prop · GH03196 · 1993-12-31 00:00:00 — Sålunda har Patent- ochregistreringsverket betonat önskemålet att bolagsordningarna innehåller tydligaverksamhetsbestämmelser och menat att detta Intresse främjas om undantagetutnyttjas. Finans-Inspektionen har hävdat att kommitténs förslag försvagarstyrelsens ställning och dess möjligheter till kontroll i fråga omverkställande direktörens och andra ställföreträdares kompetens. SvenskaRevisorssamfundet har menat att bör utnyttja undantagsbestämmelsen föratt bolaget skall få möjlighet att ingripa mot illojala transaktioner fränställföreträdares sida. Regeringen vill understryka vikten av att regelverketutformas sä att tredje mans skyddsintresse tillgodoses. Det är rimligt attrisken för att bolagets ställföreträdare handlar illojalt helt och hållet bärsav bolaget. Det är också i omsättningens intresse att tredje man kan Ingårättshandlingar med bolagets ställföreträdare utan att närmare behöva övervägaom åtgärden ligger inom ramen för bolagets verksamhetsföremäl eller Inte.Därvid bör särskilt beaktas att verksamhetsbestämmelserna i bolagsordningenofta är föråldrade eller mycket vagt utformade och ibland rentav kan synassakna anknytning till den verksamhet som bolaget rent faktiskt bedriver. Dettagör det synnerligen svårt för bolagets motparter att bedöma om en rättshandlingligger Inom ramen för bolagets verksamhetsföremål. Det kan visserligen Invändas att den undantagsbestämmelsesom direkti vet tillåter innebär att bolaget mäste visa att tredje man kände till att åtgär den låg utanför verksamhetsföremålet eller med hänsyn till omständighe terna inte kunde vara omedveten om det. En tredje man I god tro borde alltså, kan det hävdas, inte löpa någon risk. Å andra sidan medför även en sådan bestämmelse att tredje man under alla förhållanden mäste lägga vikt <2/; vidden kunskap han har om bolagets verksamhetsföremål,något som redan Prop. 1993/94:196 det kan hämma omsättningens intressen. Mot bakgrund av att verksamhetsbestämmelserna ofta är vagtutformade och det förhållandet att tredje man som regel Inte har kännedom ombestämmelsernas utformning framstår en undantagsbestämmelse av det slag som direktivettillåter som ett mycket trubbigt och ineffektivt remedium mot olika slag avmissbruk från ställföreträdarens sida. Det bör särskilt understrykas att detförhällandet att verksamhetsföremålet är beskrivet I bolagsordningen som finnstillgänglig hos enligt direktivet Inte får gesden verkan att tredje man skall anses ha kännedom om det. Direktivet stadgarnämligen uttryckligen att offentliggörandet av bolagsordningen inte ärtillräckligt som bevis för att tredje man varit I ond tro. Det kan visseriigen förekomma fall dä det står helt klartatt ställföreträdaren har gått utöver bolagets verksamhetsföremäl och då detdärför framstår som oskäligt att bolaget trots det skall bli bundet avåtgärden. I tysk rättspraxis har, som har nämnts, utvecklats vissarättsprinciper som innebär att avtalet I sådana fall inte kan göras gällande.Uttalanden I samband med direktivets tillkomst måste förstås som attmedlemsstaterna är oförhindrade att vid sidan av associationsrätten utvecklarättsregler av detta slag. Även svensk rätt innehåller liknande regler som kantillämpas också på avtal där ena eller båda parter utgörs av bolag. Avtalslagensogiltlghetsregler, i första hand 33 och 36§§, torde ge minst lika godaförutsättningar att komma till rätta med överträdelser av verksamhetsföremåletsom bibehållandet av en särskild ondtrosregel i aktiebolagslagen. Regeringen kan på grund av det anförda inte finna att detskulle föreligga ett behov av att utnyttja direktivets undantagsbestämmelse.Det är visserligen, som har framhållit,värdefullt att det finns en klar verksamhetsbestämmelse i bolagsordningen ochatt denna respekteras av bolagets företrädare. Verksamhetsbestämmelser böremellertid upprätthällas och sanktioneras på annat sätt än genom bestämmelsernaom ställföreträdares behörighet och befogenhet. Regeringen ansluter sig således till