ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02N206 · 1993-01-26 00:00:00 — Näringsidkares rätt till beställaruppgift Det är nu angeläget att förbättraföretagsklimatet och helst utan att åsamka statskassanytterligare utgifter. Nedanstående förslag orsakar ingakostnader, men det har utan tvekan en positiv psykologiskbetydelse för företagare. Den udd som finns riktad motföretagarna på många håll i vår lagstiftning och som grundarsig på en negativ och overklig uppfattning om företagarensroll måste undanröjas. Vi skall vårda entreprenörerna! Detfinns anledning att påminna om tes i hansbok ''Kapitalismen byggde landet''; landets välstånd är heltberoende av företagarna. De bör därför inte förföljas utantas väl om hand, annars lär andra länder göra det för att pådet sättet skydda sina medborgares välstånd.Den som tar upplysning på en företagare behöver interöja sin identitet. Det gäller alla företagare frånfåmansbolag till direktören på . Företagare behandlashär mer diskriminerande än privatpersoner. Det är enavvägning vems intressen som bedöms som mest legitima,men det måste ändå uppfattas som stötande att det går attfå tillgång till alla officiella uppgifter om en personsprivatekonomi utan att ge sig till känna, enbart p g avederbörandes yrke.Företagsledare bör ha samma rätt till integritetsskyddsom andra medborgare. Denna uppfattning borde rådabland dem som har en positiv inställning till företagande.Därför borde den nuvarande riksdagsmajoriteten avskaffadenna diskriminering gentemot företagare. Denomfrågades intresse tillmäts ingen tyngd.Integritetsskyddet borde innebära att den omfrågade fårveta vem som begär kreditupplysning. Ett alternativ vore enreglering som gav upplysning om i vilken egenskapvederbörande är omfrågad.Kreditupplysningslagen utreds av ensärskild utredare. Uppdraget skall vara slutfört i juni 1993.Utredaren har full frihet att ta upp kreditupplysningsfrågorutanför direktiven utom explicit frågan om näringsidkaresrätt till beställaruppgift. Detta motiveras med att frågantidigare behandlats i . Det kan finnas anledningatt erinra sig de borgerliga reservationer som tidigareförekommit och som bl a legat till grund för denna motion.Även den som har en företagarfientlig inställning bordeanse det rimligt att utredaren åtminstone finge ta ställningtill huruvida nuvarande lagreglering bidragit till ökadbrottslighet gentemot företagsidkare. Nuvarandelagreglering skyddar givetvis även den som inte har legitimaskäl för sin förfrågan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring ikreditupplysningslagen.
mot · GG02N207 · 1993-01-26 00:00:00 — Skogsnäringen -- skogsbruket och skogsindustrin -- är avspeciell betydelse för norra . För riket i sin helhetproducerar denna verksamhet av de samladevalutaintäkterna. I en integrerad Europamarknad är högträkvalitet, hög förädlingsgrad och utveckling av nyamarknadsanpassade produkter ett överlevnadsvillkor försvensk och norrländsk skogsindustri.Vid institutionen i , som tillhör Högskolan iLuleå, finns landets mest omfattandecivilingenjörsutbildning i träteknik. Därtill finns YTH:sträindustriella linje och ingenjörsutbildning på bygglinjen.TRÄTEK, branschforskningsinstitut i träteknik, har i sinenhet i specialiserat sig på regionensträmanufakturprofil: byggnadssnickerier samt användningav kvalitetsträ.Det finns en hög potential för utveckling av trävaransattraktivitet. De norrländska företagens handikapp -- destora avstånden -- måste i första hand övervinnas medutvecklad teknik och kunnande. behöverdärför nära tillgång till forsknings- och utvecklingsresurser.Från sågverks- och manufakturindustrin finns ett kraftigtstöd för utökning och utveckling av den kompetens somfinns i . En ökad grad av förädling ochproduktutveckling är nödvändig för skogs- och träindustrinsöverlevnad i norra förslag till utvecklingsprogram kan delas upp i trepunkter.Forskning och utbildning.För den norrländska skogsindustrins långsiktigautveckling behövs en kraftig statlig satsning på forskningoch utbildning.Formgivning och utveckling av träprodukter.Regionens träindustri är inriktad mot tillverkningav sågade och hyvlade trävaror samt byggnadssnickerier.För att bibehålla konkurrenskraften måste insatser förutveckling av nya produkter intensifieras.Pilotanläggning för möbeltillverkning.För att förstärka näringens konkurrenskraft måste denfördel utnyttjas som träråvara av hög kvalitet utgör.Pilotanläggningen inriktas i första hand mot formgivning,marknadsföring och produktionsteknik.Norra behöver nära tillgång till forsknings- ochutvecklingsresurser. Det behövs därför ettutvecklingsprogram med ett starkt statligt stöd. Det ärangeläget att ett sådant program tas fram ochigångsätts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett träcentrum i norra .
