mot · GG02Ju846 · 1993-01-26 00:00:00 — SammanfattningI denna motion redovisas socialdemokraternas förslagtill inriktning av kriminalpolitiken. Kriminalpolitiken skallbygga på en humanistisk grundsyn och respekt förmänniskors lika värde. För att kriminalpolitiken skall varaeffektiv måste de åtgärder som vidtas grundas på kunskapoch beprövad erfarenhet. En ökad satsning bör ske påbrottsförebyggande arbete. Brottsoffren bör ges ett utökatstöd och kriminalvården ett förbättrat innehåll. En kraftigsatsning bör ske på alternativa påföljder. En prioriteringförordas av kampen mot vålds- och narkotikabrottslighetenoch den ekonomiska kriminaliteten. Vidare föreslås ökadeinsatser mot brottslighet med rasistiska ochinvandrarfientliga inslag.I särskilda motioner redovisar socialdemokraternaförslag om den brottsförebyggande verksamheten,domstolsväsendet och rättegångsordningen, rättshjälpen,kriminalvården och åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten.Allmänna utgångspunkterKriminalpolitikens huvuduppgift är att förebygga ochmotverka brott. Målet är att alla människor skall kunnakänna trygghet till liv, hälsa, integritet och personligegendom. För detta fordras en helhetssyn påkriminalpolitiken.För att nå framgång i det brottsbekämpande arbetet ärdet viktigt att slå vakt om det generella välfärdssamhället.All erfarenhet visar att stora sociala klyftor, högarbetslöshet och förslummade bostadsområden föder våldoch annan kriminalitet. För att motverka riskerna för socialutslagning och kriminalitet måste insatser vidtas på skildaområden av samhällspolitiken.I detta perspektiv är det helt klart att den omläggning avsamhällspolitiken som regeringen inlett, allvarligt äventyrarmöjligheterna till ett effektivt brottsförebyggande arbete.Ökande klyftor, kraftigt stigande arbetslöshet ochtilltagande utslagning skapar en grogrund för ökadbrottslighet. Detta samband har helt tappats bort iregeringens kriminalpolitik. I stället är det hårdare tag ochökad repression som framställs som universalmedlet motbrottsligheten.Socialdemokraterna anser att en kraftfull satsning måsteske på det brottsförebyggande området. Det lokalabrottsförebyggande arbetet bör byggas ut kraftigt och gesännu större betydelse i polisens och andra samhällsorgansarbete.Barn och ungdom måste stå i centrum för detbrottsförebyggande arbetet. I första hand är det sjävfalletföräldrarnas ansvar att fostra barn till godasamhällsmedborgare. Därför måste familjepolitikenutformas på ett sätt som underlättar för föräldrarna att tadetta ansvar. Barnomsorgen och skolan har här viktigauppgifter. Stödet till de ungdomar som tidigt riskerar ''atthamna utanför'' måste förstärkas.Givetvis är också utformningen av straffsystemet ochdess tillämpning av avsevärd betydelse förbrottsbekämpningen. Hög upptäcktsrisk och snabbhet i deträttsliga förfarandet har särskilt stor betydelse för attbrottsbekämpningen skall vara effektiv. Detta gäller inteminst ungdomsbrottsligheten.En ökad användning av frihetsstraff är generellt settinget verksamt medel när det gäller att bekämpakriminaliteten. Det visar en omfattande kriminologiskforskning. Fängelse är en mycket allvarlig påföljd för denenskilde och en dyr sådan för samhället. Inriktningen bördärför vara att så långt möjligt tillgripa andra påföljder änfängelsestraff.Fängelsestraffets syfte är att avskräcka och avhållamänniskor från att begå brott. Den avskräckande effektenligger framförallt i hotet att bli berövad friheten. Vidverkställigheten av straffpåföljden skall kriminalvårdenäven fortsättningsvis bygga på grundsynen om humanitet.Att underlätta för de dömda att efter avtjänat straff leva ettnormalt liv i samhället är, vid sidan av att verkställa straffen,kriminalvårdens viktigaste uppgift.Det är viktigt att arbetet med att utveckla alternativ tillfängelsestraffet fortsätter. Socialdemokraterna föreslår atttillämpningsområdet för användandet av alternativapåföljder som exempelvis samhällstjänst och kontraktsvårdvidgas.De människor