ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Jo242 · 1993-01-26 00:00:00 — Den svenska yrkesmässiga fruktodlingen har efter det attimportstoppet för äpplen och päron avskaffades 1990hamnat i en utomordentligt besvärlig ekonomisk situation.Det har klart visat sig att de stödåtgärder bl.a. i form avröjningsbidrag och tullskydd, som infördes i samband medatt importregleringen av äpplen och päron avvecklades, intevar tillräckliga för att bevara fruktodlingenskonkurrenskraft.Efter ca 40 års importstopp för äpplen och päron underden svenska säsongen fick yrkesfruktodlingen knappt två årpå sig att ''ställa om'' till en helt fri marknad. Med hjälp avde av beslutade stödåtgärderna (röjningsbidrag)genomfördes en omfattande röjning av äldre fruktodling,som skulle vara olönsam i det nya läget. Samtidigtinvesterade fruktodlarna betydande kapital i nyplanteringav fruktträd för att med hjälp av modern odlingsteknikkunna möta den förväntade mycket hårdaimportkonkurrensen.Från den yrkesmässiga fruktodlingens sida har man gjortallt för att anpassa sig till den nya marknadssituationen. Ominga åtgärder vidtas kommer det med stor sannolikhet attske en omfattande nedläggning av odlingar med åtföljandestora kapitalförluster. största fruktpackeri''Förenade Frukt ek. för.'' har t.ex. --1991investerat ca 10 milj.kr. i ny teknik. Fruktpackerierna ochförädlingsindustrin kommer att utsättas för mycket storaekonomiska påfrestningar då odlarunderlaget minskarkraftigt, och eftersom svensk yrkesfruktodling till är lokaliserad till län medför ennedläggning stora regionala förluster. Lokala banker ochandra kreditgivare kommer att göra stora förlustersamtidigt som antalet arbetstillfällen i denna region minskarkraftigt.Tidigare riksdagsbehandlingRiksdagen beslutade att godta den avregeringen då föreslagna utökade bidragsramen för stöd tillfruktodlingen, totalt 20,5 milj.kr. Jordbruksutskottetuttalade i det sammanhanget att det var berett att prövaförslag om ytterligare resurser --1991, om det ansågs nödvändigt för att bevarafruktodlingens konkurrenskraft. Dåvarandelantbruksstyrelsen fick också i uppdrag att undersökakonsekvenserna av importstoppets avskaffande för frukt.Fruktodlingens konkurrenskraft prövades först på allvarunder säsong då skördarna var stora både i Sverigeoch konkurrentländerna. uppgickemellertid skörden av äpplen och päron i och övrigaEuropa endast till av normalskörd. Detta berodde främst på storafrostskador i odlingarna.Statens bör få i uppdrag attsnabbutreda och föreslå åtgärder för att hindra att densvenska yrkesmässiga fruktodlingen slås ut. Detta ligger ilinje med tidigare beslut, som bl.a. innefattadeett uppdrag till dåvarande lantbruksstyrelsen att undersökakonsekvenserna av importstoppets avskaffande för frukt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om snabbutredning av den svenskayrkesmässiga fruktodlingen.
mot · GG02Jo243 · 1993-01-26 00:00:00 — I budgetpropositionen föreslås att införselavgiften förproteinfoder helt avskaffas. Det är en riktig åtgärd ochinnebär en anpassning till de förutsättningar som gällerinom EG.För de svenska grönfodertorkarna -- som producerar ca10.000 ton i huvudsak lucernmjöl för inblandning ihönsfoder -- medför det dock en helt ohållbarkonkurrenssitution om inga kompletterande åtgärdervidtas. Inom EG finns det stödavgift för denna typ av fodermed ca /kg. Någon liknade avgift måste finnas iSverige om inte den svenska odlingen ochfodertillverkningen skall slås ut.Vallarna som skall skördas 1993 finns redan och det finnsingen likvärd alternativ användning för dem. Priset påfärdig produkt bedöms sjunka med 50--/kg på grundav att införselavgifterna tas bort och alla förutsättningar förlönsam produktion försvinner. Det är viktigt att svenskaodlare och tillverkare får konkurrera med EG på likavillkor. Annars blir det en stor utslagning, med storakapital-, kunskaps- och sysselsättningsförluster de närmasteåren. Att åter bygga upp verksamheten efter ett eventuelltmedlemskap i blir betydligt dyrare. Därför börregeringen pröva att införa ett stöd likvärt det som finnsinom EG vad avser produktion av lucernmjöl o d. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd för svensk produktion avlucernmjöl o.d.