mot · GG02N208 · 1993-01-26 00:00:00 — Yrkesmässigt bedriven kreditupplysningsverksamhetregleras i kreditupplysningslagen. Med kreditupplysningmenas i detta sammanhang uppgift, omdöme eller råd somlämnas till ledning för bedömning av annanskreditvärdighet eller vederhäftighet i övrigt i ekonomiskthänseende.När en kreditupplysning lämnas i form av enpersonupplysning skall den omfrågade tillställasett skriftligt meddelande om de uppgifter, omdömen ochråd som upplysningen innehåller rörande honom. Avuppgiften skall även framgå vem det är som har begärtupplysningen.Det sistnämnda integritetsskyddet gäller emellertidenligt nuvarande lagstiftning inte den person som ärnäringsidkare eller som står ett företag nära. Detta gäller iallmänhet även om personen behöver kredit i sin egenskapav privatperson.Särbehandlingen av näringsidkare och närstående ikreditupplysningshänseende har motiverats med attmöjligheter till en effektiv kreditupplysning som kanförebygga missriktad kreditgivning och andra ickeönskvärda dispositioner måste värnas. Detta har ansettsväga tyngre än de integritetsskäl som talar för att även ennäringsidkare skall ha rättighet att veta vem som begärtupplysningar om honom.Lagen bygger uppenbarligen på slutsatsen att det skulleuppfattas som mera besvärande för en näringsidkare än enprivatperson att få sin ekonomiska ställning och annatkontrollerad. Det vill säga att om näringsidkaren får beskedom vem som begärt upplysningar om honom skullereaktionen bli sådan att eventuella affärer inte fullföljeso.s.v. Detta därför att den omfrågade näringsidkaren skullekänna sig så kränkt att han inte skulle vilja ha någraförbindelser med den som frågar om honom.Detta måste i dagens samhälle sägas vara en förlegadsyn. Att en näringsidkares kreditförmåga bedöms, bl.a. isamband med nya affärskontakter, eller av andra skäl somär affärsmässigt grundade, måste i ett konkurrensutsattsamhälle betraktas som helt naturligt. Den näringsidkaresom blir omfrågad har således inte något rationellt skäl föratt reagera på en begäran om en kreditupplysning. Att dåinte få kännedom om vem det är som begärt upplysningenkan i stället leda till spekulationer. Det finns således ingenanledning att en enskild person som är näringsidkare skallha ett sämre integritetsskydd än vad kreditupplysningslagenger varje annan medborgare.När en näringsidkare blir omfrågad beror det i allmänhetpå att han eller hans företag vidtagit någon åtgärd,exempelvis i form av en ny kundkontakt eller ett nyttåtagande. Han kan därför i många fall räkna ut vem det ärsom begärt upplysning om hans ekonomi m.m. I vissa fallnär detta inte är möjligt, skapas med nuvarande lagstiftningendast förutsättningar för missförstånd och, sakligt sett,helt onödiga frågor.Lagstiftningen bör således ändras på ett sådant sätt attalla personer när de omfrågas även erhåller uppgift om vemdet är som har begärt upplysningar.Det torde ankomma på utskottet att utarbeta förslag tilllagändring. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring ikreditupplysningslagen att alla personer, oavsett om de ärprivatpersoner eller näringsidkare, vid omfrågning erhålleruppgift om vem som begärt uppgifterna.
