prop · GH03100 · 1993-12-31 00:00:00 — Det svenska utvecklingssamarbetet måste därförbedrivas inom ramen för en sammanhållen u-landspolitUc, i den meningen att defrågor vi aktivt driver i intemationella fora och våra direkte bidrag samverkarmed och stöder u-ländemas egna ansttängningar tUl utveckling. måste bygga på ömsesidigtföröoende för parteraas krav och for- Prop. 1993/94:100 plUaelsen BUaga 4 Det fria handelsutbytets värde som utvecklmgsmotorbör betonas mer i svensk u-landspolitUc. Målet skall vara attutvecklingsländeraa mtegreras i en ekonomisk världsordmng där frUiandel (x;hföretegs-investeringar är centtala drivkrafter för utveckling. Att bekämpa denrUca världens protektionism är en viktig handling av solidaritet med fettigaländen Protektionismen är särskilt utbredd mom jordbraket. Världshandeln medjordbraksprodukter måste kraftfullt liberaliseras. Det är mycket positivt attde utdragna GATT-förhandlingaraa i den s.k. Uraguayrandan avslutets medtillfredsställande resultet. Även om många utvecklingsländer på kort sUa kan hasvårigheter att tillgodogöra sig fördelama som GATT-avtelet medger, så väntesflertelet på längre sUa gyimas av ökad frUiandel. De totela finansiella flödena från tUlu-länder cx;h östiänder består, föratom biståndet på ca 13 miljarder kronorunder innevarande år, även av andra resursöverföringan Dessa omfatter vårtsamarbete med öst- {K;h centtaleuropa, bidrag till FN, fredsbevarande insatsersamt satsningar på miljöområdet och uppgår totelt till drygt 2 miljarder kronorper år. Skulle man därtill lägga asylkostaader som avser stöd tUl flyktingarfrån och östiänder kommer man upp i sammaiUagda insatser tUl u-ländercx;h östiänder på ca . Regermgen festslog i sin försteregeringsdeklaration att biståndet skall uppgå till en procent av BNI.Denna målsättnmg upprepades i regeringsdeklarationen . Det fektiskautfallet blev av BNI. Den ekonomiska krissitaationen leddesamma år till en krisuppgörelse med socialdemokraterna, vUken bl a mnebär attbiståndet för /94 sänktes med 1,5 miljarder kronon ficktill följd att biståndsbudgeten kom att utgöra av BNI. Samtidigtförklarade regeringen att enprocentmålet inte övergetts och att biståndsnivånskulle höjas tUI en procent så snart den ekonomiska sitaationen medgav dette. EnprcKentmålet kvarstår alltså som ett riktmärkeför det svenska biståndet. I takt med att den svenska ekonomin förstärks börmvån på biståndet successivt kutma höjas, så att det mom en femårspericxl nårupp tUl en procent av BNI. För att biståndet skall bli verkningsfiillt krävsemellertid att runliga föratsättningar föreligger vad gäller utvecklmgspolitiken i de enskUda ländema. Den inrUctning av biståndet som i dagens läge är allttner motiverad, innebär ökad betoning av olUca former av bistånd som stärker u-ländemas förmåga tUl ett gott styrelseskick, "good govemance". De kriterier som regeringen tidigare lagt fest för biståndet avser att styra våra biståndsmsatser i denna rUctnmg. De har sin utgångspunkt i länderaas egna ansttängningar Det innebär att biståndsgivningen skall te hänsyn till hur demokratm utvecklas, hur mänskliga rättigheter respekteras, hur den ekonomiska politUcen och marknadsekonomin fungerar och hur eflfektivt biståndsresurseraa används i mottegarländema. I det sistaämnda kriteriet skall budgetens resursanvändning i sm helhet - 59 och mUitäratgiftema isynnerhet - beaktes. fettigaste ländema bor - ttots en snabb urbamsering - mellan två Prop.1993/94:100 öedjedelar och öe Qärdedelar av befolkningen på landsbygden och ärBilaga 4 beroende av jordbraket för sin försörjning. Jordbraket är ryggraden ide fettiga länderaas ekonomier och cenöalt för de fettigas försörjmng.Majoriteten av småbrakare är kvinnon De har i många fell mte tillgång tUl jord,rådgivmng eller krediten En fortsatt CK:h försterkt fettigdoms-orienteringkräver därför att jordbraket ges hög prioritet i mottegar-länderaasutvecklmgssöategi. Biståndet mom denna sektor bör ägnas åt att på olUca sättskapa föratsättningar för fungerande