mot · GG02Bo218 · 1993-01-26 00:00:00 — Sysselsättningen för byggnadsarbetarna i var 3 291 byggnadsarbetare i arbetslösa. Detvar en fördubbling av arbetslösheten . Utvecklingenär likartad i hela landet och är mer än 30 000 byggnadsarbetare arbetslösa. Det betyder att varfjärde byggnadsarbetare saknar ett arbete att gå till.Ändå är det bara början av en mycket entydig och tristbild, som vi har av byggverksamheten i landet underkommande år. Av egna prognoserframgår det att sysselsättningen inombyggnadsverksamheten kommer att minska med 100 000 personer --1994. Finansdepartementetsprognoser bygger emellertid på att det kommer attigångsättas 25 000 lägenheter 000 . De flesta bedömare är överens om attdet är orealistiskt höga siffror. Likaså har regeringenuppenbarligen inte beaktat att avskaffandet av det s.k.RBF-stödet kommer att leda till minskad sysselsättningmed 11 000 personer, enligt beräkningar.Realistiska antaganden skulle därmed peka på attbyggsysselsättningen /95 kommer att varanere i under 200 000 personer. Från det högsta läget 1991 skullesysselsättningen i byggsektorn ha minskat . Som en jämförelse kan nämnas att detefter miljonprogrammets genomförande också uppstod ensituation då byggnadsverksamheten minskade i omfattning.Mellan 1969 och 1974 -- -- minskade då antaletsysselsatta inom byggnadsverksamheten. Då var ocksåsituationen den att en stor del av arbetsmarknaden varexpansiv, vilket gjorde att en stor del av den friställdaarbetskraften kunde sysselsättas i andra branscher.För närvarande går byggnadsarbetarna rakt ut i entröstlös arbetslöshet.Mot den här bakgrunden begärde riksdagensfinansutskott och bostadsutskott att regeringen skulleåterkomma med förslag till åtgärder för att stärka ROT-sektorn, dvs. reparationer, om- och tillbyggnader.Läsningen av regeringens förslag inom bostadspolitikensområde är därvid inte bara en besvikelse och en kallduschutan en ren provokation.Den stora andel bostäder i somär byggda efter och fram t.o.m. 1970-talet står inför stora upprustningsbehov. Mest aktuella föråtgärder är de fastigheter som byggdes under 1950-talet.Men även hus byggda är i akutbehov av renovering och upprustning. Det är i detsammanhanget som det blir svårt att förstå regeringensindragning av räntebidrag till underhåll, reparationer ochombyggnad.Med vetskap om rådande arbetsmarknadsläge borde deti stället vara naturligt att kraftfullt satsa på ett nytt ROT-program. Åtminstone bör regeringen hörsamma dem somvill ha sina lägenheter renoverade och inte avskaffa dereella möjligheterna att kunna genomföra sådana åtgärder.Riksdagen bör således initiera ett nytt ROT-program föratt trygga renovering och underhåll, samt för att stimulerabyggmarknaden så att fler arbetstillfällen kommer till stånd.Regeringen föreslår att räntebidragen för ombyggnaderav egna hem avskaffas . RBF-stödet till hyres-och bostadsrättshus avvecklas likaså.Räntebidraget till om- och tillbyggnader avflerfamiljshus kommer att trappas ner snabbare än tidigareaviserat , så att räntebidragen 1996endast skall motsvara en kompensation som motsvararegnahemsägarnas ränteavdrag på . Enligt regeringens uppfattning skall detta förmåfastighetsägarna att tidigarelägga ombyggnader. Tvärtemotregeringens intentioner kommer avtrappningen sannoliktatt leda till ökad byggnadsverksamhet först 1995.Om en fastighetsägare skall lockas till tidigareläggningav ombyggnadsinvesteringen, måste han först göra treöverväganden. För det första måste han göra en politiskkalkyl, dvs. han måste fråga sig om inte villkoren trots alltkommer att förbättras till 1995. För det andra måste hangöra en kalkyl över realräntans utveckling, dvs. han måstefråga sig om inte en nedgång av realräntan kommer attkompensera förlusten i räntebidrag. För det tredje måstehan fråga sig om hyresgästerna har