mot · GH02Bo10 · 1993-11-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:76 Åtgärder för att stabilisera bostadskreditmarknaden Inom bostadssektorn har bostäder byggda ellerombyggda fått bära en allt större del avkrispolitikens bördor. Det beror på regeringspolitikensensidiga inriktning på nedskärningar av räntebidragen.Denna politik drabbar efterhand en allt lägre andel av dettotala bostadsbeståndet. De nu genomförda besparingarnai räntebidragen 1993 och de föreslagna för åren 1994--1996väntas beröra endast 15--av de svenska hushållen. De som ensidigt får bäradessa ekonomiska bördor har också redan i utgångsläget dehögsta boendekostnaderna.Vi socialdemokrater har påpekat det orimliga från bl.a.fördelningspolitiska utgångspunkter i denna politik. Dendrabbar särskilt de upplåtelseformer och de bostadsföretagsom saknar möjligheter till hyresutjämning mellan äldreoch yngre bostadsbestånd. Främst skapas problem förbostadsrättsföreningar, men också för sådana privata ochkommunala hyresförvaltningar som har ett ensidigt beståndav nya och/eller ombyggda bostäder.Försämringarna i räntebidragen för ny- ochombyggnader och senare är av tre slag. Deordinarie minskningarna av räntebidragen sker numera snabbare . Därutöver sker extraindragningar med historiskt sett mycket stora belopp. Tilldetta kommer att kreditinstituten i samband medomsättning av lånen höjt räntemarginalerna synnerligenkraftigt. Marginaler på 1,5--1,är vanligapå senare tid. Eftersom räntebidrag inte utgår till dessaökade marginaler resulterar de i ökningar avboendekostnaderna som kan komma att motsvara fyra ordinarie avtrappning av räntebidragen.Under de närmaste åren kommer allt fler av de årgångarsom har räntebidrag att också få börja betalafastighetsskatt.De sammanlagda effekterna av minskade räntebidrag,ökade marginaler till kreditinstituten och fastighetsskattkommer att bli mycket betydande. För en trerumslägenhetpå kan kostnadsökningarna beräknas bli istorleksordningen eller mer för flertalet årgångar som finnskvar i räntebidragssystemet.Regeringen lägger nu förslag i syfte att motverkaobestånd i de årgångar som färdigställts sedan 1985.Därmed är det uppenbart att regeringen nu för förstagången i sak medger att den förda bostadspolitiken leder tillökad risk för konkurser och att korrigerande åtgärder blivitnödvändiga.Denna nya insikt är i sig glädjande och förslagen ett stegi rätt riktning, även om de är senkomna och sannoliktotillräckliga för att förhindra att fastighetskrisen på allvarsprider sig till bostadssektorn. Från socialdemokratiskt hållhar vi länge varnat för att regeringens bostadspolitik driverpå utvecklingen mot fallande fastighetsvärden och därmedallt fler konkurser. Den mest logiska åtgärden skulle därförvara att bl.a. skjuta på de stora besparingarna påräntebidragen tills fastighetsmarknaden stabiliserats.I motion 1993/94:Bo3 (s) som ligger för behandling iriksdagen har vi föreslagit att besparingar på räntebidrageninte skall genomföras. Bedömning av när besparingar påbostadsmarknaden skall genomföras bör göras närförhållandena på bostadsmarknaden stabiliserats. Närbesparingen görs skall den läggas ut på alla bostäder ochupplåtelseformer. Eftersom ett (s)-förslag med dennainnebörd alltså är under beredning i har vi avståttfrån att nu ånyo föra fram detta i och för sig välgrundadeförslag.Regeringens förslag om slopade krav på särskildlånefinansiering i samband med räntebidrag enligt äldrebestämmelser är ägnat att underlätta förhandlingslösningarmellan långivare och låntagare. Förslaget, som innebär atträntebidragen frikopplas från den faktiska finansieringen,kan godtas i den situation som uppkommit. Medschablonberäknade räntebidrag kan en omförhandling avlånevillkoren, t.ex. sänkt ränta och/eller avskrivning av endel av lånet, ske utan att räntebidragen minskas.Förändringarna föreslås ske för äldre bidragsbestämmelsersom gällde fram till utgången av 1991. Eftersomomförhandling av lånevillkoren kan komma att behövagenomföras även för produktionen enligt regler,vill vi föreslå att denna begränsning slopas.Syftet med regeringens förslag om kreditgaranti föromfördelningslån är att göra det möjligt att tillfälligt sänkakapitalutgifterna för hus färdigställda , omutgifterna är så höga att husets ägare riskerar att komma påobestånd.Behovet av omfördelningslån är en följd av att de realautgifterna har ökat starkt på grund av att räntebidragenminskar, fastighetsskatt börjar utgå och marginalerna höjshos kreditinstituten vid omsättning av lån.Förslaget om kreditgarantier för omfördelningslåninnebär att regeringen istället för att angripa problemensorsak angriper problemens symptom. System som leder tillrealt stigande kapitalutgifter för ny- och ombyggda huskommer alltid att få de effekter som regeringen nu villundvika. Påfallande i regeringens förslag är också attkreditinstitutens ansvar för den uppkomna situationen intealls berörs.Trots dessa grundläggande invändningar kan vi i det nuaktuella tidsperspektivet inte avstyrka regeringens förslagom kreditgarantier för omfördelningslån. Det är dockuppenbart att regeringen tänker sig en mycket snävtillämpning av en ordning med kreditgarantier. Därmed blirdet endast de mest nödlidande låntagarna som skall tänkasutnyttja garantierna. Detta riskerar i sin tur att leda till attså höga garantiavagifter måste tas ut att förslaget kan bliverkningslöst. Det framgår inte av propositionen hur dettaproblem skall lösas.Ett liknande problem med ökade kostnader uppkommerom den utökade kreditgarantin också förutsätter attpantbrev tas ut. Vi förordar att det i detta avseende görs ettundantag från krav på pantbrevssäkerhet.Regeringen har inte lämnat förslag om hurkreditinstitutens ökade räntemarginaler skall behandlas isammanhanget. De ökade marginalerna är ett viktigt skältill att många låntagare hamnar i obeståndssituationer. Detär uppenbart att det vid en omförhandling av villkoren fördessa, de mest nödlidande bostadsföretagen, inte finnsutrymme för ökade räntemarginaler. Därför bör föreskrivassom villkor för utökad statlig kreditgaranti att det vidnästkommande konvertering inte sätts högre räntor än vadsom motsvarar den statliga subventionsräntan.Den utökade kreditgivningen till bostadsföretag sombefinner sig nära en obeståndssituation kräver enligtregeringen ingen ändring av bokföringsreglerna. Vi delarinte regeringens optimism i detta avseende. Vi förutsätterdärför att regeringen uppmärksamt följer frågan och snarasttar initiativ till erforderliga ändringar om problem skulleuppkomma.Beträffande övriga förslag om utökade kreditgarantierför ny- och ombyggnad av bostäder som påbörjas föreutgången av 1995 och räntebidrag efter exekutiv försäljninghar vi inget att erinra. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att krav på särskildlånefinansiering i samband med räntebidrag enligt äldrebestämmelser slopas även för finansiering enligt 1992 årsregler,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som villkor för utökad statligkreditgaranti långivare förbinder sig att vid nästkommandekonvertering inte åsätta lånet en högre ränta än vad sommotsvarar den statliga subventionsräntan.