prop · GH03150 · 1993-12-31 00:00:00 — Den öppna arbetslösheten minskar, liksom antaletlångtidsarbetslösa. Antalet varsel sjunker kontinuerligt och antalet ledigaplatser ökan Även om utvecklingen således går åt rätt håll är obalanseraa påarbetsmarknaden fortfarande stora. 11.1 Arbetsmarknad och arbetsmarknadspolitik Densvenska arbetsmarknadspolitiken har varit utformad för godakonjunkturer med höga vakanstal, avbratna av förhållandevis korta och grandanedgångar. Den har samspelat med en ökning av den offentliga sektomsefterfrågan på arbetskraft, som på kort sikt kunnat dämpa arbetslösheten. 1 ettlängre perspektiv har den offentliga sysselsättningen knappast påverkatarbetslöshetens nivå, utan framförallt bidragit till en högre förvärvsfrekvens.Vid 1990-talets ingång var det inte längre möjligt att skjuta de strakturellaproblemen . Detta försvårade arbetsmarknadspolitikens uppgifter,som de snabbt växande kostnaderaa för åtgärderna förvärradeunderskotten och undergrävde hushållens tillit till ekonomins utveckling. Föratt arbetsmarknaden skall fungera väl krävs god anpassning både vad gäller prisoch kvantitet. Löneanpassning måste möjliggöra flexibilitet såväl inom sommellan sektoren Kompensationstänkande måste brytas. Det krävs också en smidigkvantitetsanpassning. En väl fungerande matchning av arbetssökande och ledigajobb, yrkesmässig rörlighet och en även i övrigt mer flexibel arbetsmarknadminskar såväl riskeraa för överhettning och nya obalanser som kravet pålönedifferentiering. Yrkesmässigrörlighet främjas av de ökade utbildningsinsatser som skett och sker både inomarbetsmarknadsutbildningen och det reguljära utbildningsväsendet. Rörlighetenfrämjas av den slopade flyttskatten. Den nya tekniken, bl.a.informationsteknologin, ger helt andra föratsättningar att åstadkommarörlighet genom att de geografiska avstånden blir mindre intressanta.Arbetsplatseraa kan i högre grad än tidigare komma till människorna.Matchningen har fått bättre föratsättningar genom en utbyggd service hosarbetsförmedlingaraa och de ökade resurser dessa fått, liksom av det slopademonopolet för den offentliga förmedlingen. Regeringensåtgärder är inriktade på att hävda de aktiva åtgärderaas företräde och motverkalångtidsarbetslöshet, och minska arbetsmarknadspolitikens negativastatsfinansiella effekter som motverkar en uppgång i ekonomin och därmedsysselsättningen. Arbetsmarknadspolitikensutformning har således omprövats i syfte att Prop. 1993/94:150 stimulera ettaktivt sökande, att stärka kompetensen genom utbildning och Bilaga 1praktik, att upprätthålla en anknytning till arbetsmarknaden och att underlättaden flexibilitet vad gäller löner och yrkesmässig röriighet som krävs för attmöjliggöra fler reguljära arbeten samt att få fram kostnadseffektiva åtgärden Ersättningsnivånhar sänkts vid arbetslöshet och vid deltagande i arbetsmarknadspolitiskaåtgärden Den sänkta ersättningsnivån förstärker arbetslinjen genom att det blirmer lönsamt att snabbt ta ett reguljärt jobb även med en lägre lön jämfört medatt vara öppet arbetslös eller att delta i åtgärden Därmed underlättas överföringav arbetskraft från delmarknader som tidigare haft höga lönen Särskilt omlönen vid den tidigare anställningen varit hög som en följd av en tidigare storefterfrågan på denna delmarknad utgör en lönejustering en ofrånkomlig del av enflexibel arbetsmarknad som möjliggör en låg arbetslöshet utan accelererandelöner och prisen Denlägre ersättningsnivån bör hålla tillbaka löneökningar som skulle riskera attförsämra konkurrenskraften. Att vi nu har en rörlig växelkurs innebär inte attde negativa effektema av sådana löneökningar kan undvikas. Sådana löneökningarriskerar i stället att leda till en sänkt kronkurs med ökade inflationsriskersom kan tvinga fram en penningpolitisk åtstramning från . Åtgärderhar vidtagits för att skapa utrymme för fler arbetssökande iarbetsmarknadspolitiska åtgärder som utgiftsökningen i arbetsmarknadspolitikenmotverkats. Viktiga exempel på nya åtgärder