kommitténs bedömningatt Inte bör Införa någon särskild regel om bolags bundenhet avrättshandlingar som ligger utanför bolagets verksamhetsföremål. Åtgärder som vidtas av särskilda firmatecknare En ytterligare fråga är om den nu förordade regleringenbör gälla inte endast styrelse och verkställande direktör utan också särskildafirmatecknare. Artikel 9 I publicitetsdirektivet gäller endast rättshandlingsom vidtagits av bolagsorgan. Endast stämman, styrelsen och verkställandedirektören torde vara att anse som bolagsorgan I direktivets mening. De svenskareglerna om särskilda firmatecknare som kan men inte behöver vara ledamöter avstyrelsen saknar egentlig motsvarighet I EU-staterna. I exempelvis tysk rättkompletteras I stället den assoclatlonsrättsllga lagstiftningens regler omstyrelseledamöters firmateckningsrätt med regler om prokura. Kommittén, som har noterat att direktivets krav Integäller särskilda fir matecknare, har ansett att det inte finns skäl att I detta sammanhang be- 127 handla deåtgärder som en sådan har vidtagit annorlunda än åtgärder som bolagsorganen harvidtagit. Den nuvarande ondtrosregeln som Innebär att bolaget är bundet avställföreträdarens rättshandlingar om motparten insett eller bort inse attställföreträdaren överträtt sin befogenhet skulle alltså upphävas också i frågaom särskilda firmatecknare. Kommitténs uppfattning har inte mött nägrainvändningar under remissbehandlingen. Densärskilde firmatecknaren står i väsentliga avseenden en vanlig fullmäktignära. De skillnader som förekommer avser huvudsakligen det sätt på vilketbehörigheten kommer till uttryck. Sålunda grundar den särskilde firmatecknarensin behörighet pä ett beslut av styrelsen, medan fullmäktigen grundar sinbehörighet på fullmakten. Vidare skall uppgift om den särskilde firmatecknarenoffentliggöras genom registrering i aktiebolagsregistret, medan fullmäktigensbehörighet endast kommer till uttryck i fullmakten. När det gäller frågor ombefogenhet är emellertid rättsläget väsentligen detsamma. Såväl den särskildefirmatecknarens som fullmäktigens befogenhet är beroende av att han har fåttett uppdrag att handla på bolagets (fullmakts-givarens) vägnar. Vidare ärbefogenhetens omfattning beroende av de inskränkande instruktioner som bolageteller fullmaktsgivaren kan ha meddelat. I fråga om huvudmannens bundenhet närmellanmannen har överskridit sin befogenhet gäller samma regler vare sigrättshandlingen har vidtagits av en särskild firmatecknare eller av enfullmäktig. Om en fullmäktig handlar utan uppdrag eller överskriderinskränkande instruktioner, är rättshandlingen sålunda inte bindande motfullmaktsgivaren om tredje man insåg eller bort inse att fullmäktigen överskredsin befogenhet (se 11 § första stycket avtalslagen). Enligt regeringens mening har det inte framkommittillräckliga skäl att ändra pä den nuvarande ordningen, såvitt gäller särskildafirmatecknare. Det framstår varken frän bolagets eller tredje mans synpunkt sommotiverat att i detta sammanhang behandla särskilda firmatecknares och fullmäktigesbefogenhetsöverskrldanden pä olika sätt. I fråga om särskilda firmatecknaresbefogenhetsöverskrldanden bör man alltså behälla den nuvarande ondtrosregeln. Regeringensförslag: Liksom skall medel som ett aktiebolag har utbetalat I stridmed aktiebolagslagen som regel betalas tillbaka. I fråga om utbetalning som harskett I form av vinstutdelning skall dock mottagaren vara återbäringsskyldigendast om bolaget visar att han Insåg eller bort Inse att utbetalningen stredmot aktiebolagslagen. Kommitténsförslag: Kommittén har föreslagit att en aktieägare skall vara skyldig attåterbetala olovlig vinstutdelning endast om bolaget visar att han måste antasha ägt vetskap om att utbetalningen stred mot aktiebolagslagen (se betänkandets. 