ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Fi503 · 1993-01-26 00:00:00 — Miljöhänsyn vid offentlig upphandling Genom det av godkända EES-avtaletkommer nya regler att gälla för den offentligaupphandlingen. Det vore ett lämpligt tillfälle införikraftträdandet att kommunerna samordnade sinamiljökriterier. Storkonsumenter som kommuner harenorma möjligheter att påverka utvecklingen avmiljövänliga produkter genom att vara en god avnämare fördessa varor.Det finns många goda exempel på att kommuner harförmåga att tillämpa miljökriterier vid upphandling.Göteborgs kommun och de samarbetande kommunerna iDalsland är två exempel. Det finns också många kommunersom inte alls har utvecklat detta tänkande. Kommunernahar dock fått dåligt stöd från staten för att utveckla dennaverksamhet. Här finns samordningsvinster att göra.Kommunerna behöver också stöd till informations- ochutbildningsinsatser.Staten upphandlar varor och tjänster till ettvärde av , dvs. mer än kommunernasammanlagt. Det bör också klarläggas i vad mån de statligaförvaltningarna tillämpar miljökriterier vid sinupphandling. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utvärdering av denstatliga upphandlingen med avseende på miljökriteriernastillämpning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att miljökriterier måste utgöraen av grunderna vid upphandling.
mot · GG02Fi601 · 1993-01-26 00:00:00 — Förbättrade villkor för bosparande Hushållens finansiella sparande har under fleradecennier varit lågt och negativt. Ett ökat sparande ihushållssektorn är angeläget såväl för samhällsekonominsom för den enskilde. Ett ökat sparande ökar den enskildesekonomiska trygghet och möjligheter till god ekonomiskplanering.Även om skattereformen till viss del bidragit till attallmänt förbättra sparvillkoren är det nödvändigt att särskiltstimulera ett långsiktigt och målinriktat hushållssparande.Enligt vår mening är bosparandet ett sådant område därkraftfulla selektiva stimulansåtgärder är väl motiverade,inte minst mot bakgrund av de väsentligt högrekontantinsatser som blir följden av statens kraftigtminskade resurser för bostadsfinansieringen.Av samhällsekonomiska skäl borde således ett ökatbosparande vara angeläget. Särskilt viktigt är det attreducera den höga skuldsättningsgraden, som varittypisk vid förvärv av såväl nyproducerade som äldreegnahem och bostadsrätter. Även från socialautgångspunkter är bostadsanskaffning ett sparmål som detborde finnas starka skäl att särskilt stimulera.Sedan 1991 har det sparande som sker hos barn ochungdom kommit att beskattas hårdare . Dettaberor på att sparavdraget tagits bort. Ett måttligt årligtbosparande var skattefritt, särskilt i de fallövriga inkomster saknats. beskattas ocksåräntan på bosparande för barn och ungdomar, som skerenligt allemanssparandets regler mot tidigare 20 %.Beskattning av ränteinkomster sker redan vid det ringabosparandet på , som är vanligt förbarn och ungdom. Detta ger samhället obetydligaskatteintäkter men ger fel signaler till den berörda gruppen.Vi föreslår därför att skattefrihet återinförs för barn ochungdom med ett bundet bosparande av måttlig omfattning.De vuxnas bundna långsiktiga bosparande behandlassom allt annat sparande. Det är emellertid angeläget attäven vuxnas målinriktade bosparande ges en ställning, somär minst lika gynnsam som övriga prioriterade sparformer,t.ex. Vi föreslår att ett system förbosparande införs, där räntan i stället för att beskattas varjeår, omvandlas till en bonus som får ackumuleras skattefritttill det sparade beloppet. När bospararen använder sittsparande och den ackumulerade bonusen till förvärv avbostad utgår ingen skatt. Om den ackumulerade bonusendäremot används till annat ändamål, skall den beskattas viduttag med ordinarie skattesats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbättrade villkor för ettlångsiktigt bosparande.
