mot · GG02Ub55 · 1993-03-11 00:00:00 — En ny tekniskhögskola skall bidra till att skapa god tillgång påkvalificerade tekniker i hela landet. Vi förordar därför attförutsättningar för detta utreds.För att den här föreslagna kraftiga utbyggnaden avcivilingenjörsutbildningarna skall kunna ske krävs attrekryteringsunderlaget stärks och breddas. En nysatsningsom leder till allvarliga svårigheter för rekryteringen tillredan etablerade utbildningar måste självfallet undvikas.Rekryteringen till de naturvetenskapliga och tekniskautbildningarna måste förbättras. Andelen studerande igymnasieskolan med sådan inriktning på sina studierbehöver öka. lämnar endast ca 16 000studerande fullgjord treårig naturvetenskaplig eller teknisklinje i gymnasieskolan. För att klara rekryteringen, bl.a. tilldessa sektorer på högskolan, måste även den kommunalavuxenutbildningen ges möjlighet att utöka utbildningarnainom dessa områden.För att kunna expandera högskoleutbildningarna inomteknik och naturvetenskap kommer det även bli nödvändigtatt öka omfattningen av det s.k. tekniska basåret. Genomdetta ges studerande möjlighet att inom högskolankomplettera gymnasieutbildningar från andra linjer än Toch N inom matematik, fysik, kemi och olika tekniskaämnen. De erfarenheter som finns av dessa utbildningar ärgoda.LärarutbildningenDen svenska skolans behov av en god och ändamålsenliglärarutbildning kan inte nog betonas. togriksdagen det historiska beslutet att införa lärarutbildningsärskilt anpassad efter behov. Utbildningenhar därefter ersatt de tidigare skilda utbildningarna förlågstadiet, mellanstadiet och högstadiet. Den nyalärarutbildningen har rönt stor uppskattning.Våren 1992 förslog emellertid den borgerliga regeringenunder kraftiga trumpetstötar att en med lärarutbildningenför årskurserna 4--9 parallell lärarutbildning skulle införas,den s.k. Unckel-modellen. Utbildning i olika akademiskaämnen ställdes i förgrunden och den pedagogiskautbildningen -- den egentliga lärarutbildningen -- blevettårig. I en motion med anledning av detta förslag framhöllvi att man i denna ämneslärarutbildning helt missar defördelar som varvning av teori och praktik under helayrkesutbildningen innebär.Den fullständiga lärarutbildningen ger goda ochrelevanta ämneskunskaper som den ger deutbildade lärarna en stor ämnesbredd. Med Unckel-modellen däremot ökar riskerna för att lärare skall tvingasundervisa i ämnen de saknar utbildning för. Detta blirsärskilt tydligt för dem som utbildas /93, där en storandel av dem som genomgår den ettåriga lärarutbildningenenbart är behöriga i ett enda ämne.UHÄ har genomfört en utvärdering avgrundskollärarutbildningen. Därvid presenterar man ettantal förslag för att utveckla densamma. Vi menar attkraften i de enskilda högskolorna nu bör koncentreras påatt just utveckla lärarutbildningen.Den ordinarie lärarutbildningen har blivit uppskattad avde studerande och över lag har den nu en godsökandefrekvens. Unckel-modellen däremot har inte pålångt när kunnat rekrytera till erbjudna utbildningsplatser,något som vi för övrigt förutsade redan när förslagetpresenterades. Under /93 fanns totalt 540platser tillgängliga. Till dessa platser antogs 178 studerande!147 studerande fanns kvar i utbildningen vid terminsslutet1992, alltså mitt i utbildningen. Statistiken tyder på såvälavhopp som bristande antal behöriga sökande. Resultatethar blivit att många utbildningsplatser kommit att ståtomma.Mot bakgrund av ovanstående finner vi det konsekventmen ytterst beklagligt att regeringen i utbildningsuppdragentill högskolorna i praktiken sätter ett genomförande av denettåriga lärarutbildningen i stor omfattning som villkor föratt berörda högskolor skall kunna uppnåexaminationsvillkoren för grundskollärare, årskurserna 4--9. Regeringens förslag innebär att högskolorna underkommande åläggs att utbilda över 1 000 lärare av denna