mot · GG02N211 · 1993-01-26 00:00:00 — Lokala kooperativa utvecklingscentrum, LKU Regeringen beskriver hur viktigt LKUs arbete är ochbeklagar att man nödgas dra ned på anslaget , från 5,2milj förra budgetåret till 4,5 miljoner /94.Föredraganden säger att det är hennes ''avsikt att de medelsom, under anslaget A 2. Utredningar m.m., beräknas förutveckling av den ideella sektorn också skall kunnaanvändas för lokala kooperativa utvecklingsprojekt''. Bil.14, sid. 109.Föreningen utvecklingscentrumstartade . Den har direkt varit med och skapat ca 400arbetsplatser. Statsanslaget uppgår för innevarandebudgetår till blyg- samma . Deras totalabudget är 1,7 miljoner. Den enorma effektiviteten förklarasmed att man mobiliserar framtidstron och engagemangethos många människor. Föreningens insats är snarastkatalysatorisk. Den kompetens man besitter är ofta ennödvändig förutsättning för att goda idéer ska kunnaförverkligas.Föreningens huvuduppgift är att initiera, stimulera ochstödja en lokal och regional kooperativ utveckling i länet,genom information, rådgivning, mobiliserings- ochutbildningsinsatser. Man lämnar kostnadsfri rådgivning tillmänniskor och grupper inom , ordnar kurser,seminarier och konferenser och samarbetar medkooperativa företag, kommuner, landsting, länsstyrelse,utvecklingsfond, AMU, folkhögskolor och bedriver påuppdragsbasis utrednings- och utvecklingsarbete.Föreningen ger råd och stöd och hjälper till med bedömningav affärsidén, förenings- och företagsutbildning, utformningav stadgar, ansökan om registrering, arbetsorganisation ochledarskap, målformulering och arbetsplan, avtalsskrivningoch förhandling.Man förmedlar tjänster rörande bokföring,företagsekonomi, juridik, skattefrågor och marknadsföringoch förmedlar kontakter med banker, försäkringsbolag,folkrörelser, fackliga organisationer, myndigheter m.fl.Föreningen är med ''från tanke till handling'' och stöttar påolika sätt när verksamheten är igång.Antalet lokala kooperativa utvecklingscentra växer ilandet och uppgår nu till 19. De finns bl a i ,, , , , och ,i , och . Det statliga stödet skaalltså räcka till fler centra än förra året.Det är bra att regeringen är så positiv till LKUs arbeteatt man ställer i utsikt att ta medel från A 2 till lokalakooperativa utvecklingsprojekt, utöver det neddragnaanslagsförslaget på . Detta innebär emellertid en onödigbyråkrati.Det vore värdefullt om LKU kunde slippa lägga nedtidskrävande arbete på att ansöka om projektpengar från A2. I stället föreslås att beslutar överföra 1,5miljoner kronor från A 2 till , vilket innebär att stödettill kooperativ utveckling för /94 skulleuppgå till . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att för /94 minskar anslagetA 2 Utredningar m.m. med ,2. att för /94 anslår ett ijämförelse med regeringens förslag till förhöjtanslag under , för utökat stöd till Lokala kooperativautvecklingscentra, i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GG02N212 · 1993-01-26 00:00:00 — De redan höga matpriserna steg under 1980-taletsnabbare i än i något annat västligt industriland. Attmatpriserna är höga i har flera orsaker:gränsskyddet, den bristande konkurrensen i produktion ochhandel och ett högt skatteläge.De tidigare regleringarna av livsmedelssektorn harskapat en stark koncentration av livsmedelsproduktionen.Regeringen verkar för avreglering, och det är i sin ordningatt man närmare undersöker konkurrensförhållandet påområdet. Dit hör också grossist- och detaljistledet därkonkurrensen är begränsad.Folkpartiet liberalerna har medverkat till en hårdarekonkurrenslagstiftning inom livsmedelssektorn, och jag villstarkt understryka att en sund marknadsekonomi innebärmångfald och valfrihet. Monopol inom såväl