skaU mhämte läkarintyg. EnUgt andra meningen gäUer detsamma i ärende omförordnande av gcxl man enUgt 4 §, när den enskUde mte har lämnat sittsamtycke. Ifegrådsremissen föreslås att den försfe meningen i förevarande paragraf ändrasså att skyldigheten att inhämte läkarintyg åvilar rätten endast i ärendet omanordnande av förvaltarskap. Av förfettningskommentaren framgår att avsiktenvarit att motsvarande skaU gälfe även i fråga om gcximanskap. har dockinte kommit tiU uttryck i Urtexten. Lagrådet föreslår med hänsyn härtiU att iandra meningen orden "förordnande av god man" byte ut mot"anordnande av gcximanskap". ParagrafeninnehåUer bestämmelser om stäUföreträdares skyldighet att föra räkenskaper översin förvaltning och att göra anteckningar om vissa åtgärder i övrigt. När det gäUerföräldrar stäUs därvid enUgt motiven kraven något fegre än såvitt angår övriga stäUföreträdare. EnUgtLagrådete mening skuUe avsikten bakom regleringen komma tiU tydUgare uttryck omparagrafen ges följande lydelse: "Förmyndare,gode män och förvaltare skaU fortiöpande föra räkenskaper över sin förvaltningoch göra anteckningar om sina åtgärder i övrigt. Föräldrar är dock skyldigaatt föra räkenskaper och göra anteck- nmgarendast i den utetickning som kan anses behövUg med hänsyn tUl Prop.1993/94:251 egendomens omfettning och omständigheterna i övrigt." Iförste stycket föreskrivs att förmyndaren inte har rätt att företräda denomyndige, om fråga uppstår om rättehandling eUer rättegång mellan den omyndigeoch förmyndaren, förmyndarens make eUer någon som förmyndaren företräder. Påmotsvarande sätt gäUer enUgt andra stycket att en god man eUer förvaltare intehar rätt att företräcfe den enskUde, om det uppstår en firåga om rättehandling eUerrättegång meUan den enskUde, å ena sidan, och den gcxle mannen eUerförvaltaren, hans eUer hennes make eUer någon som han eUer hon företräder, åandra sidan. Ingendera av de båda förbudsreglema omfettar det faUet att det rörsig om rättehandling eUer rättegång meUan den enskUde och stäUföreträdarenssambo. EnUgt Lagrådete mening bör reglema omfette även det faUet (jfr vadLagrådet anfört i ansluöiing tiU 11 kap. 2 §). Med hänvisning tiU det anfördaförordar Lagrådet den ändringen i både förste och andra stycket att orden "eUersambo" skjute in efter ordet "make". Iförste stycket har tagite in en bestämmelse om att en omyndigs föräldrar somär förmyndare bestämmer med de inskränkningar som följer av kapitiet hur tiUgångarsom står under deras förvaltning skaU användas eUer pfeceras. Bestämmelser sominskränker föräldramas rådighet finns emeUertid också i bl.a. 12 kap. Det kaninte heUer uteslufes att det finns sådana bestämmelser i annan fegstiftning.Lagtexten bör kompletteras med upplysning härom. Lagrådet föreslår att förstestycket fär följande lydelse: "Nären omyndigs föräldrar är förmyndare, bestämmer de hur tiUgångar som står underderas förvaltiiing skaU användas eUer pfeceras, om inte annat följer av dennabalk eUer annan förfettiiing". ParagrafeninnehåUer bestämmelser om föräldrars skyldigheter att i vissa feU ge införteckningar tiU överförmyndaren. EnUgtLagrådete mening skuUe paragrafen vinna i tydUghet om den ges följande lydelse: "Inomen månad efter det att värdet på en omyndigs tiUgångar överstigit det belopp som anges i 2 § förste stycket skaU föräldrama ge in en förteckning över den omyndiges egendom tiU överförmyndaren. Haregendom tiUfelUt en omyndig med viUkor om särskUd överför- Prop. 1993/94:251myndarkonttoU enUgt 2 § andra stycket skaU föräldrama ge in en för- Bilaga14 teckning över egendomen tiU överförmyndaren inom en månad därefter. FörteckningamaskaU avges på heder och samvete." EnUgtparagrafens försto stycke gäUer som huvudregel att föräldrar endast medöverförmyndarens samtycke får to upp lån eUer vidto vissa andra dispositionerför en omyndigs räkning. I tredje stycket föreskrivs att samtycke