mot · GH02Jo2 · 1993-10-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:3 Villkoren för vegetabilieproduktionen efter /94 Arealersättning till vallInledningDet liggande förslaget innebär att arealbidrag skautbetalas till spannmål, oljeväxter, proteingrödor,sockerbetor, potatis, konservärter, bruna bönor ellerfrövall. Med införandet av arealbidrag slås en viktig principfast som betydligt förbättrar lantbrukets konkurrenskraftgentemot EGs lantbrukarkår.Vallen -- bakgrundI budgetproposition antogs att vallodlingenskonkurrenskraft skulle minska på grund av attproteinfoderregleringen föreslogs upphöra den 1 juli 1993.Men med den nuvarande deprecieringen av den svenskakronan blir effekten åtminstone på kort sikt inte så stor.Under 1994/1995 kommer direktbidraget till mjölkkor attavvecklas helt. Direktbidraget till am- och dikor, köttdjuroch lamm kommer knappast att kompensera för detta.Jordbruksministern påpekar dock i propositionen att inomEG:s miljöprogram för jordbruket, som utgör en del av dengemensamma jordbrukspolitiken, vid ett svensktmedlemskap kommer att ges möjligheter att stödjaanimalieproduktionen, bl a till stöd till extensivvallproduktion och till naturliga betesmarker.Situationen på kontinentenMedan den svenska lantbrukarkåren odlar avfodret själv i form av i huvudsak spannmål och vall och 30 %utgörs av inköpta fodersubstitut, råder mycket annorlundaförhållanden i många av länderna på kontinenten. Tysklandodlar av fodret självt medan resten utgörs av import.Anledningen till att den tyske bonden trots allt odlar 15 %av fodret själv beror på att lagen tvingar honom till det. Iandra länder där ingen sådan lag finns utgörs närapå 100 %av fodersubstitut. Det finns många skäl till att slå vakt omen hög egen foderproduktionen i . Ett skäl är deförhållandevis höga kraven på svensk foderproduktionjämfört med kraven i . Ett annat mycket viktigtskäl är målsättning att bevara ett öppet ochlevande landskap. Det enda verksamma medlet ärarealersättning -- därför är förslaget till arealersättning ettmycket viktigt steg framåt. Men i detta ljus blir det likanödvändigt med arealersättning till . Större delen avkobidraget kan omformas till en vallersättning. Resterandedelen kan finansieras inom det föreslagna stödet tillarealersättning.Arealersättning till vallenNär kobidraget försvinner riskerar en stor grupplantbrukare att hamna i en ny krissituation. Jordbrukare iNorrland, skogs- och mellanbygderna som förlorarkobidraget och har små arealer får en alltför dåligkompensation genom det nu föreslagna arealbidraget.Många av dessa jordbruk är inte lämpade förspannmålsproduktion och eftersom redan har en förhög produktion av spannmål är det inte lämpligt att dessabrukningsenheter går över till spannmålsproduktion.Därför krävs det att även ger rätt till arealstöd. Iförhållande till nuvarande stöd skulle det ha positivaregionalpolitiska effekter. Stödet kommer att bidra till attupprätthålla öppet landskap i skogs- och mellanbygderna dåandelen vallodling där är avsevärt större än islättjordbruket.Ett bevarande av jordbrukslandskapet i skogs- ochmellanbygderna är också betydelsefullt ur miljösynpunkt.Vall är gynnsamt för naturen. Närsaltläckaget är mindre änför spannmålsproduktion. Möjligheten till vallodling gördet möjligt att behålla det som finns kvar av det öppnalandskapet i skogslänen. Det mosaikartade landskapet iskogsoch mellanbygderna har också de högstanaturvärdena.Riksdagen bör därför ge regeringen i uppdrag attåterkomma till med ett förslag till hur enarealersättning till lämpligen kan utformas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till hur ett stödtill kan utformas inom ramen för aktuellt stöd tilljordbruket.