mot · GG02Sk338 · 1993-01-26 00:00:00 — Riskkapitalförsörjning och pensioner enligt tryggandelagen Begreppet allmän pensionsplan definieras i 4 paragrafenlagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.på följande sätt. För att godtas som pensionsplan skallplanen vara godkänd av central arbetstagarorganisation ochinnehålla regler om hur pensionerna skall säkras. ITP-planen är en allmän plan, men det finns många andraplaner, som uppfyller förutsättningarna i tryggandelagenoch därför utgör faktiska allmänna pensionsplaner. I principråder alltid för de nuvarande planernas pensionsnivåeravdragsrätt för tryggande oavsett kostnadernas storlek.Pension utanför faktisk allmän pensionsplan kan ocksåtryggas med skatteavdrag inom ramen för sedvanligaplanpensionsförmåner. Sker tryggandet på konto avsatt tillpensioner krävs kreditförsäkring. Kontoavsättningar kanendast göras i aktiebolag, ömsesidiga försäkringsbolag,ekonomiska föreningar och sparbanker.En av fördelarna för företagen, inte minst de mindre ochmedelstora, är att pensionsavsättningarna endast leder tillkostnader och inte till direkta utgifter, dvs företaget får ettlättillgängligt riskkapital.Den kris som finns vad gäller svenska företagsinvesteringar hänger samman med dagens höga räntelägeberoende på djupgående ekonomiska strukturproblem iförhållande till den lönsamhet företagen kan beräknasuppnå på sina investeringar. Det är många felaktiga beslut,kanske i första hand skattebeslut, som lett fram till dagenssituation.Den kännetecknades av en lågföretagsbeskattning. Den fria avskrivningsrätten ochmycket gynnsamma värderingsregler föromsättningstillgångar underlättade företagenskapitalanskaffning. Detta återspeglades i den industriellautvecklingen. De fördelaktiga bestämmelserna kritiseradesdock. Det framhölls att kapitalet blev mindre rörligt. Det''låstes'' in i de vinstgivande företagen och skulle då kunnaleda till att investeringar gick framtidsbranscher förbi. Detfanns helt klart visst fog för dessa synpunkter, men dettaberodde sannolikt primärt på att företagsbeskattningen ochbeskattningen av enskilda kapitalinkomster inklusiveförmögenhetsskatt, dubbelbeskattningen etc höll så olikanivåer att ''flyttningen av kapital'' till lönsammareinvesteringsområden på grund av beskattningens skevhetförhindrades.50-talets diskussioner inom beskattningsrätten ledde tillofördelaktigare värderingsregler för företagen samtidigtsom skattetrycket på enskilda höjdes. börjademan också diskutera en bruttobeskattning av företagen, dvsföretagens vinster skulle inte utgöra skattebas utan i ställetomsättningen eller lönekostnaderna. Bruttobeskattningensom princip förkastades dock men införandet av ATP, somskulle betalas med en arbetsgivaravgift innebar i sig ettförsta steg vad gäller bruttobeskattning. För att något lindrauttunningen av företagens kapital genom utbetalningen avATP-avgifterna infördes regler om återlån. Dessa fick aldrignågon större betydelse. I stället ledde det accelererandeskattetrycket till krav på nya och bredare skattebaser.Införandet av först omsättningsskatt, sedan moms, och enrad olika arbetsgivaravgifter ledde till attföretagsbeskattningen fick stora inslag av bruttobeskattningoch vi kan nu se skadeverkningarna.När övergav den fasta växelkursen till förmånför en rörlig, krävs nya normer för den ekonomiskapolitiken. Professor har fått i uppdrag avregeringen att göra en genomgång och föreslå nyaekonomisk-politiska riktlinjer. Riskkapitalproblemen hardå även kommit i fokus och framställdes en invittill diskussion , om hur denna fråga skulle kunnalösas. Professor föreslog att företag skulle få lånapengar ur AP-fonden till 8 procents ränta, dvs ensubvention med 2--5 procentenheter.AP-fonderna har tidigare använts för att främja olikapolitiska och makroekonomiska intressen.Miljonprogrammet på bostadssektorn utgör ett sådantexempel, en rad riktade aktieemissioner andra. Detlångsiktiga resultatet har inte varit odelat positivt.Betydligt enklare men kanske inte så mycketblygsammare resultat skulle kunna uppnås genom vissaregelförändringar inom tryggandelagen samt beskattningenav avsättningar till pensioner samt de villkor dennödvändiga kreditförsäkringen för kontoavsättningarbeviljas på.Vid skatteomläggning infördes vissaarbetsgivaravgifter vid avsättning till avtalspensioner.Denna beskattning borde tas bort eller reduceras. Eftersomdetta är kostnadskrävande skulle en partiell reform kunnainnebära att endast kontobaseradeavsättningar/avsättningar till pensionsstiftelser befriadesfrån beskattningen upp till en viss nivå uttryckt i kronor.Rent tekniskt bör dock arbetsgivaravgifterna(löneskatterna) på avsättningarna räknas ut för att sedanavräknas från den slutligt debiteradeskatten/arbetsgivaravgiften. Motivet för detta är att redanupparbetade kontobaserade pensionsskulder ränteläggsmed , ett belopp som får dras av vid beräkningenav avgiften på årets avsättningar. Regeln har kommit till föratt skapa neutralitet mellan försäkringsbolag ochkontoavsättningar.De kontobaserade avsättningarna måstekreditförsäkras. För de mindre och medelstora företagensker detta i SPG. Kreditprövningen sker på vanligakommersiella villkor och har sannolikt varit strängareän vid bankprövningar. Storföretagen å andra sidankreditförsäkras i andra former och har i praktiken åtnjutitin blanco-krediter för sina kontobaserade avsättningar.SPGs kreditprövning skall vara saklig och korrekt och tahänsyn till kreditrisker som föreligger. Å andra sidan kandet vara befogat att underlätta kapitalanskaffningen för denmindre och medelstora företagsamheten genom något merliberala kreditprövningsregler. Detta skulle kunna skegenom att staten ställde upp med en garanti för SPGskreditförsäkringar. Denna bör dock begränsas så att denendast gäller upp till ett visst högsta belopp för det enskildaföretaget. På så sätt skulle växande mindre företag gynnas.Den totala pensionsstock som är försäkrad av SPG är istorleksordningen 70--. Riskerna ärspridda bland ett stort antal företag, vilket borde ge enmindre osäker risksituation än när kreditförsäkringen ärkoncentrerad till ett fåtal stora företag.Kostnaderna för staten att förändra reglerna förbeskattningen av kontobaserade avsättningar ochavsättningar till pensionsstiftelser enligt tryggandelagenskulle vara förhållandevis begränsade även omtillkommande garantiförpliktelser beaktas. Förslaget attAP-fondernas kapital skall lånas ut till företagen för 8procent, dvs med en räntesubvention på kanske 2--5procentenheter, skulle med all sannolikhet bli betydligtdyrare för den konsoliderade offentliga sektorn. Dessutomskulle ett misslyckande av denna politik kunna slå dubbeltmot ATP-pensionerna genom låg tillväxt och avtappadepensionsfonder. Den politiska slutsatsen skulle vara attpensionssystemet skulle stå för misslyckandena. Man skullefå en skev prövning av utgifterna i det sammanlagdasocialförsäkringssystemet inklusivearbetsmarknadsåtgärder och f ö också i förhållande tillandra poster i själva statsbudgeten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utreda förändringar rörandevissa kontobaserade avsättningar m.m.