får lämnas "encfestom åtgärden behövs för att trygga den omyndiges övriga egendom eUer kan ansesnödvändig för den omyndiges UtbUdning, uppehäUe eUer nytfe i övrigt". Av förfettiiingskommentarensynes framgå att det är avsett att samtycke skaU få lämnas bara när särskUcfeskäl föreUgger. EnUgt Lagrådete mening kommer denna avsUct tiU tydUgare uttryckom texten efter ordet "omyndiges" byte ut mot "utbUdning eUer uppehäUeeUer om det annars finns särskilcfe skäl för åtgärden." Lagrådet förordaratt tredje stycket ändras i enUghet med det sagcfe. I14 och 15 §§ behandlas föräldrars skyldighet att lämna årsräkning respektive slutiräknmg.I räkningama skaU redogöras för förvalttiingen av dels sådan egendom som enUgt2 § skaU sfe under överförmyndarkonttoU, dels egendom som avses i 10 §. Isistnämnda paragraf behandfes olika slag av egendom som den omyndige inneharmed äganderätt, nyttjanderätt, servitut m.m. Enhgt Lagrådete mening skuUe detföra aUtför långt om en årsräkning eUer en sluträkning skuUe behöva lämnas ifråga om aU den egendom som nämns i 10 §. Frågan om vilken egendom som bör bUföremål för redovisning i årsräkning respektive sluträkning bör därförövervägas ytterUgare under det fortsatte fegstiftningsarbetet. ParagrafeninnehåUer föreskrifter om överförmyndares möjUgheter att i enskUda feU beslufeom skärpte regler för föräldrars förvaltning. EnUgtLagrådete mening kan det i fåU som avses i försto stycket 1 tänkas finnas behovav att det tiU överförmyndaren inges en förteckning över den omyndiges egendom.Med hänsyn bl.a. härtiU förordar Lagrådet att nämncfe punkt ges följandelydelse: "1.bestämma att 3-7 §§ skaU tUlämpas även i annat feU än som följer av 2 §," Iparagrafens tredje stycke finns regler angående vissa skyldigheter för Prop.1993/94:251 värdepappersmstitutsåvitt gäUer avtal om förvaring och förvaltning av Bilaga 14 I praktiken torde det därvid bU fråga om ett avtalsom föräldrama ingår med mstitutet på den omyndiges vägnar. Undersådana förhållanden är uttrycket "sämre vUlkor för föräldrama" Stycket kan i stäUet lämpUgen utformas på följande "Ettvärdepappersmstitut är skyldigt att träffa ett sådant avtal om förvaring ochförvaltning som avses i andra stycket. Avtalet får inte träffas på sämrevillkor än de som värdepappersinstitutet erbjuder andra enskUda personer vidsamma typ av avtal." Idenna paragraf föreskrivs följande. "Om föräldrama dör, skaU dödsboetsvara för att den omyndiges egendom redovisas och åtgärder vid förvaltningensupphörande vidfes enUgt detto kapitel. Om föräldrama försätte i konkurs, skaUkonkursförvaltaren fiiUgöra dessa uppgifter". EnUgt förfettningskommentarenmotsvarar bestämmelserna nuvarande 16 kap. 14 §. Lagrådetnoterar här att den föresfegna fegtexten endast reglerar det feUet att båda föräldramadör eUer försätte i konkurs. Det är tydUgt att en reglering måste fecka ävendet läUet att bara en av föräldrama dör eUer drabbas av konkurs. EnUgt Lagrådetemening är det i själva verket lämpUgast att låfe regleringen i förste hand te sUctepå det feUet. ErforderUga bestämmelser torde emeUertid kunna utformas så attde ger vägledning för båda faUen. Motbakgmnd av det anförda förordar Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse: "Dören av föräldrama, skaU dödsboet svara för att den omyndiges egendom redovisasoch åtgärder vid förvaltningens upphörande vidtas enUgt dette kapitel, om inteförvaltningen skaU skötes av den andra föräldem. Vad som har sagte om dödsbogäUer konkursförvaltaren, om en av föräldrama försätte i konkurs." I7 § föreskrivs att pengar som inte placeras på visst angivet sätt och inte heUeromedelbart behöver användas skaU göras räntebärande genom att sätfes m påbank. I vissa angivna feU kan vid msättningen förbehåU göras om att pengama fårtes ut utan överförmyndarens samtycke. I 8 § ges förordnade stäUföreträdarerätt att utan samtycke lyfte ränte på