mot · GG02Fi602 · 1993-01-26 00:00:00 — beslutade statsmakterna att ett specielltungdomsbostadssparande skulle inrättas. Lagen innebär attungdomar mellan kan påbörja bosparande ochefter sparande med bliberättigade till bonusränta på 3 %.Det är ännu svårt att bedöma hur framgångsrikt dettabosparsystem är. Klart är dock i mina ögon att gruppen somstimuleras till bosparande är alltför begränsad. Det finnsanledning att se över och vidga systemet för att på det sättetlåta fler personer delta i bosparande. Intressanta modellerför hur detta kan ske finns i t.ex. . En viktig faktordär är den sparandes möjligheter att få låna motsvarandebelopp som han/hon sparat till mycket låg ränta.En annan viktig faktor som man kan överväga är att låtastatens subvention till bosparandet baseras på hur stor delav sin inkomst som spararen lägger på sitt bosparande. Justörre andel av inkomsten, ju större bonus. Det gynnarlåginkomsttagare.Det är i detta sammanhang viktigt att även boende iallmännyttiga hyreslägenheter får denna möjlighet. Dettaskulle dels kunna ge behövligt kapital till allmännyttigabostadsföretag, dels gynna boende i allmännyttan att spara. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att ges iuppdrag att ta fram ett förslag om bosparande enligt vad imotionen anförts.
mot · GG02Fi603 · 1993-01-26 00:00:00 — Ett stort problem på bostadsmarknaden är den mångagånger låga andelen eget kapital i villor och bostadsrätter.Detta leder till stor räntekänslighet och högakapitalkostnader i början av innehavet. Ett fungerandebosparande är nödvändigt för att reformeringen avbostadsfinansieringssystemet skall lyckas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om att införa ett särskiltbosparande.
mot · GG02Fi604 · 1993-01-26 00:00:00 — Den nuvarande regeringen har betonat vikten av attkunna äga sin bostad. För att kunna ha möjlighet till dettafordras ett bra finansieringssystem. Bosparande är ettexempel på detta. Genom att under spararegelbundet öppnas möjligheter att, till rimliga villkor,kunna låna pengar till sin bostad.Bofrämjandet har föreslagit en intressant modell, varsgrunddrag är hämtade från . Målsättningen medAllmänt Bosparande är ett bra och tryggt boende.Huvuddragen är följande: Förslaget innefattar såväl ensparfas som en förmånlig lånefas. Staten förutsättsmedverka med en bosparpremie. Besparingarna för statensdel ligger i att subventionerna förväntas minska, samtidigtsom sysselsättningen ökar och därmed momsintäkterna frånbyggande. Eftersom sparandet sker i minskarbostadsfinansieringsinstitutens behov av att täcka sinupplåning i utländsk valuta.Låntagaren lånar till en fast ränta, vilket minskar denosäkerhet som många känner inför en rörlig ränta. I tider avhög realränta kan detta betyda stora besparingar förlåntagaren. Effekterna av en ytterligare nedtrappning avkapitalbeskattningen och därmed ränteavdragens värde tillEG-nivå drabbar inte låntagaren lika mycket vid en lågräntesats som vid en högre.Systemet är billigt för statskassan. Sparpremien är denenda utgiften och den kan betraktas som ettinvesteringsavdrag mellan sparande och lån. Bara de ökademomsintäkterna på boinvesteringarna kan beräknas täckautgiften för sparpremien om.I ljuset av det statsfinansiella läget, den sjunkandeaktiviteten inom bosektorn och arbetslösheten som hängersamman med denna, bör ett införande av ett allmäntbosparande skyndsamt övervägas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att införa ett allmäntbosparande.
mot · GG02Fi701 · 1993-01-26 00:00:00 — Uppdelning av statsbudgeten i en drifts- och en kapitaldel Den nuvarande formen för statsbudgeten gör densvåröverskådlig och ger inte en rättvisande bild avstatsutgifterna. Detta beror i stor utsträckning på attutgifter för investeringar respektive drift blandas sammanpå ett olyckligt sätt.I både kommuner och landsting arbetar man med delsen driftbudget och dels en kapitalbudget. Detta ger en merrättvisande bild över det finansiella läget.Med det nuvarande systemet direktfinansierar statenäven mycket långsiktiga investeringar. När det t.ex. gällersatsningar på järnvägar och vägar är ju detta investeringarsom gäller för flera årtionden framåt i tiden. Att sådanainvesteringar skall betalas till fullo redan det första åretleder ofrånkomligen till att investeringsnivån blir för låg.Att i budgeten tvingas prioritera mellan viktigalångsiktiga investeringar inom t.ex.kommunikationssektorn å ena sidan och löpande utgifterför t.ex. pensioner och barnbidrag å den andra sidan gör attäven objekt som leder till stora samhällsekonomiska vinsterskjuts på grund av ett kortsiktigt kärvtbudgetläge.Regeringen bör därför av ges i uppdrag attutreda förutsättningarna för att dela upp statsbudgeten idels en kapitalbudget, dels en driftbudget. Detta system börtillämpas från och med nästkommande budgetproposition. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppdelning av statsbudgeten i endrift- och en kapitalbudget.
