mot · GG02A269 · 1993-01-26 00:00:00 — Under den lågkonjunktur som nu genomlider ärungdomar en av de grupper som hårdast drabbats. Särskilttydligt är det på arbetsmarknaden som en stor del av helaungdomsgenerationen riskerar att slås ut ifrån.Ungdomsarbetslösheten ligger kraftigt över genomsnittetoch verkar ha en tendens att öka snabbare än arbetslöshetför andra grupper. Det synes finnas flera orsaker till attungdomar nu slås ut från arbetsmarknaden. De är de somförst förlorar jobben i samband med varsel ochuppsägningar på grund av de anställningslagar som finns. Vistödjer i och för sig lagstiftning för att skapaanställningstrygghet, men vill påtala att en bieffekt är attungdomars arbetsmarknad påverkas.En annan, och betydligt viktigare, orsak är att ungdomarännu inte fått fäste på arbetsmarknaden. Många har ävenunder högkonjunkturen bytt arbetsplats ofta eller haft viss-tidsanställningar. De som kommer ut från utbildning harväldigt svårt att komma in på arbetsmarknaden.Det är mot denna bakgrund och med vetskap om denskada som arbetslöshet medför angeläget att det tillskapasspeciella insatser riktade mot just ungdomar.UngdomspraktikplatserFör att bekämpa ungdomsarbetslösheten föreslogregeringen att den skulle besluta ominrättandet av s.k. ungdomspraktikplatser. Riksdagenbeslutade i enlighet med regeringens förslag som i korthetinnebär en arbetsplatsförlagd utbildning att administrerasoch formas av arbetsgivaren. Det formella ansvaret liggerdock hos arbetsförmedlingen och ersättningen betalas avstaten.Tanken var i och för sig god. Det behövs speciellainsatser för att hjälpa ungdomar få fäste påarbetsmarknaden. Med ungdomspraktikplatser skapadessamtidigt en möjlighet för ungdomar att pröva på jobb somman är intresserad av, då det blir lättare för arbetsgivare attta emot ungdomar om kostnaden är låg.Praktikplatserna innebär emellertid också att ungdomarfastnar i en fälla utan andra val till sysselsättning. Tysamtidigt som regeringen satsat på praktikplatser har man,medvetet eller omedvetet, nedprioriterat övrigaarbetsmarknads- och utbildningspolitiska insatser.I övrigt kan man konstatera attungdomspraktikplatserna har varit för få för att mötaökningen av arbetslösheten bland ungdomar.ersättningen har varit så låg att den för vissa ungdomartvingat fram ett beroende av socialbidrag.ungdomarnasarbetsrättsliga situation är oklar, då ungdomarna intebetraktas som arbetstagare.blandning mellan arbets- ochutbildningsinslag är uppenbar och godtycklig.arbetsförmedlingen som skall ha ansvaret för tillsyn,utformning och organisation av utbildningen är såöverbelastad med jobb att det i det närmaste inteförekommer någon tillsyn.risken är därför uppenbar attvissa mindre nogräknade arbetsgivare utnyttjarungdomspraktikanter som gratis arbetskraft. Som en följdriskerar också konkurrensförhållanden mellan olika företagatt snedvridas.Systemet och därtill hörande resurser bör därföromvandlas till ett system där det arbetsrättsliga läget förungdomar tydliggörs, där ersättningen minst överstigerSocialstyrelsens norm för existensminimum och därungdomar inte utesluts och därigenom diskrimineras frånövriga arbetsmarknadspolitiska insatser.Regeringen bör återkomma till med ett förslagenligt ovan.BeredskapsarbetenEtt flertal, främst lite äldre, ungdomar riskerar attutförsäkras från A-kassan. Dessa långtidsarbetslösa har dålaglig rätt till beredskapsarbeten. finns inte tillräckligaresurser för att tillskapa beredskapsarbeten. Deutförsäkrade får då förlita sig på insatser. separat motion förtydligar vi vår syn på behovet avytterligare resurser för tillskapandet av beredskapsarbeten.Avskaffa 150-dagarsregelnFör närvarande gäller att en person som är arbetslös påhalvtid endast kan vara detta , sedan upphör A-kasseersättningen för halvtidsarbetslösheten. I praktikeninnebär detta att halvtidsarbetslösa tvingas välja mellan attfortsätta jobba med knappt hälften av lönen eller att slutajobba och behålla av den ordinarie lönen. Tyvärr har många inte denvalmöjligheten då det torde vara ekonomiskt omöjligt attavstå från mer än hälften av lönen.Med andra ord blir resultatet att samhället får betala av lönen mot som skulle varit alternativet vid fortsatthalvtidsarbetslöshet. För den enskilde som inget hellre villän att kunna försörja sig strider en sådan här regel mot bådenågon slags rättsuppfattning samt mot något slagsekonomiskt tänkande.Ungdomar tillhör ofta de grupper som ofta ofrivilligtförsöker försörja sig på vad som erbjuds. Det handlar oftaom vikariat och timanställningar. För att uppmuntra arbeteoch inte sända felaktiga signaler om statens uppfattning börregeln snabbt ses över och förändras.Rätten till utbildningUnder lågkonjunktur växer intresset för att förkovra ochutbilda sig vidare. För somliga är utbildning också endaalternativet till öppen arbetslöshet. Detta märks inte minstvid ansökningarna till högre utbildningar under hösten1992. De sökande var mer än dubbelt så många som antalettillgängliga platser. Liknande platsbrist finns tillkomvux och till ett påbyggnadsår på den tvåårigagymnasieutbildningen. Detta är oroväckande och slöserimed intresse för kunskap. Ansvarig för detta slöseri är igrunden regeringen som inte tillräckligt bemött det ökandeintresset.Med den partimotion som socialdemokraterna läggersker en omfattande satsning på utbildning. Vi anser denviktig och stöder därför denna.Ökad flexibilitet i arbetsmarknadspolitikenI dag finns en mängd olika stödformer. Vi anser att de hårt styrda statliga resurserna bör omvandlas till ett mergenerellt anställningsstöd. Detta skulle öppna upp för flerlokala initiativ och idéer som kan vara till nytta dels förbeslutsfattare, dels också för de arbetssökande. Det kanhandla om resurser till utbildning, rekryteringsstöd ellerolika sorters arbetsmarknadspolitiska inslag. Enligt fleralänsarbetsnämnder skulle detta underlätta arbetet ochminska eventuell byråkrati. Även om vi tror att endecentralisering innebär ett effektivare resursanvändandeså finns det anledning att för säkerhets skull bygga inekonomiska incitament för att kostnaderna inte skall öka.Regeringen bör återkomma till med ett nyttsystem där fördelningen av de resurser som kanaliserasvia länsarbetsnämnderna i större utsträckning görs flexibla. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till åtgärdermot ungdomsarbetslösheten i enlighet med vad som anförtsi motionen.