banktiUgodohavanden. Vidare anges att de också får te ut pengar " somhar satte in med förbehåU enUgt 7 §. De fär också genom bankens Prop.1993/94:251 försorg föia över bankmedel tiU annan bank. Panrafen avslutasmed Bilaga 14 en bestämmelse om att bankmedel i övrigt fär tas ut encfestmed överförmyndarens samtycke. Upplysningeni 8 § om att medel får tos ut utan samtycke om de har satte in med förbehåU enUgt7 § är onödig och bör utgå ur fegtexten. Inte heUer bestämmelsen om att pengarfår föras över tiU annat bankkonto fyUer någon fimktion och även den kandärför utgå. Vidare skuUe lagen bU tydUgare om i 7 § endast tas in bestämmelsenatt pengar skaU sätfes m på bank medan i 8 § förs m samtUga bestämmelser omuttag från bankkonto. Härvid bör först anges att det som regel krävs samtyckeav överförmyndaren tiU uttag på banken. Därefter bör räknas upp de feU därsamtycke inte är erforderUgt. Motderma bakgmnd förordar Lagrådet att andra meningen i 7 § får utgå samt att 8 §ges följande lydelse: "Pengarsom har satte in hos bank får tes ut endast efter samtycke frånöverförmyndaren. Samtycke krävs dock mte vid uttag av 2.pengar som behöver hållas tiUgängUgaför den enskUdes uppehäUe eUer vården av hans eUer hennes egendom om denförordnade förmyndaren, gode maimen eUer förvaltaren vid msättningen gjort förbehåUom att de får fes ut utan överförmyndarens samtycke." Lagrådetförordar att paragrafens tredje stycke ändras i enUghet med vad Lagrådetföreslagit beträffande 13 kap. 12 § tredje stycket. Avmotsvarande skäl som anförte i anslutning tUl 13 kap. 19 § tredje stycketförordar Lagrådet att tredje stycket i förevarande paragraf ändras på så sättatt orden "för stäUföreträdaren" utgår ur lagtexten. Denföreslagna 4 §, angående skyldighet för ställföreträdare att i vissa faU uihämfe överförmyndarens samtycke tiU vissa rättehandlingar vid dödsboförvaltning, anges motsvara nuvarande bestämmelser i 14 kap. 2 § förste stycket. I nämnda paragrafs andra stycke finns regler angåen de det ansvar mot borgenär i dödsboet eUer annan som en åtgärd eUer försummelse i sådant sammanhang kan föranleda. En motsvarighet tUl detta stycke har tegite m i den föreslagna 10 §. EnUgtLagrådete mening medför den sålunda föreslagna uppdehiingen Prop.1993/94:251 av ifrågavarande bestämmelser på två, tämUgen långt firånvarandra Bilaga 14 pfecerade paragrafer att mnebörden av den föreslagna 10 §bUr svårtolkad. Pågmnd av det anförcfe förordar Lagrådet att bestämmelsema i sistnämnda paragraffas m som ett nytt andra stycke i 4 §. I förtydUgande syfte bör därvid ävenklargöras att det ansvar enUgt ärvcfebaUcen som det här är fråga om är dödsbcxiefegaresansvar enUgt 18 kap. 6 §. Med beaktande även av vad som mledningsvis anförteangående användningen av pluralformer kan 4 § då lämpUgen ges följandelydelse: "Enförmyndare, god man eUer förvaltare som för den enskUdes räkning deltar i enrättehandling vid dödsboförvaltiiing skaU inhämte överförmyndarens samtycke tiUrättehandlingen i den uteträckning som gäUer vid förvaltning enUgt 13 eUer 14kap. Motborgenärer i dödsboet och andra vars rätt är beroende av utredningen är StäUföreträdarenansvarig enUgt regler om dödsbodelägares ansvar." EnUgtparagrafens andra stycke, förste meningen, får överförmyndaren häva ett avtalom sammanlevnad i oskiftat bo, om det är påkaUat för att fa tiU vara den enskUdesintressen. I andra meningen föreskrivs, att förmyndaren fär säga upp avtalet,om den efterlevande maken gifter om sig. I gällande ordning har föreskriften iandra meningen motsvarighet i 14 kap. 4 § tredje meningen. I den bestämmelsenföreskrivs emeUertid för den angivna situationen att förmyndaren "skaU"säga upp avtalet. I förfettningskommentaren framhåUs att det med den nya regelnfår göras en prövning i det enskUcfe fåUet om avtalet skaU sägas upp. Vidareanförs att överförmyndaren kan gripa in om det inte sker en friviUig