mot · GG02T208 · 1993-01-26 00:00:00 — SammanfattningKommunikationssektorn måste ingå i vad som kallas ettbärkraftigt samhälle. Det innebär att den måste bliekologiskt anpassad. Med andra ord fårkommunikationssektorns belastning på miljön inte varastörre än vad miljön tål. Det är en konsekvens av sammaprincip som redovisas närmare i partimotionen om miljöndär miljöplan '''' presenteras.En andra utgångspunkt för vänsterpartietskommunikationspolitik är att trafiksäkerheten måste höjasoch att alla människor ska ha en acceptabel tillgång tillkommunikationsmöjligheter -- ekonomiska och fysiskamöjligheter.Den tredje utgångspunkten är att investeringar ikommunikationerna genererar arbetstillfällen och rustarlandet inför kommande högkonjunkturer.Konkreta åtgärder på kort sikt:kraftigt ökadenyinvesteringar inom kollektivtrafiken kraftigt ökatunderhåll av kollektivtrafiken ökat underhåll av framförallt de mindre vägarna ökade och regionaltdifferentierade fossildrivmedelsskatter påskyndande avsnabbtågsutbyggnaden utredning av högfartstågförändringar av tjänstebilförmåner och reseavdrag stödtill sjöfarten Forskning och utveckling ska bidra tillutvecklingen av miljöanpassade kommunikationer nSammanfattning av budgetförslagavseende proposition 1991/92:100 bil 7.Förändringar i kronor jämfört med regeringens förslag:D 1 Drift statliga järnvägar+ 1 500 000 000D 2 Nyinvesteringar i stomjärnvägar+ 2 000 000 000D 5 försvarsuppgifter-- 41 000 000B 2 Drift och underhåll statliga vägar+ 1 500 000 000B 3 Byggande av riksvägar-- 500 000 000B 4 Byggande av länstrafikanläggningar+ 500 000 000B 5 Drift och underhåll av statskomm.vägar+ 300 000 000B 6 Drift och byggande av enskilda vägar+ 200 000 000B 7 Bärighetshöjande åtgärder-- 707 000 000B 8 försvarsuppgifter-- 48 000 000Summa:+ 4 704 000 000ÖvrigtE 6 Bidrag till rederier+ 360 000 000InledningDe trafikpolitiska ståndpunkter som Vänsterpartietbygger sina krav och motionsförslag på kan sammanfattas iföljande:1. Kommunikationsstrukturen måste förändras igrunden för att miljön ska räddas somkommunikationsbehoven tillgodoses. Därför måste enlångsiktig samhällsplanering bidra till att minska behovet avgods- och persontransporter. Varje trafikslag bör bära sinaegna samhällsekonomiska kostnader.2. Frågan om en fungerande kollektivtrafik är en viktigjämställdhetsfråga. Alla vuxna individer har inte tillgång tillbil. Kvinnor, äldre, barn och ungdom har ett större behovav en fungerande kollektivtrafik.3. Spårbundna trafiksystem och miljövänligasjötransporter skall prioriteras. Vägtrafik -- särskilt tungalandsvägstransporter -- och flygtrafik måste minskas.4. Järnvägsnätet måste byggas ut och rustas upp så att debehov som redovisat blir tillgodosedda.5. Regering och riksdag måste agera aktivt för svenskmedverkan i en samordnad alleuropeisk järnvägspolitik.Som ett led i detta behövs det ett nordiskt snabb- ochhögfarttågsnät.Regeringens kommunikationspolitikTvetydighet och brist på ett längre tidsperspektivkännetecknar regeringens kommunikationspolitik. Å enasidan höjer man bensinskatten, å andra sidan planerar manatt bygga nya motorvägar. Å ena sidan vill man minskakväveoxidutsläppen, å andra sidan vill man bygga enÖresundsbro vars trafik kommer att generera ökadekväveoxidutsläpp.Vänsterpartiet vill att som sin mening ger tillkänna att trafiksektorn ska kunna ingå i ett bärkraftigtsamhälle. Det betyder satsningar på kollektiva färdmedelpå bekostnad av individuella och/eller energislukandetransportslag.Vänsterpartiet vill se rejäla satsningar i stället för denogina behandling som markerats ytterligare genomregeringens budget. En budget som innebärkapitalförstöring av både järnvägs- och vägkapital. Enbudget som gör att kostnader stiger för att uppfyllaambitionen att nå tillbaka till den nivå påkapitalet som en gång fanns eftersom skadorna blir alltmeromfattande och därmed dyrare att reparera.