som utsätts för brott måste få tillräckligtstöd och hjälp. En fortsatt utveckling av detbrottsofferprogram som socialdemokraterna initierademåste ske.PrioriteringarUnder senare år har en rad åtgärder vidtagits för attmotverka våldsbrottsligheten. Insatserna har innefattatförebyggande åtgärder, straffskärpningar, förbättringar avdet rättsliga förfarandet och ett bättre stöd till brottsoffren.En av samhällets absolut viktigaste uppgifter är attupprätthålla respekten för människors liv och hälsa.Våldsbrottsligheten måste därför också framöver ha högprioritet i det brottsbekämpande arbetet.Narkotikabrottsligheten måste bekämpas med kraft.Målet är ett narkotikafritt samhälle. Särskilduppmärksamhet måste ägnas åt sådana varningssignalersom lokala förändringar av narkotikaströmmarna,introduktion av nya preparat och framväxten av nya trenderav narkotikabruk. Åtgärder måste vidtas i syfte attförhindra att blir ett transitland för narkotika. Dennedrustning som sker av samhällets narkomanvårdmåste stoppas.Socialdemokraterna konstaterar att regeringennedprioriterat kampen mot den ekonomiska brottsligheten.Dessa signaler har anammats på fältet och resulterat i enklar försämring av samhällets insatser mot den ekonomiskabrottsligheten. Mot bakgrund av de mycket stora värdensom står på spel är denna neddragning anmärkningsvärd.Den ekonomiska brottligheten drabbar oss alla. Detmarknadsekonomiska systemet och vår miljö skadas direktav denna brottslighet. Det är socialdemokraternasbestämda uppfattning att en kraftfull satsning under denärmaste åren bör ske på bekämpandet av den ekonomiskabrottsligheten och att denna brottslighet bör tillhöra deprioriterade områdena.En kraftig ökning har skett av den brottslighet som harsin grund i främlingsfientlighet och rasism. Vid sidan avökad upplysning, förebyggande åtgärder och skärptlagstiftning, måste polisen och rättsväsendet i övrigt kraftigtöka insatserna mot denna typ av brottslighet. Ökaderesurser måste avsättas för spaning och utredning av brottmed främlingsfientlig och rasistisk bakgrund. Spaning ochutredning av denna typ av brott bör vara ett prioriteratområde för säkerhetspolisen.I det direkta brottsbekämpande arbetet bör såledesvåldsoch narkotikabrottsligheten samt den ekonomiskabrottsligheten prioriteras. Härutöver bör ökaduppmärksamhet också riktas mot brott medfrämlingsfientlig och rasistisk bakgrund.Brottsutvecklingen och det kriminalpolitiskareformarbetetBrottsutvecklingenI alla industrialiserade länder har den anmäldabrottsligheten ökat kraftigt . Forskarna ärense om att den viktigaste orsaken till detta är den minskadesociala kontrollen och att brottstillfällena blivit så mångafler.Det har funnits tecken på att vi i var på väg attbryta denna utveckling. Exempelvis ökade den anmäldabrottsligheten med medan ökningstakten var nere i . Enligt kriminologiska forskare har nyrekryteringenav brottslingar varit jämförelsevis låg under 1980-talet.Ytterligare exempel på resultaten av detkriminalpolitiska arbetet är:andelenungdomar i åldern 15--som dömts för grova brott harhalverats ,andelen ungdomar iårskurs 9 som uppger att de prövat narkotika har sjunkitfrån till ,andelen värnpliktsinskrivna som uppger attde prövat narkotika har sjunkit från till ,antalet polisanmälda brott har minskat ibörjan ,andelen människor som uppger sigha blivit utsatta för våld har varit oförändrad de senaste 15åren.Brottsligheten är emellertid fortfarande oacceptabelthög. Den drabbar enskilda människor hårt och skaparotrygghet och bristande förtroende för rättssamhället. Detkrävs ett målmedvetet, långsiktigt och konsekventkriminalpolitiskt arbete för att ytterligare pressa tillbakabrottsligheten. Det finns nu också oroande tecken sompekar på att brottsligheten nu åter ökar. tyckssåledes våldsbrottsligheten ha ökat och brottsförebygganderådets prognoser om brottsuvecklingen fram till sekelskiftetär dystra.Det kriminalpolitiska reformarbetetDet kriminalpolitiska reformarbetet bör enligtsocialdemokraternas