139, 266 och 267). Remissinstansema:Remissinstanserna har inte gjort nägra invändningar Prop. 1993/94:196 motkommitténs förslag. Bakgrund: Aktieägarna har inte rätt att förfoga fritt överbolagets medel. Bolagets medel fär sålunda utbetalas till aktieägarna endastenligt aktiebolagslagens regler om vinstutdelning, om nedsättning avaktiekapitalet eller reservfonden eller om utsklftning vid bolagets likvidation(se 12 kap. 1§). Om medel utbetalas till aktieägare i strid medaktiebolagslagens bestämmelser, skall mottagaren återbära medlen jämte ränta. 'Frän denna regel om äterbetalningsskyldighet finns dock ett undantag. Ommottagaren hade skälig anledning att anta att utbetalningen utgjorde lagligvinstutdelning, är han inte återbetalningsskyldig (se 12 kap. 5 § förstastycket). Även kapitaldirektivet innehåller begränsningar i bolagetsrätt att utbetala medel till aktieägarna. Utdelning får inte ske sä att detinkräktar pä bolagets bundna kapital. Utdelningen fär inte heller överstigaett belopp motsvarande vinsten för det senaste räkenskapsåret justerad medhänsyn till bl.a. balanserad vinst och balanserad förlust (artikel 15.1 a ochc). En utdelning i strid med artikel 15 skall återbetalas av mottagandeaktieägare, "om bolaget visar att aktieägarna kände till att utdelningenvar olaglig eller att de med hänsyn till omständigheterna inte kunde varaokunniga om det". Godtroende aktieägare ges alltså ett visst skydd.Enligt den till direktiven anpassade lagstiftningen i bl.a. ochTyskland avser detta godtrosskydd medel som har utbetalats i form avvinstutdelning. Innebörden i direktivets godtrosregel är inte helt klar.Kommittén har ansett att innebörden i ondtrosrekvisitet överensstämmer medmotsvarande rekvisit i 33 § avtalslagen ("måste antagas ha ägtkännedom"). Ordalydelsen utesluter emellertid inte en tolkning som närmareöverensstämmer med vad som allmänt gäller i fråga om ond tro i svensk rätt("insett eller bort inse"). Det kan också konstateras attlagstiftningen i i denna del har utformats på detta vis ("indsåeller burde have indset", se 113 § aktieselskabslo-ven). I harlagstiftningen en liknande utformning. Det kan bl.a. mot den bakgrunden antasatt direktivet ger utrymme för en ondtrosregel utformad på det sätt som skett idansk och tysk lagstiftning. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelsen i 12 kap. 5 §aktiebolagslagen bör anpassas till vad direktivet innehåller öm återbetalningav olovlig vinstutdelning. När det gäller den närmare utformningen avondtrosrekvisitet är det enligt regeringens mening sakligt motiverat med enbestämmelse som ansluter till vad som allmänt gäller i svensk rätt angående ondoch god tro, dvs. skyldigheten att betala tillbaka vinstmedlen bör varaberoende av om aktieägaren insett eller bort inse att utbetalningen stred motaktiebolagslagen. Enligt regeringens mening ger direktivet också, som harangivits, utrymme för att ge bestämmelsen en sädan utformning. 9 1993/94. 13Penninglån till anställda m.m. Regeringensförslag: Ett aktiebolag skall liksom ha vissa möjligheter att lämnalån till sina anställda i syfte att dessa skall förvärva aktier i bolaget.Sädana län skall dock inte få överstiga bolagets fria egna kapital. Den nuvarandemöjligheten att få dispens frän förbudet att lämna lån för förvärv av aktier ibolaget utmönstras, såvitt avser de publika aktiebolagen. Kommitténsförslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 139 och274-276). Remissinstanserna:Remissinstanserna har lämnat kommitténs förslag utan invändning. Bakgrund: 112 kap. 7 §finns vissa bestämmelser som begränsar möjligheterna för ett aktiebolag attlåna ut pengar eller ställa säkerhet. Bland dessa bestämmelser finns ett förbudför aktiebolag att lämna lån eller ställa säkerhet i syfte att gäldenäreneller någon honom närstående skall förvärva aktier i bolaget eller i någotannat bolag i samma koncern. Vissa län till anställda är dock undantagna (sefjärde stycket). Bestämmelserna I 12 kap. 8§ ger dessutom möjlighet att meddeladispens frän förbudet i 7 §. När det gäller lån som skall användas för förvärvav aktier I bolaget eller annat bolag i samma koncern kan sådan dispens ges omdet finns särskilda skäl. Ocksåkapitaldirektivet innehåller föreskrifter som inskränker