marknader och inte åt att subventioneraproduktion. Arbetslöshet och undersysselsättnmg drabbar iförste hand de fettiga. Åtgärder mot arbetslöshet och undersysselsätttiing,särskilt hos de unga, måste därför få ökad uppmärksamhet iutvecklingssamarbetet. Ändamålet med utveckling är att bekämpa fettigdomenoch höja människomas välfärd. Utbildnmg och gcxl hälsa har ett värde i sig. Destärker självtilliten och ökar människomas valmöjligheten Det finns en sterkkoppling mellan satsningar på utbildning (x;h ekonomisk tUlväxt och utvecklmg iolika länden Kvaliteten på de grandläggande kunskaper som erhålles iprimäratbildnmgen är avgörande för utbildmng senare i livet. En vUctigfömtsättnmg för att kunna tillägna sig formell utbildning är läs-CK;hskrivfärdigheten Kampen mot analfabetismen är därför en vUaig uppgift ibekämpandet av fettigdomen. Allteftersom ekonomierna i utvecklingsländema liberaliseras och den tidigareinåtvända importsubstitaerande politUcen ersätts av en export-orienteradpolitUc, ökar möjlighetema för utvecklingsländema att delte i den intemationellavärldshandeln. Som tidigare nämnts är emellertid ett av de främste hindren fÖrflertelet utveckling de handelshinder som begränsar marknadstillöädettUl i-ländemas marknader. Kostaaden för u-ländema av protektioiusmen ii-länderra uppgår tUl summor vida överstigande de totela biståndsflödena frånden rUca till den fettiga delen av världen. bör driva frågan ommtegrermg av utvecklingsperspektiven i handelspolitiska överväganden. ÖkadfrUiandel skulle innebära en framgång för u-ländema och ge bätöeföratsättningar för att uppnå ekonomisk tUlväxt. bör framhållas att det finns ett antelländer, framför allt i AfrUca söder om , som har en svagekonomi och därmed sådan begränsad exportpotential att de inte nämnvärt skullegynnas av ökad frUiandel på kort sUa. Den totela årliga exporten från ländema iAfrika söder om är mindre än årliga export. Därför krävs enökad samverkan mellan handel cx;h biståndssamarbete. I dette arbete måste svenskt närmgsliv involveras.Det är regermgens uppfattning att svenska fÖreteg har en roll i utvecklingssamarbetet i så måtto att de relationer som byggts upp på grandval av biståndet kan vidareutvecklas mot ökad handel och ekonomiskt samarbete. förprincipen om att gåvobistånd skall vara obundet och upphandlmg skall ske i öppenkonkurrens bör den svenska resursbasen i form av Prop. svenskt kunnande cx;hsvenska prcxlukter tUlvarates. När svenska varor Bilaga 4 och tjänster är konkurrenskraftiga,kostaadseflfektiva och svarar mot samarbetsländeraas behovär det natariigt att de utayttjas. i hög utsöäckntag avseendedet bUaterala biståndet. det bilaterala biståndetflödar tillbaka tUl i form av bestellnmgar av prcxlukter ellertjänsten Vad gäller det multilaterala biståndet, är motsvarande siffra låg.Regeringen har därför tillsatt en uttedning i syfte att uööna hur svenskaföreteg i ökad utsöäckning skall kunna medverka i multilateral upphandlmg.Här ligger ett ansvar på företegen att bätöe te tillvara den marknadsom det multilaterala samarbetet gen Biståndet måste samverka med mottegarländeraas egnaansöängmngan Erferenhetema från många års bistånd visar att endast en utvecklmgsom är väl förankrad i mhemska förhållanden och politUc har möjligheter attlyckas. Omvärldens bidrag är vUaiga. Avgörande är ändå inhemskt initieradeförändrmgan Krav på ansvar och öppenhet frataförs med växande styrka avländemas egen befolknmg men också av biståndsgivama. Demokratisering, socialmobilisering och ekonomiska reformer med införande av marknadsekonomi framstårsom föratsättnmgar för en hållbar politUc. Många länder försöker utforma eneffektivare och rättvisare utvecklmgspolitUc. Det svenska biståndet bör varaett stöd för sådana förändringan Biståndet måste därför utformas så att detunderlättar en mobilisermg av landets egna resurser och ha en sådan mrUctningatt det mte snedvrider investermgspolitiken i ländema. Biståndets huvudsyftemåste vara hjälp till självhjälp. Det betyder att så