uppfattning inriktas på följandeområden.satsning på brottsförebyggande arbete, ettreformerat straff- och påföljdssystem med utvecklandet avalternativ till frihetsstraffet, en human kriminalvård medförbättrat innehåll, utökat stöd till brottsoffren,snabbare och tydligare reaktioner för unga lagöverträdare,effektivare polisiära arbetsmetoder, ett rättsväsendemed hög rättssäkerhet, korta handläggningstider ochvälutbildad personal.Brottsförebyggande arbeteAllmäntGrundläggande för möjligheterna att nedbringabrottsligheten är ett aktivt och offensivt brottsförebyggandearbete. Detta måste bedrivas på såväl kort som lång sikt.Möjligheterna att motverka brottslighet och socialutslagning hänger nära samman med vår förmåga att byggaett samhälle som präglas av solidaritet, omtanke ochansvarstagande människor emellan. Särskilt viktigt är detatt skapa goda förhållanden för barn och ungdomar att växaupp i. Det är således genom breda sociala insatser ochattitydpåverkan som avgörande framgångar motbrottsligheten kan nås. Därför är det också med betydandeoro vi socialdemokrater ser på regeringens allmännapolitik. Ökande klyftor, social utslagning och tilltagandearbetslöshet utgör en grogrund för ökande brottslighet.Nedrustningen av skolan är en annan faktor som kan fåallvarliga konsekvenser.Men det är naturligtvis inte enbart genom bredasamhällspolitiska insatser som brottsligheten kanförebyggas. Det är också av stor betydelse att de merdirekta brottsförebyggande insatserna utvecklas.Lokalt brottsförebyggande arbeteDen socialdemokratiska regeringen tillsatte 1991 enarbetsgrupp med uppgift att främja och utveckla detbrottsförebyggande arbetet. Som ett led i detta harBrottsförebyggande rådet (BRÅ) stött bildandet av lokalabrottsförebyggande organ på ett antal orter i landet. Syftetär att fånga upp det engagemang som finns lokalt och få tillstånd ett brett brottsförebyggande arbete. Samverkanmellan polisen, skolan och måste öka.Skolans roll i det brottsförebyggande arbetet bör utvecklas.Föräldrar och andra vuxna måste engageras för att förmedlapositiva normer, lösa konflikter och utveckla samarbetemellan generationer och grannskap. I de lokalabrottsförebyggande organens verksamhet är det ocksåbetydelsefullt att samverkan sker med andra förvaltningar,folkrörelser och föreningar.Det arbete som har bedrivits visar att utveckladlokal samverkan är mycket effektiv i kampen motbrottsligheten. I exempelvis har man genomsådant arbete lyckats halvera bostadsinbrotten och iFisksätra utanför har man fått ner brottslighetenmed 20--25 %.Socialdemokraterna anser att verksamheten är av så storbetydelse att BRÅ bör ges ett generellt uppdrag att hjälpatill att bygga upp lokala brottsförebyggande organ i landetskommuner bl.a. i samverkan med föreningar ochfolkrörelser.BRÅ:s forsknings- och utvecklingsarbeteBrottsförebyggande rådet har en central roll i detbrottsförebyggande arbetet. Genom forskning,utvecklingsarbete och information skall BRÅ främjabrottsförebyggande insatser. BRÅ har också en viktigfunktion när det gäller att samordna olika myndighetersarbete inom det kriminalpolitiska området. Inom BRÅbedrivs ett omfattande forsknings- och utvecklingsarbete avhög kvalité. Det är av stor vikt att BRÅ:s verksamhet kanbedrivas under tillfredsställande förhållanden och mederforderliga resurser. Som justitieutskottet enhälligt framhållit, skulle inrättandet av professurervid BRÅ ha stor betydelse för forskningen ochrekryteringen av forskare till rådet.Regeringen har emellertid i sitt budgetförslag intebeaktat vad justitieutskottet uttalat. I stället uttalarregeringen att frågan om den kriminologiska ochkriminalpolitiska forskningen i landet årsforskningsproposition bereds inomregeringskansliet. BRÅ:s resurser för forskning ochutveckling får inte minskas. BRÅ:s ställning måste värnas.Riksdagen bör nu ta ställning för inrättandet av enprofessur vid BRÅ och ge regeringen i uppdrag attåterkomma med förslag om detta i 1993 årsforskningspolitiska