sort trots all kritik denna utbildningfått från lärarstuderande, lärarutbildare och inte minst frånkommunernas skolledningar.Vi anser att experimentet med parallellärarutbildningbör avbrytas. I första hand bör kraften istället ägnas åt attfölja upp och utveckla den ordinariegrundskollärarutbildningen. Dessutom bör personer somnu är inne i eller har genomgått viss akademisk utbildningges ökade möjligheter att gå in i en förkortadlärarutbildning (s.k. sneddning). De kunskaper som desökande har bör tillgodoräknas och lärarutbildningen fördem läggas upp så att den ger ämneskomplettering inomlärarutbildningens ram liksom den mer direktayrkeskompetensen som lärare. Detta skulle ge möjlighet attfå bredd på obehörighetsutbildning för personer som redanfinns ute i skolan liksom att locka nya grupper tilllärarbanan. Genom denna förkortade lärarutbildning kanfler personer snabbare komma ut som lärare än omsamhället satsar på rekrytering till den 3,5- resp. 4,5-årigautbildningen. Vi vill därför förorda denna flexibilitet inomlärarutbildningen. I första hand bör dock den fullständigaoch integrerade lärarutbildnngen vara basen för dem somutbildar sig till lärare i grundskolan.Vi vill också framhålla att lärarutbildningen börutvecklas i nära kontakt med skolans vardag och isamverkan med kommunerna. Det är därför förvånansvärtatt propositionen som avnämare nämner näringslivets branschorganisationer men bortser frånkommunerna. bör därför uttala attlärarutbildningen måste utvecklas i samverkan medhuvudmännen för skolan, dvs. kommunerna.Barn- och ungdomspedagogiska utbildningarVi delar regeringens bedömning att den barn- ochungdomspedagogiska utbildningens volym bör minska, ochvi accepterar den föreslagna neddragningen vad gäller dettotala antalet. Däremot anser vi det olyckligt att direktavveckla utbildningen vid tre högskolor. Med andra ordanser vi att den barn- och ungdomspedagogiskautbildningen bör bibehållas om än i minskad omfattningockså vid högskolorna i /, ochMälardalen. Som framgår nedan har vi omfördelatutbildningsplatser från , , , ,och för att kunna upprätthållautbildningen vid ovan nämnda tre högskolor.Barnomsorgen skulle ha stor glädje av att dess personalerbjöds kompetenshöjande utbildning både i form avavkortade studiegångar för barnskötare tillfritidspedagog/förskollärare och i form av kortarefördjupningskurser på olika områden. Högskolorna bör,inom ramen för tilldelade resurser, särskilt lägga sig vinn omatt anordna sådana utbildningar. Kommunerna börnämligen för tillfället kunna utnyttja utbildningsvikariatetsform för att möjliggöra för redan anställda att höja sinkompetens och göra en arbetsmarknadspolitiskinsats.Medicin- och vårdutbildningarnaTandteknikerutbildningen överförs tillstatligt huvudmannaskap och inordnas i högskolan.Utbildningen kommer att ges vid ochUniversiteten i , och . Det har intevarit möjligt för oss att genomskåda om regeringenberäknat tillräckliga resurser för planering och omdaning avdenna utbildning liksom för förvärv av särskilt dyrbartförbrukningsmaterial och investering i utrustning.Utbildningen av optiker bedrivs nu som specialkurs igymnasieskolan. Den anordnas i och Motala.Från och med /95 ska optikerutbildningenöverföras till statligt huvudmannaskap och omvandlas tillhögskoleutbildning. Regeringen föreslår därvid attutbildningen i fortsättningen endast ska ges vid i . Vi motsätter oss denna centraliseringav en utbildning som har långa traditioner i ,. Enligt vår uppfattning bör utbildningen i sinhelhet förläggas till den medicinska fakulteten viduniversitetet i . Vi menar också att det även iframtiden är möjligt att bedriva åtminstone stora delar avutbildningen i , där den är förlagd och däromfattande resurser i form av lokaler, inredning, utrustningför att inte tala om lärare redan finns. Självfallet bör detredan nu utvecklade samarbetet omkring