långt det är möjligtfrämja det produktiva utayttjandet och utvecklingen av de resurser som redanfinns i mottegarländema. Vad som fettes är ofta förmåga eller omstendighetersom gör det möjligt att te tillvara (K;h utveckla dessa resursen Biståndet bördärför särskilt inrUctes på stöd till utveckling av bärkraftiga mstitationeroch program som forbätaar mottegarlandets förmåga att häva fettigdomen. Biståndet bör ge stöd tUl uppbyggnad av enfiingerande marknadsekonomi som skapar växande resurser för utveckling.Regeringen vUl betona vUcten av att föratsättningar skapas för den privatesektorns utvecklmg. Småföretegsamhet är en vUctig utvecklingspotential, intemmst för att kunna öka sysselsättningen. Ett fungerande närmgsliv kräver ocksåutvecklmg av en ansvarsfiill och effektiv oflfentiig sektor och samhälleligainstitationer som sätter ramar och festställer spelreglen En fungeranderättsstet är en omistiig föratsättning för ekonomisk utvecklmg. Biståndet har ivissa sitaationer förstärkt och bidragit tUl att steten fått en alltföromfattende roll på bekostaad av det civila samhället. Det är därför vUaigt attbevaka hur biståndet påverkar utvecklingen av steten, marknaden och samhället. Biståndet bör ge vUaiga bidrag tUl uppbyggnaden avett pluralistiskt samhälle. Regermgen vill här understtka de enskilda organisationernas msatsen Organisationeraa kan nå vUaiga målgrapper som kan vara svåra att nå i det stetliga samarbetet. Genom sin folkrörelseförankrmg kan de 61 stärka det folkligadeltegandet i utvecklingsprocessen och bidra till Den biståndsverksamhet som bedrivs genomfolkrörelser och enskilda Bilaga 4 organisationer har stor betydelse genomderas speciella möjligheter tUl direkte kontakter med människor på lokal nivå iu-länden av enskilda orgamsationer är stor och deras antel växer Det ärdärför viktigt att beakte föratsättningaraa för deras verksamhet ocharbetsvUUcor i mottegarländema. Det är vidare angeläget att följa hur dekraftigt ökade anslagen till deras verksamhet påverkat arbetet och vilkamöjligheter och begränsningar som de enskilda orgamsationemasframtidsperspektiv rymmen Ett självklart ansvar vUar på mottegarlandet ochdess regermg att skapa drägliga levnadsvillkor och framtidsöo för dessmedborgare. Principen om hjälp till självhjälp sätter kunskapsöverföring ochkunskapsutveckling i centram. Ett föröoendefullt samarbete mellan givare ochmottegare bygger på ömsesidig respekt och ansvar. Det innebär också attbiståndsgivaren har ett berättigat inöesse av att närmare kunna diskuteraprioriteringar och awägnmgar i dialogen med mottegaren. Det kan t.ex. röra sigom landets prioriteringar av offentiiga resurser inklusive mUitäratgifter,subventionermg av verksamhet som har ringa betydelse för utvecklingen,satsningar på hälsovård, utbildmng och mUjö. Biståndsdialogen måste (x;kså bliett verksamt instrament att främja demokrati och respekten för de mänskligarättigheterna. Demokratins betydelse för konflUctiösning i fredliga former börlyftes fram. Det måste ocksk stå klart för mottegaren att biståndets omfattningoch inriktning påverkas av hur de mänskliga rättigheteraa, demokratifrågan (x;hde ekonomiska reformprogrammen utvecklas samt av hur effektivt biståndet används.På senare år har den politiska konditionaliteten i biståndet ökat. Detteavspeglas bland annat i kriterierna som styr biståndet omfattning tUl olUcaländen De ökade politiska kraven måste i större utsöäckning tUlämpas i detpraktiska biståndssamarbetet. Främst handlar det om ökade krav påmottegarländema i fråga om demokrati och respekt för mänskliga rättigheter samtrimliga militäratgiften Den mängd biståndsprojekt som ett mottegarland haratt hantera bör begränsas genom ökad givarsamordning. Vi bör undvUca attöverläste u-ländema med ett stort antel projekt som de mte klarar att hantera ipraktUcen och som riskerar att ge närmg åt byråkrati och överdimensioneradestetsapparaten I stället bör vi söka enklare cx;h bredare överföringsformer Dithör olUca typer av sektorstöd och