mot · GG02Fi702 · 1993-01-26 00:00:00 — Bättre redovisning av personalkonsekvenser I budgetpropositionen 1993 föreslås fortsatta struktur-och organisationsförändringar inom statsförvaltningen.Inför dessa förändringar saknas både en redovisning avregeringens uppfattning i personalpolitiska frågor och ensamlad analys av personalkonsekvenserna.Vi anser att det av budgetpropositionen bör framgå attregeringen i samband med kompletteringspropositionenavser att redovisa en samlad personalpolitisk uppfattning isamband med såväl utveckling som avveckling av statligverksamhet.Det bör också framgå att regeringen som en grund fördessa ställningstaganden avser att göra en samlad analys avde personalpolitiska konsekvenserna som blir en följd av desamlade förslagen i budgetpropositionen. Analysen börinnehålla vilka förslag till åtgärder som krävs för att detgemensamma trygghetsmålet ''att ingen anställd skall bliarbetslös till följd av arbetsbrist'' (1 §) skallkunna uppnås.Vad avser arbetet inför kompletteringspropositionen iovanstående frågor bör detta kunna ske i samråd med decentrala parterna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om personalredovisning vidstruktur- och personalförändringar.
mot · GG02Fi703 · 1993-01-26 00:00:00 — har i flera beslut behandlat frågan omkronoholmarnas framtid.I beslut av regeringen har ett uppdrag lämnats tillDomän AB att försälja kronoholmarna. Regeringens beslutligger i linje med tidigare beslut om att stateninte skulle lägga upp fasta förvaltningsformer förkronoholmarna förrän statens företrädare övertygat sig omatt de åboende icke önskade förvärva kronoholmarna.Innehållet i regeringens beslut kan vara tveksamt.Domän AB som erhöll regeringens uppdrag att ombesörjaförsäljningen har tolkat regeringens uppdrag som attförsäljning skulle ske till ''marknadspris''.Skulle regeringens beslut icke innehålla någon anvisningi vad avser prisbildningen skall SFS 1991:896 om försäljningav statens egendom tillämpas.Ifrågavarande författning anger att statsegendom skallförsäljas till högsta möjliga pris.De västsvenska två kronoholmarna ochGullholmen bebos dels av sommarboende, dels avpermanentboende. En stor del av de sommarboende ärsådana husägare som vuxit upp och levt sitt verksamma livpå ön men sedan flyttat in till tätort för att använda detgamla hemmet som sommar- eller fritidsbostad. PåKäringön är cirka en tredjedel av de 220 husen permanentbebodda. En stor del av de permanentboende är åldradepersoner som lever under relativt små omständigheter. Enannan stor grupp utgörs av småbarnsfamiljer som valttryggheten på en ö framför att bo i en tätort.Skulle marknadsmässighet tillämpas vid försäljningeneller skulle försäljningsförfattningens bestämmelse omhögsta möjliga pris tillämpas är det troligt att de åboende avekonomiska skäl skulle förlora varje möjlighet till förvärvav marken under husen. Risk skulle tvärtom kunnauppkomma att friköp skedde i syfte att möjliggöra förvälsituerade fritidshusköpare att förvärva marken påkronoholmarna, en utveckling som skulle uppfattas somstötande och som skulle allvarligt skada den fastboendebefolkningen.Försäljning av statens egendom är en angelägenhet förriksdagen. Avvikelse från försäljningsförfattningensprisbestämmelse kan bara beslutas av . Det ärytterligt angeläget att ger klara prisanvisningar såatt de sociala skäl som nödvändigtvis måste tas kaniakttagas.Under diskussionen om kronoholmarnas framtid harövervägts om dessa kan överlåtas somgemensamhetsanläggning till samtliga dem som har huseller annan nyttighet på kronoholmarna. Den kollektivaförvaltningsformen skulle därmed kunna bevaras. Statensansvar skulle avvecklas på ett sätt som väl motsvarar statensplikt att iakttaga även sociala skäl vid en situation som densom råder då det gäller den eventuella försäljningen avkronoholmarna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försäljning av kronoholmarna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheten att omvandlakronoholmarna till gemensamhetsanläggningar med deåboende såsom sakägare.
mot · GG02Fi706 · 1993-01-26 00:00:00 — Vi har för många nollor i . motioner omdetta har avslagits. Efter deprecieringen av kronan är detnu angelägnare än någonsin att inte ha så många nollor attväxla med. Den nuvarande tiokronan bör reformeras till enenkrona. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kronan.