är ungdomspraktik ocharbetslivsutveckling. Dessa åtgärder innebär att fler arbetslösa deltar i aktivaåtgärder och motverkar därmed passivisering. Fler ungdomar fårarbetslivserfarenhet och äldre arbetslösa behåller kontakten med ett aktivtarbetsliv. Även regionalpolitiska åtgärder har vidtagits i syfte att skapa flerriktiga jobb. Övergångentill reguljära arbeten underlättas även av rekryteringsstöd samt, som entillfällig åtgärd, ett generellt anställningsstöd (GAS) som främst syftar tillatt minska det omfattande övertidsuttaget och tidigarelägga anställningar inuvarande konjunkmrfas. Dessa och andra åtgärder som minskar företagensanställningskostnader bidrar till att öka arbetsmarknadens flexibilitet. Arbetsrättenhar reformerats för att frigöra de mindre företagens växtkraft och ökaarbetsmarknadens anpassningsförmåga bl.a. genom ökade möjligheter tilltidsbegränsad anställning. I samma syfte har det offentliga monopolet påarbetsförmedling avskaffats. Arbetsmarknadsutbildningen upphandlas numera ikonkurrens vilket bidrar till effektiviseringar och lägre kostnaden Föratt underlätta omstraktureringen av svensk ekonomi och ökad rörlighet harinsatsema för att höja arbetskraftens kompetens betonats. Föratom kraftfullasatsningar som skapat fler platser inom gymnasieskolan, vid universitet ochhögskolor, i folkhögskolor, arbetsmarknadsutbildning och inom komvux harregeringen introducerat nya utbildningsformer såsom utbildningscheck,traineeutbildning och sommamniversitet. Därmedbereds en betydande del av de arbetslösa utbildning som stärker Prop.1993/94:150 deras ställning på en arbetsmarknad där förändringaraa iarbetslivet Bilaga 1 medför allt större krav på kompetens. Dessa insatser ärockså av stor betydelse för att åstadkomma förflyttning avarbetskraft till delmarknader med mera långsiktiga sysselsättningsmöjlighetenKompetenshöjande åtgärder motverkar också uppkomsten av inflationsdrivandeflaskhalsar på arbetsmarknaden. Ettannat inslag är att förmedlingsinsatser, utbildning och andra aktiva åtgärder iännu högre grad inriktas på personer med en svag ställning på arbetsmarknaden.Därigenom förebyggs definitiv utslagning av arbetskraft samt minimeras riskenför samhällsekonomiskt ofördelaktiga återverkningar på lönebildningen. Dereformer av arbetsmarknadspolitiken, arbetsrätten och arbetslöshetsförsäkringensom regeringen genomfört har lagt en god grand för sysselsättningsexpansion idet förbättrade konjunkturläge vi nu skönjer För att underlätta denstrakturella anpassningen av den svenska ekonomin krävs framledes en särskildbevakning av tendenser till flaskhalsar inom olika sektorer av arbetsmarknaden.Åtgärder för att undanröja riskema för inflationsspridning från sådana sektorerblir viktiga . 11.2 Arbetsmarknad och fler riktiga jobb Kroniskthög arbetslöshet i en rad länder har inneburit att intresset har ökat förreformer som påverkar arbetsmarknadens funktionssätt. menar attarbetslösheten i många länder i stor utsträckning förklaras av strakturellafaktorer och att mer flexibla, mindre reglerade arbetsmarknader ger densnabbaste sysselsättningstillväxten. Åtgärderhar vidtagits för att öka graden av löneflexibilitet (, ,, och ) och många länder har också minskat gradenav regleringar på arbetsmarknaden. Det senare har gjorts främst i de länder somtidigare gått längst på regleringsvägen (, , ochSpanien). Dessutomhar reformer genomförts i olika delar av välfärdssystemen i syfte att ökaincitamenten att söka arbete eller att hålla fast det arbete man har (,, , och i viss utsträckning , ochNya ). I exempelvis har man skärpt kraven för att erhållaarbetslöshetsersättning och utökat antalet dagar under vilka arbetsgivama skallerlägga arbetslöshetsunderstöd. Trots genomförda förändringar menar attbehovet av reformer på europeiska arbetsmarknader fortsatt är mycket stort. Isynnerhet finns det behov av att se över hur olika transfereringssystemsamverkar och påverkar incitamentstrakturen. Föratt nå målet om en så snabb sysselsättningsökning