mot · GG02Ub405 · 1993-01-26 00:00:00 — I läroplanskommitténs betänkande ''Skola för bildning''finns förslag på ny timfördelning mellan olika ämnen. Föridrottsämnet innebär förslaget en mycket drastisknedskärning av undervisningstiden både i grundskola ochgymnasieskola.I föreslås en minskning av densammanlagda undervisningstiden i åk 1 till 9 från 501 till 390klocktimmar. Därtill skall friluftsverksamhetens 151timmar belasta det ämne i vilket den utgör en tillämpning --d.v.s. i praktiken företrädesvis idrottsämnet. Liknandenedskärning av idrottsämnets undervisningstid föreslås förgymnasieskolan.Läroplanskommitténs förslag till timfördelning i ämnetidrott innebär, om det genomförs, att svenska barn ochungdomar endast garanteras en 50-minuterslektion pervecka från sju till ålder.Kommittén beskriver idrottsämnets innehåll och målbland annat i följande ordalag: ''Idrottsämnets specifikauppgift är att utveckla elevernas motoriska och fysiskaförmåga och att skapa förståelse och ett bestående intresseför regelbunden fysisk aktivitet och sunda levnadsvanorsom ett medel till hälsa och välbefinnande. ''Detta visar att läroplanskommittén har god insikt omidrottsämnets betydelse. Men med föreslagen timtilldelningkommer idrottsämnet inte att klara sin viktiga uppgift.Konsekvenserna av en kraftig nedskärning avundervisningstiden riskerar i stället att få negativa följderför folkhälsan.Idrottsämnet är det enda ämne i skolsystemet som ärdirekt hälsoinriktat. Ämnets karaktär kräver regelbundenutövning. Andelen barn och ungdomar som inte alls ägnarsig åt fysisk aktivitet under sin fritid har ökat. För en storgrupp barn och ungdomar är skolans idrottsundervisningden enda fysiska träning de över huvud taget får.För eleverna har ämnet en nyckelfunktion urhälsosynpunkt på både kort och lång sikt.I skolan nås samtliga elever av undervisningen som skallge eleverna rörelseskolning, kunskap om den egnakroppens funktion, träningslära, ergonomi och personlighälsovård samt allsidig regelbunden träning som ärgrundläggande för ett förebyggande friskvårdsarbete.Ämnet syftar till att väcka ett bestående behov och intresseför fysisk aktivitet. Regelbunden fysisk aktivitet underuppväxtåren påverkar i hög grad barn och ungdomarsfysiska och psykiska utveckling. Inlärning av motoriskafärdigheter ger kunskaper som varar livet ut.Regelbunden fysisk träning förbättrar hälsan på mångasätt.Genom fysisk aktivitet stärks hjärt/kärlfunktionen,musklernas styrka, förmåga och rörlighet ökar ochviktökning motverkas. Dessutom stärks skelettet samtidigtsom hållning, rörelsestil och självkänsla förbättras. Det ärockså klart dokumenterat att fysisk aktivitet ökar elevernasmentala förmåga, inlärningsprestationer och lust att lära.Regelbundna motionsvanor och intresse för fysisk aktivitetinnebär också att fritiden får ett rikare innehåll.I olika undersökningar om hälsotillståndet i landet hardet presenterats oroväckande resultat. Allt fler barn ochungdomar är fysiskt inaktiva på sin fritid. En minskning avden fysiska prestationsförmågan bland nyinrycktavärnpliktiga har konstaterats och en stigande andel barn ochungdomar är överviktiga. En stor del av den vuxnabefolkningen är fysiskt inaktiv på sin fritid och många avdessa tillhör på grund av detta en medicinsk riskgrupp.Belastningsskador och sjukskrivningar på grund av fysiskabesvär har ökat kraftigt, även bland unga.I vårt moderna samhälle med ökad automatisering,moped- och bilåkande och TV-tittande är fysisk aktivitetinte längre en naturlig del av den dagliga livsföringen.Många barn och ungdomar tycks ha förlorat förmågan attgenom egna initiativ ägna sig åt fysiska övningar. Denspontana leken och idrottsverksamheten på egen hand blirallt mer sällsynt. Även små barn går på schemalagdledarledd träning och barnidrotten har institutionaliserats.Med denna utveckling måste det ställas ökade krav påden idrottsundervisning som skolan ger. Det finns skäl attytterligare markera ämnets hälsoförebyggande karaktär.Särskilt viktigt är det att nå de fysiskt inaktivaeleverna. Undervisningen måste anpassas så att denutvecklar alla barns och ungdomars motoriska och fysiskaförmåga och intresse för motion.Även förskolan har i detta sammanhang ett stort ansvar.Det arbete som i förskolan bedrivs för att utveckla barnensmotoriska och fysiska förmåga måste göras så att barnensegna initiativ och spontana aktiviteter stimuleras. Attåterge svenska barn förmågan till egen lek och spontanidrottsverksamhet måste vara en viktig målsättning i såvälskolans som förskolans arbete.Läroplanskommitténs förslag till minskning avundervisningstiden i idrott, det enda skolämne som ärdirekt hälsoinriktat och kopplat till förebyggandehälsovård, har väckt kritik. Det råder en bred insikt omvärdet av en för olika åldrar anpassad allsidig ochregelbunden rörelseträning som utvecklar den motoriskaoch fysiska förmågan, liksom vikten av att hos barn ochungdomar väcka ett bestående intresse för regelbundenmotion och sunda levnadsvanor. Inte minst mot bakgrundav ökningen av belastningsskador, förslitningsskador ochförtidspensioneringar är det viktigt att förutsättningar gestill regelbunden utövad motions- och idrottsverksamhetunder barn och ungdomsåren.Mot bakgrund av idrottsämnets betydelse för elevernasmotoriska, fysiska och psykiska utveckling och hälsa och föratt tydligare poängtera ämnets karaktär bör namnet ändrastill ''Idrott och hälsa'' både i och igymnasieskolan. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om idrottsämnets betydelse,2. att beslutar att ämnets namn skall vara''Idrott och hälsa'' både i och gymnasieskolan,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förskolans ansvar.