uppsägningttote att så borde ske. Lagrådethar i och för sig ingen erinran mot att nuvarande regel med obUgatoriskuppsägning ersatte med en bestämmelse som medger en prövning i det enskUda fkUet.EmeUertid kan det ifrågasattes om det inte från konttoUsynpunkt vore lämpUgaremed en föreskrift som innebär att den efterlevande maken i de avsedcfe feUengenast skaU göra en anmälan tiU överförmyndaren om det nya äktenskapet. Med ensådan ordning skuUe det ankomma på överförmyndaren att med ledning av anmälningamaöverväga om avtalen bör hävas. EnUgt Lagrådete mening bör frågan om att införaen reglering efter dessa riktlinjer övervägas under det fortsatta fegstiftningsarbetet. Iparagrafen anges att en kopfe av en bouppteckning skaU lämnas tiU Ärbouppteckningen omfettande, får enUgt tredje I97 meningen kopfe länmas ibehöriga delar. ansesge uttryck för en självklarhet som inte behöver tynga lagtexten. Prop.1993/94:251 Lagrådet förordar att tredje meningen slopas. Paragrafenhar med smärre språkUga justeringar fiytfate från tidigare 22 §. I paragrafenanges att, om Allmänna arvsfonden efter preskription av rätt att fa arv eUertestamente eUer på något annat sätt fått egendom från ett dödsbo vilken har förvalfateav en gcxl man, gäUer i fiåga om egendomens försäljning lagen (1928:281) omAllmänna arvsfonden. Riksdagenhar nyUgen antagit en ny lag om Allmänna arvsfonden. I den nya lagen har närdet gäUer egendomens försäljning (23 §) inte särskUt angette att egendomen skaUha tiUfeUit fonden efter preskription av rätt att fe arv eUer testamente.Förevarande paragraf bör därför justeras så att den överensstämmer med den nyalagen. Lagrådethar i det föregående föreslagit att bestämmelsema i 10 § flytfes tiU 4 §.Förevarande paragraf får då beteckningen 10 §. Motdenna bakgmnd föreslår Lagrådet att paragrafen (10 §) får följande lydelse: "Haregendom i dödsbo vilken har förvalfete av en gcxi man som avses i 11 kap. 3 § tiUfkUitAllmänna arvsfonden, gäUer i fråga om egendomens försäljning fegen (1994:243)om Allmänna arvsfonden." Iparagrafens förste stycke föreskrivs att tiUsynen utövas av överförmyndaren"i den ort" där den som har förmyndare, god man eUer förvaltare harsitt hemvist. I enUghet med vad som anförte i anslutning tiU 10 kap. 11 §förordar Lagrådet att orden "i den ort" byte ut mot "för denkommun". Förstestycket i paragrafen mnehåUer bestämmelser om det underlag som skaU Ugga tiU gmndför överförmyndarens granskning av en stäUförettädares förvaltiiing. Dendärvid gjorda uppräkningen av särskUcfe handlingar kan måhända uppfetfes somuttömmande. Det är emeUertid uppenbart att överförmyndaren i detta sammanhangockså måste beakfe sådana handlingar eUer upplysningar som han annars fåttkännedom om, t.ex. efter en begäran enUgt 12 kap. 9 § eUer ett föreläggande enUgt13 kap. 18 §. Pågmnd av det anförda förordar Lagrådet att förste stycket i paragrafen gesföljande lydelse: "överförmyndarenskaU granska förmyndares, gode mäns och förvalte- Prop. 1993/94:251 resverksamhet med ledning av de förteckningar, årsräkningar, sluträk- Bilaga 14ningar samt andra handlingar och uppgifter angående förvaltningen som har lämnate." Idessa paragrafer ges bestämmelser om förferandet när överförmyndaren finneranledning att rikte anmärkning mot förvaltningen. EnUgt 5 § förste stycket skaUöverförmyndaren i ett sådant faU ge stäUföreträdaren tiUfäUe att yttra sig inomviss tid. Om yttrande inte lämnas inom den förelagda tiden eUer omöverförmyndaren anser att yttrandet inte är tUlfredsstäUande, skall han enUgt 5§ andra stycket genast pröva om beslut enUgt 13 eUer 14 kap. behöver meddefes eUerom stäUföreträcfe-ren bör endedigas eUer annan åtgärd vidfes. I 6 § försfastycket behandlas det fåUet att överförmyndaren har funnit anledning tiUanmärkning och anmärkningen inte har förfålUt efter stäUföreträdarens yttrande.I ett sådant feU skaU anteckning om anmärkningen