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna att järnvägs-och vägkapitalet ej får fortsätta att minska. Ex: Mellanåren 1983 och 1990 minskade vägkapitalet med ca 7,5miljarder kronor prisnivå. minskadedet med ca 600 miljoner.Alternativ till ''motorvägsarkitekturen''Två ideologiska huvudlinjer står mot varandra i fråganom hur transport- och miljöproblemen ska få sin lösning.Den ena linjen agerar för en omfattande trafikökningdär vägtrafiken fortsätter att dominera i ochövriga . Företrädarna för en sådan resursslösandeoch ekologiskt ohållbar transportpolitik stödjer -- och stödsav -- mäktiga kapitalintressen och lobbyister somrepresenterar oljebolag, bilproducenter ochvägbyggnadsindustri.Kostnaden för den extra tid och energi som slösas bort iVästeuropas bilköer har beräknats till mer än . (STORK)konstaterar att det även för del handlar omkostnader i mångmiljardklassen per år.Alla internationella erfarenheter visar att flermotorvägar ökar biltrafiken och trafikstockningarna.Den andra linjen präglas av störresamhällsekonomisk och miljömässig realism än denvästeuropeiska bilindustrins framtidsvision. Omsorgen ommiljön och ekonomin måste äntligen leda till att spårbundnatransporter och miljövänlig sjöfart prioriteras förelandsvägstransporterna.Den allt snabbare förändringen i våra östra grannländerger oss också möjligheten att bidra till utvecklingen avmoderna, högeffektiva och miljöanpassadekommunikationer i dessa regioner, vilkas behov av nyakommunikationer är oerhört stort. Vi bör även i övrigthjälpa till med uppbyggnaden av dessa ländersinfrastruktur. Dessa viktiga frågor tar vi upp i en särskildmotion om Östeuropa.Om skall kunna delta i den europeiskaplaneringen måste vi påskynda en rad egna projekt.Nordiska överläggningar om samarbete kringsnabbtågstrafik och högfartståg måste leda till konkretaresultat. En järnvägstunnel under istället för enbro borde ingå som en naturlig del i ett Nordeuropa-projekt. Inom krävs det satsningar påinterregionala banor och ''matartrafik'' till snabbtågen. Detkrävs omfattande upprustning och nyinvesteringar i helalandet.Ett alleuropeiskt sammanbundet järnvägssystem skallbilda basen i det marktransportsystem för person- ochgodsbefordran som arbetar för. ärjämfört med flera länder i outvecklat påjärnvägsområdet. Därför måste kraftfulla insatser till om viinte skall hamna utanför de alleuropeiska projekten.Finansiering av infrastrukturen, drivmedelskatter,miljöavgifter etc.Varje trafikslag ska stå för sina samhällsekonomiskakostnader. De flesta är överens om detta.Problemet är att så inte är fallet i verkligheten. Orsaken äratt olika bedömare räknar på olika sätt för att få framkostnaderna. Om man t.ex. räknar in miljökostnader,sjukvårdskostnader, trängseleffekter m.m. betalar intevägtrafiken sina kostnader -- framför allt inte i tätorter.För att styra över gods- och persontransporter tillekologiskt anpassade trafikslag måste vi bl.a. användaekonomiska styrmedel. Vi föreslår följande, vilket i detaljbeskrivs i skattemotion:inför regionaltdifferentierade drivmedelsskatter en större del av statensanslag skall gå till kollektivtrafiken istället för till vägarkonsekvent och överblickbar prissättning förkollektivresande förändringar av tjänstebilförmåner ochreseavdragJärnvägspolitikenMed rejäla satsningar på järnvägen skapas mångameningsfulla jobb i olika led, från industriproduktion tillservicearbeten. kan en överföring av transportertill järnväg innebära att kommunikationssektorn kanvara en del av ett bärkraftigt samhälle. Enligt initieradebedömare är det totala investeringsbehovet inom svenskjärnvägssektor ca 100 miljarder på 10 år.Riksdagen bör som sin mening ge regeringen tillkännaatt minst 70 miljarder bör nyinvesteras inomjärnvägssektorn under den kommande tioårsperioden.Denna regering liksom den förra hoppas att näringslivetska ställa upp med kapital. Regeringen hoppas dockförgäves, näringslivet har också deklarerat att det inte ärintresserat utom för speciellt lönsamma projekt.Som det ser ut nu kommer många projekt att vara sommest kapital- och