mot · GH02A26 · 1993-11-15 00:00:00 — När vi i harfördelat av resurserna till aktiva åtgärder --arbetsmarknadsutbildning, lönebidrag, beredskapsarbeteno dyl -- och till passiva insatser -- kontantstöd -- harsiffrorna varit de omvända i andra länder.För att den aktiva arbetsmarknadspolitiken och därmedarbetslinjen skall fungera, krävs ett samspel mellan olikaregler och intressenter. Det måste för det första finnastillräckligt med resurser till aktiva insatser. Detmåste vidare finnas väl fungerandearbetsförmedlingar som håller i resurserna och allalediga jobb som finns. Slutligen måstearbetslöshetsförsäkringen understödja arbetslinjen.En unikt viktig länk i arbetslinjen utgör utformningenoch förvaltningen av arbetslöshetsförsäkringen. Denstartades ursprungligen av fackföreningarna och stora kravhar därför ställts på den arbetslöse. Denne är skyldig att taerbjudna arbeten som är lämpliga eller genomgå utbildning.Den lokala fackföreningen hjälper till både med att tipsaom jobb och att hålla kontakt med de arbetslösa. Varje åravstänger facket ett antal tusen arbetslösa som vägrar talämpliga jobb. Vi tror inte för att en statlig a-kassa kan uppnå samma goda resultat som de privata a-kassorna uppnått.Ersättningsnivån i försäkringen har tidigare medinternationella mått mätt varit relativt hög. Den relativtkorta ersättningstiden i arbetslöshetsförsäkringen är inte ensvaghet, utan en styrka, så länge den arbetslöse har rätt attkvalificera sig på nytt genom utbildning ellerberedskapsarbete. Därmed behålls den förankring iarbetsliv och kompetens som är så avgörande för attlångtidsarbetslöshet inte skall leda till utslagning och till attarbetslösheten fastnar på en hög nivå.Arbetslöshetsförsäkringen har en mycket viktig roll attfylla när det gäller att uppnå en flexibel arbetsmarknad. Föratt arbetstagarna skall vara positiva till tekniska ochstrukturella förändringar och vara beredda att byta bådearbetsgivare och yrke, måste arbetstagaren känna tryggheti förändringen. Det är då viktigt att de som får sluta får enhög ersättning från arbetslöshetsförsäkringen, att man fåraktiv hjälp med omskolning och vidareutbildning och skolas in på en ny arbetsplats.Regeringens förslag innebär att färre får ersättning, attersättning kommer att utbetalas med lägre belopp ochunder färre antal dagar än . Med redan genomfördasänkningar av ersättningsnivåerna kommer det att innebäraatt oron för att bli arbetslös ökar kraftigt och förtroendetför försäkringen sjunker. Därtill skall läggas att reglerna imånga fall direkt kommer att motverka att man tar ettarbete eller deltar i aktiva åtgärder.I har vi kunnat genomföra mycket storastrukturella förändringar bl a tack vare att vi haft en aktivarbetsmarknadspolitik samt en bra arbetslöshetsförsäkring.Allt detta hotas nu genom den politik som den borgerligaregeringen för. Effekterna av detta kommer att bli ökademotsättningar på arbetsplatserna och mellan dem som harjobb och de arbetslösa, ovilja till förändring och motståndmot strukturella åtgärder.Tidigare har vi också understrukit betydelsen av balanspå arbetsmarknaden och vikten av att kollektivavtalenupprätthålls.Alternativ till statlig a-kassaSom framhållits tidigare är vi positiva till att allaförvärvsarbetande skall ha möjlighet att omfattas av eninkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring. Det är oklartvarför en del väljer att stå utanför de privata a-kassorna, vare sig det gäller företagarnas kassor eller desom har ett nära samband med de fackligaorganisationerna.Vi menar att dessa frågor behöver utredas. Vi beklagaratt regeringen inte velat tillsätta en parlamentariskutredning om arbetslöshetsförsäkringen. Hade så skett,skulle man kanske också kunnat finna lösningar för den lillagrupp det är fråga om.Det är utomordentligt allvarligt att regeringen hastarfram en lösning som skapar många andra allvarligareproblem och som i grunden kan riva sönder ett välfungerande system.