mot · GG02Fi707 · 1993-01-26 00:00:00 — Ramar för myndigheternas förvaltningskostnader Regeringen föreslår i prop. 1993/94:100 förändrat systemför ramanslag till myndigheterna. Det kommer att innebäraatt de statliga myndigheterna får ett totalansvar förförvaltningskostnader inklusive personalkostnader.Det nya systemet påverkar förutsättningarna förförhandlingar mellan arbetsgivare ocharbetstagarorganisationer. Det är viktigt attramanslagstekniken kan fungera utan att hindraden fria förhandlingsrätten på det statliga området.Regeringen har också i tidigare sammanhang markeratåtskillnaden mellan det politiska och fackliga ansvaret ochatt det är var parts sak att agera på sitt område.Mot bakgrund av detta är det mycket angeläget attregeringen klarar ut med de centrala fackligaorganisationerna formerna för hur förhandlingarna skallgenomföras utan inskränkningar i den friaförhandlingsrätten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ramanslag för myndigheternasförvaltningskostnader och hur den fria förhandlingsrättenpåverkas av detta.
mot · GG02Fi708 · 1993-01-26 00:00:00 — I proposition 1992/93 redovisar regeringen förslaget ominförande av rambudget för myndigheterna. Till att börjamed för förvaltningsanslagen men också försakanslagen. Regeringen ger också sin syn på utveckling avmål- och resultatstyrning, bl.a. att det är mera fråga omverksamhetsutveckling än bara ekonomi.I dessa sammanhang tas ett antal betydelsefullaförhållanden upp. Avseende dels den otillräckligabeställarkompetensen i , dels behovet avbra ledarskap i förvaltningen och anställdas medverkan iresultatstyrningen. Som regeringen säger är metoden attmålstyra statsförvaltningen ny och resultatet så här långt ärinte dåligt, men mycket återstår att göra.Problemen känns igen också från riksdagsrevisorernasrapport om strukturförändringar i statsförvaltningen. Somovan sagts har regeringen lyft fram ett antal viktigaförutsättningar för att lyckas med resultatstyrningen. Måletmåste vara att myndigheterna och de anställda av egen kraftkan åstadkomma sådana verksamhetsförbättringar regeringoch riksdag eftersträvar för samhällets bästa.Ett stort problem i sammanhanget är den otrygghet införframtiden som anställda -- på alla nivåer -- känner. Det ärsant att otrygghet är något som gäller allaidag, oavsett vilken sektor man arbetar i. Men vi måsteockså komma ihåg att det de facto är så, att det är politiskaambitioner att i olika avseenden förbättra den offentligaverksamheten och att detta kräver anställdas medverkan.Det senare anser uppenbarligen även regeringen att dömaav uttalandena i budgetpropositionen.Det som saknas i propositionen är mera konkreta förslagom hur beställarkompetensen skall förbättras, vad somskall göras för att utveckla ledarskapet och hur anställdasmedverkan skall stärkas. Regeringen bör därför återkommatill med utarbetade åtgärdsförslag om hurregeringskansliet avser arbeta vidare med dessa frågor.Förslagen bör också ta upp konsekvenser på direktiv delstill myndigheterna via resultatstyrningen, dels tillutredningar m.m. som skall se över statlig verksamhet. Attmånga utredningar skall genomföras framgår dessutom ipropositionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder för attförbättra resultatstyrningen i den statliga förvaltningen.