göras på den granskadehandlingen. Dessutom skaU ställföreträdaren underrättas om anteckningen. I 6 §andra stycket slutUgen finns en föreskrift som innebär att StäUföreträdare, omanmärkning har antecknate enUgt förste stycket, i vissa faU har rätt att väckatalan om frihet från skadeståndsskyldighet. EnUgtLagrådete mening skuUe bestämmelsema i 5 och 6 §§ vinna i överskådUghet om vadsom föreskrivs i 6 § förste stycket arbetes m i 5 § andra stycket. I förtydUgandesyfte bör också vissa redaktionelfe ändringar göras. Lagrådet föreslår att paragrafemages följande lydelse: Omöverförmyndaren vid granskningen eUer annars finner anledning att rikteanmärkning mot förvaltningen, skaU ställföreträdaren ges tiUfaUe att yttra sigmom den tid som överförmyndaren bestämmer. Omett yttrande mte lämnas inom förefegd tid eUer om överförmyndaren anser attyttrandet inte är tillfredsställande, skaU anteckning om anmärkningen göras päden granskade handlingen. Överförmyndaren skaU även genast pröva om beslut enhgtnågon bestämmelse i 13 eUer 14 kap. behöver meddefes eUer om stäUförettädarenbör endedigas eUer någon annan åtgärd vidfes. StäUföreträdaren skaU underrättasom en sådan anteckning och om vidtagen åtgärd. Omen anmärkning som har antecknate enUgt 5 § innebär att ställföreträdaren kan bUskadeståndsskyldig gentemot den omyndige eUer den som uppdraget avser, har ställföreträdarenrätt att väcka talan mot den enskUde om frihet från skadeståndsskyldighet." Paragrafensförsfe stycke mnehåUer bestämmelser om överförmyndarens möjUghet att inhämfauppgifter, som behövs för tiUsynen, från socialnämnder och andra myndigheter. Iandra stycket anges att myndigheter som avses i försfa stycket är skyldiga attlämna överförmyndaren sådana uppgifter som kan vara av betydelse föröverförmyndarens tiUsynsverksamhet. Iförfettningskommentaren tiU andra stycket anges att genom det däri mtagna åfeggandet"feUer gentemot överförmyndaren den sekretess som annars skuUe ha gäUt".Lagtexten kan emeUertid även tänkas ge uttryck för en skyldighet för berördamyndigheter att självmant lämna uppgifter tiU överförmyndaren. Lagrådet,som ifrågasätter om inte redan bestämmelserna i försfa stycket iimebär en sådanuppgiflsskyldighet som avses i 14 kap. 1 § sekretesslEen (1980:100), förordaratt frågan om innebörden och behovet av de föresfegna båda styckena blirföremål för ytterUgare överväganden under det fortsatta fegstiftningsarbetet. EnUgtparagrafen får vissa penningbelopp som utgör arv m.m. inte betalas ut direkt tiUföräldrar m.fl. stäUföreträdare utan skaU sätfes in hos bank på konto med överförmyndarspärr.Vidare föreskrivs att överförmyndaren skaU underrätfes om att mbetalning päsådant konto skett eUer om att omyndig i vissa angivna feU fåttvärdehandlingar. I femte stycket anges att bestämmelsema om betalning tiU bank gäUerockså vid betalning tiU någon som har gcxl man eUer förvaltare. Som femte stycketutformate blir emeUertid reglema om skyldighet att underrätte överförmyndareninte tiUämpUga på de feU som avses i femte stycket. Även i dessa feU behövsdock underrättelser tiU överförmyndaren. Medhänsyn tiU det anförda föreslår Lagrådet att femte stycket ges följandelydelse: "Bestämmelsemai denna paragraf gäUer också vid betalning eUer utgivande av värdehandlingar tiUnågon för vilken det har förordnate gcxl man med uppgift att förvalte egendom eUerför vUken det har förordnate förvaltare." Dennaparagraf innehåUer bestämmelser om möjUghet för överförmyndamämnd eUeröverförmyndare att i enUghet med beslut av kommunal-ftiUmäktige uppdra åt enledamot respektive en tjänsteman att avgöra vissa gmpper av ärenden. Iandra stycket finns bl.a. regler som anger i vUka feU det åUgger en Prop.1993/94:251 ledamot eUer tjänsteman med nämnt uppdrag att hänskjufevissa Bilaga 14 ärenden tiU nämnden respektive överförmyndaren. Lagrädethar noterat att andra stycket, såvitt gäUer