mot · GG02Jo251 · 1993-01-26 00:00:00 — Jordbruket på utgör grunden för en mycket stordel av sysselsättningen på ön. Det gäller såvälprimärproduktionens sysselsättningseffekter pålandsbygden som livsmedelsindustrin som till stor del ärkoncentrerad till . Jordbrukets regionalpolitiskabetydelse har förstärkts allt mer med anledning av attarbetsmarknaden i sin helhet varit vikandepå Gotland.Sambandet mellan jordbruk och bevarande av deriksintressanta natur- och landskapsmiljöerna på Gotlandär mycket starkt. Naturvårdsenheten inom påGotland ser en vikande lantbruksnäring som ett hot mot destora natur- och kulturvärden som man har till uppgift attvärna om. Bl a krävs i stor utsträckning betesdrift för attklara öppethållandet av vissa marker samt säkerställande avbevarandeintressen.Den efter jordbruket viktigaste näringsgrenen påGotland, turismen, bygger till stor del på det gotländskakulturlandskapets utseende. Drastiskaproduktionsbegränsningar eller förändringar avproduktionen inom jordbruket som påverkarlandskapsbilden påtagligt kan innebära enminskande turistnäring.En vikande lantbruksnäring innebär ett hot motlantbruks- och livsmedelsnäringarna på i sinhelhet. Den konkurrenssituation som livsmedelsnäringentvingas in i förutsätter en mycket rationell hantering i allaproduktionsled. Ö-läget gör att livsmedelsproduktionen påGotland är helt hänvisad till den råvaruproduktion som skerinom länet. Enligt livsmedelsindustrin på får inteproduktionsvolymen minska om man skall klara en fortsattdrift.Regeringens förslag att av stödarealen skallläggas i omställning kommer väsentligt att minskajordbruksproduktionen på . Åtgärden innebär ettstarkt hot mot livsmedelsnäringens överlevnad på ön.EGs jordbrukspolitik innehåller i stor utsträckningregionalpolitiska hänsynstaganden. Därutöver har deenskilda en mångfald stödåtgärder för att ivissa områden stimulera jordbruksproduktionen. I flera fallutgår stöden med motiv som i stor utsträckning kan anförasför den gotländska lantbruksnäringen. Det finns allanledning att utgå från att ett regionalt stöd till lantbruketpå skulle accepteras av EG vid ett svensktmedlemskap.Med hänsyn till de förestående förhandlingarna omvillkoren för svenskt medlemskap i ser jag det sommycket angeläget att frågan om regionalpolitiskt stöd tilllantbruksnäringen på aktualiseras. Vidareär det angeläget att den i praktiken påtvingadeomställningen av av stödarealen inte kommer attgenomföras på eftersom den direkt kommer attmotverka målet att skapa underlag för en rationelllivsmedelsindustri. Med hänvisning till det anförda hemställs1.att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionalpolitiskt stöd tilllantbruksnäringen på ,2. att beslutar att kravet på l5 % omställningav stödarealen inte skall genomföras på med tankepå livsmedelsnäringens överlevnad på ön.