programbistånd som villkoras med krav på attden politUc som bedrivs på området har en utvecklmgsfrämjande inriktning. Dithör ocksk betelningsbalansstöd (x;h importstöd till länder som genomförmarknadsorienterade ekonomiska reformprogram. Stöd tUl processer och breda sektorprogram krävereffektivare samverkan inte bara mellan givare och mottegare uten också mellan givama. Mottegama skall ha ansvaret för samordningen cx:h det är vUaigt att stärka deras kapacitet för dette. Koncenöation till färre antel insatser och utvecklmg av breda sektorstöd, krav på större enhetiighet i rapportermg, samverkan i analys och utvärderingar är exempel på 62 åtgärdersom kan underlätte för mottegarländema. I av uönaningar och omdaning är detangeläget att på ett Prop. 1993/94:100 konsttiiktivt sätt vara med och påverkaEU:s biståndspolitUc. Förberedels- Bilaga 4 ema för ett aktivt medlemskap iEuropeiska uiuonen (EU) skall därför prioriteras högt i perspektivet av vårtutvecklingssamarbete. När Maastticht-avtelet realiseras kommer att kunna spela en vUctig roll för ökad samordnmg av detintemationella utvecklingsbiståndet. Biståndet som kanaliseras viakommissionen utgör av DAC-ländemas totela utvecklmgsbistånd och av medlemsländemassamlade bistånd kanaliseras via kommissionen. EU:s bistånd är drygt öegånger större än det svenska. bistånd har ett interaationellt högtanseende. DAC har gjort en genomgång av detsvenska biståndet där fick högt betyg både vad gäller volym ochkvalitet. Europeiska kommissionen har i sitt ytttande över den svenska medlemskapsansökanbl.a. sagt: "erfarenheter i fråga om utvecklingssamarbete skulleutgöra en tUlgång for gemenskapen, särskUt inom ramen för den gemensammapolitUc avseende utvecklingssamarbete som upprättes enligt Fördraget omEuropeiska unionen." Med bibehållande av den höga kvaliteten på vårtnationella bistånd ges nu dessutom möjligheten att vara med och utforma detgemensamma biståndet. Vi har i allmänhet en samsyn med flera av unionensländer vad gäller principema för bistånd och förs en aktiv dialogmed några av dem. I denna krets av lUcasinnade länder finns stora möjlighetertill ett eflfektivt samarbete. Ävenom mottagarlandets politUc och förmåga att genomföra verksamheten är avgörandeför sluöesultetet kommer vi inte ifrån att vår egen berednings- ochbeslutsprocess spelar roll. Det är dessutom något vi själva konöolleran Vårförmåga att föratse och te hänsyn till föratsätttim-garaa, bedöma realismen imålen och mottagarnas egna prioritermgar är väsentiiga. Det gäller ocksåmöjUgheteraa att på ett eflfektivt sätt kunna hantera mångfelden i biståndetoch på ett konsekvent sätt representera heUieten i vår närvaro imottagarländerna. Det är natariigt att våra egna regler och system anpassasefter förändringar i omvärlden. Regermgens insatser och åtgärder är inrUctedemot: - övergripande krav och kriterier för biståndet - åtgärder för att förbättta styrningen ochsamordningen i biståndet - system för uppföljning och konttoll - effektivisering av adminisöationen Vi återkommer senare med en mer utförligredovisning av arbetet med dessa frågon Resultetstyrnmg av biståndet kräver bl.a. attverksamheten baseras på en realistisk analys av de fektiska föratsättningaraa i de enskilda länderna för att nå framgång. Riskeraa för ineffektivt utayttjande av biståndsmedel och för korraption måste minimeras. I försöken att förhindra eller 63 motverka korraption satsarregermgen på bl.a. följande: 5 1993/94. Nr 100 Bilaga 4 - stöd till åtgärder somforbätaar mottegarländeraas egen förmåga till Prop. 1993/94:100 konöoll och revision, t.ex. genom att hjälpa till att stärka u-länderaas BUaga 4 - val av samarbetsområden där man så långt det ärmöjligt kan undvika eller minska riskema för korraption - skärpte krav på uppföljning och redovisning av detsvenska biståndet. Bevisade fall av korraption lUcsom misstenkar om korraptionskall alltid föraiUeda åtgärden Avtelen skall innehålla tydliga krav pårapportermg. Biståndetsresultet är självfallet en fråga som