mot · GG02Jo73 · 1993-03-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:226 En ny skogspolitik InledningI senaste (Miljön iSverige -- tillstånd och trender) ges en dyster bild vad gällerhotet om utarmning av den biologiska mångfalden.Rapporten beskriver en allt snabbare utarmning avartrikedomen, inte minst i skogen. Växter och djur i densvenska granskogen lever nu lika farligt som de meromskrivna arterna i tropikernas snabbt krympanderegnskogar. Mellan av vilda djur-och växtarter kan vara utrotade inom 50 år.Orsakerna till utarmningen är flera. Storskaligamiljöstörningar såsom försurning, kvävenedfall m.m.påverkar naturmiljön mycket starkt i framförallt södraSverige. Därför är den utökade satsningen på markkalkningoch vitaliseringsgödsling som aviseras i propositionenlovvärt och nödvändigt. Det storskaliga skogsbruketsmetoder är i sig ett hot mot mångfalden. Tillräcklig hänsyntill naturvården har inte tagits. Detta slog bland annat denskogspolitiska kommittén fast i sitt betänkande. Moderntskogsbruk innebär bland annat minskad förekomst avdöende och död ved, färre inslag av lövträd, kortareomloppstider och ändrad åldersfördelning med allt färregamla träd. Allt detta betyder förlust av biologisk mångfald.Domän AB:s nya inriktning av skogsbruket med störrenaturvårdshänsyn är viktig. Genom att gammal naturskogsparas inom större områden och i korridorer, smala band avgammelskog, ska man underlätta för känsliga djur ochväxter att sprida sig i landskapet. Domän räknar med att av deras totala skogsareal kommer att få ettfrivilligt skydd på detta sätt.Den framtida skogspolitikenFörslaget till framtida skogspolitik myndigförklararäntligen skogsbrukaren. En omfattande avregleringkommer till stånd. Röjning, gallring och skogsbruksplanerblir frivilliga. Avverkningstvånget tas bort ochskogsbrukaren ges rätt att få använda nyaavverkningsformer -- vilket sannolikt kommer att leda diversifiering av skogsbruket som gynnar den biologiskamångfalden. Reglerna om ransonering och skydd för denyngre skogen förenklas.Samtidigt med den utökade friheten ökar ansvaret.Miljömålet jämställs med produktionsmålet ochskogsvårdslagen skärps i hänsynen till kulturmiljö- ochnaturvården. Detta är helt logiskt. Skogsbruketssektorsansvar för miljö lades fast redan i 1988 årsmiljöpolitiska beslut. Den generella principen omsektorsansvaret för naturmiljön preciserades senare avriksdagen miljöpolitiska beslut. Vidare ärskärpningen av naturvårdshänsynen en logisk följd motbakgrund av de skogsprinciper undertecknade vidkonferensen för miljö och utveckling i juni1992.Vid anmälan om avverkning ska skogsbrukaren iframtiden vara skyldig att ange vilka hänsyn till kulturmiljö-och naturvården han/hon ämnar ta. Detta ställer nya kravpå skogsägaren. Denne blir skyldig att skaffa de kunskapersom behövs för att vederbörlig naturvårdshänsyn ska kunnatas. Den nya inriktningen på skogspolitiken ställer ocksånya krav på skogsvårdsorganisationen. Denna måste kunnage råd och anvisningar om dessa hänsyn i störreutsträckning än hittills.Exempel på skärpningar i skogsvårdslagen är förbudmot hyggesplöjning, större skydd för de skogligaimpedimenten och krav på miljökonsekvensbeskrivning(MKB) vid införande av nya skogsbruksmetoder ochfrämmande plantmaterial. Det är dock viktigt att betona attkravet på MKB inte kan bli aktuellt i samband medtillståndsärenden för enskilda skogsägare.BiotopskyddetFör att fylla det gap som ansågs finnas mellanskogsvårdslagens hänsynsregler och naturvårdslagensreservatsbestämmelser, har bestämmelser om s kbiotopskydd införts i naturvårdslagen (NVL).Biotopskyddet är ämnat att skydda mindre mark- ochvattenområden i jord- och skogsbrukslandskapet. Dennärmare utformningen av biotopskyddet är ännu inte klarmen har aviserats till en senare