arbetskraftsslukande 95--96 dåkonjunkturen förmodligen är hög eller på väg uppåt.Vänsterpartiet föreslår att anslaget till nyinvesteringar istomjärnvägar (C 3) ökas från regeringens förslag 1,4miljarder till samt att anslaget till Drift avstatliga järnvägar (C 2) ökar från föreslagna 2,8 miljarderkr till 4,3 miljarder.Utöver de projekt som det nu äntligen finns beslut omförutsätter vi att även fler projekt kan igångsättas dennärmaste tiden på följande sträckor;, Ostkustbanan, Godsstråket genomBergslagen, --, , ----, , projekt inomStorstadsregionerna, Norra stambanan, (inklusive förlängning via upp till ).Vi förutsätter vidare att satsningarna på Arlandabanansom en del av fjärrnätet sker snabbt med utgångspunkt frånBanverkets tidigare förslag att utbyggnaden finansierasbl.a. via avgifter på flygbiljetter. Även tanken på avgifter påbiltrafiken till bör övervägas. kaninte heller acceptera tanken på att banan inte byggs mellanArlanda och som regeringen nu föreslår. Detta ärett typiskt exempel på regeringens brist på konsekvens i sinplanering. SJ har helt rätt i sin kritik på denna punkt.För finansieringen på lite hänvisar vi tillvänsterpartiets riksdagsmotion 1991/92:T222 omfinansiering av infrastruktur.Den regionala och interregionala persontrafikenLänstrafikanslagen (LTA administrerat av )skall gå till byggande av länsvägar,kollektivtrafikanläggningar samt investeringar ilänsjärnvägar. Totalt skall anslås drygt 8 miljarderkr. är ansvarigt för fördelningen till länen, somgör sina förslag till prioriteringar. Men den totala summanfrån staten är helt otillräcklig jämfört med behoven.Alltfler konstaterar att bilen inte är framtidenskommunikationsmedel i tättbebyggda områden. Därkommer successivt moderna och effektivarekommunikationsslag att ta över efter den nu ålderstignauppfinningen bilen.Därför beklagar vi djupt regeringens satsning på nyamotorvägar i våra storstäder. De kommer att vara en grovkapitalförstöring och ett hinder i utveckling av detbärkraftiga samhället.Vänsterpartiet vill istället att de medel som kommer attfinnas till förfogande används till upprustning ochutbyggnad av kollektivtrafik. T.ex. bör Öster- ochVästerled ej byggas i utan pengarna --ca 26 miljarder -- ska oavkortat gå till kollektivtrafiken.Exempel på projekt som bör genomföras är ett tredjeoch fjärde spår i tunnel till . Även en nyringspårlinje runt/i är mycket angelägen.Vi anser att anslaget till länstrafikanläggningar B 4, bördelas på väg- respektive järnvägsanslag. Ansvaret förfördelningen till respektive län bör flyttas över till ettsekretariat inom . /94 vill vi höja anslaget med 500 miljoner kr.Inom anslaget höjs bidraget för cykelleder till 30miljoner kr enligt äskande.Kvinnoperspektiv på trafikenFrågan om en fungerande kollektivtrafik är en viktigjämlikhetsfråga. En satsning på spårbunden trafik som denvi föreslår är en satsning på kvinnorna, äldre, barnen ochungdomarna. Dessa grupper har ett större behov avfungerande persontrafik.Vänsterpartiet föreslår att ger regeringen iuppdrag att initiera och stödja en informationsinsats om attbeskriva kvinnoperspektiv på trafiksystemet.Vägtrafik och vägarStatens uttalade krav på infrastrukturen är mycketmotstridiga. Det finns t.ex. inte en rimlig möjlighet att fåen acceptabel trafiksäkerhet och infria miljölagstiftningenssyfte som statsmakten tillåter attvägtrafiken ökar. Den svenska trafikpolitiken haröverhuvudtaget kännetecknats av en låt-gå-mentalitet.Bilen kommer alltid att finnas i vårt samhälle mendess användning kommer att minska när miljömässigaoch samhällsekonomiska kostnader fullt ut belastar dettatransportmedel. Och när den ändå används ska den en gångi framtiden drivas av bränslen som inte har en negativmiljöpåverkan. För en stor del av landet inklusive tätorterär bilen det enda realistiska transportmedlet.En utvecklad och modern kollektivtrafik ökarmänniskornas valfrihet och tvingar dem inte att använda bili alla lägen.Trafikpolitiken har anpassats till den