Återförvisa propositionen till regeringenVi tycker att det är riktigt att alla som har en starkanknytning till arbetsmarknaden skall ha möjlighet att få eninkomstrelaterad ersättning. Den skall inte bara ge ett''grundläggande inkomstskydd'' som regeringen tydligen vill(prop sid 46).Vi menar att det är möjligt att uppnå detta mednuvarande regler, eventuellt efter vissa kompletteringar.Regeringens utredare, , fick i uppdragatt finna formerna för ett system med en obligatoriskförsäkring. Förslagen fick tummen nerav alla berörda parter.Regeringen har försökt lösafrågan. Även regeringen har misslyckats kapitalt. Denproposition som lagts kan inte tjäna som underlag för enseriös prövning av frågan, än mindre duger den som grundför att fatta för framtiden avgörande beslut. Försäkringenbetyder mycket för många löntagares försörjning. Den harstor betydelse för arbetsmarknadens funktionssätt. Den haren viktig samhällsekonomisk funktion att fylla.Om väsentliga ingrepp skall göras i försäkringen, är detdärför en självklarhet att dessa är sakligt motiverade, attandra och bättre lösningar inte finns och att konsekvensernaav det man beslutar om är väl kända.Av följande skäl anser vi att propositionen utgör ettsådant otjänligt underlag för att fatta beslut på att den böråterförvisas till regeringen.1. Regeringen vill nu genomföra en av de störstaförändringarna någonsin på svensk arbetsmarknad, somkan få förödande konsekvenser för många människor ochför arbetsmarknadens funktionssätt. Det minsta man kanbegära är då att regeringen talar om vilket problem man villlösa och analyserar varför regeringens förslag är den bästalösningen på problemet.Men detta berör inte regeringen med ett ord. Vi tror attmånga skulle vara intresserade av att veta exempelvisföljande. Hur många har valt att stå utanför a-kassan idagoch hur många av dem skulle vara berättigade till ersättningom de gått med i kassan? Hur många av dem är arbetslösaidag? Varför har de inte gått med i a-kassan? Beror de påatt de chansar att inte bli arbetslösa, har de inte råd att varamed eller har de några bärande principiella invändningarmot att gå med?Om problemet är stort, vilka alternativa lösningar finns?Kan de själva bilda en egen a-kassa? Finns hinder motdetta? Kan staten genom en stiftelse bilda en a-kassa för allasom inte vill vara med i de vanliga a-kassorna? Vore det enlösning att låta dem gå med i en av SO särskilt administrerada-kassa?Vi finner det mycket anmärkningsvärt att interegeringen analyserat detta utan i stället väljer attgenomföra en tvångslagstiftning som får andra mycketnegativa konsekvenser.2. Regeringen säger sig införa en allmän och obligatoriskförsäkring för alla förvärvsarbetande. Men hur mångakommer att få ersättning jämfört med nuvarande regler?Villkoren försämras ju för dem som omfattas avförsäkringen. Varför redovisas inte hur de nya reglernapåverkar rätten att få ersättning? Varför finns ingen analysav vilka som kommer att slås ut från försäkringen?3. Propositionen innehåller mängder med förslag somom de genomförs kommer att leda till orimligheter.Regeringen har hastat fram ett förslag utan att diskutera detmed berörda organisationer. SO såsom en privatorganisation behandlas direkt fientligt. Man blir aldrigtillfrågad om det blir några problem att genomföraregeringens förslag med hänsyn till administrativa rutiner,dataprogram, arbetsbelastning, utbildning i nya regler osv.Regeringen skulle aldrig drömma om att behandla sinamyndigheter på det sättet. Från det att beslut tas i riksdagentill dess att 40 olika kassor med personal över landet skalltillämpa nya regler för beräkning av arbetsvillkor ochnormalarbetstid, som berör alla nya arbetslösa, återstår detbara några få arbetsdagar.4. Ett antal av förslagen kommer på ett synnerligendramatiskt sätt att försämra kvinnornas ställning påarbetsmarknaden. De skärpta arbetsvillkoret slår hårdastmot dem som har en