mot · GG02Jo252 · 1993-01-26 00:00:00 — Getnäringen är en liten ''nischproduktion'' inom detsvenska jordbruket, medan man t.ex. i utövar den imycket större omfattning. För inomEG har getnäringen en stor betydelse. Getnäringen finnsfrämst i norra och det är också där som produkternakonsumeras. I samband med livsmedelspolitiska beslutet1990 belutade om uppräkning av getstödet inomramen för det så kallade Norrlandsstödet.Getnäringen har många fördelar. Eftersom getägarensjälv förädlar råvaran hemma på gården så är man inteberoende av intransporter av mjölken i veckan.Det gör den till en utmärkt kompletterande sysselsättning iglesbygden, speciellt för kvinnorna inom jordbruket,småskalig produktion och vidareförädling främjas och dengamla kulturtraditionen lever vidare.Getnäringen bör därför stimuleras. Ett sätt är attjämställa getterna med fåren inom Norrlandsstödet. Ensärskild satsning på marknadsföringsåtgärder behövs ochkan genomföras med medel från jordbrukets omställning.Under den senare halvan av 70-talet kom rapporter omen sjukdom hos getter som yttrade sig i bl.a. en långsamprogressiv förlamning. Sjukdomen gavs så småningomnamnet CAE, Caprin Arthrit och Encephalit. vet manatt detta är ett mycket vanligt smittagens i många länder.Ändå är många veterinärers kunskap om sjukdomen svag.Forskning har gjorts om smittämnet och smittospridning,men mycket återstår, t.ex. att spridningen av sjukdomen fåsunder kontroll. Allra helst skall den utrotas och därförbehövs det ett CAE-program. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utökat stöd för getnäringen inomNorrlandsstödet samt att ett CAE-program behövs iSverige.
mot · GG02Jo302 · 1993-01-26 00:00:00 — , som avlämnadesitt betänkande, har föreslagit att den svenskaskogsvårdsorganisationen skall bantas ned från 232skogsvårdsdistrikt till 150 och att antalet regionala kontorskall nedbringas från 22 till 10 regionkontor.Det får bl.a. konsekvensen, att ochJämtlands läns regionala kontor slås samman samt attVästernorrlands kontor i läggs ned och attverksamheten överflyttas till ambitioner att åstadkommabesparingar är lovvärda och bör stödjas. En internutredning, som i utfört, visaratt en bantning av den storleksordning somskogsutredningen föreslår kan genomföras utan enavveckling av i län.Däri framgår också, att den produktivaskogsmarksarealen i uppgår till 1,7miljoner hektar. En region som inkluderar både Jämtlandsoch får en areal av produktivskogsmark , vilket är detsamma somen femtedel av hela skogsområde.Med hänsyn till att norrlandslänen i huvudsak består avglesbygd med långa avstånd och en betydelsefullskogsindustri och en skogsnäring, som är avgörande förbygdens fortbestånd, finns det starka skäl att motsätta sigen sammanslagning av de två länensskogsvårdsorganisationer -- inte minst mot bakgrund av attde önskvärda rationaliseringarna kan genomföras på annatsätt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skogsvårdsorganisationen iVästernorrlands län samt om ett regionkontor i .
mot · GG02Jo304 · 1993-01-26 00:00:00 — Miljöpolitikens mål och riktlinjer gäller också förskogssektorn.I skogsutredningen har skogsmålet jämställts medmiljömålet för skogsbruket. Detta innebär bl.a. attskogsbruk genom olika skogspolitiska medel i högre grad änhittills skall anpassas för att säkra den biologiskamångfalden. Sådana politiska medel måste varakostnadseffektiva vid myndighetsutövning och leda till enaktiv medverkan från skogsägarna.Miljöadministration och lagstiftning får inte bli meromfattande än att på ett tillfredsställande sätt kunnagarantera viktiga anpassningar i skogsbruket ochprioriterade markavsättningar som naturreservat.Erfarenheten talar för att rådgivning och utbildning äröverlägsna medel för att omsätta de nya riktlinjerna i detpraktiska skogsbruket. Skogsägarna måste själva, genomeget ansvarstagande och med stöd av de senare ''mjuka''medlen, få göra sådana anpassningar i sitt brukande somligger i linje med det skogspolitiska målet i skogsbruket.Det är också viktigt att regelsystemet i allt väsentligt kanutgöra en handlingsram för skogsbrukaren inom vilken hansjälv är beslutsför.Detaljregleringar och oförutsebara ingrepp i brukarensbeslutssfär måste undvikas.Det är vidare nödvändigt med en helhetssyn påskogsbruket -- i enlighet med de jämställda målen -- och attstaten fattar beslut om de skogspolitiska medlen vid ett ochsamma tillfälle.Naturvårdslagens bestämmelser om biotopskydd, vilkanyligen framlagts av , måste sålundautformas så att onödig detaljreglering och överlappningarmed andra lagregler undviks. Bestämmelserna måste vararättssäkra och intrång, utöver den hänsyn som skall tas ienlighet med gällande skogspolitik, måste ersättas.Naturvårdsverkets nu liggande förslag uppfyller inte dessavillkor.Med kravet på helhetslösning följer att regeringensamtidigt måste överväga andra möjligheter i skogsvårds-resp. naturvårdslagen för att påverka skydd och skötsel avvissa skogsbiotoper.På samma sätt måste bestämmelserna omvåtmarksdikning fattas när den övriga skogspolitiken avgörsoch inte brytas ut för en senare behandling av regering ochriksdag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att såväl reglerna ombiotopskydd som våtmarksdikning avgörs somriksdagen antar en ny skogspolitik,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att, vid regelutformningen av enny biotopskyddsparagraf, en helhetslösning måste göras därspeciellt skogsvårdlagens och naturreservatens föreskriftersamt de civilrättsliga avtalen skall beaktas,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att biotopskyddets kommandebestämmelser inte utformas som generellt gällandeföreskrifter,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att antalet biotoper börbegränsas och handläggningen ske objektvis och på etträttssäkert sätt.