privat ochkooperativ som allmän sektor står inte i samklang med tidenoch med människors önskan om påverkan och delägarskap.I , med numera krympta företagsformer, börägarstrukturer av monopolkaraktär också åläggas ett störresamhällsansvar, därför att sammanslagningar, fusioner, somresulterar i friställningar, inte kan neutraliseras avexpansiva företag, därför att de är så ytterst få idag.Exempel på monopolliknande företags sätt att uppträdapå marknaden i en ömtålig region är mjölk- ochmejerijätten . Företaget äger endakvarvarande mejeri i , norr om inget annat händer kommer mejeriet, som är moderntutrustat, att läggas ned . Nedläggningenär en i raden av många inom den kooperativa delen avlivsmedelssektorn. Anläggningen i har gått medvinst.Det anmärkningsvärda med nedläggningen i äratt ägaren inte är beredd att sälja lokalerna till som det heter''konkurrerande verksamhet''. Förslag har nämligen ställtsatt mejeriet skulle övertas av lokalt kooperativ ellerliknande, för bedrivande av mejerirörelse.Vad som här anges belyser en uppkommen situationinom ett område på livsmedelssidan. Att det finns exempelpå liknande företeelser i andra branscher gör inte problemetmindre. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att motverkamonopolisering av marknaden inte minst inomlivsmedelssektorn, vilket bör leda till en skärpning avkonkurrenslagstiftningen.
mot · GG02N213 · 1993-01-26 00:00:00 — Ca 800 000 LO-medlemmar omfattas av kollektivhemförsäkring. Denna försäkringsform har sanktioneratsav den förra regeringen, som ställt sig bakomförsäkringsverksamhetskommitténs förslag om kollektivhemförsäkring med reservationsrätt. hartidigare år behandlat motioner som ställt sig kritiska till enkollektiv hemförsäkring och begärt en lagstiftning påområdet. Motionerna har avslagits av kammaren. Denkollektiva hemförsäkringen har funnits ochvi kan börja skönja de negativa effekter som en sådanförsäkring har för den enskilde konsumenten samt för ensund utveckling av försäkringsväsendet. Det finns negativakonsekvenser, som vare sigförsäkringsverksamhetskommittén, regeringen ellerriksdagen tagit hänsyn till.DubbelanslutningKollektiv hemförsäkring med reservationsrätt innebärinte bara ett orättvist premiesystem utan medför också atthushåll blir dubbelförsäkrade. beräknar man attkanske uppemot 300.000 fackliga medlemmar helt i onödanär dubbelförsäkrade.Orsaken härtill är att den förra regeringen accepterats.k. negativ avtalsbindning eller reservationsrätt förkollektiv hemförsäkring mellan fackföreningar och dessmedlemmar.Näringsidkare får inte använda sig av negativavtalsbindning gentemot konsument. Utifrån detta utgårgivetvis konsumenterna ifrån -- och med rätta -- att de intebehöver tacka nej eller reservera sig mot ett erbjudande omen tjänst eller vara som de inte beställt för att undvika attbli bundna av erbjudandet. Detta oavsett om erbjudandetkommer från en näringsidkare eller en fackförening.Att i den här situationen tro att information skulle lösaproblemet med dubbelförsäkring är att ta för lätt påproblemet. Det har ju också visat sig i praktiken att det inteär möjligt att genom information eliminera problemet.Lösningen är att även på det här området förbjuda negativavtalsbindning.I praktiken kan den negativa avtalsbindningen ellerreservationsrätten för kollektiv hemförsäkring betyda att enLO-familj, där mannen är med i , hustruni och sonen iElektrikerförbundet har tre hemförsäkringar, varav två tillintet värde, men de betalar ändå för alla tre försäkringarna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till lagstiftningsom innebär att kollektiv sakförsäkring, om inte särskildaskäl talar för undantag, skall vara baserad på individuellanslutning.