proposition. bör också geregeringen till känna vad som anförts om BRÅ:s resurserför forskning och uveckling.Illegala vapenI det brottsförebyggande arbetet ingår också åtgärdermed syfte att försvåra och förhindra brottsligheten. Detgäller exempelvis åtgärder för säkrare lås i bostäder ochbilar. En fråga av stor betydelse är möjligheterna attbegränsa tillgången på illegala vapen. Rikskriminalenredovisade statistik över vapenstölderna i landetsedan 1972. stals över 17 000 skjutvapen, drygt 800 skarpladdadestridsvagnsminor och mer än 500 handgranater. Avskjutvapnen har 4 000 kommit till rätta. Merparten av vapnen tillgrips ibostäder men också stölderna i försvarets anläggningar ärvanliga och gäller då oftast grövre skjutvapen ochsprängmedel.Det har blivit allt vanligare att vapen används vid brott.Därför har också lagstiftningen skärpts i enrad avseenden. Knivförbud har införts ochvapenlagstiftningen har förändrats i riktning mot skärptkontroll av vapen och ammunition som förvaras i hemmen.Problemen är dock så allvarliga att den nyavapenlagstiftningen noga måste följas upp i syfte att utrönai vad mån den är tillräcklig för att minska förekomsten avillegala vapen.Stölderna ur militära förråd är omfattande. Militäravapen, sprängämnen och ammunition förvaras i obevakadeförråd som saknar inbrottslarm och ofta är försedda medlättforcerade dörrar.Med hänsyn till de särskilda risker som är förknippademed dessa vapen och sprängämnen måste skyndsammaåtgärder vidtas i syfte att förhindra stölder ur militäraförråd. Också frågan om behovet av en ökad kontroll ochsäkrare förvaring av de vapen som finns ihemvärnsorganisationen bör övervägas.Straff- och påföljdssystemetFängelsestraffetEn grundläggande tanke i modern kriminalpolitik är attminska användningen av fängelsestraff. Detta är också enav de övergripande målsättningarna med densocialdemokratiska kriminalpolitiken.Om denna inriktning har det tidigare rått stor politiskenighet. Den moderate justitieministern således i budgetprop. 1980/81 följande omfängelsestraffkommitténs arbete: ''För egen del fäster jagstora förhoppningar vid att utredningsarbetet skall ledafram till en minskad användning av de för den enskildenedbrytande och för samhället kostbara frihetsstraffen''.För att den allmänna laglydnaden skall kunnaupprätthållas måste fängelsestraffet kunna tillgripas.Användningen bör dock begränsas till de allvarligarebrotten.Det finns ingen vetenskaplig grund för att påstå att enutvidgad användning av fängelsestraffet leder till envaraktigt lägre brottsnivå. Denna insikt har lett till attutvecklingen internationellt nu är att minska användningenav fängelsestraff.I går emellertid utvecklingen i motsatt riktning.Regeringens förslag till straffskärpningar och förändringarav den villkorliga frigivningen kan kommaatt medföra ett behov av ca 1 200 nya anstaltsplatser, en ökning med . Denna ökning medför en årlig driftskostnad på ca500 och en investeringskostnad på ca 1,4miljarder kronor. Regeringens politik är ett ekonomisktslöseri och dessutom ineffektiv och inhuman.Socialdemokraterna motsätter sig en utveckling motökad användning av frihetsstraff.Alternativa påföljderMed hänsyn till de nackdelar som är förenade medfängelsestraffet måste arbetet med att utveckla alternativapåföljder fortsätta. Arbetet bör inriktas på att finna sådanaalternativ till fängelse som tar sikte på att reparera denskada som vållats genom brottet och som har pedagogiskainslag med syftet att motverka återfall i brott.Socialdemokraterna ser det som positivt att regeringenfullföljer den socialdemokratiska regeringens intentioneratt utvidga samhällstjänsten till att omfatta hela landet.Också kontraktsvården bör ges ett bredareanvändningsområde. Det gäller även användningen avböter, villkorlig dom och skyddstillsyn i förening . Detta kräver en väl fungerandefrivård. måste ges ett konkretbrottsförebyggande innehåll.Men detta räcker inte. Tillämpningsområdet förkontraktsvård och samhällstjänst bör vidgas till att