mot · GG02Ju223 · 1993-01-26 00:00:00 — har länge drivit krav på åtgärder mot denekonomiska brottsligheten. För är detta enfråga om lag och rättvisa. har vi kunnatkonstatera att våra uppfattningar delas av allt fler. Krav påresoluta insatser mot den ekonomiska brottsligheten ställsfrån allt fler grupper. Det är nu hög tid att går frånord till handling när det gäller beslut och resurser föråtgärder mot den ekonomiska brottsligheten.Riksåklagaren och RikspolisstyrelsenRiksåklagaren och överlämnade förganska precis sin gemensamma utredningangående vissa frågor om ekonomisk brottslighet tillregeringen. Dessa myndigheter har insett frågans allvar.Deras analys av vikten av att angripa den ekonomiskabrottsligheten är så insiktsfull att den förtjänar ett längrecitat. I sina allmänna utgångspunkter säger man iutredningen bl.a. följande:Något som inte går att mäta ekonomiskt är de allmännaeffekter som en alltmer utbredd ekonomisk kriminalitet kange upphov till. Näringsidkare som driver sin verksamhetunder lagliga former riskerar att bliutkonkurrerade av oseriösa näringsidkare som sätter sigöver bl.a. skatte-, miljö-och arbetarskyddslagstiftningen.Om bekämpningen av den ekonomiska brottsligheteneftersätts kan läget snabbt försämras ytterligare ochinnebära en hämsko på den seriösa näringsverksamheten. Iförsta hand är det den stora mängd mindre företag ochnäringsidkare som drabbas, som de torde ha desämsta förutsättningarna att bära oväntade förluster. Omden ekonomiska brottsligheten får fäste mer allmäntriskerar hela branscher att snedvridaskonkurrensmässigt. Detta kan få indirekta effekter för helasamhället genom t.ex. ökade kostnader för varor ochtjänster.Förutom de samhällsekonomiska effekterna drabbasalltså många enskilda direkt av den ekonomiskakriminaliteten som den ter sig. Det är fråga om en vidkrets av personer som kan drabbas. Leverantörer, långivareoch andra som gör stora förluster genom brott motborgenärer kan tvingas inskränka sin egen verksamhet ochi sämsta fall t.o.m. gå i konkurs. Kunder får inte de varoreller tjänster de betalat för och arbetstagare förlorar sittarbete genom att företag går omkull. Bedrägerier,förskingringar och svindlerier inom ramen förnäringsverksamhet drabbar ofta ett stort antal enskilda ellernäringsidkare. Alla dessa grupper har rätt att kräva avsamhället att brottsligheten utreds och att lagföringkommer till stånd.Även i de fall där skadan drabbar staten t.ex vidskattebrott, kommer ytterst skadan att få betydelse för allamedborgare. Som exempel kan nämnas att de 5 000skalbolag som förekommer hos kronofogdemyndigheterna,och av vilka flertalet i någon form ingår i av mycketomfattande ekonomisk kriminalitet, är restförda för skatteroch avgifter m.m. med sammanlagt drygt sex miljarderkronor.Det som här anförts av Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen visar att den ekonomiska brottsligheteningalunda bara drabbar det allmänna utan att den tillsyvende och sist slår med full kraft mot enskilda och motföretag. kan till fullo instämma iriksåklagarens och bedömning.Det aktuella lägetAdvokaten , som är ordförande förkonkursförvaltarna, har sagt att hans intryck är att kampenmot den ekonomiska brottsligheten givits upp och attekobrotten nu är ett direkt hot mot det civiliseradesamhällets överlevnad.Rolf , chef för rikskriminalens ekorotel, anser attläget för ekobrottens bekämpande är katastrofalt.Konkursförvaltarna och skatteförvaltningen har i storutsträckning upphört att anmäla misstänkta ekobrotteftersom man vet att de ändå inte kommer att utredas utanläggas på hög för att preskriberas. Hotell- ochrestauranganställdas förbund har kunnat konstatera att s.k.beskyddarverksamhet breder ut sig alltmer irestaurangbranschen. rekryteras våldsverkare frånlandets fängelser för denna typ av brott. Svart arbetskraftoch fiffel med skatten är snarare regel än undantag.Denna beskrivning kunde göras oerhört mycket längre.Regeringen har förlorat kontrollen över utvecklingen ochhittills har den inte visat vilja eller kraft att vidta nödvändigaåtgärder.Den pågående utvecklingen innebär att lagstiftningensmoralbildande funktion snabbt håller på att luckras upp.Det som mödosamt byggts upp raseras påkort tid.De åtgärder som regeringen avser att vidta bl.a. vadgäller att se över viss lagstiftning för att motverkaekonomisk brottslighet är helt otillräckliga. StatsrådetHellsvik sade i att''Riksåklagaren och i sin rapport ocksåtagit upp frågan om en översyn avskattebrottslagstiftningen. Den frågan bereds f.n. ''Vad RÅ och RPS sade i rapporten om behovet av enöversyn av skattebrottslagstiftningen var bl.a. detta:Skattebrottslagen trädde i kraft