svagare förankring påarbetsmarknaden och arbetar inom sektorer där tillfälligaarbeten är vanliga. Här är kvinnorna i klar majoritet.Reglerna om hur normalarbetstiden skall beräknasdrabbar främst dem som arbetar deltid. Det är till 90 %kvinnor. Likaså kommer de att få se sina ersättningarminska. För 85 000 personer, nästan enbart kvinnor, är detbara en tidsfråga innan man förlorar rätten till ersättning.Reglerna om att s k jämställd tid bara berättigar till enhalv period en gång kommer främst att drabba dem somfinns i aktiva åtgärder och småbarnsföräldrar(föräldrapenning betraktas som jämställd tid). Kvinnornaär överrepresenterade i aktiva åtgärder i förhållande tillandelen arbetslösa.Sammanfattningsvis vill vi slå fast att regeringens förslagtill en ''allmän'' arbetslöshetsförsäkring är ett av de hårdasteangreppen i modern tid på kvinnors rätt till ett eget arbeteoch en lön att kunna leva på. Lägre ersättning betyder ocksålägre framtida pension.5. Regeringen föreslår att arbetslöshetsförsäkringen ilångt större utsträckning än nu skall finansieras avlöntagarna. Därmed minskar i motsvarande månarbetsgivarnas skyldigheter att finansiera försäkringen.Men regeringen har inte redovisat vad detta kan tänkas fåför konsekvenser på utvecklingen av arbetslösheten.Kommer arbetsgivarna att bli mer benägna att göra sig avmed de svaga på arbetsplatsen, när kostnadsansvaretminskar? Blir det svårare för s k utsatta grupper, invandrareoch handikappade exempelvis, att få arbete närarbetsgivarna i mindre utsträckning drabbas av kostnadernaför utslagning av dem?Tyvärr tycks regeringen inte intressera sig alls för dessafrågor. De finns inte alls belysta i propositionen.6. Förslaget innehåller inga som helst analyser av hurkostnadsutvecklingen ser ut inomarbetslöshetsförsäkringen. Den borgerligariksdagsmajoriteten har genomdrivit en rad förändringar iförsäkringen i form av sänkt tak för ersättningen,karensdagar och sänkta kontantstöd. Dessutom har aktivaåtgärder som finansieras av arbetsmarknadsfonden fåttvidkännas sänkta ersättningsnivåer. Någon analys av vilkakostnadskonsekvenser dessa förändringar får görs inte.Regeringen föreslår därutöver att nya inskränkningargörs i försäkringen genom hårdare arbetsvillkor, sänkt antalersättningsdagar, nya regler för beräkning avnormalarbetstid, nya regler om avgångsvederlag samtsträngare regler när det gäller att kvalificera sig för nyersättningsperiod. Någon som helst analys av deekonomiska konsekvenserna av dessa förändringar har inteskett.Regeringen klarar inte ens av att på ett korrekt sätt angevad införandet av den obligatoriska avgiften ger förekonomiskt utbyte. Det talas om att vid ''full effekt''förstärks finansieringen med . Men tvåprocentenheter ger mer än så. Inte heller redovisas vilkenkompensation som skall utges till kommunerna för bortfallav skatteunderlag.I propositionen saknas någon som helst analys av desamhällsekonomiska konsekvenserna av förslagen. Enintressant fråga är naturligtvis hur de som intekommer att få ersättning från försäkringen skall kunnaförsörja sig. Kan det förhållandet att antalet som fårersättning blir färre och att ersättningsnivån kommer attsjunka möjligtvis påverka kommunernas ekonomi på någotsätt? Är det troligt att socialbidragen kommer att öka ochmed hur mycket i så fall? Vilka kommer deregionalpolitiska konsekvenserna att bli närutförsäkringarna ökar? Hur ser bilden ut i landet när detgäller långtidsarbetslöshet och antal personer i aktivaåtgärder? Regeringen kräver att statliga utredningar skallredovisa de regionalpolitiska konsekvenserna av sinaförslag, men struntar själv i att göra detta.7. Regeringens förslag innebär att en statlig a-kassainrättas fr o m . Vilka konsekvenser detta kan fåför staten redovisas i följande mening. ''Administrationenav den nya inkomstrelaterade KAS-ersättningen ochgrundbeloppet för KAS skall handhas av KAS-regionerna. ''Detta är minst sagt