omfattanya kategorier av intagna och andra åldrar.Villkorlig frigivningDet råder bred politisk enighet om atthalvtidsfrigivningen bör avskaffas och ersättas med enannan form av villkorlig frigivning. Straffsystemkommitténhar i uppdrag att överväga den villkorliga frigivningensframtida utformning. Socialdemokraterna anser attkommitténs arbete bör präglas av ambitionen att försökaminska användningen av frihetsstraffen. Arbetet bör ocksåinriktas på att den framtida villkorliga frigivningen ihuvudsak skall vara obligatorisk. Ett införande av ett nyttsystem med obligatorisk villkorlig frigivning måste såledeskombineras med en ökad användning av alternativapåföljder som t.ex. samhällstjänst och kontraktsvård.Frågan om att införa någon form av frigivningspermissionerbör också prövas. bör ta ett samlatgrepp på dessa frågor. En förändring av den villkorligafrigivningen bör således inte ske som en isolerad åtgärd.Staffsystemkommittén bör ges tilläggsdirektiv med denovan anförda inriktningen.Översyn av den straffrättsliga lagstiftningenEtt omfattande utrednings- och reformarbete harbedrivits på straffrättens område under 1980-talet.Brottsbalken har i flera avseende förändrats såväl avseendegärningsbeskrivningar som straffsatser. Specialstraffrättenhar fått ökad betydelse . Här kanerinras om trafikbrottslagen, narkotikastrafflagen ochskattebrottslagen. Strafflagarnas utformning måste ständigtanpassas till nya förhållanden.Kriminalpolitiken i stort får inte kännetecknas avryckighet och kortsiktiga hänsyn. Detta är ett uttryck förvår syn på rättsäkerheten.Socialdemokraterna menar att den samladestraffrättsliga lagstiftningen nu är mogen för översyn.I det arbetet bör strafflagarnas systematik ochförhållande till varandra övervägas. Även enskildagärningsbeskrivningar i framförallt bör sesöver. Särskilt bör prövas om specialstraffrättsliga lagar skallföras in i . Det bör ankomma på regeringen attfinna de lämpliga formerna för en sådan strafflagsöversyn.En humant inriktad kriminalvårdKriminalvårdsanstalternaEn stor andel av dem som döms till fängelsestraff harsociala handikapp av olika slag. De har som regel haft svårauppväxtförhållanden, de är dåligt utbildade, har oftamissbruksproblem och svårigheter med arbete och bostad.Mer än hälften av dem som döms till fängelse är arbetslösa,av rattfylleristerna har betydande alkholproblem, merän av de intagna är narkotikamissbrukare. Utbildningutöver folk- och grundskola är mycket ovanlig. För mångaav de intagna gäller att de inte ens avslutat grundskolan.Mer än hälften har tidigare fängelseerfarenhet.Möjligheterna att inom kriminalvårdens ram komma tillrätta med dessa problem är givetvis begränsade.Verkställigheten måste oavsett detta vägledas avambitionen att åstadkomma möjligheter för de intagna attha en social plattform efter frigivningen. Det är etträttfärdighetskrav att de som redan har det svårt inte ionödan utsätts för ytterligare lidande och obehag. Tvärtommåste dessa människor ges stöd och hjälp till ett normalt liv.Vid verkställigheten av fängelsestraff bör de principertillämpas som lades fast genom kriminalvårdsreformen1974. Det innebär att de intagna enligt den s.k.närhetsprincipen i största möjliga utsträckning skall avtjänasina straff på lokalanstalt i närheten av hemorten. Avsiktenär att de intagna på så sätt skall kunna upprätthållakontakter med anhöriga och få den service inför och efterfrigivningen som hemkommunens myndigheter kanerbjuda.En annan princip som låg till grund förkriminalvårdsreformen var normaliseringsprincipen. Deninnebär att kriminalvårdens klienter skall ha samma rätt tillsamhällets stöd, hjälp och service som andra medborgare.Regeringen har tagit initiativ till en översyn avkriminalvårdslagstiftningen och också i anslutning härtillifrågasatt närhetsprincipen.Socialdemokraterna menar att de grundläggandeprinciperna kriminalvårdsreform alltjämt stårsig och att dessa bör tjäna som vägledning för den översynsom nu skall göras av lagstiftningen.Ett särskilt