mot · GG02Jo307 · 1993-01-26 00:00:00 — Skogsvårdens organisation i län Skogsvårdens regionala organisation bör utgå från attdet skall finnas ett självständigt fristående sektorsorgan ivarje län även i framtiden.Skogsvårdsstyrelsens huvudkontor för län somär lokaliserat till står inför hot om nedläggningom skogspolitiska utredningens majoritetsförslag läggs tillgrund för beslut. Det vore mycket olyckligt.Självständig myndighet med sektorsansvarRiksdagen har redan tidigare slagit fast att skogsvårdenskall organiseras som fristående myndigheter medsjälvständigt sektorsansvar. Det har också utredningen tagitfasta på. Utredningen är i den delen enig. Huvudmotivet äratt skogsägare och andra enbart skall behöva gå till enmyndighet för att få sitt ärende verkställt. handläggs t ex ett skogsdikningsärende av tre myndigheter:kommunen, naturvårdsenheten på ochskogsvårdsstyrelsen.LänsanknytningI dag finns 22 skogsvårdsstyrelser i landet. Enneddragning till 10 som utredningsmajoriteten föreslårskulle innebära att länsanknytningen övergavs. Det innebäratt det länsvisa arbetet försvåras.Risken är också att den företagskultur som är en viktigförutsättning för skogsvårdsstyrelsernas arbete raseras. Enav de viktigaste förutsättningarna för skogsvårdsstyrelsenatt kunna fullgöra sina uppgifter är att ha god lokalkunskappå såväl distrikts- som länsnivå. Vidare är det viktigt mednärhet till markägare och organisationer. Vid encentralisering skulle dessa viktiga förutsättningar gåförlorade.En centralisering riskerar också att dräneraskogsvårdsstyrelserna på kompetens och erfarenhet. Fleranyckelpersoner kan av familjeskäl välja att stanna pånuvarande kansliorter.Decentraliserad lösningFör läns vidkommande kan en omorganisationmedföra särskilt allvarliga konsekvenser. Länet är ett avSveriges skogsrikaste. län är ett av de få län som harSkogsvårdsstyrelsens huvudkontor lokaliserat utanförresidensstaden. är också det endastatliga sektorsorganet som är decentralt lokaliserat.Vid en omorganisation finns risk för att skulleförlora dragkampen om ett nytt regionkontor mot t ex med betydligt större arbetsmarknad. FörVästervik betyder lokaliseringen av Skogsvårdsstyrelsenshuvudkontor mycket som underlag för sysselsättning ochservice. En nedläggning i skulle åstadkommabetydligt större konsekvenser i förhållande till övrigverksamhet jämfört med de flesta andra fall därskogsvårdsstyrelserna ligger i residensstäderna med ettstörre befolknings- och sysselsättningsunderlag.Skogsvårdens organisation bör därför ske medutgångspunkt från ett fristående sektorsansvar medlänsanknytning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skogsvårdens framtidaorganisation i län.