att arbetslösheten i Sverigeminst halveras till decenniets slut måste arbetsmarknaden fungera bättre änunder tidigare decennier Deua kräver flexiblare lönebildning och ökadrörlighet. En väl fungerande matchningsprocess är Lönebildningen är väsentligen en uppgift för arbets- Prop. 1993/94:150marknadens parten På dem vilar ansvaret för att konkurrenskraften inte Bilaga 1 urgröps men även att lönebildningen är så flexibel att den a) ger människor möjlighet att behålla jobben, b) ger de arbetslösa möjlighet att komma tillbaka i arbete igen, samt c) ger de nytillträdande möjlighet att komma in påarbetsmarknaden. Detmåste vidare vara möjligt för människor att gå över från delarbetsmarknadermed låg efterfrågan till områden med hög efterfrågan utan att detta leder tillkostnadsdrivande kompensationsspiralen Ettantal åtgärder har vidtagits för att förbättra arbetsmarknadens flexibilitetsamtidigt som utgiftsökningen i arbetsmarknadspolitiken motverkats genom attnya åtgärder till lägre kostnad har införts. Ungdomspraktik ocharbetslivsutveckling innebär samma eller lägre ersättningsnivå som vid öppenarbetslöshet, och understiger ersättningsnivån vid t.ex. beredskapsarbeten.Genom sådana åtgärder i stället för beredskapsarbeten stimuleras övergång tillreguljära jobb eftersom dessa blir mer attraktiva än sysselsättning iarbetsmarknadspolitiska åtgärden Därmed minskas risken för att dearbetsmarknadspolitiska åtgärdema motverkar rörlighet och löneanpassning. Dettai sin tur minskar risken för att den totala arbetslösheten permanentas på enhög nivå. Ävenden avgift på som införts för ungdomspraktik bidrartill att begränsa nettokostnaden för arbetsmarknadspolitiken. Hänsyn måste ocksåtas till att det vid en högre arbetslöshet är svårare att upprätthållaarbetslinjen genom övervakning och kontroll. Dänned ökar kravet på att detskapas ekonomiska incitament som stärker arbetslinjen och förebygger missbrak. Ettviktigt inslag i en politik för fler riktiga jobb är att genom utbildningsinsatseri kombination med förmedlingsinsatser öka möjlighetema för enskilda människoratt söka sig från delarbetsmarknader med hög arbetslöshet till delmarknader medlåg arbetslöshet. Föratom den personliga tillfredsställelse som detta kan ge imånga fall undviks lönedrivande flaskhalsar. Stora insatser har gjorts i dettaavseende. Genom avskaffande av förmedlingsmonopolet bör förmedlingsprocessenbli effektivare. Stora utbildningssatsningar har gjorts för att upprätthålla dearbetslösas kompetens och kontakt med arbetsmarknaden och därmed öka derasmöjligheter att komma tillbaks i arbete igen när konjunkturen förbättras. Avdiagram 11.1 framgår att antalet personer som definitivt lämnat arbetskraften harkunnat begränsas till ca 100 000, trots att antalet sysselsatta har minskatavsevärt men För en betydande del av arbetskraften har de framtidasysselsättningsmöjlighetema förbättrats genom utbildning. Diagram11.1 Utvecklingen pä arbetsmarknaden 1993/94:150 Bilaga 1 4700 4600 4500 4400 4300 4200 4100 4000 39001 Personer I arbetskraften och i vissa arb.markn.pol. 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 ♦Arbetsmarknadsutbildning,ungdomspraktik och arbetslivsutveckling. Källor: , AMS ochFinansdepartementet. Arbetslöshetenär särskilt hög för ungdomar såväl vid nuvarande som vid mera normalakonjunkturlägen. Det finns flera olika anledningar till ungdomamas relativthöga arbetslöshet. Ungdomar, liksom andra s.k. inträdargrapper som t.ex.invandrare, tenderar att ha en hög arbetslöshet eftersom de i förhållandevisstor utsträckning måste finna ett jobb och således inte enbart hålla kvar etttidigare jobb för att undvika arbetslöshet. Under den rådande nedgången harantalet lediga platser varit mycket lågt, vilket särskilt försämrarsysselsättningsmöjlighetema för ungdomar och andra som är nya påarbetsmarknaden. Ungdomar har i allmänhetkort eller ingen arbetslivs- och yrkeserfarenhet, vilket försvagar derasställning på arbetsmarknaden särskilt vid en låg grad av