mot · GG02Fi709 · 1993-01-26 00:00:00 — Ett omfattande förändringsarbete pågår inom denstatliga sektorn. Mycket av riktlinjerna för detta drogs uppav den tidigare socialdemokratiska regeringen. Syftet medförändringarna är förstås att få en effektiv ochkvalitetsmedveten statlig sektor som arbetar med rätt sakerpå rätt sätt. Ledningarna för myndigheter och verk är medde nya förutsättningar regering och riksdag gerresultatansvariga för verksamheten på ett helt annat sätt änunder den gamla regelstyrningens tid.Men trots förändringarna har riksdag och regeringansvar för att förvaltningspolitiken förs ut. Detta kan inteöverlämnas åt andra. Det är vi folkvalda som skall svara föratt en strategisk, medveten förvaltningspolitik kommer ut isamhället. Det är ytterst politikerna som ställs till svarsinför medborgarna om samhällsadministration och serviceblir ineffektiv eller inte bärs av de offentlighets- ochrättsäkerhetskrav m.m. som ligger i vår konstitution.I tider då stora strukturförändringar görs ochnytänkande behövs för att klara välfärdsmålen måste ocksåkraven på tydlighet i förvaltningspolitiken skärpas. Detfinns ett klart samband mellan vår förmåga att verkställaförvaltningspolitiken och den kompetens som förvaltningenbesitter. De folkvaldas ansvar för att förvaltningspolitikendels får genomslag, dels får det utan att offentlighets- ochrättsregler eftersätts, ökar dessutom i samma grad somresultatstyrningen lämnar över mer och mer avgenomförandet till myndigheter och verk.I det nya resultatstyrningssystemet är det sagt, av ossockså, att kompetensfrågorna är respektive myndighetsansvar. Men det finns en risk att den förvaltningskompetenssom vi politiker vill se vid prioriteringar på lokal nivå får ståtillbaka för akuta behov av verksamhetskompetens. Ur ettlokalt perspektiv är det nog rimligt. Därför bör regering ochriksdag på lämpligt sätt kunna försäkra sig om kvaliteten påförvaltningsstrategisk kompetens. Det handlar om att utövaägaransvar.Regeringen hänvisar i budgetpropositionen till EG-kompetensgruppens arbete och konstaterar att ansvaretligger på myndighetsnivå. Men också här finns en kopplingtill att de politiska kraven på förvaltningsarbete tas omhand.Det är alltså viktigt att via regeringen kanförsäkra sig om att de förvaltningspolitiska kunskapernainte eftersätts. Vi efterlyser en översyn för att belysa fråganoch föreslå eventuella kompetensprogram. Hur dessa i såfall skulle omsättas kan diskuteras. Riktlinjer tillmyndigheterna i resultatstyrningen är en väg. Direktainsatser via regeringen är en annan. Eller att kunna byggapå serviceorgan som redan finns tillgängliga, exempelvisStatskontoret eller Statens förnyelsefond.Vi anser dessa frågor så viktiga att regeringen snarastbör göra en översyn. Den bör belysa samband samt föreslåhur förvaltningskompetens skall utvecklas för att stödjaförvaltningspolitiken. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att utvecklaförvaltningskompetensen till stöd för en effektivförvaltningspolitik.
mot · GG02Fi710 · 1993-01-26 00:00:00 — Regionalpolitiska effekter av förändringar i statsbudgeten Den offentliga sektorns tillväxt är den viktigasteförklaringen till den regionala utjämning som ägt rum under70- och 80-talet. Kraftiga neddragningar av den offentligaverksamheten, inte minst på det statliga området, minskadetransfereringar samt förändringar av den offentliga sektornsfinansiering kommer med stor sannolikhet att verka imotsatt riktning och istället åstadkomma ökade regionalaobalanser.Effekterna av avreglering och avskaffande av offentligamonopol kommer dessutom att kräva att en större andel avresursöverföringarna belastar statsbudgeten, istället förverksamheterna. Ett exempel: Istället för att Postensverksamhet fullt ut finansieras av kunderna får staten i ökadutsträckning ''köpa'' postbefordran till glesbygden, vilketsannolikt gör det svårare att hävda den regionala balansen.De få studier som finns på detta område stödjerslutsatserna ovan. Exempelvis i ''Staten i geografin'' (SOU1989:65) presenterades den första och hittills enda samladestudien av statsutgifternas regionala fördelning. I studienkonstaterades bl.a. att de regionalpolitiska stöden har enmycket marginell roll när det gäller att direkt påverka denregionala utvecklingen. Det behöver dock inte betyda attdessa är ointressanta eller oviktiga i sig. Regionalpolitikenhar sannolikt haft störst betydelse genom att påverkasektorspolitiken.I studierna ''Geografin i den ekonomiska politiken'' (DsI 1990:74) och ''EG, statsbudgeten och den regionalabalansen'' (Ds A 1992:80) tar man även hänsyn till denregionala fördelningen av statsbudgetens inkomstsida.Med tanke på de stora förändringar av statsbudgetensom nu faktiskt sker är en analys av konsekvensernautomordentligt viktig. De fem Norrlandslänen, NUTEKoch har dragit igång ett gemensamtprojekt med detta syfte. Ett första steg är att datera uppstatistiken, eftersom data över statsbudgetens regionalafördelning endast finns för budgetåret 85/86.På sikt är det emellertid ett stort problem att det inte, tillskillnad från t.ex. , produceras någon löpandestatistik beträffande regionalpolitiska effekter avförändringar i statsbudgeten. I samband med 1987 årsregionalpolitiska kommitté diskuterades detta men ingaförslag har lagts. statistik angerockså detta som det mest prioriterade området.Arbetsmarknadsdepartementet bör ge i uppdragatt se till att SCB kan bygga upp en sådan statistik. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statistik över regionalpolitiskaeffekter av förändringar i statsbudgeten.