utbildningen medden tekniska högskolan i liksom med bl a FFVdärvid bestå.Resurser motsvarande 60 intagningsplatser för optikerbör enligt vår mening omfördelas från institutettill för en utökad läkarutbildning i börfortsätta och det bör prövas om ytterligare studenter kanantas hösten 1994.Sjuksköterskeutbildning m mDen nuvarande hälso- och sjukvårdslinjen om 80 och 90poäng avvecklas . Vi har tidigare godtagit detta. Tidigarevar det emellertid möjligt att vinna inträde till den kortareutbildningen efter genomgången vårdkompletteringskurs.Ett antal personer har genomgått denna utbildning menhar ingen särskild fördel av detta när de söker tillsjuksköterskeutbildningen om 120 poäng. Vi anser att desom genomgått vårdkompletteringskursen övergångsvis börkunna få tillgodoräkna sig detta vid antagningen tillsjuksköterskeutbildningen.Behovet av kompetenshöjning hos sjukvårdspersonalenär omfattande. Ny teknik och nya metoder tillkommerständigt. Vårdhögskolorna bör därför beredas utrymme atterbjuda motsvarande 850 helårsstuderande fortbildning ochvidareutbildning under nästa budgetår. Resurserna börfördelas proportionellt på vårdhögskolorna efter idagutgående statsbidrag.Vi utgår ifrån att regeringen återkommer till riksdagenmed förslag med anledning av den avlämnadeutredningen 1993:12 ''Vårdhögskolor''. I sambanddärmed kommer vi att ta upp ytterligare frågor beträffandede medellånga vårdutbildningarna.Högre utbildning i länHögskolestudierna måste förläggas så att det blir möjligtför alla att ta del av dem. Vi kan konstatera attStockholmsområdet, och i synnerhet den ,alltmer släpar efter övriga i detta hänseende.Andelen nybörjare i högskolestudier var läsåret 90/91 iprocent av befolkningen (18--) 0,97 i riket. IStockholms län var andelen 0,92 och i de södra länsdelarna0,77. Situationen är inte olik den som råder i renaglesbygdsområden. Orsakerna till denna obalans är säkertflera, bl.a. befolkningssammansättningen och de olikastudietraditioner som finns i olika befolkningsgrupper, mendet torde också stå utom allt tvivel att det faktum att i stortsett alla högre utbildningar är lokaliserade till de norradelarna av är av stor betydelse.Riksdagens beslut att riva upp det tidigare beslutet attlokalisera HLS till är, utöver att det är tillnackdel för lärarutbildningens möjligheter att utvecklas,också en konserverande faktor när det gäller att i praktikenbredda tillträdet till högskoleutbildningen.Förslaget om att förlägga 275helårsstudentplatser till i är positivt ochska ses som ett steg i rätt riktning. Det måste dock följasupp av fler satsningar på utlokalisering av högre utbildningtill de södra länsdelarna.Vi menar att och utbildningsanordnarna iStockholms län har ett stort ansvar för att målsättningen omen bättre balans i lokaliseringen av utbildning uppfylls.Regionens (och kommunernas) satsningar harunder årens lopp varit betydande och för att dessa ska få fulleffekt måste också staten (universitet och högskolor) arbetamed samma målsättning.Mot denna bakgrund anser vi att regeringen noga börfölja hur utbildningsresurserna i Stockholmsregionenanvänds för att medverka till bättre regional balans.Regeringen bör i samband med nästa 3-årsprogram förforskning och högre utbildning återkomma till riksdagenmed en redovisning av resultatet.Preliminär fördelning av ytterligare platser vidhögskolornaÖkningen med 10 000 studerandeplatser budgetåret1993/94 som vi föreslagit ovan bör fördelas på flertaletuniversitet och högskolor för att på bästa sätt utnyttjabefintliga resurser i form av lärare, lokaler m m.Civilingenjörsutbildningen bör härvid kunna ökas med ca600 nybörjarplatser. Vi har räknat med att enomfördelning bör ske mellan orterna för barn- ochungdomspedagogisk utbildning. Optikerutbildning med 60platser flyttas från till iLinköping.Utbildningsutskottet får i beredningen avmotionsyrkandena att