löneflexibilitet.Systemet med turordningsprincipen "sist in först ut" vid varsel omuppsägning gynnar den som haft ett jobb . Arbetslösheten förungdomar började stiga och fortsatte att öka stadigt under1991 och 1992. Speciellt hårt drabbade blev ungdomar i åldem där 75000 personer eller av arbetskraften gick arbetslösa under 1993.Samtidigt som arbetslösheten steg minskade antalet ungdomar som befann sig iarbetskraften. minskade arbetskraftsdeltagandet från 68 %till för ungdomama i åldrarna ån Antalet personer i arbetskraftenbland de äldre ungdomar minskade också men i något lägre takt. En orsakt tilldet minskade arbetskraftsdeltagandet är stark expansion av olika ökade andelen studerande . 1993/94:150 som konsekvens av utbyggnaden av gymnasieskolan. Derelativt höga ungdomslöneraa kan antas försvåra sysselsättningsmöjlighetemaför ungdomar. har ålderslöne-profilen plattats ut iSverige. Ungdomslöneraa i relation till lönema för vuxna ökade från slutet av1960-talet . Därefter finns det en tendens tillökade löneskillnaden Uppgången i relativlönerna var speciell kraftig för 18-19åringar, vars lön uppgick till av vuxenlönen . Imitten av hade relativlönema ökat till av vuxenlönen. Ländermed s.k. lärlingssystem med förhållandevis låga lönekostnader som t.ex.Tyskland och har en ungdomsarbetslöshet som inte är markant högre änden genomsnittliga arbetslösheten. Högungdomsarbetslöshet är särskilt allvarlig med hänsyn till att ungdomar som stårutan arbete går miste om den erfarenhet och den kompetensutveckling som uppnåsgenom arbete. Detta försämrar deras sysselsättnings- och inkomstmöjligheteräven på lite . En anpassning av de relativa ungdomslöneraa utgörinte heller något påtagligt problem ur fördelningspolitisk synvinkel med hänsyntill att det gäller en begränsad tidsperiod då försörjningsbördan oftast ärbegränsad och att det är möjligheten att få ett reguljärt arbete snarare änlönen som avgör en ung persons möjligheter att uppnå en god ekonomisk standard.Genom en bra grand- och vidareutbildning undviks också att ungdomar fastnar ilåglönejobb . Statenkan förbättra sysselsättningsmöjligheteraa för ungdomar genom attregelsystemen, bl.a. inom arbetsmarknadspolitiken, utformas på ett sätt sominte förhindrar en anpassning av ungdomslöneraa. Den lägre ersättningsnivån vidungdomspraktik än vid beredskapsarbete liksom reglema för kontantstöd ochutbildningsbidrag utgör exempel på regler som skapar utrymme för en sådanlöneanpassning. De faktiska lönema bestäms emellertid genom kollektiva ochindividuella avtal mellan arbetsgivare och arbetstagare, som därmed har ettstort ansvar för att lönebildningen sker på ett sätt som inte försvårarsysselsättningsmöjligheteraa för ungdomar. Det kan därvid noteras att defaktiskt utbetalade lönema för denna grapp väsentligt överstiger dekollektivavtalsenli-ga lägstalönema. Konsekvenserav lagar och avtal på arbetsmarknadsområdet samt lönenivåns betydelse förungdomars möjligheter att etablera sig är nu föremål för utredning. En särskildutredare har tillkallats med uppgift att beskriva och analysera ungdomarslevnadsvillkor i ekonomiskt och socialt hänseende. Utredarenhar även till uppgift att klargöra ansvarsfördelning och samordningsbehovmellan stat och kommun beträffande offentliga åtgärder på arbetsmarknaden,riktade till ungdomar. Vidareskall situationen på arbetsmarknaden för flickor, ungdomar medinvandrarbakgrand samt utsatta ungdomar särskilt studeras. Utredarenkommer att presentera sina förslag . Tjänstebeskattningsutredningenhar på regeringens uppdrag Prop. 1993/94:150 analyserat den privatatjänstesektoras utveckling. Ett betänkande har Bilaga 1 presenteratsoch remissbehandlas . Utredningen hade också i uppdrag att belysaåtgärder med särskild inriktning på ungdomar. Denna fråga är dock relativtöversiktligt behandlad i betänkandet. Det behövs därför ett kompletterandeunderlag som grand för fortsatta överväganden. En analys av för- och nackdelarmed arbetsmarknadspoUtiskt motiverade insatser på