mot · GG02N214 · 1993-01-26 00:00:00 — I en utvecklad samhällsekonomi krävs ett fungerandebetalningssystem. I ett sådant intar bankerna en nyckelroll.Under en följd av år har den svenska bankverksamheteninte fungerat på ett önskvärt sätt. kulmineradebankernas kreditförluster efter fastighetsspekulationer ochlånekaruseller . Detta ledde till en allvarligbankkris och föranledde riksdag och regering att inrätta dens.k. bankakuten.I vårt marknadsekonomiska system ska inte banker varastatsägda. Genom det statliga garantiåtagandet blirvisserligen inte våra svenska banker statsägda, men i höggrad statligt beroende. Härigenom har bankernassjälvständighet kraftigt undergrävts och därmed deras rollförändrats på ett principiellt betänkligt sätt.Dessutom är sannolikheten stor att man tvingas behållabankakuten, som är avsedd att vara tillfällig, under så långtid att den närmast kommer att uppfattas sompermanent. Detta av det enkla skälet att bankernaslönsamhet inte blir sådan att man kan ''göra sig fri''. Snarareblir bankerna ännu mera ekonomiskt pressade genom attallt fler kunder får betalningssvårigheter och genom entilltagande utländsk bankkonkurrens på svenskhemmaplan.Vidare kommer att begränsa våranationella möjligheter att vidtaga åtgärder på banksidansom kan påverka marknaden. Vi kan visserligen etableravår bankakut enligt vissa undantagsklausuler men får intedärigenom åsidosätta den grundläggande principen omkonkurrensneutralitet mellan svenska och utländskabanker. Resultatet blir ofrånkomligen att vår bankakutmåste stå till förfogande även för utländska banker iSverige. I annat fall blir det en svensk kränkning av och därmed ett folkrättsligt brott.Bankakutens förlustrisker var svårberäknade redan frånbörjan men har sedan ökat efterhand. Men genomovannämnda EES-konsekvens verkar förlustrisker för detsvenska garantiåtagandet närmast fullständigtoöverblickbart.Den självklara slutsatsen borde vara att fastlägga ettåtgärdsprogram i tre steg: 1. en konkret tidsplan fastställes för snar avveckling avbankakuten 2. en banklag införes med krav på garantier frånbankerna till kundernas säkerhet 3. olönsamma svenska banker får avvecklas skyndsamti ordnade former med kundgaranti.Grundtanken är att de två första stegen verksamt skapåverka den eftersträvade marknadsanpassningen i tredjesteget.Avslutningsvis borde slutresultatet bli en fungerandesvensk banksektor i en fri och öppen europeisk konkurrenstill gagn för bankkunderna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärdsplan beträffandeolönsamma banker.
mot · GG02N218 · 1993-01-26 00:00:00 — Statsstödda exportkrediter har visat sig vara ett alltviktigare instrument för våra exportföretag i den hårdakonkurrensen på världsmarknaden, inte minst i enlågkonjunktur. I bankkrisens spår är det allt svårare försvenska företag att få svenska banker att ta risker ochdärmed kunna hävda sig i konkurrensen med andra länder.Exportkrediter är också ett viktigt medel som hjälp tillsjälvhjälp för utvecklingsländer. I strävan att stödja debaltiska staterna och i den industriellauppbyggnaden är exportkrediterna ett viktigt instrument.Samtidigt kan svenska företag behålla sin arbetskraft, vilketär mycket betydelsefullt i av stor arbetslöshet.Som ett exempel på exportkrediternas betydelse kannämnas storordern av ett helt tissuebruk från ValmetKarlstad till . Finansieringen har skett genomSvensk Exportkredit, Finsk Exportkredit och NordiskaInvesteringsbanken.30--av projekten frånpappersmaskintillverkarna beräknas i rådandekonjunkturläge bli beroende av exportkrediter. Det finns marknad, t.ex. i , , de baltiskaländerna och hela , men konkurrensen är myckethård, bl.a. från och . full kreditgaranti medan de svenska företagen avkrävsen 10-procentig självrisk. Därmed kommer svenska företagi ett sämre konkurrensläge än andra länder.I årets budgetproposition föreslås tillstatsstödda exportkrediter. Enligt propositionen ärmöjligheterna till statsstödda krediter i många fallutslagsgivande för svenska företags möjligheter att erhållaorder på vissa slag av projekt och på kapitalvaror. Detminskande antalet kreditvärdiga marknader har inneburiten hårdnande konkurrens, säger propositionen vidare. Videlar helt detta synsätt. Vi ifrågasätter emellertid om inteytterligare medel v.b. kunde avsättas till exportkrediter.Exportkrediterna bidrar i hög grad till vidmakthållande ochskapande av ''riktiga'' arbetstillfällen såväl här hemma somi utvecklingsländer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av exportkrediter.