bolagets rätt attlämna lån eller ställa säkerhet. Huvudregeln kommer till uttryck i artikel23.1, där det föreskrivs att ett bolag inte får ge förskott, lämna län ellerställa säkerhet I syfte att tredje man skall förvärva aktier I bolaget. Fråndenna regel görs dock i punkten 2 undantag bl.a. för åtgärder i syfte att aktierskall förvärvas av eller till förmån för de anställda I bolaget eller ett tilldetta närstående bolag. En förutsättning för sädana lån m.m. är dock att åtgärdeninte leder till att bolagets nettotillgångar understiger aktiekapitalet och dereserver som enligt lag eller bolagsordning inte får delas ut. Skälenför regeringens förslag: Aktiebolagslagens bestämmelser uppfyller i huvudsak dekrav som kapitaldirektivet uppställer i denna del. I tvä avseenden avvikeremellertid de svenska reglerna från direktivet. Direktivet ger utrymme fören undantagsbestämmelse motsvarande den nuvarande svenska bestämmelsen om lånm.m. I direktivet finns emellertid en begränsning som inte harnågon motsvarighet i den svenska bestämmelsen. Direktivet föreskriver sålundaatt lånen Inte får leda att tillgångarna I bolaget understiger bolagetsbundna egna kapital. Det kan I förstone synas som att utgivandet av penninglånI och för sig Inte kan få denna verkan. Visserligen minskar bolagets kassa, mensamtidigt förs lånet upp som en fordran bland bolagets tillgångar och summanav bolagets förmögenhet förblir alltså densamma. Direktlvbestämmclscn böremellertid tolkas mot bakgrund av brittisk rätt, där den har sin förebild.Syftet bakom den motsvarande brittiska bestämmelsen är att förhindra a((begränsnlng- arna i bolagets rätt attförvärva egna aktier kringgås. Direktivbestämmelsen bör med hänsyn härtillförstås så att bolaget får lämna län för förvärv av bolagets aktier endast iden utsträckning som bolaget enligt direktivet äger förvärva egna aktier. Vidprövningen av vilket läneutrymme som finns bör man därför inte ta upp bolagetsfordran som tillgång. Endast om bolagets övriga tillgångar överstiger bolagetsbundna egna kapital finns det utrymme att lämna lån av detta slag. Det är nödvändigt attutforma aktiebolagslagen så att den stämmer överens med denna tolkning avdirektivet. Enbart bolagets fria egna kapital bör således fä användas för låntill eller ställande av säkerhet för anställda om syftet med åtgärden är attden anställde skall förvärva aktier I bolaget. Dispensregeln i 12 kap. 8§ ger ett visst ytterligare utrymme för penninglån m.m. som skall användas förförvärv av aktier i bolaget. Direktivet lämnar däremot inte något sådantutrymme. Dispensregeln är därför Inte förenlig med direktivet. Möjligheten attge dispens frän låne- och säkerhetsförbudet bör därför inskränkas till attgälla lån och ställande av säkerhet för län som inte skall användas för förvärvav aktier i det långivande bolaget. Eftersom direktivet Inteär tillämpligt på de privata aktiebolagen uppkommer frågan om de nu angivnalagändringarna trots detta skall gälla också för dem. Såsom regeringen tidigarehar framhållit bör man som regel sträva efter en för båda bolagskategoriernaenhetlig reglering. Övervägande skäl talar för att frågan om lån m.m. för förvärvav aktier fär en sådan enhetlig reglering. I fråga om dispensregeln finns detdock skäl för en annan bedömning. Framför allt i fråga om mindre företag ärdet nämligen I vissa situationer, t.ex. vid generationsskiften, av mycket storbetydelse att bolaget kan lämna län och ställa säkerhet för förvärv av aktier Ibolaget. Regeringen anser därför att det i detta fall finns särskild anledningatt behålla den nuvarande ordningen för de privata aktiebolagen. 