häpnadsväckande. Det finns ingasom helst analyser av hur många personer som kommer attomfattas av denna statliga a-kassa, bedömningar avöverströmningseffekter från de privata a-kassorna, hurmånga som kan tänkas vara arbetslösa av dessa eller överhuvud taget någon samlad bedömning av hur storaarbetsuppgifterna blir för den statliga a-kassan. Inte hellerredovisas på vilket sätt handläggarnas arbetsuppgifterkommer att försvåras.Följaktligen saknas också varje som helst analys avfrågor som hur administrationen skall , bemannings-,utbildnings- och datafrågor, kostnaderna för detta, servicetill de arbetslösa, kontrollfrågor m.m.Försäkringen fungerar väl utan att staten har någrakostnader för administrationen, som uppgår till cirka 500miljoner kr . Det är fullständigt ansvarslöst att läggafram ett förslag utan att ha en aning om vilket ansvar somstaten kan få för försäkringen, hur detta skall hanteras ochvad det kan tänkas kosta.Vi utgår från att inte kan fatta sina beslut påen så lös grund.8. Arbetslöshetsförsäkringen är en viktig del i den aktivaarbetsmarknadspolitiken. Den bygger på arbetslinjen ochhar enligt de flestas bedömningar fungerat bra i ettnationellt/ internationellt perspektiv.En ansvarsfull riksdag måste därför noggrant analyseravad olika förslag till förändringar får för betydelse förarbetslinjen innan man kan fatta beslut om dem.Under de sista åren har en rad beslut fattats som kanpåverka arbetslinjen. Ett exempel är att många nu får enhögre ersättning om de är öppet arbetslösa jämfört med omde deltar i arbetsmarknadsutbildning ellerberedskapsarbete.Regeringens förslag nu innehåller ett flertalregeländringar som går i samma riktning. Man kan straffasmed lägre ersättning längre fram om man tar ett arbetejämfört med att vara arbetslös, man kan få flerersättningsdagar om man väntar med att delta i enaktiv åtgärd osv. Det finns ingen analys i propositionen avvilka effekter detta kan få för arbetslinjen.A-kassorna har historiskt tillämpat en mycket striktarbetslinje. Tusentals avstängs från ersättning varje år.Dessutom känner de fackliga företrädarna de lokalaförhållandena, arbetsgivarna och sina medlemmar, varförman kan ge bra service till de arbetslösa. Man engagerar sigockså socialt. Det finns ingen analys i propositionen om huren statlig a-kassa kan hantera arbetslinjen.Slutsatsen av detta blir att utan sakgranskningbör avslå propositionen med motivering att regeringen börnärmare analysera hela den aktuella problemställningen.Om , mot förmodan, inte skulle dela dennauppfattning, bör propositionen ändå avslås med hänsyn tilldess bristfälliga sakliga innehåll.Under alla förhållanden kan dock inte förslagen godtassåsom de nu ser ut. Vi övergår därför till att granskaförslagen mer i detalj.Förslag till regeländringar per 1.1.94Som vi nämnt tidigare föreslås vissa regeländringar skeper . Om , mot förmodan, skulle avslå vårbegäran att skicka tillbaka propositionen till regeringen, ärdet nödvändigt att av andra sakliga skäl ändra på så gott somalla förslag i propositionen. Vi behandlar nu dessa i detalj.ArbetsvillkorRegeringens förslag innebär att arbetsvillkoret iALF-lagen utformas i överensstämmelse med det i KAS-lagen. Den arbetslöse skall under en ramtid av tolvkalendermånader före arbetslösheten ha arbetat femmånader, där endast hänsyn tas då arbetetutförts under 75 timmar.Förslaget innebär en skärpning i förhållande tillgällande regler. gäller att man skall ha arbetatminst fördelade . I båda fallenär ramtiden 12 månader före arbetslöshetens början.I den praktiska tillämpningen innebär dagens regler letar reda . De kan sedanvara fördelade hur som helst, bara de berör fyra månader.Men det kan räcka att det finns under den fjärdemånaden.Problemen med regeringens förslag är följande.1. Det betyder att färre kommeratt kunna kvalificera sig för ersättning. Det berör inte såmycket dem som har haft ett fast arbete, utan mer dem somförsöker få fotfäste