mot · GG02K328 · 1993-01-26 00:00:00 — Fri motionsrätt i -- avskaffande av allmännamotionstidenRiksdagsledamöternas rätt att väcka förslag tillriksdagen är kringgärdad av många och delvissvårtillämpade regler.Särskilda regler finns om motionsrätt med anledning avpropositioner som regeringen avlämnar till ochmed anledning av händelse av större vikt. Särskilda reglergäller också när behandlingen av en proposition haruppskjutits till nästa , när en proposition haråterkallats och när har kallats till urtimariksmöte.Endast föreligger frimotionsrätt -- under den allmänna motionstiden i januari.Om motionsrätten å ena sidan är begränsad i åtskilligahänseenden så gäller å den andra att motionsyrkanden somhar fått väckas är garanterade beredning i utskott och slutligbehandling i kammaren. För alla behörigen väcktariksdagsärenden gäller samma beredningstvång.Det finns en koppling mellan beredningstvånget ochinskränkningarna i motionsrätten. Om det hade funnits enmöjlighet att på ett enkelt sätt avvisa motionsyrkanden iutskotten eller annorstädes, hade det inte behövts någrainskränkningar i motionsrätten.Inskränkningarna i motionsrätten är alltså motiveradeav att behandlingen av motioner inte skall alltför mycketinkräkta på annat riksdagsarbete, i första hand påbehandlingen av regeringens propositioner.Ännu fanns en rimlig balansmellan propositioner och motioner. Härefter har emellertidskett en dramatisk förändring. Antalet motioner, inte baraunder allmänna motionstiden, har ökat år och är nupå en nivå, som har blivit betungande för riksdagen.Utskottsberedningen av de tiotusentals motionsyrkanden,som allmänna motionstiden producerar, tar enoproportionerligt i anspråk. Om ettriksdagsutskotts effektivitet skulle bedömas efter den tidsom nedläggs på arbete som leder till konstruktivariksdagsbeslut, så är det helt klart att mycket utskottsarbetenumera är ineffektivt.Frågan om att på något sätt komma till rätta medrådande förhållanden har allt oftarediskuterats. Förslag har förts fram om att ytterligarebegränsa motionsrätten eller att göra inskränkningar iberedningstvånget. framförda förslag av sådaninnebörd har dock avvisats av principiella skäl och harförklarats inkräkta på riksdagsledamöternas förslagsrätt påett oacceptabelt sätt.En väg att nedbringa antalet motioner skulle -- hurmärkligt det än kan låta -- kunna vara att gå motsatt väg,dvs. att ta bort alla inskränkningar i motionsrätten!Riksdagsledamöterna skulle få väcka motioner om vad somhelst när som helst!Tankegången är denna: förväntas riksdagsledamöterna framlägga sinaförslag för hela , i stort som i smått. Sombekant har förväntningar en förmåga att blisjälvuppfyllande. gäller det att föra fram alla godatankar från väljare, från partidistrikt, från kommuner ivalkretsen och från . Motioner från föregåendeår plockas fram och dammas av. Om den gamla motionenhar hunnit behandlas av eller inte spelar oftaingen roll. Samma motion väcks år . Sedan är detbäst att för säkerhets skull väcka motioner ipropositionsärenden som regeringen har aviserat. Man kanju inte veta om propositionen verkligen kommer, och omden kommer så vet man inte vad den tar upp för frågor. Detfinns också andra skäl att motionera. Den ene av tvåpartikamrater i samma valkrets kanske har väckt ett stortantal motioner. Då känner den andre sig tvungen att visa atthan inte är mindre aktiv!Vad händer om den allmänna motionstiden avskaffas?Ja, det är naturligtvis svårt att veta men en sak är klar: Detpsykologiska klimatet skulle bli helt annorlunda. Troligenskulle ledamöterna vänta med att lämna in motioner tilldess motionsämnet kändes aktuellt. Man behövde intelämna in några motioner ''för säkerhets skull''. Man kundefölja upp sina gamla motioner bättre. Trycket utifrån skulleminska. Sammanfattningsvis finns mycket som talar för attantalet motioner skulle minska väsentligt.En annan påtaglig vinst skulle vara att allt ''kineseri''kring övrigt motionsavlämnande skulle försvinna.De ständigt återkommande tvisterna huruvida ettmotionsyrkande ligger inom ramen för en propositionskulle försvinna liksom tvister huruvida en händelse är av''större vikt'' och av den anledningen kan föranledamotionsrätt. Alla regler om förkortad och förlängdmotionstid, om motionsrätt vid inledningen av ett riksmöteoch om motionsrätt med anledning av återkalladproposition skulle slopas. Detta skulle sammantagetmedföra en påtaglig förenkling av den administrativahanteringen av motioner.En viktig fråga är naturligtvis vad en fri motionsrättskulle betyda för utskottsarbetet. En positiv effekt ärförhoppningsvis att utskotten skall få mer tid till andraangelägna ärenden. Det skall dock inte förnekas att en heltfri motionsrätt kan skapa nya problem. Jag skall försökabelysa några sådana.När en avlämnad proposition har anmälts och bordlagtsi kammaren får riksdagsledamöterna för närvarandesamtidigt besked om när motioner senast kan lämnas medanledning av propositionen. Utskottet kan å sin sida planeraför behandlingen av propositionen med vetskap om att ingaandra motionsyrkanden behöver beaktas än sådana som harframställts före motionstidens utgång. I ett läge med frimotionsrätt uppkommer svårighet för ledamöterna att vetahur de har på sig för att väcka motioner för att varasäkra på att motionen skall tas upp till behandling samtidigtmed propositionen.För utskottet blir problemet hur man skall betrakta nyamotioner som dyker upp under pågående beredningsarbete.Lösningen på dessa problem är att utskottet i förvägtillkännager när det avser att behandla propositionen ochatt det vid behandlingen av propositionen endast kommeratt ta med motionsyrkanden som har framställts före vissdag. Så lär det fungera i , som inte har någoninskränkning i motionsrätten såvitt gäller s.k. lagmotioner.En komplikation i sammanhanget är att ett utskott,genom att tillkännage en snabbehandling av en proposition,härigenom kan i praktiken förkorta motionstiden på ett sättsom eventuellt kan väcka missnöje. Denna fråga bör kunnalösas genom någon form av samråd.En annan komplikation är att utskotten inte såsom nuredan i början av februari kan överblicka det kommandeårets arbete. Planeringen av utskottsarbetet får läggas upppå ett nytt sätt. Detta får dock betraktas som ettinitialproblem och kan inte vara av någon avgörandebetydelse på . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fri motionsrätt förriksdagsledamöterna.