i enlighet härmed för berördahögskoleenheter /94 justera högsta antalhelårsprestationer som ger ersättningar samt högstaersättning för helårsstudenter och helårsprestationer.Våra förslag för olika universitet och högskolor:Universitetet i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 400 helårsstudenter. Härigenom kancivilingenjörsutbildningen öka med minst 30nybörjarplatser, den tekniska fort- och vidareutbildningenutökas samt en utveckling ske av en särskild''Europakompetens'' inom de juridiskasamhällsvetenskapliga och språkvetenskapliga områdena.Universitetet i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 400 helårsstudenter. Härigenom börcivilingenjörsutbildningen öka med minst 80nybörjarplatser och antalet nybörjare med inriktning motbarn- och ungdomspedagogisk utbildning minska med ca 60platser. Vidare kan teknisk fort- och vidareutbildningutökas och en ny designutbildning starta.Universitetet i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 450 helårsstudenter och att antaletnybörjare med inriktning mot barn- ochungdomspedagogisk utbildning minskas med ca 30 platser.Universitetet i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 450 helårsstudenter. Härigenom kanuniversitetets program för både ungdomsutbildning ochfortoch vidareutbildning förstärkas.Universitetet i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 450 helårsstudenter och att antaletnybörjare med inriktning mot barn- ochungdomspedagogisk utbildning minskas med ca 30 platser.Härigenom kan flera av de från sidaföreslagna nya utbildningarna komma i gång.Universitetet i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 450 helårsstudenter. Härvid börcivilingenjörsutbildningen öka med minst 105nybörjarplatser och antalet nybörjare med inriktning motbarn- och ungdomspedagogisk utbildning minska med ca 30platser. Antalet platser för optikerutbildning bör starta med60 platser. Vidare kan en förstärkning ske av den tekniskafort- och vidareutbildningen och en psykologutbildningutvecklas.Karolinska institutetOptikerutbildningen förläggs inte till . Resurser motsvarande 60 platser överförs tilllinköpings universitet.Tekniska högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 400 helårsstudenter. Härigenom börcivilingenjörsutbildningen öka med minst 200nybörjarplatser. En förstärkning kan ske av den tekniskafort- och vidareutbildningen.Chalmers tekniska högskolaVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 400 helårsstudenter. Härigenom börcivilingenjörsutbildningen öka med minst 110nybörjarplatser. En ökad satsning kan bl a ske påmiljöteknisk utbildning.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 300 helårsstudenter. Härigenom börcivilingenjörsutbildningen öka med minst 75nybörjarplatser. En förstärkning kan ske av den tekniskafort- och vidareutbildningen med särskild inriktning motnorrländska näringar.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 200 helårsstudenter. Härigenom kan detekniska och ekonomiska utbildningsprogrammen breddas.Högskolan i /BorlängeVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 300 helårsstudenter. Därav bör antaletplatser med inriktning mot barn- och ungdomspedagogiskutbildning vara ca 60 platser.Högskolan i /SandvikenVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 300 helårsstudenter.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 300 helårsstudenter och att antaletnybörjare med inriktning mot barn- ochungdomspedagogisk utbildning bör vara ca 60.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 300 helårsstudenter.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 300 helårsstudenter.Högskolan i /RonnebyVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 200 helårsstudenter.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 400 helårsstudenter och att antaletnybörjare med inriktning mot barn- ochungdomspedagogisk utbildning minskas med ca 30 platser.