proposition.Man kan känna tvekan inför de skrivningar som finnsi propositionen om biotopskyddet. Biotopskyddetsmöjlighet att fungera som ett redskap för att bevara denbiologiska mångfalden är väl optimistiskt utmålad. En av degrundläggande idéerna med biotopskyddet är att det skavara väl utskiljbara biotoper (naturmiljöer) somskogsmannen lätt ska kunna känna igen. Urnaturvårdshänseende siktar man då något vid sidan ommålet. Behovet av att skydda lokaler är större än behovetav att skydda vissa biotoper. Få arter är specifikt knutna tillvissa biotoper -- däremot till vissa kvalitéer i landskapet(t.ex. multna träd). En hotad art lever sällan i en, utan flerabiotoper, alternativt i en del av en biotop.Hur många skogsägare som kommer att väcka anspråkpå ersättning när det utarbetade förslaget till biotopskyddkommer, och hur mycket pengar det rör sig om, gårknappast att göra några gissningar om . Att skogsägaresom drabbas av merkostnader i samband med biotopskyddska ha rätt till intrångsersättning är en självklarhet som intebör ifrågasättas.Biotopskyddet kan spela en framtida roll för bevarandetav vissa livsmiljöer. Dessa måste då ha en mycket begränsadutsträckning i landskapet och vara av begränsat ekonomisktvärde. Exempel är märgelgravar, alléer och alkärr.NyttjanderättsavtalPropositionen anger också nyttjanderättsavtal som enmöjlig väg att ge skydd åt värdefull natur.Nyttjanderättsavtal mellan markägare och staten kan utantvivel vara en bra lösning ibland, men riskerar att i vissa fallbli dyrt. Om marknadsmässig hyra ska betalas så kan detinnebära att det visar sig att det varit billigare attköpa upp området som reservat.Nyttjanderättsavtal är inte heller en framkomlig väg föratt ge områden skydd på lång sikt. Om det är syftet krävslagändringar så att avtalet kan skrivas in i fastighetsboken.Grundtanken är emellertid att negativa befogenheter inteska kunna skrivas in på en fastighet.Ett annat problem som måste beaktas är att rörligheteninom skogsbranschen är stor.NaturreservatsavsättningarDet står därmed klart att förutom förändrad inriktningmot ett skogsbruk med större visad naturvårdshänsyn, ärbehovet av naturreservatsavsättningar stort. Detta särskilt isödra och samt Norrlands kustland, därdet finns förhållandevis lite produktiv skogsmark avsattidag. Detta betonas också i propositionen. Ytterligare 55miljoner tillförs naturvårdsfonden utöver de 135 miljonersom anslogs i budgeten. är inte ens av denproduktiva skogsmarken nedan skogsodlingsgränsen (so)avsatt som naturreservat. För att en 1-procentsnivå ska varanådd fattas ca 150 000 ha.Ökningen i anslaget till naturreservatsavsättningarräcker inte. De långt större resurser som behövs för atttillräckliga reservatsavsättningar ska kunna göras i ettrimligt tempo, gör det nödvändigt att hittafinansieringsformer som håller på . Det är därförnödvändigt att regeringen presenterar hur en långsiktigfinansiering skall av.En idé som diskuterats är en överföring av Domänfondentill naturvårdsfonden. Detta skulle innebära en förstärkningav reservatsandelen nedanför skogsodlingsgränsen. Dethjälper dock inte upp behovet av ökad avsättning avnaturreservat i då i huvudsak ägermark i mellersta och norra . Ytterligare en idé är attlåta skogsägaren avsätta frivilliga reservat som kan ''kvittas''mot vissa skattelättnader. Problemet i detta fall är att dettainte ger möjlighet för naturvårdsmyndigheten att välja ut deområden som bör få bli reservatskyddade. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om problemen med biotopskydd ochnyttjanderättsavtal,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att utarbetalångsiktiga modeller för att finansiera tillräckligt medreservatsavsättningar i syfte att bevara naturligtförekommande djur- och växtarter i livskraftiga bestånd.