möjlighet att betala denökade kostnaden som ombyggnaden trots allt innebär, ochsvaret på den frågan ges av det faktum att den privatakonsumtionen kommer att falla med underåret och att fastighetsägarna just nu är i färd med attförhandla bort reguljärt underhåll i fastigheterna för attundvika de katastrofalt höga hyreshöjningar somregeringens politik annars skulle ha inneburit.Det är således en mycket negativ utveckling som går attförutspå inom byggnadsverksamheten. Denna utvecklingfår också mycket stora konsekvenser för statsbudgetenssaldo. En försiktig beräkning byggd på den ovan redovisadekalkylen pekar på att stat och kommun får kostnader ochminskade intäkter motsvarande tillföljd av nedgången i byggverksamheten och den nedgångsom detta orsakar i övrig byggberoende verksamhet.Utslagningen av byggnadsföretag och arbetskraft inombyggnadssektorn hotar dessutom att bli så omfattande attbyggnadsverksamheten kan bli en flaskhals ochinflationshärd vid nästa konjunkturuppgång. Då kommereftersatta behov att leda till anhopning avbyggnadsverksamhet. Kunnande, kapacitet och arbetskraftkommer då inte att finnas tillgänglig i tillräcklig omfattning.En regering som säger sig värna om den offentligasektorns finansiering och hejda inflationen bör beakta dekostnader som byggverksamhetens nedgång medför ochriskerna för en framtida inflationshärd.Trots den nedgång i verksamheten som vi redan sett ochden fortsatta nedgång som vi förutspår är det lätt att pekapå de stora byggnadsbehov som finns i och iandra delar av landet.Läget på arbetsmarknaden är utomordentligt svårt i helalandet. Arbetsmarknadsminister hade sommål när han tillträdde att arbetslösheten skulle vara i alla regioner i landet. Efter ett drygt år iregeringen har alla regioner i landet en arbetslöshet över treprocent.I var 73 400 människor arbetslösa. Arbetslösheten stiger ocksåmycket kraftigt i . Länsarbetsnämndenförutspår att mellan 80 000 och 100 000 kommer att sakna arbete under hösten 1993.Det finns emellertid en rad arbetsuppgifter som bordeutföras inom byggnadsverksamheten i . Hittillshar endast av anslagna 2,5 miljarder iinfrastruktur- och byggnadsinvesteringar som anslagits föratt motverka ökad arbetslöshet gått till Stockholm.Ändå finns det en rad åtgärder som skulle kunna vidtasför att hejda nedgången i byggsysselsättningen i länet. Inominfrastrukturen finns en rad projekt inom ramen för den s.k.Dennisöverenskommelsen som kan startas . Detgäller upprustning av spår och byggnader efter bananVästerhaninge--samt dubbelspår från Älvsjötill . Byggandet av väganslutningar kring Södertäljesödra. Ombyggnad av T-banestationer och upprustningarav tunnelbanan, pendeltågen och . Detbehövs bussterminaler vid , ,och samtinfartsparkeringar vid ett stort antal platser runt om i länet.Andra projekt skulle kunna påbörjas om de kommunalabesluten fattades: Det gäller två byggnader vid StockholmsUniversitet och Moderna museet.Det finns stora behov av upprustningar, renoveringaroch ombyggnader av lägenheter, skolmiljöer,åldringsvården och andra offentliga byggnader. Manbehöver satsa mer på olika kommunala anläggningar,förbättra skolvägar m.m.Ett program för byggverksamhetens överlevnad iStockholm och andra delar av landet bör innehålla följandepunkter.1. Tidigarelägg statliga investeringar.2.Stimulera ombyggnadsverksamhet genom bralånevillkor.3. Stimulera bostadsföretagen att rusta uppmiljonprogramsområden och sjuka hus genom förmånligalån.4. Ge kommunerna ekonomiska möjligheter att rustaupp skolor, daghem, ålderdomshem m.fl. samhällsnyttigalokaler.5. Se till att investeringarna i infrastruktur iStockholms län kommer till stånd.6. Initiera ett nyttROT-program för renovering och underhåll. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en plan för byggandet iStockholms län enligt punkterna 1--6.