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 200 helårsstudenter.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 200 helårsstudenter.Högskolan i /UddevallaVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 200 helårsstudenter.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 400 helårsstudenter. Antaletnybörjarplatser med inriktning mot barn- ochungdomspedagogik minskas med 30.Högskolan i föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 400 helårsstudenter.Högskoleutbildning på GotlandVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 50 helårsstudenter.MitthögskolanVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 400 helårsstudenter.Mälardalens högskolaVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 300 helårsstudenter och att antaletnybörjare med inriktning mot barn- ochungdomspedagogisk utbildning bör utgöra ca 90 platser.VårdhögskolornaVi föreslår att antalet helårsstudenter för vilka ersättningkan utgå höjs med 850 helårsstudenter och att dessa inriktasmot olika kompetenshöjande utbildningar.Till regeringens förfogande m mDet nya och av oss kritiserade resursfördelningssystemetinnehåller en rad osäkerheter. Kostnaderna för en radutbildningar som åsatts samma schablon varierar i realitetenkraftigt. Vi vill återigen påminna om utbildningar på distansliksom nämna skillnaderna mellan traditionelllärarutbildning å ena sidan och utbildning avslöjdlärare/musiklärare/folkhögskollärare å andra sidan.Det måste vara möjligt att i den vidare beredningen avresursfördelningen göra korrigeringar under löpandebudgetår.Det måste också vara möjligt att vid behov görasärskilda utbildningsinsatser vid skilda högskolor. Vi kan tex förutse att speciella fortbildnings- ochvidareutbildningsåtgärder kan behöva vidtas för att mötaefterfrågan på lokala arbetsmarkander.För dessa av oss nämnda åtgärder avsätter vi resursermotsvarande 1 000 studerandeplatser.Jämlika villkorStudenter med olika funktionshinder glömdes bort närregeringen i hast förändrade den statligamyndighetsstrukturen. Universitets- och Högskoleämbetethade tidigare som uppgift att fördela medel till dehögskolor, som hade särskilda kostnader för handikappadestudenter. Detta möjliggjordes genom en särskildavsättning, grundavgift i procent av linjeanslaget, frånsamtliga högskolor.De högskolor, som hade låga kostnader för t extolkhjälp, lektörer eller andra särskilda insatser förstudenter med funktionshinder, överförde sina ''överskott''till UHÄ för fördelning till högskolor med höga kostnader.Avsättningarna fastslogs i regleringsbrev. Redan budgetåret1991/92 uppgick högskolornas kostnader till 14 miljonerkronor.För 1992/93 finns överhuvud inga medel upptagna för atttäcka högskolornas särskilda kostnader för studenter medfunktionshinder. Regeringen bör återkomma till riksdagenmed förslag om finansiering av kostnader /93.I propositionen föreslås på ettsärskilt anslag, D4, till . Stockholmsuniversitet ges i uppdrag att nationellt samordna och fördelaresurserna till studenter med funktionshinder. I anslagetingår kostnader för administration. Med hänsyn till attkostnaderna /92 uppgick till 14miljoner kronor och antalet studenter med funktionshinderökat kraftigt bedömer vi att anslaget måsteräknas upp med i förhållande till kostnaderna1991/92, förslagsvis till /94.Den föreslagna uppräkningen är ett villkor för attstudenter med funktionshinder på lika villkor med andrastudenter ska kunna studera vid högskolor och universitet.En blind student är helt beroende av att hon/han kananvända lektörshjälp såväl för de direkta studierna somolika former av avhandlingar. En döv eller gravthörselskadad student kräver tolkservice om hon/han ska hamöjlighet att fullfölja sina studier. krävs små insatserför att en handikappad student ska kunna fullfölja