problem är narkotikan på våra anstalter. Ensjälvklar inriktning är att göra anstalterna narkotikafria.Differentieringen är viktig för att nå detta mål. Detta kräveratt det finns tillgång till platser på anstalter och avdelningarmed olika inriktning. En alltför hög beläggning påanstalterna försvårar möjligheterna till differentiering.Beläggningen på anstalterna är nu så hög att endiffentiering knappast kan ske och möjligheterna till enmeningsfull vård och behandling försvåras därför allvarligt.Intagna som vill arbeta eller studera på anstalterna får stå ikö till sysselsättning. Fängelserna och häktena är överfulla.Detta skapar naturligvis en mer destruktiv och hårdaremiljö på anstalterna. Det leder till tvång, våld och sannolikten ökad återfallsbenägenhet. Regeringens politik, som sägssyfta till att få ner brottsligheten, riskerar nu tvärtom attföda ny brottslighet.Regeringen bör för redovisa vilka åtgärdersom är nödvändiga för att säkerställa möjligheterna tilldifferentiering och en meningsfull vård och behandling.Regeringen bör också för redovisa vilkaåtgärder som är nödvändiga för att åstadkomma en rimligbeläggning vid häktena.För att de intagna skall kunna anpassa sig till ett normaltliv efter frigivning är det mycket viktigt att ökade satsningargörs på grundutbildning, yrkesutbildning och social träning.Vård- och behandlingsinsatserna måste byggas ut och enökad medverkan bör ske av myndigheter och organisationerutanför kriminalvården redan under verkställighetstiden.PermissionerEn fråga som uppmärksammats mycket i den offentligadebatten är rymningar och missbruk av permissioner, inågra mycket uppmärksammade fall. Detta föranledde densocialdemokratiska regeringen att vidta en rad åtgärder föratt höja säkerheten särskilt vid specialavdelningarna. Detbör vara en självklar princip att man inte skall kunna rymmafrån sådana avdelningar. Det kan även framöver finnasbehov av att fortlöpande vidta åtgärder för att höjasäkerheten vid anstalterna.Antalet rymningar har dock totalt sett minskat kraftigtde . Under den socialdemokratiskaregeringsperioden halverades antalet rymningar. Ocksåantalet misskötta permissioner minskade. Av över 33 000 permissioner under en niomånadersperiodmissköttes i någon form. 1989 ändrades reglerna för ochtillämpningen av permissionsbestämmelserna i avsikt attmotverka misskötsamhet. Den ändringen ledde till attandelen permissioner som missbrukades minskade med 20 %.Det är angeläget att understryka att permissioner är enmycket viktig del i arbetet med att förbereda frigivningen.En alltför sträng lagstiftning och tillämpning av den kanleda till stor oro på anstalterna och ökar risken förrymningar och annan misskötsamhet. Permissioner ärnödvändiga för att ge de dömda en chans att klara sig efterfängelsevistelsen.Den dömdes möjligheter att kunna behålla socialakontakter utanför fängelset samt kunna söka arbete ochbostad är mycket väsentliga för att minska risken för återfalli brott. Någon allmän skärpning av restriktionerna vidkriminalvårdsanstalterna får därför inte ske.FrivårdenFrivården spelar en betydelsefull roll inomkriminalvården. Frivården skall motverka återfall i brottoch underlätta den dömdes anpassning i samhället. Mångaav frivårdsklienterna är arbetslösa. Det gäller inte minst devillkorligt frigivna. Även bostadssituationen är mycket svårför många. Arbete och bostad är de grundläggandeförutsättningarna för en normal tillvaro efter anstaltstiden.Det är nödvändigt att de huvudmän, som ansvarar förarbete (arbetsförmedling), boende (kommunen) ochsjukvård inkl. psykiatri () tar sitt ansvar.Frivården är i stort behov av kvalificerade övervakare,och ökade insatser bör därför göras för rekrytering ochutbildning av övervakare. Här har exempelvis fackligaorganisationer, idrottsrörelsen och andra ideellaorganisationers engagemang stor betydelse.Socialdemokraterna föreslår också i en särskild motion omkriminalvården en ökning av lekmannaarvodet.Kriminalvårdens anställda har en utsatt situation.