kraftigt ökadebilismen och till företagens just-in-time-filosofi (rullandelagerhållning). Det sistnämnda systemet betyder en kraftigökning av transportbehovet och en ökning av tungavägtransporter. Det kostar samhället mångmiljardbeloppgenom fler trafikoffer och hårt nedslitna vägnät samtidigtsom näringslivet tjänar på det.Under årtionden har många sett bilen som enfrihetssymbol. Men när antalet bilar ökat till en viss mängdhotar den i stället friheten både för den som försökeranvända den och den som enbart drabbas av bilismensnackdelar, t.ex. buller och förstörda stadsmiljöer. Dettagäller framför allt i tätorter. Med regionalt differentieradedrivmedelsavgifter minskar detta problem.Vänsterpartiet vill inte höja kapaciteten på landetsvägnät -- vår transportpolitik innebär en överföring avtransporter till andra kommunikationsslag vilket innebär atttransportkapacitet friställs på vägnätet. Det innebär attprojekt som där det finns en parallell järnvägsom alternativ inte ska byggas utan att de stora summor detär frågan om ska gå till att ge resenärerna ett fullgottalternativ till bilåkande.Å andra sidan vill vi inte minska på vägkapaciteten, dvslåta nivån på underhållet understiga behovet.För att motverka detta gigantiska slöseri med samhälletstillgångar föreslår vi bl.a. att det s.k. bärighetspaketet på ca6 miljarder avskaffas. Anslaget leder liksom just-in-time-transporter till en ytterligare ökning av mycket tungavägtransporter och ökat slitage på miljön och vägarna. Detökar också olyckstalen.Anslaget B 6 skall alltså tas bort ur budgeten.Vänsterpartiets trafikpolitik innebär att anslaget intebehövs.De pengar som regeringen föreslår till bärighetspaketetför /94, dvs , villVänsterpartiet i stället använda till glesbygdsområden medde mest nedslitna och trafikfarliga vägarna och där järnväginte utgör ett alternativ.Vi vill även ha en styrning av medel från byggandet avmotorvägsprojekt etc till underhåll och upprustning avbefintligt vägnät.Anslaget till drift av statliga vägar (B 2) bör höjas med1 . Anslaget till drift och underhåll avstatskommunala vägar (B 5) bör höjas med 300 miljonerkronor. Anslaget till drift och byggande av enskilda vägar(B 6) bör höjas med . Anslaget tillbyggande av riksvägar (B 3) skall enligt vårt förslag minskamed 500 miljoner kronor.Vi föreslår att anslaget avvseende försvarsuppgifter förVägverket (B 7) och anslaget avseende försvarsuppgifterför (C 6) avvecklas dvs minskas med 48respektive 41 miljoner kronor.Miljöanpassade drivmedelDrivmedlen måste baseras på icke fossila bränslen.Åtgärder måste sättas in för att minska belastningarnafrån de fossila bränslena tills dess de miljövänligaalternativen tagit över.Utvecklingen av miljövänliga drivmedel skulle kunna gåmycket fortare om vi satsade mer på FoU. SL:s satsning påetanol i ett 30-tal bussar har varit mycket lyckad och röntinternationell uppmärksamhet. Planer finns nu på att köpain ca 300 sådana bussar. Detta projekt liksom andra bordefå de medel som behövs för att kunna drivas sompilotprojekt. Denna omställning till biobränslen kan medgott resultat förenas med omställningen i jordbruks- ochskogs- och energiproducentsektorn.Vänsterpartiet delar uppfattning om att det istort sett är olika slag av alkoholer och eventuellthybriddrift som är alternativen inom en överskådligframtid.Beträffande diesel måste kraven skärpas pådess kvalitet. Det branschen, med oljebolagen i spetsen, förnågra år sedan ansåg vara omöjligt att åstadkommabeträffande dieselns samansättning etc har visat sig varafullt möjligt. De stora företagen i branschen måste tyvärrfortfarande ha ''hjälp'' av krav från samhället ochmiljöorganisationer för att få fram alternativ. Dock finnsdet hopp om en förändring. Biodiesel kan varaett alternativ.Riksdagen bör ge regeringen till känna vad i motionenanförts om miljöanpassade drivmedel.Beträffande bensinen måste utveckling och kontrollenav äldre bilar med katalysator noga följas upp ochutvärderas. Det har visat sig att