rör både biståndsgivare och mottegare. Detär också en cenöal fråga för biståndsopinionen. Fattigdomen cx;h nöden äravgörande motiv för biståndet. Men biståndet måste också kunna motiverasutifrån resulteten, att hjälpen når fram och gör avsedd nytte. Uppmärksamhetenoch opimonsbildningen måste i ökad utsttäcknmg inrUctes på vad som fektisktuöättes. Behoven men också resulteten måste kunna göras tUl gängliga så attsvenska folket får en bra bild av nödvändigheten men CKkså nytten av etteflfektivt bistånd. För biståndsverksamheten i stort är det vUctigt attdet finns en stark folklig biståndsvilja. Enligt undersökningar harbiståndsviljan visat tecken på att åter öka, nedgång. Det ärmycket positivt att nu kutma konstetera att två av öe svenskar anser attbiståndet är lagom stort eller bör ökas. Vi måste fortsatte att arbete på attförbätöa eflfektiviteten och resulteöedovisningen i utvecklmgssamarbetet. Föratt vidmakthålla allmänhetens möesse för bistånd, inte bara i akutenödsitaationer som ofta väcker massmedias möesse, uten också till långsiktigtsamarbete, krävs en aktiv opinionsbildnmg. Vid sidan av den stetiigamformationen spelar här de enskilda organisationeraa en stor roll för attsprida information om bistånd cx;h u-länderaas sitaation och bidrar därmedockså till att stärka biståndsviljan. De bör uppmunöas att ytterligare utveckladenna sida av sitt arbete. Parallellt med dette behövs andra åtgärder för attöka engagemanget och kunskapen om biståndet, inte minst bland de unga.Regermgen utformar därför en ny informations-sttategi och förstärker insatsemapå mformationsområdet. VIKTIGA FRÅGOR I UTVECKLINGSSAMARBETET Demokrattasbetydelse för att nå hållbar utveckling betonas allt sterkare i detmteraationella utvecklmgssamarbetet. I slutdokumentet från FN:s världskonferensom de mänskliga rättighetema i juta konsteteras att "demokrati,utveckling och respekt for de mänskliga rättighetema och grandläggande frUieterär ömsesidigt beroende och inbördes förstärkande". Den svenska regeringenvälkomnar framväxten av dette synsätt, som vunnit ökat mteraationelltgenomslag. Demokratioch respekt för mänskliga rättigheter har ett egenvärde. De Prop.1993/94:100 är inte ett medel att skapa utveckling uten en del av självautvecklmgsbe- Bilaga 4 greppet. Det handlar om att skapa anständigasamhällssystem utan förtryck. Sådana system kan ofta varautvecklingsbefrämjande också i ekonomisk mening. Men det är inte huvudskälettUl att vi vUl främja dem. Det skälet är i stället vår människosyn. Vad senare års händelser visat i en mängd ländermntom i världen är att människor inte nöjer sig med att late andra dUaerasamhällets utvecklmg. Förväntningar och krav på politisk frUiet och deltegandehar tvuigat totel itära reguner att ge vUca för demokratiska processer Demokrati är det samhällsskick som bäst tUlgodosermänniskors berättigade krav på inflytande och delaktighet i sitt landsutvecklmg. Denna politiska dimension tillmäts därför stor betydelse när vibedömer fömtsättningar för biståndssamarbete med enskUda u-länden Genomutvecklingssamarbetet kan vi främja inledda processer mot demokrati utan attför den skull föreskriva processens gång. är demokratins känneteckenmed en fungerande rättstet, fri opinionsbUdning, politisk pluralism med periodiskthållna allmänna val allmängiltiga och bör så framhållas. I händelse av att endemokratiprocess avbryts eUer stennar av, har vi anledning att ompröva vårtbiståndssamarbete. Från svensk sida markerar vi denna hållning i de avtel cx;hprotokoll som undertecknas med våra samarbetsländer. Respekten för de mänskliga rättighetema har undersenare år erkänts som en vUaig föratsättning för ett lands utveckling.Betydelsen av intemationell uppmärksamhet kring de mänskliga rättigheterna kaninte nog poängteras. De överenskomna normema om de mänskliga rättighetemautgör vår tids främste ledstjäma för vad som skall gälla av principer cwhregler för steters maktatövning. Normerna ger foUcrättsligt skydd åt människortUUiörande minoriteter eller