14 Frågor om registrering m.m. 14.1Publicitetsverkan av registrering och kungörande Regeringens förslag: Iaktiebolagslagen Införs en bestämmelse som innebär att ett förhållande somskall registreras I aktiebolagsregistret som regel skall få åberopas mot tredjeman först sedan sådan registrering har skett och förhållandet har kungjorts iPost- och {negativ publicitetsverkan). Förhållandet skalldock fä åberopas mot tredje man redan före kungörande om bolaget visar atttredje man likväl kände till förhällandet. Tredje man skall anseskänna till sädana förhållanden som har införts I aktiebolagsregistret ochkungjorts I , såvida han Inte visar att det varomöjligt för honom att känna till det som har kungjorts. från kungörandet skall han alltid anses ha kännedom omförhållandet (positivpiibli-cUelsverkan). Kommitténsförslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betan- Prop.1993/94:196 kandet s. 142, 209 och 212 - 214). Remissinstanserna:Förslagen har lämnats utan invändning. Bakgrund:Aktiebolag registreras av i aktiebolagsregistret.Bestämmelser om registrering finns i 18 kap. aktiebolagslagen och iaktiebolagsförordningen (1975:1387). Registrering sker pä grundval avanmälningar och underrättelser. Anmälningar och underrättelser till registretbiläggs registret. Såväl registret som bilagda handlingar hälls tillgängligaför allmänheten. Patent-och registreringsverket har att utan dröjsmål kungöra vad som har införts iaktiebolagsregistret i Post- och . En kungörelse som avserändring I ett förhållande som har införts i registret skall dock angeendast ändringens art (se 18 kap. 2§). Tillde uppgifter som registreras i aktiebolagsregistret hör uppgifter om bolagetsbildande, aktiekapitalets storlek, emissionsbeslut, beslut om ändring ibolagsordningen och val av styrelseledamöter, verkställande direktör,firmatecknare m.m. Registreringenoch den därtill knutna kungörelsen ger tredje man möjlighet att ta del avvissa viktigare uppgifter om bolaget. Men registreringens verkan är vidare änsä. I själva verket utgör registreringen utgångspunkten för vad tredje mananses känna till resp. vad han anses inte känna till. Man kan här tala omregistreringens positiva respektive negativa publicitetsverkan. Mednegativ publicitetsverkan menas att en handling eller en uppgift inte kanåberopas mot tredje man innan den har offentliggjorts. AJctlebolagsla-geninnehåller inte någon bestämmelse om negativ publicitetsverkan. 11887 ärslag om handelsregister, firma och prokura föreskrevs att ett förhållande somhade blivit eller bort bli registrerat före kungörandet Inte kunde åberopas medlaga verkan mot annan än den som visades ha ägt vetskap om förhållandet.Motsvarande bestämmelse inflöt sedermera i aktiebolagslagstiftningen (se 204 §i 1944 ärs aktiebolagslag). I den nya firmalag som beslutades år 1974utmönstrades emellertid bestämmelsen, eftersom den ansågs ge uttryck för enallmän rättsprincip. Någon saklig ändring var inte avsedd. Med hänvisning tillutformningen av 19 § handelsregisterlagen (1974:157) togs bestämmelsen inteheller upp aktiebolagslag. I doktrinen har emellertid framhållitsatt den princip som kom till uttryck aktiebolagslag inte heltstämmer överens med vad som allmänt gäller I nutida svensk rätt angående godtro. Enbestämmelse om positiv publicitetsverkan finns däremot fortfarande i 18 kap. 3§aktiebolagslagen. I bestämmelsen föreskrivs att det som har Införts iaktiebolagsregistret enligt aktiebolagslagen eller enligt särskilda bestämmelserskall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det har kungjorts i och det inte av omständigheterna framgår att han varkenkände till eller hade bort känna till det som kungjorts. Ipublicitetsdirektivet, artikel 2, finns bestämmelser om att vissa hand lingar och uppgifter om ett bolag skall vara offentliga. Det gäller bl.a.stiftel seurkund och bolagsordning samt ändringar I dessa handlingar. vidare uppgifter om demsom i egenskap av i lagstiftningen föreskrivet bolagsorgan eller som medlemmari sådant organ är behöriga att företräda bolaget eller som deltar i ledning,tillsyn eller kontroll av bolaget. Enligt artikel 3 skall en akt läggas upp förvarje bolag i det register, där bolaget är registrerat. Alla handlingar ochuppgifter som är offentliga enligt artikel 2 skall förvaras i akten ellerföras in i registret. De skall dessutom offentliggöras i en av medlemsstaternautsedd nationell tidning, antingen