mot · GG02Ub504 · 1993-01-26 00:00:00 — Skolan och idrottsämnetSkolan har en unik möjlighet att till alla elever förmedlabåde kunskaper och övningstillfällen. Denkroppskännedom, rörelseglädje, fysiska kondition ochintresse för friluftsliv och kroppsövningar som skolanförmedlat kommer att ha en avgörande betydelse för vårabarns framtida livsvillkor.Rörelseglädje, kroppskännedom och kroppsupplevelsemåste förmedlas från nuvarande åk 1, eller vid eventuell tidigare skolstart i framtiden.Senare kommer träningslära och ergonomiatt bli naturliga delar på schemat. Många undersöknigar avmusklers utveckling och funktion har visat att treträningstillfällen är ett minimum.Öka gymnastik- och idrottstillfällen i skolanMot denna bakgrund bör skolelevers möjlighet tillgymnastik och idrott utökas i stället för att minskas.Läroplanskommitténs förslag om färre timmar går därför ihelt motsatt riktning än vad som är den allmännauppfattningen bland inte minst barnen själva, derasföräldrar, forskare, idrottsledare, samt en majoritet avmänniskor som över huvud taget kan tänkas ha enuppfattning om frågan.Reducera inte skolans idrottsämneIdrottsämnets huvuduppgift är att få alla eleverintresserade av att sköta sin kropp och sin hälsa samt attskapa livslångt intresse för fysisk aktivitet. Ämnet har avpedagoger, läkare, forskare, skolfolk m.fl. alltid betraktatssom ett betydelsefullt och absolut nödvändigt pedagogisktinslag i en obligatorisk skola.Decennierna hade skolan exempelvisdaglig fysisk fostran, vilket betraktades som enda -- ochabsolut oundgängliga -- motvikten av verklig betydelse tillstillasittandet i skolan. Dessutom hade man 15--20obligatoriska idrottsdagar per läsår!Denna satsning av tid och lärarresurser skedde i ettsamhälle med mer daglig kroppsrörelse i vardagslivet än detnutida alltmer stillasittande samhället frammanar. Att nurusta ned ämnet idrott och hälsa som dennaläroplanskommitté föreslår är ett historiskt trendbrott avaldrig skådat slag och innebär att man gör våld på såväl denhistoriska utvecklingen som all beprövad erfarenhet.Beteendevetenskapliga aspekterForskning visar att en allsidigt och pedagogiskt riktigtbedriven fysisk fostran har stor betydelse för hur barnenupplever sig själva och sin kropp, vilket ger positiva effekterför barnens självförtroende och självkänsla. Forskningenverifierar vidare att det är barnens passiva fritidsintressensom ökar mest och i större utsträckning dominerar derasfritid. har andelen barn och ungdomar som ägnarsig åt idrott utan förening -- s.k. spontan idrott -- sjunkitdrastiskt . Det minskade spontanidrottandethar inneburit att andelen fysiskt inaktiva har ökat markantunder de senaste decennierna.Ungefär hälften av tonårsungdomarna ägnar sig överhuvud taget inte åt någon regelbunden träning under fritid.Även om promenader en gång accepteras sommotionsform är en tredjedel av flickorna och en fjärdedelav pojkarna inaktiva. För de flesta ungdomarutgör skolans idrottsundervisning den enda regelbundnamotion de erhåller. Vi tycks således gå mot en mermarkerad tudelning av ungdomsgruppen än tidigare, i enaktiv och en passiv grupp.Om idrottsämnet i skolan skärs ned kan elevernauppfatta det som en signal att det, när allt kommer omkring,inte är nödvändigt med regelbunden fysisk aktivitet.Samtidigt kommer kunskapsnivån i viktiga hälsofrågor attsjunka och förutsättningarna för att ungdomarna på egenhand ska kunna delta i frilufts- och motionsverksamhet blirsämre.Fysisk aktivitet bör givetvis inte enbart betraktas ur ettnyttoperspektiv. För många människor utgör idrottsliv ochfriluftsliv en källa till rekreation och glädje, som mansvårligen finner någon annanstans. Även sett ur dessaaspekter fyller idrott och hälsa en viktig