detta område framför alltgentemot ungdomar pågår därför nu inom . Idiskussionen om ekonomisk politik koncentreras analysen ofta till den del avproduktion och konsumtion som registreras i nationalräkenskapema och BNP. Isådana fall innebär analysen en begränsning i synsätt. För att få en fullständigbild och förståelse av ekonomins funktionssätt måste en analys av denBNP-registrerade delen av ekonomin kompletteras med analys av den informellasektom, dvs. framför allt hushållens ekonomiska produktion och konsumtion sominte registreras på någon marknad. Detta görs också i t ex seriösaskatteekonomiska analysen Icke desto mindre är det viktigt att framhållabetydelsen av goda ekonomiska föratsättningar för produktion och konsumtion ihushållen utan att för den skull på något sätt avvika från målen om bättrestatsfinanser och ökad jämställdhet. 12 Åtgärder för att nå målen Målenför regeringens ekonomiska politik är att genom en god och uthållig tillväxtbygga en stabil grand för välfärden och sysselsättningen. 1 denna strategi ärunder resten av två mål centrala: nya riktiga jobb ochtillförlitliga trygghetssystem. Det första målet nya riktiga jobb -innebärminst en halvering av arbetslösheten , och bör ses somett etappmål på vägen mot full sysselsättning på den reguljära arbetsmarknaden.Det andra målet tillförlitliga trygghetssystem - innebär att medborgamaskall kunna lita på att de system för trygghet och omsorg som det offentligaansvarar för efter reformering kommer att fungera väl även i ett långt perspektiv. Dessamål är fullt möjliga att nå. Nödvändiga föratsättningar är emellertid en välfungerande ekonomi, medlemskap i , sanering av de offenfliga finanseraa samtfortsatt prisstabilitet. Ätgärderför snabb sanering av de offentliga finanserna Eftersomdet budgetår som följer på /95 enligt förslag frånriksdagsutredningen omfattar , dvs. perioden - den 31december 1996, skulle en jämn fördelning av besluten avseendesaneringsprogrammet leda till beslut om ca i förstärkningarDet gäller den del av saneringsprogrammet som avser minskade transfereringar och ökade inkomster på sammanlagt 46 miljarderkronon Det är emellertid regeringens avsikt att tidigarelägga Prop. 1993/94:150delar av saneringsprogrammet så att beslut fattas nästa budgetår inte baraBilaga 1 avseende dessa utan däratöver minst 10 miljarderkronon Regeringen kommer således lägga förslag ombudgetförstärkningar om . Eftersom i och meddenna proposition har förelagts förslag till beslut om drygt 19 miljarderkronor i budgetförstärkning kommer beslut därmed att ha fattats om drygt 44 avdessa 46 miljarder kronon Regeringenavser vidare att då lägga fram förslag om i ytterligarebudgetförstärkningar så att saneringsprogrammets totala omslutning därmed ökasfrån 81 till ca (avseende nettobudgeteffekt för denoffentliga sektora penningvärde). Dessa tillkommande 20 miljarderkronor får genomslag på de offentliga finanseraa . Huvuddelen avdetta bör åstadkommas dels genom ytterligare åtgärder för att minskaunderskottet i pensionssystemet, dels genom åtgärder för att hålla utgifteraaför den offentliga konsumtionen realt oförändrade. Motbakgrand av det ansträngda samhällsekonomiska läget föreslår regeringen att,som närmare anges i det följande, begränsa rätten till delpension. Statsskuldensökning måste upphöra. Som närmare framgår av de beräkningar som redovisas idenna proposition är vid oförändrat saneringsprogram kravet för att hejdastatsskuldens ökning som andel av BNP (nettoskuldkvoten) en BNP-tillväxt om ca4 % fno.m. Tillväxttalom är historiskt sett höga. De är dock ingen omöjlighet med den starkauppgång vi nu ser, med de strakturella reformer som genomförts och som mognarut med den ökade tillväxten, med en politik inriktad på fortsatta strakturellatillväxtbefrämjande reformer och goda villkor för företagande och produktion.De modeller som används i kalkylarbetet kan underskatta ekonomins flexibilitetoch därmed även möjligheten att nå höga tillväxttal. Det är mycket svårt att imodelleraa