katalysatorerna tappar ieffekt redan efter 6 -- när garantin går ut. En nykatalysator kan kosta . Det har ävenvisat sig att katalysatorernas effekt i alltför hög grad kanvara undermålig.SNV bör ges i uppdrag att utvärdera katalysatorernaseffekt i praktiken.Regeringen bör också ges i uppdrag att komma medförslag om hur utsläppen från tunga fordon ocharbetsmaskiner/fordon ska minska.TaxiVänsterpartiet ser taxi som en del av en modern ocheffektiv kollektivtrafik. Taxi kan och måste utvecklas för attutgöra ett fullgott komplement till övrig kollektivtrafik därsmå och snabba enheter behövs. Vi hänvisar till en särskildmotion om Taxi där vi bl.a. tar uppproblemen som uppkommit i samband med avregleringenav Taxi.Handikappanpassning av kollektivtrafikOm kollektivtrafiken är handikappanpassad gynnar detalla resenärer. Det är ett synsätt som sakta men säkertvinner terräng. Bytesstationer på samma plan, breda dörrarpå tåg och bussar, låggolvbussar, effektivatrafikinformationssystem etc.Många städer i har fått ''servicelinjer'' som blivitså uppskattade att konceptet nu snart är en svenskexportvara. Liknande nytänkande måste på alla sättuppmärksammas, spridas och uppmuntras.SjöfartenMed en miljöinriktad och framsynt politik kommer bådekust- och insjöfarten att spela en mycket större roll än i dag.Fartyg med energisnålare motorer har gjort driften billigareoch därmed intressant också för näringslivet. Det finnspåtagliga möjligheter att av samhällsekonomiska skälåstadkomma en miljövänligare och resurssnåltransportstruktur. Sjöfarten och järnvägen behöver intebehandlas som konkurrenter till varandra. Tvärtom måstedessa transportslag samverka för miljöns skull och för att taöver gods från landsvägstrafiken.Kombitrafik där olika sätt att transportera gods intimtsamverkar har stor utvecklingspotential. Detta måsteuppmuntras av samhället bl.a. via FoU-bidrag.Svensk sjöfart får på ingen positiv utvecklingom det huvudsakliga konkurrensmedlet ska vara låga löner,sänkt standard på de anställdas utbildningsnivå, försämradsjösäkerhet och försvagad arbetsrätt. I samband medförslaget om avskaffande av den s.k. flagglagen aviseraderegeringen det nu liggande förslaget att rederistödet skaavskaffas.Regeringen har ännu inte lyckats visa hur kvalitet ochstark arbetsrätt ska kunna förenas med avskaffandet avdetta stöd. Därför föreslår att detta stödbibehålls. Vi hänvisar också till motion 1991/92:T12angående upphävandet av flagglagen.Vi föreslår att till E 6 Bidrag till svenska /94 utgår utöverregeringens förslag. Av dessa skall 10 000 000 kronoranvändas för ytterligare sänkning av taxorna igotlandstrafiken.Transporterna på landsväg förbrukar tio gånger merenergi än motsvarande sjötransporter. drar medsamma beräkningar mer energi än sjöfarten. Detger ett klart incitament att via trafikpolitiska beslut ochstyrmedel se till att gods förs över från landsväg till bådesjöfart och järnväg.Hamnarna längs Sveriges kuster har kapacitet att taemot betydligt större godsmängder. Förutom satsningar pålasthanteringen behövs det inte heller några storainvesteringar jämfört med vägsidan. har tagitfram projekt som kan startas nu till en kostnad av c:a 50miljoner. Till detta kan läggas projektering och utbyggnadav trafik- och miljöinformationsystem (TIC). Även nyautbyggnader av hamnar m.m. (tack vare ökat utbyte överÖstersjön) leder till ett ökat investeringsbehov.Infrastrukturen till sjöss är transportlederna -- de finnsredan, men utnyttjas inte i den omfattning som är möjlig.Planerna på nya ''Ostkustpendeln'' ser vi somhoppingivande. De ingår i forskningsprojektet och betraktas som inledningen till en svensk''sjöfartsrevolution''. Även flera privata initiativ medmoderna fartyg med lågt behov av t.ex. personal ochhamntid är värda att uppmärksamma.Vänsterpartiet anser att det behövs en skärpning avlotstvånget. Krav måste ställas på att samtliga fartyg oavsettstorlek skall ha lots ombord under gång i svenskafarledsområden då de är lastade med farligt