funktion, nämligenatt bidra till inlärning av grundläggande idrottsligafärdigheter, som är nödvändiga att besitta för att kunna tadel av samhällets rörelseutbud. Idrott och friluftsliv utgördärmed en viktig inkörsport till berikande fritid.Medicinska aspekterFysisk aktivitet har väldokumenterade positivafysiologiska effekter och är en naturlig del i vårtförebyggande hälsoarbete och även betydelsefullt vidbehandling av många sjukdomstillstånd.Belastningssjukdomar, vilka har blivit allt vanligare ochkrupit allt lägre ner i åldrarna, utgör en ökande del av våraredan (alltför) höga sjukvårdskostnader. Många besvär avdetta slag kan förebyggas, lindras och t.o.m. botas genomlämplig träning. Inom detta kunskapsområde finns enomfattande vetenskaplig dokumentation utförd av läkare,fysiologer, sjukgymnaster m.fl. som visar på människansbiologiskt-fysiologiska behov av kroppsrörelse. Att skapabehov av regelbundna motionsvanor framstår därför som enmycket viktig uppgift för skolan.En av många troliga följder av en kraftig minskning avidrottsämnet är en ytterligare ökning av problemetbenskörhet. Forskning inom osteoporos tyder på att fysiskinaktivitet är den stora boven i dramat. Skelettet är enlevande vävnad med specialiserade celler, som under helavår levnad bygger om och anpassar skelettet efter behov. Justarkare ben man bygger upp , destomindre är risken att man senare i livet bryter armar och beneller får ryggkotsproblem. Därför menarosteoporosforskare att man istället borde utöka antaletobligatoriska idrottstimmar i skolan.Att ämnet har en central betydelse för att förhindraframtida belastningsskador har bl.a. Arbetsmiljöinstitutetoch Arbetarskyddsstyrelsen intygat och menat att det ärfullständigt orimligt att skära ned tidstilldelningen till ämneti skolan om man för övrigt menar allvar med åtgärder för attförbättra arbetsmiljöer och enskilt lidande p.g.a.arbetsskador.Flexiblare idrotts- och rörelseträningMånga barn och ungdomar har ett stort behov att fåkanalisera överaktivitet och aggressivitet. Det finns mångabarn och ungdomar som är intresserade av andra idrotter ände traditionella och det bör därför inom skolans ram finnasutrymme för att vara mer flexibel och till skolan knyta uddaidrottsämnen genom olika lokala föreningar och derastränare eller instruktörer. Man bör också utöka självakoordinationsträningen i rörelsemoment och öva att görarörelser åt båda sidorna för att träna kroppensmuskelgrupper parallellt på båda sidorna. Det går till så gör alla övningar tvåsidigt. T.ex. så kastar man ellerfångar en boll med både höger och vänster hand o.s.v. Dethar en mycket stor betydelse för kroppens rörelseträningoch muskelutveckling. Uppfattningen grundar sig påpersonliga erfarenheter av specialidrott som jag har haftmöjlighet att träna och instruera i med elever i grundskolanssamtliga stadier. Erfarenheterna grundar sig också påresultatet av de diskussioner som framkom vid den storanationella idrottskonferens som hölls på i början på1980-talet om barns och ungdomars specialträning (för- ochnackdelar). Det framhölls att allsidigheten i allidrottsträning var oerhört viktig för växande kroppar och attrörelseträning och koordination bör sättas främst. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skolan och idrottsämnet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inte reducera skolansidrottsämne,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att öka antalet obligatoriskaidrottstimmar i skolan,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beteendevetenskapliga aspekter,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om medicinska aspekter,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flexiblare idrotts- ochrörelseträning.