genom ett fullständigt återgivande ellergenom hänvisning till en handling som förvaras I akten eller är införd iregistret. I artikel 3.5 finns enföreskrift om negativ publicitetsverkan. Artikeln föreskriver att bolaget fåråberopa handlingar och uppgifter mot tredje man först sedan de haroffentliggjorts i den nationella tidningen, såvida inte bolaget visar atttredje man kände till handlingen eller uppgiften. Det anses i doktrinen attuttrycket "kände till" skall tolkas som ett krav på faktisk vetskap,"ägde vetskap om". Det räcker alltså inte att tredje man borde hakänt till förhållandet - t.ex. ett beslut om byte av ställföreträdare - för attbolaget skall kunna åberopa det. angivna föreskriften ligger också att bolaget kan åberopa handlingen elleruppgiften mot tredje man, när offentliggörande väl har skett på det sätt somföreskrivs i artikeln. Denna positiva publicitetsverkan har dock en begränsning.Sålunda gäller I fråga om åtgärder som vidtas före den sextonde dagen efteroffentliggörandet att handlingen eller uppgiften inte fär åberopas mot entredje man som visar att det var omöjligt för honom att känna till handlingeneller uppgiften. Skälen för regeringensförslag: Publicitetsdirektivet fär, såvitt gäller negativ publicitetsverkan,förstås sä att ännu inte offentliggjorda handlingar och uppgifter Inte kanåberopas mot tredje man annat än om denne ägde faktisk vetskap om dem. ISverige synes rättsläget beträffande negativ publicitets-verkan vara någotannorlunda. Uttryckliga bestämmelser saknas, men innebörden av den princip somanses gälla avviker från föreskriften i publicitets-direktivet. Det är därförnödvändigt att I svensk rätt införa ett stadgande som överensstämmer meddirektivets krav. Även när det gällerpositiv publicitetsverkan har den svenska rätten en annan innebörd än vaddirektivet fordrar. Också i denna del måste därför den svenska lagstiftningenanpassas till direktivet. Direktivets sextondagars-regel bör till följd däravInföras i aktiebolagslagen. 14.2 Registreringen och giltigheten av bolagetsförpliktelser Regeringensförslag: Efter det att anmälan om vem som har utsetts till styrelseledamot ochverkställande direktör har införts i Post- och , kan bolagetinte mot en godtroende tredje man åberopa fel eller brister vid valet avstyrelseledamot eller vid beslutet att utse verkställande direktör. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag Prop.1993/94:196 (se betänkandet s. 142 och 219 - 221). Remissinstanserna:Remissinstanserna har inte riktat några invändningar mot kommitténs förslag idenna del. Bakgrund:Ett beslut som har fattats i ett aktiebolag kan av olika skäl vara ogiltigt.Ogiltigheten kan bero på att det har förekommit något formfel vid beslutetstillkomst. Ett stämmobeslut kan t.ex. vara ogiltigt därför att kallelse intehar skett pä vederbörligt sätt, därför att obehöriga har tillätits att röstaeller därför att röstningsreglerna inte har iakttagits. Ogiltigheten kan ocksåsammanhänga med något materiellt fel, exempelvis att stämman har överskriditgränserna för sin bestämmanderätt. Isvensk rätt kan tredje man som regel Inte åberopa ett beslut som har fattatsinom bolaget men som visar sig vara ogiltigt. Inte heller kan han åberopa enrättshandling som har företagits av en ställföreträdare om beslutet att utsedenne visar sig ha varit ogiltigt. Detta gäller oavsett om beslutet att utseställföreträdaren har registrerats i aktiebolagsregistret eller ej. Dennaprincip modifieras emellertid, såvitt avser bolagsstämmobeslut, avbestämmelserna om . Om ett bolagsstämmobeslut, som inte har tillkommiti laga ordning, inte klandras inom föreskriven tid - frän beslutet- kan felaktigheter vid beslutets tillkomst eller i dess innehåll Inte längreangripas. I sä fall kan givetvis den ursprungliga ogiltigheten inte längregöras gällande mot tredje man. För vissa beslut som strider mot tvinganderegler gäller dock inte någon klanderpreskription. Ett sådant beslut förblirogiltigt även om det inte klandras inom klanderfristen.