gods. Till farligtgods bör räknas petroleumprodukter och gods som klassatssom sådant av ()som är ett FN-organ.Elektroniska kommunikationerElektroniska kommunikationer -- data, telefoni, telefax,TV- och satellitteknik m.m. -- ingår i ett bärkraftigtsamhälle. Dess miljöeffekter är försumbara. Utvecklingenpå området är mycket snabb och succéartad. Troligtviskommer ett stort kommunikationsbehov att fyllas av dessatyper av kommunikationsslag . Vi ser t.ex. nuhur fysisk och brevbefordran konkurreras ut avfaxkommunikation.Denna utveckling har många positiva drag. Samhälletbör med utbildning, information och forskningsinsatser geden breda allmänheten och mindre företag möjlighet atttillgodogöra sig de nya elektroniskakommunikationsslagen.FlygetAntalet resande med flyg har fördubblats . ökade antalet passagerare inom den utrikesflygtrafiken (1988 ), inom inrikesflygetmed () medan antalet passagerare inomchartertrafiken minskade (+ 12 %1988).Under år 1990 har däremot ökningen avtagit och år 1991har flygresandet relativt kraftigt minskat. Orsaken är tillstörsta del den internationella lågkonjunkturen.Avregleringen har lett till sjunkande priser och ökatflygande under 1992.Trots flygets alla negativa följder på miljön och detfaktum att den miljövänliga järnvägstrafiken drabbas avhård konkurrens är regeringen oreserverat positiv tillflygets häftiga expansion.Vänsterpartiet kräver en annan utveckling. Urenergisynvinkel är flyget det sämsta tänkbaratransportmedlet som dessutom ger upphov till svåramiljöstörningar. I Syd- och måsteutbyggnaden av snabbtågen påskyndas. Om en rejälsatsning görs på snabbtåg och andra former avkollektivtrafik -- matartrafik, hyrbilssystem etc -- kommerflygresandet inte att öka så som regeringen antar.Får dessutom flyget stå för de kostnader det orsakar --luftföroreningar, buller m.m. -- blir andrakommunikationsslags relativa lönsamhet stärkt på mångasträckor.Flyg skall vara ett alternativ på långa sträckor.Riksdagen bör som sin mening ge regeringen till kännavad som sagts om flyget i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om hurtrafiksektorn skall kunna ingå i ett bärkraftigtsamhälle,2. att beslutar att landets järnvägs- ochvägkapital inte får fortsätta att minska,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av minst 70 000 000 000kr till nyinvesteringar inom järnvägssektorn ,4. att till Nyinvesteringar i stomjärnvägar (C 3)för /94 anvisar 2 utöver vadregeringen har föreslagit,5. att till Drift och vidmakthållande av statligajärnvägar (C 2) för /94 anvisar 1 500 000 000kr utöver vad regeringen har föreslagit,6. att beslutar att även byggs uttill ,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att investeringsmedel tillstorstädernas trafiksystem oavkortat skall gå tillkollektivtrafiksatsningar,8. att beslutar att anslaget tilllänstrafikanläggningar delas på väg- resp. järnvägsanslag,9. att till Byggandet av länstrafikanläggningar(B 4) för /94 anvisar utövervad regeringen har föreslagit,10. att ger regeringen i uppdrag att initiera ochstödja en informationsinsats som bl.a. beskriverkvinnoperspektivet på trafiksystemet,11. att beslutar avskaffa anslaget till Särskildabärighetshöjande åtgärder (B 7),12. att till drift och underhåll av statliga vägar(B 2) för /94 anvisar 1 utövervad regeringen har föreslagit,13. att till drift och underhåll avstatskommunala vägar (B 5) för /94 anvisar300 utöver vad regeringen föreslagit,14. att till Drift och byggande av enskilda vägar(B 6) för /94 anvisar utövervad regeringen föreslagit,15. att till Byggande av riksvägar (B 3) /94 anvisar mindre än vadregeringen föreslagit,16. att till : Försvarsuppgifter (B 8)för /94 anvisar mindre än vadregeringen föreslagit,17. att till : Försvarsuppgifter (D 5)för /94 anvisar mindre än vadregeringen föreslagit eller således ,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljöanpassade drivmedel,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tunga fordon ocharbetsmaskiner,20.