mot · GG02N219 · 1993-01-26 00:00:00 — Källsortering av hushållssopor är en grundläggandeförutsättning för möjligheterna att återvinna papper, glasoch andra material. Genom återvinning minskarresursslöseriet.Ett särskilt problem har emellertid uppstått när detgäller möjligheterna att återvinna färgat och osorterat glas.Detta skedde vid i en av de tvådå använda ugnarna. Den aktuella ugnen lades dock nerunder 1991. Vid glasbruket i återanvänds nästanuteslutande vitt sorterat glas.För glasåtervinningen i innebär detta att detsnabbt kommer att växa upp ett ''glasberg'' som, om ingetgörs, kommer att deponeras på olika soptippar runt om ilandet. Problemet förstärks av det faktum attexportmöjligheterna är ytterst begränsade.Att inte ta vara på stora delar av glasavfallet innebär ettallvarligt resursslöseri. Därför är det ytterligt angeläget attfinna alternativa användningsområden.Problemet är att det saknas forskning och utveckling pådetta område. Därför krävs omedelbara insatser frånsamhällets sida. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av skyndsamma insatserför utveckling av alternativa användningsområden förglasavfall.
mot · GG02N222 · 1993-01-26 00:00:00 — Ett av de största problemen för svensk företagsamhet ärbrist på riskkapital och mjuka lån.Små och medelstora företag har storasvårigheter att erhålla lån genom bankväsendet. De storakreditförluster som bankerna gjort under det senaste årethar lett till stor försiktighet i deras utlåningspolicy.Riksdagen beslutade med anledning av prop. 1992/93:41Kapital för tillväxt om utskiftning av medel urlöntagarfonderna. Sex riskkapitalbolag och tvåportföljbärande bolag tillfördes totalt 6,5 miljarder kronor.Bolagen är börsintroducerade och verksamheten bedrivsi enlighet med respektive bolagsordning. Verksamhetenskall leda till god och långsiktig avkastning förriskkapitalbolagens ägare. Det är därför inte troligt attbolagen kommer att bidra med det stora behov avriskkaptial som finns i många företag.Som komplement till riskkapitalbolagen finns också dennybildade Industri- och nyföretagarfonden. Denna kommeratt handlägga frågor om stöd till utvecklingsprojekt ochnyföretagarlån.De regionala utvecklingsfondernas roll som kreditgivarehar begränsats. Resurser finns men de är låsta genominbetalningsåtagande till staten. De disponibla tillgångarnaför utlåning motsvarar de lån som levereras in till fonderna.Ett moratorium, dvs. en temporär uppskjutning avfondernas inbetalningar till staten, skulle frigöra kapital förregionala utvecklingslån.Det är uppenbart att det saknas ettnäringspolitiskt instrument för att geöverlevnadsmöjligheter för företag som hamnat i tillfälligafinansiella svårigheter.Konsekvenserna av denna brist är konkurser,arbetslöshet och uttunning av vår industriella bas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de regionalautvecklingsfonderna får ett temporärt uppskov med sinainbetalningsåtaganden till staten för att öka resurserna tillutvecklingslån till små och medelstora företag.