mot · GG02Sf231 · 1993-01-26 00:00:00 — har kostnaderna för personer sompå grund av ålder, handikapp eller sjukdom behövermedicin, läkarvård, sjukhus-, öppenvård eller annan serviceoch hjälp stigit kraftigt. Det enda högkostnadsskydd som ärallmänt infört är högkostnadsskyddet som gäller förläkemedel och viss öppenvård. I en del landsting har ävenett högkostnadsskydd för sjukresor införts. Och en delkommuner har i princip ett högkostnadsskydd för personersom bor på institution, i och med att man bestämt hurmycket en person skall ha kvar av sin totala inkomst efterdet att man betalat för sig på ålderdomshem och liknandeinstitutioner.Men det finns inget totalt kostnadsskydd. Det finns inteheller ett enhetligt fungerande servicesystem. Omsjukvårdande behandling som medicinsk fotvård ges avsjukvårdshuvudmannen räknas det in underhögkostnadsskyddet, om det ges i annan regi räknas det intein. Sådana olikheter drabbar den enskilde väldigt olikaberoende på var man bor i landet och vilken tillgång tillbehandling som det finns just där. Därför måste fleryrkesgrupper än läkare och sjuksköterskor ges rätten att gesjukvårdande behandling, exv. sjukgymnaster.Vänsterpartiet anser att dessa regler måste ses över, medmålsättningen att tillgången på sjukvårdande behandlingsom ingår under högkostnadsskyddet skall finnasnågorlunda lika över landet.Med försämringen av kommunernas ekonomi följerökade kostnader för sociala tjänster som kommunentillhandahåller. Kostnaderna blir inte mindre närtjänsteutövandet övertas av privata omsorgsgivare.Behovet av hjälp och service är naturligtvis olika för olikaindivider så även den enskildes ekonomiska situation. Attvara gammal och orkeslös eller ha funktionshinder är i sigett stort bekymmer, och att därtill ständigt känna oro för sinekonomi eller tvingas välja bort behövlig vård avkostnadsskäl är ovärdigt. Därför måste det snarastutarbetas förslag om ett högkostnadsskydd för vård ochservice som gamla, sjuka och handikappade behöver för sinlivsföring, även på nivå. Ett enhetligthögkostnadsskydd för sjukresor bör också införas.Och landstingen bör uppmanas att lösa problemet med enperiodicering av högkostnadsskydden.Merkostnadskommittén som slutfört sitt arbetelämnar bl.a. förslag på förändringar om kostnadsfrialivsmedel, läkemedel, sjukvårdsartiklars ställning inomsjukförsäkringssystemet, förslag om skydd för högasjukresekostnader och ett förslag om en lägre nivå avhandikappersättningen. Men harinte tittat på de sammantagna kostnaderna för människormed funktionshinder på grund av sjukdom eller handikapp.De försämringar som redan genomdrivits eller planerasinom socialförsäkringssystemet kan inte ses som enskildaföreteelser. Människor med funktionsnedsättning på grundav handikapp eller sjukdom drabbas ofta av kostnader ochförsämringar på alla områden. En livslång sjukdom kant.ex. medföra att man har fler sjukdagar, behöver merläkar- och sjukhusvård, mer läkemedel än människor iallmänhet. Läkemedel påverkar i sin tur tandstatusen så behöver gå till tandläkaren oftare än genomsnittet osv.Till detta kommer de andra avgifterna ochavgiftshöjningarna inom hemtjänst, färdtjänst m.m.Vänsterpartiet anser att en utredning börtillsättas med uppdrag att se över de totala kostnaderna förmänniskor med olika funktionshinder. Enmerkostnadsersättning behövs där de olikahögkostnadsskyddens summor inräknas i underlaget som ärknutet till en viss procentsats av basbeloppet. Det skulle gestörre trygghet för den enskilde och minska kostnaderna förersättningens administration. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning om hurstödet till människor med funktionshinder, kroniskt sjukaoch gamla skall utformas.