mot · GG02Jo401 · 1993-01-26 00:00:00 — Konventionen med angåendefiskeriförhållandena i de till och Danmarkgränsande farvattnen beslutades ochratificerades den 13 januari 1933.Det bilaterala avtalet har förändrats underartikel 4, punkterna 1 till 7. Förändringarna rörfiskeredskapen.När det gäller de fiskegränser som anges avtalhar dessa inte förändrats.I artikel 1, punkt tre står: ''Utanför den nämndasjumetersgränsen skall söder om en linje Ellekilde --Lerberget allt slags fiske med trål och vad vara förbjudet. ''Fiske med trål i borde enligt min meningöverhuvudtaget inte förekomma. Trålfiske åstadkommer enför stor åderlåtning av det allvarligt sjunkandefiskebeståndet i . Nämnda gränser inbjuderdessutom till olagligt trålfiske med påföljande många ochdyrbara kontroller från kustbevakningen.Jag menar därför att gränsen för trålfiske skulle sättasvid det norra inloppet i , räknat frånGilbjerghoved -- Kullens fyr i norr, till en linje dragen frånStevns fyr till fyr i söder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändrad gräns för trålfiske iÖresund.
mot · GG02Jo402 · 1993-01-26 00:00:00 — För fiskarna i och hartorsken som fiskeart haft stor, ibland mycket stor,ekonomisk betydelse från tid till annan och särskilt under1970- och 1980-talet.Genom det förödande trålfiske som inleddes våren 1987utanför kusten och som oreglerat fick pågå två vårsäsongerär detta fiskebestånd nu utraderat.Eftersom situationen förstärkts av att utvecklingen harvarit densamma i dvs. ett alltförhårt fiske kombinerat med dålig föryngring under ca 10 årstår fisket totalt sett nu inför mycket stora ekonomiskaproblem.Länens yrkesfiskare har därmed hamnat i enproblemfylld situation. Avgången från yrkesfisketkombinerad med frånvaron av nyrekrytering till kåren göratt framtiden och därmed sysselsättningen är mycket ovissi denna för kusten och skärgårdarna betydelsefulla näring.Eftersom ett livaktigt fiske har en direkt eller indirektregionalekonomisk betydelse inom dessa områden därarbetstillfällena redan tidigare är ytterst sparsamma, är denuppkomna situationen mycket allvarlig.På kort sikt är det inte enbart frånvaron av ettbeskattningsbart torskbestånd som ett hot mot kårensexistens. Trots god tillgång på strömming vid kustenär svårigheterna stora när det gäller att få acceptabeltekonomiskt utbyte vid fisket på denna fiskart. Återstårslutligen laxfisket och även där hopar sig problemen främstgenom att ytterligare inskränkningar nu aviseras frånfiskeriverket. Detta skall då ses mot bakgrund av osedvanliggod tillgång totalt sett på lax i Östersjöninklusive Bottenhavet.Mot bakgrund av ovanstående bör nya vägar sökas föratt förändra situationen och därmed förhoppningsvisförsöka bibehålla fiskenäringen i regionen på minst dagensnivå.Under 1940-talet påbörjades den odling och utsättningav lax som pågår. Detta åtföljdes i ett senare skede ävenav havsöringsodling. I båda fallen har verksamhetenintensifierats och kompletterats med även andrafiskevårdsåtgärder . Det kan nu konstaterasatt utan de insatser som gjorts för nämnda fiskarter tordetillgången varit sparsam i dagens läge.Mot bakgrund av de resultat som uppnåtts för dessafiskarter finns det anledning att göra målmedvetna försökför att utröna om det är möjligt att kläcka och odla äventorsk.Försök har utförts vidhavsfiskelaboratoriet i och vid Ar på Gotland.Försöken har även utvidgats till dit småmängder levande yngel transporterats och utsatts i kassarför vidare uppfödning.Om detta är möjligt finns det all anledning att utvidgaförsöken till utsättning av märkta torskar i föratt få ytterligare erfarenheter. När samtliga delar avprojektet har genomförts kan en utvärdering göras, av vilkaekonomiska förutsättningar det finns när det gäller attomvandla den nu stora födoreserven i tillfångstbar torsk. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om torskodlingsförsök iBottenhavet.