sinastudier. I andra fall kan behovet för en enskild student varamycket omfattande.När flera studenter med stora behov av insatser studerarvid en högskola kan effekterna på den enskilda högskolanskostnader bli relativt stora. Risken är därför uppenbar atthögskolorna mer eller mindre medvetet kan prioritera nerinsatserna för handikappade studenter om inte riksdagensäkrar att de särskilda kostnaderna täcks i särskild ordning.Rätt att välja högskolaSom framgått av vårt förslag att öka anslaget tillStockholms universitet är vi beredda att med viss tvekanacceptera att ett enskilt universitet ges uppdraget att fördelagemensamma medel till övriga högskolor. hartillsammans med högskolan i det största antaletstudenter med funktionshinder och stor kunskap ombehoven. Vi vill dock framhålla att den form regeringen valtär uttryck för de brister i myndighetsstrukturen, som blivitkonsekvensen av den av regeringen mycket hastigtgenomförda omstruktureringen våren 1992.Det faktum att ansvaret för fördelningen lagts på enenskild högskola får dock inte innebära att studenter medolika funktionshinder får svårigheter att på samma villkorsom andra studenter själva välja högskola. En ökadprofilering mellan olika högskolor ställer krav på attstudenter med funktionshinder ska ges jämlikaförutsättningar att själva välja högskola ochstudierinriktning.Studenter med olika funktionshinder är redan idagallvarligt underrepresenterade vid högskolor ochuniversitet. Det är angeläget att samhället inte minskar utani stället ökar sina insatser för att handikappade studentermed studiebegåvning och studieintresse ges verkligamöjligheter till högskolestudier.En resursfördelning till högskolan, som till mycket stordel bygger på avlagda examina, kan få allvarliga effekter förstudenter med olika funktionshinder. En handikappadstudent kan ibland trots god studiebegåvning behövagenomföra sin examen än normalt. Dettahar över huvud inte beaktats i det hårt prestationsinriktadefördelningssystem regeringen lagt fram.Den oro många handikappade känner för att systemetkan gå ut över högskolornas vilja att aktivt rekryterastudenter med funktionshinder måste mötas av en noggrannuppföljning av systemets effekter för dessa. Vi föreslår attden arbetsgrupp som vi föreslår ska följa effekterna av detnya systemet ges i särskilt uppdrag att utvärdera effekternaför studenter med funktionshinder. Nödvändigaanpassningar av systemet till behovet att stimulerarekryteringen av studenter med funktionshinder kankomma att erfordras . Detta börges regeringen till känna.Magisterexamen skall vara en möjlighet för allahögskolorI samband med att regeringens proposition om nyhögskolelag behandlades hävdade vi attmöjligheten att utfärda magisterexamen skulle stå öppenför alla högskolor. Det borde vara en uppgift för denenskilda högskolestyrelsen att bedöma om man vill satsaresurser och kompetens på att utveckla en utbildning på dennivå som krävdes för magisterexamen.I stället borde det vara utbildningens kvalitet som skullebedömas. Det är inte rätt att på förhand ställa de mindrehögskolornas utbildningar utanför denna möjlighet. Vikvarstår vid denna uppfattning och utgår från att regeringeni sin fortsatta beredningsprocess mycket snabbt låtergranska samtliga högskolors förutsättningar att utfärdamagisterexamen i olika ämnen. Regeringen bör återkommamed förslag till åtgärder om alltför många högskolor avolika skäl visar sig sakna dessa förutsättningar.Social snedrekryteringInte heller i denna proposition uppmärksammarregeringen den sociala snedrekryteringen till högreutbildning.Detta är allvarligt, ty även om högskolansgrundläggande utbildning byggts ut kraftigt de senaste årenkvarstår en synnerligen oändamålsenlig socialsnedrekrytering till högre studier. Detta framgår tydligt närman studerar den sociala bakgrunden för studerande påolika utbildningar i högskolan.