mot · GG02N243 · 1993-01-26 00:00:00 — Antalet konkurser i är osedvanligt högt i ettinternationellt perspektiv. Bara som ett mått kan nämnasatt antalet konkurser i landet ökade från 6.400 1988 till11.400 1990. januari--ochmotsvarande period ökade konkurserna . Imånga av dessa konkurser döljer sig en avanceradekonomisk brottslighet. Och konkursernas antal fortsätteratt öka. Många nystartade företag saknar ofta finansielluthållighet och har startats på alltför osäkra kalkyler. Enligten undersökning av kreditupplysningsföretaget ärnära av landets samtliga aktiebolag inte kreditvärdiga.Under 1988 uppgick företagskonkursernas antal till hela87 % av totalantalet konkurser. De oprioriteradefordringsägarna förlorar mellan fem och sex miljarderkronor i konkurser.Konkursutredningen (SIND 1985:7) angav attkonkursutvecklingen främst beror på interna förhållandeni företagskunnandet. Orsaken till att företagen kommer påobestånd kan t.ex. vara att företagsledaren inte hafttillräcklig erfarenhet av företagande, att han/hon saknartillräckliga kunskaper eller förmåga att planera och följaupp företagets ekonomi, brister i marknadsföringen etc.Flera undersökningar konstaterar också en klarsamvariation mellan den kraftigt ökande nyetableringen avföretag och den ökande konkursfrekvensen. Och att bristeri kunskap på olika sätt påverkat företagens möjligheter attutvecklas har visat sig gälla i stor utsträckning för månganystartade företag, vilka gått i konkurs just på grund av attföretagsledaren varit oerfaren.Det har vidare konstaterats att konkursantalet ökatkraftigt i branscher med större nettoökning avföretagsbeståndet, t.ex. service och detaljhandel, branschersom är lätta att etablera sig i och som inte kräver särskiltstort startkapital. Från bl.a. bankhåll har framhållits att denmarkanta ökningen av nyetableringar 1982/83 gett utslag ikonkurser 1985.Enligt SIND:s utredning har man också på olika sättkunnat konstatera att kreditmarknadens utveckling bidragittill konkursökningen. Det är framför allt konkurrensen påden starkt expanderande småföretagsmarknaden sombidragit till att många personer med alltför bristfälligaaffärsidéer erhållit krediter för att starta företag.Brottsförebyggande rådet () avlämnade i juli 1992rapporten i sju branscher -- En studie iekonomisk brottslighet (BRÅ-PM 1992:2). Företagenskatterevision gav bl.a. följande resultat.30 % avföretagen kunde misstänkas för brott åtalsanmälningarnaoch åtalen var få i förhållande till brottsmisstankarna av företagen hade brister i bokföringen.En annan iakttagelse när det gäller förhållanden sompåverkat konkursutvecklingen är en samhällsförändringsom gått mot större inslag av tjänsteproduktion, vilketockså inneburit en ny typ av företag och företagare. Detframgår allt tydligare att såväl företagare som kreditgivaregrovt underskattat behovet av kompetens för att leda ochutveckla ett serviceföretag.Även uppgifter från Ackordcentralen tyder på att det äralltför lätt att starta företag i . Vi harindustrivärldens kanske mest liberala regler när det gällerkrav på start/etableringskapital.Mycket har gjorts och mera kan säkert göras när detgäller rådgivnings- och utbildningskampanjer förmänniskor som står i begrepp att starta företag.Utvecklingen har emellertid klart och entydigt visat attkraven på kompetens och utbildning måste skärpas hospersoner som tänker etablera sig som företagare.Vi finner det närmast självklart att vissa yrkesgruppersom t.ex. advokater, revisorer och mäklare skall ha fåttnågon form av auktorisation för att få tillstånd att utöva sinyrkesverksamhet. Även om det kan vara svårt att fastställanågra generella kompetenskrav för företagare, är det ändåinte orimligt att kräva att personer som startarbokföringspliktig verksamhet måste kvalificera sig somföretagare genom att åtminstone genomgå elementärakurser i bokföring och företagsekonomi.Konkursutredningen hade bl.a. till uppgift att granskahuruvida dåliga kunskaper hos företagare är en viktig orsaktill det snabbt ökande antalet konkurser. Av för oss okändanledning har emellertid utredningens arbete stoppats avregeringen utan att den givits tillfälle att presentera någraresultat av sitt arbete. Detta märkliga tillvägagångssätt harkritiserats av bl.a. Ackordcentralen som vid flera tillfällenslagit larm om den oroväckande ökningen av antaletkonkurser, vilket man menar till mycket stor del kanförklaras av okunnighet hos företagarna.Regeringen har i olika sammanhang understrukitbehovet av kompetens, kunskaper och kvalitet i utbildningoch näringsliv. Vi utgår från att dessa viktiga krav ocksåskall omfatta företagare. Oavsett vilken verksamhet manämnar ägna sig åt är det rimligt att ställa vissa minimikravpå kompetens som villkor för att överhuvudtaget få startaett företag. Detta står inte på något sätt i motsatsställningtill att främja tillkomsten av nya företag. I själva verket ärbristerna i företagskunnande ett allvarligt hot motmöjligheterna till tillväxt och konkurrenskraft och högsysselsättning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av kompetensbevis förföretagare.