mot · GG02Jo403 · 1993-01-26 00:00:00 — Riksdagsledamöter från har ett flertal år imotioner föreslagit att skall ge iBlekinge möjligheter att ge dispens till vissa kategorierkustbor att fiska ål från is med s.k. ålljuster somfiskeredskap.Jordbruksutskottet har avstyrkt bifalltill dessa motioner med hänvisning till att iett yttrande hävdat att ''fisken vid ljustring tillfogas avsevärtmer lidande än vid flertalet andra fiskemetoder''. De hävdarvidare att ''fiske med ljuster har förorsakat att fisk i storutsträckning skadats eller dödats utan att den fångats''.Förbudet för fiske med ålljuster diskuteras fortfarandemycket ofta och livligt i kusttrakterna i . Intenågon har vid dessa diskussioner kunnat visa att detta slagav fiske förorsakar fisken mer lidande än andrafiskemetoder. Inte heller att fisk därvid tillfogas skada utanatt fångas. Tvärtom kan bevisas att fiske med ålljustervintertid förorsakar väsentligt mindre lidande än flertaletandra metoder.Vi hemställer därför att regeringen initierar en nyutvärdering av detta fiske, exempelvis genom att anmodadet nya Östersjölaboratoriet i att göra enutvärdering i ärendet. Därvid bör företrädesvis före dettautövare av denna fiskemetod intervjuas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utvärdering av ålljustring somfiskemetod.
mot · GG02Jo405 · 1993-01-26 00:00:00 — Utökade kvoter för fisket i Sedan urminnes tider har fiskeplatser i varittillgängliga och nyttjats av olika länders fiskare, bl a danska, norska och svenska. I mitten av 70-taletbörjade land efter land flytta ut sina gränser till 200 sjömiloch dela upp i ekonomiska zoner. Dennautveckling startades av islänningarna som kände sigtvingade att utvidga sina fiskevatten för att kunna överlevaekonomiskt. I takt med att oljeutvinningens betydelseökade i , fann de olika Nordsjöländerna detnödvändigt att utvidga sina gränser och mellan sig fördelade områden som visat sig innehålla stora oljefyndigheter.Detta gjorde att bl a svenska fiskare utestängdes frånfiskeplatser i , vilka de av hävd nyttjat i många år.Det stannade inte vid att svenska fiskare utestängdes frånfiskevattnen utan de blev dessutom helt beroende av deolika Nordsjöstaternas godtycke vid tilldelning avfiskekvoter. Denna utveckling ledde till att både Sverigeoch andra länder tvangs att öka sitt torskfiske i ,vilket i sin tur fick till följd att torsken nu i det närmaste ärutfiskad där. Som en följd av detta har svenska fiskare nuhamnat i stora ekonomiska svårigheter. Svenskt fiske kanidag med rätta säga befinna sig i kris.1989 hade en Östersjökvot på torsk . På grund av det minskadetorskbeståndet i har tilldelningen successivtminskat till 1992. Denna kvot har intekunnat uppnås av brist på torsk. är kvot iÖstersjön . Denna nedåtgående trend gör att svenskfiskerinäring är på väg mot en ekonomisk katastrof. Sillenbetalas dessutom nu så dåligt att dubbla mängder mottidigare måste fiskas för att få en rimlig möjlighet attöverleva ekonomiskt. Därför finns ett stort behov försvenska fiskare att erhålla större kvoter av torsk och övrigvitfisk från , åtminstone under enövergångsperiod.Då norskt fiske för närvbarande går mycket bra och inteens den egna andelen av vitfisk i kan fiskas upp,ser vi vissa möjligheter till ökad generositet från norsk sida.Enligt uppgift har fått utökad kvot i norsk zonmed till för och EG har tilldelats en kvot på . kvot från norsk zon för 1992var torsk och tilldelning är i skrivande stundinte klar. Om man betänker att under 1991importerade fiskeprodukter från till ett värde av över1 miljard kronor och jämförelsevis tilldelades enfiskekvot på totalt fisk (varav torsk) till ett preliminärtvärde av totalt ca 40 miljoner, kan man faktiskt tala omdiskriminering av svenskt fiske.För erhöll betydligt störrekvoter . Dessa kunde då ej utnyttjas fullt ut av olikaanledningar, men förhoppningsvis borde inte detta påverkaett beslut om ökad tilldelning . Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att förhandlingar pånytt tas upp med den norska regeringen om möjligheter tillökade fiskekvoter för i de norska fiskevattnen vadbeträffar bl.a. vitfisk.