på arbetsmarknaden och dem sombehöver kvalificera sig för en ny period i samband medarbetslöshet. Det är helt klart att detta kommer att innebäraatt alla nytillkommande på arbetsmarknaden, oftaungdomar, kommer att få mycket svårare att få ersättning.Detsamma gäller dem som trots mångåriga försök inte harett riktigt fotfäste på arbetsmarknaden och som går från etttillfälligt jobb till ett annat. Det är ofta kvinnor ochsäsonganställda samt många i glesbygd. Grupper medspeciella arbetsformer, som t ex kulturarbetare, kommer attfå mycket svårt att klara dessa villkor. Dessa personerkommer ofta att bli utan både arbete och ersättning medregeringens politik och förslag.2. Arbetsvillkoret får också en sådan teknisk utformningatt det kan slå mycket orättvist. Nuvarande regler innebäratt man skall ha arbetat minst (minst )fördelade . Regeringens förslag innebäratt man måste ha arbetat minst fördelade medminst på envar av . Alla månadersom man arbetat är alltså bortkastadeur kvalifikationssynpunkt. Det kommer att innebära, omman ser till hela ramtiden, att en arbetstagare intekvalificerar sig för ersättning trots att han arbetat flertimmar än en annan arbetstagare som kvalificerat sig förersättning.ExempelAstrid och utförsäkrades båda i december 1993utan att då ha klarat ett nytt arbetsvillkor. Men de har sedanturen att få börja var sitt vikariat (per dag) påett sjukhus. som börjadearbeta än är sjuk , men trots dettaarbetar de sammanlagt lika många timmar och dagar. Mednuvarande regler klarar båda att kvalificera sig för en nyersättningsperiod. Med regeringens förslag gör bara Astriddet, trots att båda har arbetat lika många timmar och dagar.Så här många dagar och timmar har de arbetat.nMånad123456TotaltAstrid1015152015 75 ()Lotta215152015875 ()Även om hade arbetat full tid 2till 5 skulle hon inte ha tjänat in en ny period. Detta ärproblemet med månadsregeln. Den övergavs på grund av dessa konsekvenser.3. Arbetsvillkorets utformning får också betydelse förersättningens storlek genom fastställande avnormalarbetstid. Med den utformning som regeringen givitförslaget kommer man att leta bakåt tills man hittat femmånader som uppfyller arbetsvillkoret. Resten av tideninom ramtiden kommer inte att få någon betydelse. Se merom detta senare.Vår inställning är att vi är positiva till att samordnaarbetsvillkoret i och . Men det är villkoret i ALFsom skall gälla också i KAS och inte tvärtom.Fastställande av normalarbetstidRegeringens förslag är att beräkningen avnormalarbetstid ändras. Den arbetstid är avgörande somden försäkrade hade i det arbete som låg till grund förarbetsvillkorets uppfyllande. En följd därav är också att dendagsförtjänst som arbetstagaren hade under den tiden avgörarbetslöshetsersättningens storlek.Enligt nuvarande regler fastställsnormalarbetstiden efter den arbetstid som var normal förden försäkrade innan han blev arbetslös. Den förtjänst hanhade då blir avgörande. I praktiken är det i flertalet fallinget problem att fastställa vad som är normalt, eftersomarbetstid och inkomst inte varierat . För densom haft många arbeten med varierande arbetstid ochinkomst måste dock en beräkning ske. I praxis innebär detatt man då ser till de tre bästa månaderna under vilka man arbetat mest bestämmerarbetstidens omfattning och därmed också ersättningensstorlek. Om man under arbetslösheten kvalificerar sig fören ny period, ligger den ursprungliga ersättningen fast närman påbörjar denna nya period, om detta sker i ungefärliganslutning till varandra. Man följer principen att söka efternormal inkomst och den ligger då innan arbetslöshetenursprungligen började.Problemen med regeringens förslag är följande.1. Man får en mycket strikt beräkning av arbetstiden ochdärmed ersättningens storlek när den försäkrade först blirarbetslös. Det är med jobb somavgör oberoende av hur det sett ut under resten avramtiden. Det gynnar dem som arbetat mycket just