mot · GG02So428 · 1993-01-26 00:00:00 — Psykologers ansvar inom hälso- och sjukvården Vuxen-, respektive barn- och ungdomspsykiatrin vilar påfrämst två vetenskaps- och kunskapsområden, detmedicinskt/biologiska samt det psykologiska -- inklusivesocialpsykologin.Vetenskaperna tillämpas av alla inom verksamhetenanställda, men garanteras främst av två yrkesgrupper --läkare och psykologer -- med likvärdig utbildning vad avsersåväl bredd som fördjupning och omfattning inom sinarespektive grundvetenskaper.Läkaren har genom sin formaliseradespecialistutbildning en längre utbildning -- men psykologenhar oftast en väl så omfattande vidareutbildning inomrelevanta områden, om ej alltid formaliserad. Bådakompetenserna är oundgängliga i de nämndaverksamheterna för att bibehålla och utveckla såväl innehållsom kvalitet i utrednings-, behandlings- och vårdarbetet.Enbart de individuella patientärendena kan utgöraindikator på vilken av kompetenserna som bäst lämpar sig --oftast i kombination med den andra -- att utnyttjas i detenskilda fallet.För att fortsatt utveckla inriktningen av den psykiatriskaverksamheten liksom för att säkra och förbättra kvalitetenoch därvid ansvara för såväl patienters som medarbetaresväl och ve är ledningsfunktionen av utomordentligt storbetydelse. Den av beslutade förändringen i HSL,vilken trädde i kraft 1/7 1991, syftade bl.a. till attledningsansvaret skulle kunna samlas hos den som bäst varlämpad att bära ansvaret för såväl patienter somverksamhetsadministration samt utveckling av densamma.Ur socialutskottets utlåtande kan följande citeras:''Också inom psykiatrin kan det finnas enheter som intenödvändigtvis måste ha en läkare i ledningsansvar förverksamheten. ''''Utskottet konstaterar vidare att en stor del av denoffentliga hälso- och sjukvården enligt förslaget intekommer att omfattas av något lagreglerat ledningsansvar.Under utfrågningen har nämnts att hälften av allaslutenvårdsplatser kan förväntas falla utanför detlagreglerade området. Inom den i detta avseende sålundaoreglerade delen av hälso- och sjukvården kan alltså andrapersonalkategorier, t.ex. sjuksköterskor och psykologer,komma ifråga för ett samlat ledningsansvar. ''Farhågor fanns inför förändringarna i HSL att resultatetskulle bli en ökad betoning av den medicinskt/biologiskakompetensen genom att enbart läkare gavs det samladeledningsansvaret. Dessa farhågor besannas nu när vi serutvecklingen inom psykiatrin efter 1/7 1991. De relativt fåmen fungerande självständiga ledarskap som utövades avt.ex. psykologer har övertagits av läkare i storomfattning. Konsekvensen för verksamheterna är ännu ejmöjlig att överblicka. Klart är att plattformen för denpsykologiska vetenskapen och tillämpningen inompsykiatrin -- med dess kortoch främst långsiktigakonsekvenser för verksamhetsinnehåll och utveckling --kraftigt försvagas. förhoppningar om enbreddning av kompetensurvalet för ett samlatledningsansvar kan således för psykiatrins del redan nuanses ha kommit på skam. Än större blir denna betoning aven vetenskap med införandet av patientansvarig läkare dåpsykologer med ett direkt behandlingsansvar ej kan ges detövergripande och kontinuitetsskapande ansvar som deraspatienter har rätt att få erfara och har erfarit. ''Tillsyn'' av patienten utövas av en företrädare för en annanvetenskaplig tradition och kunskap. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konsekvenserna av dengenomförda ändringen i hälso- och sjukvårdslagen (HSL)avseende ett samlat ledningsansvar,2. att hos regeringen begär en utredning avfrågan om psykologers ansvar enligt vad i motionen anförtsom förhållande till detta samlade ledningsansvar och tillpatientansvarig läkare inom främst de psykiatriskaverksamheterna.