andra utsatte grappen Utvecklingen i många områden i världen haraccentaerat religionsfrihetens betydelse. har religiösa forhållandenofta onyanserat framställts som drivkraft i politiska kriser eller vid brottmot mänskliga rättigheten För att skapa en bätöe grand för de fortsattediskussionerna av dessa frågor cx;h deras roll i utvecklmgssamarbetet kommertmder en stadie att göras av relationen mellan brott motreligionsfriheten och olika ytömgar av religioner, etniska cx;h politiskaförhållanden. Det ökade antelet förfrågningar om stöd förfrämjandet av mänskliga rättigheter och demokrati i Öst- och ochi det forna Sovjetanionen har aktaaliserat frågan om ändamålseiUiga former försådant stöd. Dessa frågor kommer att uöedas . Några av de vUaiga slutsatserna från om de mänskliga rättighetema behandlar samspelet mellan utveckling och mänskliga rättigheten Slutdokumentets bekräftelse av att alla mänskliga rättigheter är odelbara cx;h ömsesidigt beroende har aktaalitet och relevans inom utvecklmgssamarbetet. Det ger en ingång för att lyfta fram politiska och medborgerliga rättigheter i fora för ekonomiska och sociala frågon OlUca vägar bör prövas för att uööna hur man bäst kan inlemma de mänskliga rättighetema som en dunension inom fler delar av FN- 65 Allvarligabrott mot de mänskliga rättigheteraa kan utgöra en Prop. 1993/94:100 resttUaionför att svenskt bistånd, oavsett dess inrUctning, kan lämnas tUl BUaga 4 ettland. 1 de fell när ett mönster föreligger av grava kränkningar motgrandläggande mänskliga rättigheter och dessa brott får anses vara förövade medstetsledningens godkännande eller medgivande, kan utvecklmgssamarbete visa sigvara oförenligt med det biståndspolitiska målet om främjandet av de mänskligarättigheteraa. Utvecklingssamarbete kan dock vara berättigat när svårigheteraastår att finna i förhållanden vilka undergräver stetens möjlighet attupprätthålla skyddet för de mänskliga rättighetema. Utvecklmgssamarbete kan emellertid mte ersattemottegarens politiska vilja, inte heller utgöra en ersätttung för nationellaåtgärder tUl skydd för de mänskliga rättighetema. Först när egen vilja och egnaansttängningar finns på plats kan bistånd tjäna som ett konstraktivt och iblandoundgängligt stöd. Ett av de vUaiga budskapen vid konferensen för"Development Ccxiperation for Human Rights and Democracy" som hölls iStockholm den 22-24 febmari 1993 var att fettigdom riskerar att omintetgöra dedemokratiprocesser som inletts i olUca afrUcanska länden Finansiellt stöd tilldessa länders ekononuska reformpolitUc är således också ett vUaigt bidrag föratt tillförsäkra demokratins överlevnad i ländema. Tre områden angavs för främjandet av mänskligarättigheter och inom vilka bistånd har en roll att fylla. Mänsklig utveckling -i form av att bl.a. kunna läsa och skriva - öppnar möjlighetema för denenskilde att utöva sma rättigheter och te del i samhällslivet. Att förstärkainstitationer och regelverk som är nödvändiga för att steten ska kunnaupprätthålla rättssäkerhet och former för demokratiskt styrelseskick, angavssom ett annat vUaigt led i främjandet av de mänskliga rättigheteraa. Vidareframhölls de av steten oberoende samhällsaktöreraa som vUaiga garanter förgmndläggande mänskliga värden. Dit hör enskilda organisationer, media cx;hyrkessammanslutningan Fåområden mom det intemationella utvecklingssamarbetet har förändrats så kraftigtunder som stödet till katesöof- och återapp-byggnadsmsatsenUtvecklingen i vår omvärld, mte minst i f d. och AfrUcas Hora, harframkallat ett behov av nytänkande såväl vad gäller förhållandet mellankatesöofbistånd CK;h övrigt bistånd, som mellan humatatära msatser och insatserför att angripa grandorsakeraa till katesöofen Fokus har kommit att hamna på des.k. komplexa katesöoferaa där en kombination av fektorer som krig, politiskm-stebilitet och natarkatesöofer gett upphov till särskilt svårbemäsöadesitaationer. Även måste vi ha enberedskap för ett ökat antel katesöofer med svåra och akute mänskliga lidanden som följd.