för nästan tjugo årsedan. Någon samlad översyn av lagen har inte ägt rum. Deförändringar som företagits har varit av begränsadomfattning och närmast avsett detaljer. harskattereglerna ändrats väsentligt. Även brottsligheten tersig annorlunda mot vad den gjorde närskattebrottslagen tillkom. Man skulle sannolikt nåbetydande vinster i åklagarnas och polisensbrottsbekämpande verksamhet om reglerna iskattebrottslagen sågs över och anpassades till dagensförutsättningar. Vi föreslår att en fullständig översyn avskattebrottslagen görs.Vad som krävs beträffande skattebrottslagstiftningenär inte långdragna beredningar om huruvida en översyn avdenna lagstiftning är behövlig utan att en utredning tillsättsmed direktiv att göra den översyn som RÅ och RPSföreslagit.ÅtgärderPolisenEkorotlarnaSedan 1986 har ochekorotlarna vid polismyndigheterna i , Göteborgoch förlorat mellan av sinapersonalresurser. resursläge måste omgåendeåterställas. Därutöver bör tillförasytterligare medel för fyra polismanstjänster och två tjänstersom ekonomer vid rikskriminalens ekorotel, tiopolismanstjänster och fem tjänster som ekonomer videkoroteln i , åtta polismanstjänster och fyratjänster som ekonomer vid ekoroteln i och sexpolismanstjänster och tre tjänster som ekonomer videkoroteln i Malmö.Enligt mening bör anslåmedel för dessa förstärkningar av ekorotlarna med 100milj.kr.Styrning av resursanvändningenSystemet med fri resursanvändning som infördes förpolisen 1985 har lett till att framför allt de lokalapolismyndigheterna prioriterat annan verksamhet framförbekämpningen av ekonomisk brottslighet. Det har haft enhögst olycklig inverkan att regeringen tagit bort denekonomiska brottsligheten från de prioriteradebrottsbekämpningsområdena. Regeringen bör åter ange attden ekonomiska brottsligheten skall vara ett prioriteratområde för brottsbekämpning. bör ocksåav statsmakterna ges erforderliga styrmedel för att kunnastyra resursanvändningen inom ekobrottsområdet.Skatteförvaltningen och exekutionsväsendetSkatteförvaltningenSkattemyndigheterna har under en följd av år ålagtslångtgående sparbeting. Detta har skett somskatteförvaltningen haft att arbeta med mycket storaorganisatoriska förändringar. Detta har lett till attresurserna för både den offensiva och den löpandekontrollen ansträngts mycket hårt.Regeringen har sent omsider insett denna verklighet ochi proposition 1992/93:100 bilaga 8 sid 35 skriver man: ''Dethar emellertid inte kunnat undvikas att intensiteten i viktigadelar av kontrollverksamheten och den offensivaprocessverksamheten gått ned under den mest reformtätaperioden. ''Detta är beklagligt, för som regeringen ocksåkonstaterar: ''De beräknade höjningarna av debiteradeskatter och avgifter på grund av utökad kontroll 1991uppgick sammanlagt till 6,1 mdr vad gällerskrivbordskontroll och ca 8,4 mdr vad gäller revision.'' (bil8 sid 36)I sin fördjupade anslagsframställning /94 --1995/96 konstaterar följande:Slutligen tenderar utredningar av ekonomisk brottslighetatt bli alltmer resurskrävande. Det behövs alltsåförstärkningar för att hålla denna verksamhet på nuvarandenivå. Dessutom tyder erfarenheterna på attskatteundandragandet ökar inte minst inommervärdesskatteområdet.I detta sammanhang bör påpekas att utredningar avekonomisk brottslighet i storstadsområden särskilt iStockholm, dras med stora problem. Detta medför attutredningar avseende ekonomiska brott inte kan utföras iden takt och omfattning som skulle vara önskvärt, bl.a. frånallmänpreventiv synpunkt.Enligt RSV:s uppfattning är behovet av att förstärkakontrollverksamheten större än det utrymme som återstårsedan besparingsbetinget och andra angelägna resursbehovavräknats från rationaliseringsvinsten.Mot bakgrund av att skattemyndigheterna måste geserforderliga resurser för fördjupad kontroll och offensivasatsningar även mot ekonomisk brottslighet föreslårVänsterpartiet att under sjunde huvudtitelnanslaget B skattemyndigheterna för /94anvisar ett extra anslag för insatser mot den ekonomiskabrottsligheten på 70 mkr.ExekutionsväsendetDen ekonomiska krisen och ökningen av denekonomiska brottsligheten gör attkronofogdemyndigheterna har att hantera en alltbesvärligare situation vad gäller att trygga myndighetersoch borgenärers anspråk på att få in utestående skulder.Kronofogdemyndigheterna har fått möta en allt störreärendemängd med i stort sett oförändrade resurser. Till endel har man kunnat möta detta med ökad effektivitet.Under senare år har dock antalet oavslutade mål ökat.Kronofogdemyndigheterna har därför inte kunnat uppnåmålet att minska antalet gäldenärer eller de totalaskuldbeloppen.Regeringen inser delvis kronofogdemyndigheternasproblem