uppräkningen av aktueUa ärendetyperdvs. "samtycke, tiUstånd eUer förordnande", är helt oförändrat. Genomde i remissen i övrigt intagna försfegen kommer emeUertid överförmyndaren attkunna meddefe beslut i betydUgt fier frågor och sammanhang än f.n. Det finnsdärför skäl anfe att nämnda uppräkning kan behöva kompletteras med ytterUgaretyper av ärenden i den mån dessa kan antas bU delegerade. Lagrådet fömtsätteratt nu nämnda frågeställningar blir föremål för vidare utredning och övervägandenunder det fortsätfe lagstiftningsarbetet. EnUgtpunkten 4 får överförmyndaren före ikraftträdandet med verkan från dentidpunkten, meddefe beslut som avses i 13 kap. 19 § och 14 kap. 21 §. Genombeslut av dette slag kan överförmyndaren bestämma t.ex. att värdehandUngar skaUförvaras och förvaltas av ett värdepappersmstitut. EnUgt Lagrådete mening börpunkten 4 kompletteras med en bestämmelse med tanke på beslut av just dennainnebörd. Genom bestämmelsen bör berörda stäUföreträdare ochvärdepappersinstitut åläggas att med verkan redan från Ucraftträdandet träffasådana avtal om förvaring och förvaltning som avses i de nämnda paragrafema. Deti lagrådsremisssen framlagda försfeget tiU ändringar i innebäratt flera kapitel helt omarbefete och att åtekiUiga av de nu gällande bestämmelsema,ibland efter betydande justeringar, kommer att återfinnas under andra paragrafiiummer.Lagförslaget har föranlett förslag tiU följdändringar i 17 andra lagar.Regeringen kommer vidare att ändra ett antal av regeringen utfärdade förfettningar.Det kan emellertid inte uteslutes att det även efter angivna ändringar kommeratt i lag eUer annan förfettning finnas hänvisning tiU någon bestämmelse i föräldrabalkensom nu ersatte av en annan bestämmelse. En övergångsbestämmelse bör därförfinnas som anger att den nya bestämmelsen i sådant feU skaU tiiUämpas.Övergångsbestämmelsen bör utformas efter sedvanUg modeU. Lagrådetförordar att tiU övergångsbestämmelserna fogas en ny punkt med följandelydelse: "Förekommer deti en lag eUer en förfettning som har beslufete av regeringen en hänvisning tiUen föreskrift som har ersatte genom en bestämmelse i denna lag, skaU i stäUetden nya föreskriften tillämpas." Förslaget till lag omändring i lagen (1921:159) med vissa bestämmelser om fönnynderskap för onndigmedlem av det kungliga huset Eftersomlänsstyrelsen inte har någon befettning med tiUsynen över förmyndareförordar Lagrådet att orden "och " utgår ur Prop.1993/94:251 fegtexten. De avslutande orden i förslaget, "om ersätöiing",kan därtUI Bilaga 14 lämpUgen ersattes med ordet "därom". Förslagettill lag om upphävande av lagen (1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar Genomden föreslagna lagen föreskrivs att \ag skaU upphöra att gälfe vidutgången av . Någon övergångsbestämmelse föreslås mte. Denföreslagna fegen om ändring i är avsedd att träda i kraft den 1 juU1995. kommer det att finnas ett stort antal depåer som hartillkommit på gmnd av kravet enUgt nuvarande 15 kap. 8 § pånedsättning av värdehandlingar i öppet förvar. En naturUg följd av attdepositionsskyldigheten upphör är att depåema kommer att avveckfes. Det är docknågot som av praktiska skäl inte kan ske . EnUgt Irådete meningframstår det därför som sannolikt att fiågan om hur avvecklingen skaU skekräver vissa övergångsbestämmelser. Pågmnd av det anförcfe förordar Lagrådet att nämnda firågor ägnas ytterUgareöverväganden under det fortsätfe lagstiftningsarbetet. Förslagettill lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Om12 kap. 8 § enUgt det remitterade försfeget kompletteras på detsätt Lagrådet förordat, bör punkten 18 i förevarande feg kompletteras med enhänvisning tiU nämnda paragraf. Lagrådetlämnar försfegen utan erinran. Bestämmelsersom inför, ändrar, upphäver eller upprepar ett normgivniiigs-bemyndigande 17 §, 16kap. Lagen(1993:1323) om ändring i kyrkolagen (1992:300) gotab 46850, 1994