ta hänsyn till effektema av bl.a. skattereformen, avregleringen avkreditmarknaden, arbetsmarknadsläget, den låga inflationen, den ökadeintemationaliseringen, senare års konkurrensfrämjande åtgärder, samt de mångastrakturella åtgärder som i övrigt genomförts i transfereringssystemen ochinom kommuner och landsting. Det handlar om en interaktion mellan en seriedynamiska förlopp som är svår att beakta i kalkyleraa. Statsskuldenstillväxt är emellertid ett så allvarligt hot att den måste stoppas även vid enmindre gynnsam tillväxttakt än fyra procents BNP-ökning 1996-1999. Ränteoronunder 1994 är liksom tidigare valutaoro allvarliga påminnelser om hur viktigtdet är att ha säkerhetsmarginaler i den ekonomiska politiken. Meden tidigareläggning av beslut om i det ursprangligasaneringsprogrammet och en utökning av saneringsprogrammet med ca 20 miljarderkronor kommer nettoskuldkvotens ökning att upphöra inte bara ialteraativet med 4 procents genomsnittlig tillväxt1996-1999 utan även i alteraativet med 3 procents tillväxt 1996- Prop.1993/94:150 1999 (diagram 12.1). Diagram 12.1 Den offentliga sektorns nettoställning1995-1999 Andel av BNP, procent -32-, -40j "'--■.:■-.. -44j "" _ _ Alt. "*° "'--.. -52 -56 -60 1995 1995 1997 1998 1999 År1995 kommer beslut ha fattats om i reduceradetransfereringar och ökade inkomster inom programmet. Även de 35 miljarderkronor som motsvarar realt oförändrade utgifter för offentlig konsumtionfullföljs. Enligt nuvarande prognos kommer sålunda de reala utgifteraa för denoffentliga konsumtionen att understiga målet om oförändrade realautgifter för offentlig konsumtion med , dvs. sparmålet uppnåsmed en råge om i denna del utöver de somoförändrad offentlig real konsumtion innebär under ett ån Därmed har beslutfattats om 59 av saneringsprogrammets 81 miljarder kronon 1LK-kalkylema ingår beräknade statsinkomster från försäljning av AB.Nordbanken står närmast i tun Intäkteraa av dessa försäljningar väntas blibetydande. De avses i sin helhet användas för att reducera upplåningsbehovet. 1särskilda bilagor eller just presenterade särpropositioner föreslås ett antalpermanenta eller engångsvisa budgetförstärkningar Föräldraförsäkringen:Förslag har lagts om en sänkning av ersättningsnivån till med undantagför den månad som förbehålls vardera föräldera där ersättningen ävenfortsättningsvis är . Därigenom minskar de offentliga utgiftema med ca 900miljoner kronor per ån Lönegarantisystemet:Utgiftema har ökat kraftigt som det visat sig att systemet harmissbrakats. har därför tidigare skärpt regleraa. Ytterligareförändringar har presenterats för . Förslaget innebär bl.a.att den anställningstid som kvalificerar för ersättning begränsas till sexmånaden Den samlade besparingseffekten avde föreslagna regeländringama beräknas minska utgifteraa med ca Prop.1993/94:150 , vilket motsvarar netto ca nästa budgetån Bilaga1 Pensionema:Det aviserade förslaget om ett reformerat pensionssystem är motiverat avstrakturella skäl men inkluderar också en nettoförstärkning av de offentligafinansema. Mot bakgrand av de samhällsekonomiska restriktionerna är detdäratöver nödvändigt att kostnadema för det nuvarande pensionssystemet minskasutan att det leder till orimliga konsekvenser för den enskilde. Det är därförregeringens ambition att vidta åtgärder för att höja den faktiska pensionsåldemmed ett ä , bl.a. genom att, i enlighet med beslut, stegvishöja pensionsåldem inom det nuvarande pensionssystemet till 66 ån Detta sker isamband med att arbetsmarknadsläget successivt förbättras.1 de nu pågående fempartiförhandlingaraa inför nästa veckas proposition ompensionssystemets reformering har denna ambition förts fram. Diskussionema harinte lett till någon ändring av arbetsgrappens tidigare förslag i fråga om 65års pensionsålder Regeringspartieraa avser då inte ensidigt förelägga riksdagenförslag om höjd pensionsålder Delpensionen:Mot bakgrand av det ansträngda samhällsekonomiska läget föreslår regeringen atträtten till delpension fno.m.