och anser därför att det inte är möjligt eller ensmeningsfullt att lägga fast någon planeringsram förtreårsperioden. Regeringen anser också attkronofogdemyndigheten kan behöva ett visst resurstillskottför /94. Detta skall motsvara det tillfälligatillskott som gått till kronofogdemyndigheterna förinnevarande budgetår.I sin fördjupade anslagsframställning förexekutionsväsendet konstaterar att''antalet mål och ärenden och restförda belopp kan väntasöka markant om inte särskildaresursinsatser görs. (...) Det är dessutom viktigt attkronofogdemyndigheternas del i aktiviteterna mot denekonomiska brottsligheten kan upprätthållas på en rimlignivå. ''Mot bakgrund av att kronofogdemyndigheterna måsteges erforderliga resurser också för insatser mot denekonomiska brottsligheten, föreslår attriksdagen under sjunde huvudtiteln anslaget Bkronofogdemyndigheterna för /94 anvisarett extra anslag för insatser mot den ekonomiskabrottsligheten på 30 mkr.GeneralklausulenRegeringen föreslog och beslöt attavskaffa den s.k. generalklausulen mot skattebrott fr.o.m.1 januari 1993.Detta motiverades med att lagen stärkt det allmännasställning gentemot den enskilde på ett sätt som inte ärrimligt i ett rättssamhälle. Dessutom skulle lagen medförtsvårigheter för den enskilde att bedömaskattekonsekvenserna av olika rättshandlingar.I betänkandet av skatteflyktsutredningen (SOU1989:81) gjordes en genomgång av utländsk rätt på dettaområde. Av de sex länder som studerats visade det sig attfem hade liknande generalklausuler mot skatteflykt somden svenska. Det gällde , , ,dåvarande och Frankrike.Samtliga dessa stater brukar normalt anses somrättssamhällen.I har det ansetts som en god regel attutvärdera om tillämpningen av den aktuella lagstiftningeninneburit problem. I detta fall har justitiekanslern vid tvåtillfällen fått i uppdrag att granska tillämpningen avskatteflyktslagen ur rättssäkerhetssynpunkt. JK har funnitatt tillämpningen av lagen präglats av stor försiktighet ochatt det inte finns något stöd för antagandet att kraven pårättssäkerhet och förutsebarhet åsidosatts.I propositionen hävdades att lagen mot skatteflykt göratt det allmännas ställning gentemot den enskilde stärks påett sätt som inte är rimligt. En genomgång av de domar därlagen mot skatteflykt tillämpats ger föga stöd för dennauppfattning. Det totala antalet domar gällandeskatteflyktslagen 1981--1988 är 41 och inte i något av dessafall har det påståtts att den enskildes rättssäkerhetåsidosatts. Antalet förhandsbesked där skatteflyktslagenansetts tillämplig har varit 24, och inteheller beträffande dessa har kritik framförts beträffanderättssäkerheten.Det finns därför starka skäl att riva upp beslutet attavskaffa lagen mot skatteflykt. Avskaffande avgeneralklausulen mot skatteflykt var en felaktig åtgärd vidfel tidpunkt. kan rätta tilldenna missbedömning genom att återinföra lagen motskatteflykt.En specialkommission mot ekobrottenI den tidigare nämnda utredningen av riksåklagaren ochrikspolisstyrelsen görs en genomgång av en lång radförändringar av gällande rätt som borde övervägas för attförsvåra ekonomisk brottslighet. Några av dessa förslag haröverlämnats till , några andra förslagbereds inom . Det är inte tillräckligt.Det är nödvändigt att det tillsätts en parlamentariskberedning, en specialkommission, med tydliga direktiv attmed utgångspunkt i RÅ:s och RPS utredning lägga förslagom förändringar av gällande rätt inom civil-, närings-,exekutions- och strafflagstiftningen i syfte att motverka denekonomiska brottsligheten. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om personella förstärkningar vidrikskriminalens ekorotel och ekorotlarna vidpolismyndigheterna i , och ,2. att under andra huvudtiteln, anslaget B1, till för /94 anvisar100000000 kr utöver vad regeringen föreslagit, dvs. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ekobrottsbekämpning böranges som prioriterat område för polisen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör geserforderliga styrmedel för att kunna styraresursanvändningen inom ekobrottsområdet,5. att under sjunde huvudtiteln anslaget B2. Skattemyndigheterna för /94 anvisarett extra anslag för insatser mot den ekonomiskabrottsligheten på ,16. att under sjunde huvudtiteln anslaget B3. Kronofogdemyndigheterna för /94anvisar ett extra anslag för insatser mot den ekonomiskabrottsligheten på ,27. att beslutar att återinföra lagen motskatteflykt,18. att hos regeringen begär att enparlamentarisk beredning (specialkommission) tillsätts somfår i uppdrag att göra en samlad översyn av relevant civil-,närings-, exekutions- och strafflagstiftning för att motverkaekonomisk brottslighet.