förearbetslösheten, men missgynnar dem som tvingats minskasin arbetstid just före arbetslösheten. Det sistnämnda ärvanligast inför en arbetslöshetsperiod. Många försäkradefår se sin arbetstid minska fram till dess. Samma förhållandegäller för en företagare vars verksamhet går sämre ochsämre.Med regeringens förslag följer helt naturligt attbenägenheten att acceptera bl a tillfälliga arbeten minskar.Det kan vara bättre att ''vänta på''arbetsmarknadsutbildning eller ALU.ExempelA. arbetar heltid, men tvingasacceptera att minska sin arbetstid . Sedan blirhon uppsagd. Anställningen upphör efter detatt hon minskade sin arbetstid. Enligt nuvarande regel fårhon ersättning för heltid. Enligt regeringens förslag får honersättning för 3/4 arbetstid. Arbetsvillkoret fastställs ju påde sista fem månaderna.B. slutar gymnasiet och söker heltidsjobb. Honfår ett vikariat på heltid . Sedan får hon ettnytt vikariat på halvtid för att därefter bli heltarbetslös. Enligt nuvarande regler får hon ersättning förheltid. Med regeringens förslag blir det bara ersättning förhalvtid.C. arbetar heltid i ett tillfälligt arbete ,varav ingår i arbetsvillkoret. Sedan arbetar honhalvtid innan hon blir arbetslös. får honersättning för heltid. Med regeringens förslag blir detersättning för 4/5 tid.2. Men de nya reglerna påverkar också ersättningensstorlek för heltidsarbetande. Det blir ersättningen under desenaste fem månaderna före arbetslösheten som bliravgörande, även om man tjänat mer tidigare underramtiden.ExempelErik tjänar i sitt arbete där han arbetat . Han tvingas sluta, men får genast ett tillfälligtvikariat . Där är lönen dock bara itimmen. Sedan blir han arbetslös. Med regeringens förslag kommer den attbasera sig på i timmen.3. Förslaget får också synnerligen stora konsekvenser förden som blivit arbetslös och som sedan upparbetar en nyperiod. Den som tjänar in en ny period får behålla sintidigare nivå på arbetslöshetsersättning när han går från denförsta perioden till den andra. Med regeringens förslag ärdet arbetstiden och förtjänsten under den nyakvalifikationsperioden som bestämmerarbetslöshetsersättningens storlek i den andra perioden.Den som under arbetslösheten accepterar ett sämre betalttillfälligt arbete eller ett arbete med kortare arbetstid kanalltså påräkna att få sin ersättning sänkt i motsvarande mån.Det kommer att innebära att praktiskt taget alla som har''fast'' deltidsarbete och ''fyllnadsstämplar'' inte längrekommer att få någon ersättning alls. Den som deltar iexempelvis ALU eller arbetsmarknadsutbildning får sin nyaersättning beräknad på den ersättning man får där. Det bliralltså i ersättning på . Beredskapsarbete, somnumera görs på arbetstid, kommer att pressa nedersättningen i en eventuell ny period. För den som är under25 år eller deltar i arbetsmarknadsutbildning i det reguljärautbildningsväsendet är utbildningsbidraget avarbetslöshetsersättningen. Tjänar man in en ny period på såsätt blir alltså den nya ersättningen av av 80%av tidigare lön (se exempel E nedan).Det blir en mycket besvärlig uppgift förarbetsförmedlingarna att anvisa en arbetslös till en åtgärdsom man vet kommer att föranleda kraftigt sänktaersättningsnivåer i framtiden.ExempelA. har arbetat heltid när hon blir arbetslös. Efter entid tar hon ett deltidsjobb på och börjarfyllnadsstämpla. ''Det är bättre än inget alls.'' Sedan stämplar hon på heltidigen. stämplar hon ut sin period. Hon hardock tjänat in en ny period genom sitt deltidsarbete. Mednuvarande regler får hon samma ersättning som tidigare.Med regeringens förslag får hon sin ersättning baserad på80 % av sin deltidslön.B. har också arbetat heltid när hon blir arbetslös.Hon tog ett deltidsarbete på ochfyllnadsstämplar. har hon stämplat ut sina 300dagar. Hon har genom sitt deltidsarbete, som hon har kvar,tjänat in en ny period. Med nuvarande regler får honfortsätta fyllnadsstämpla. Med regeringens förslag får honingen ersättning alls.C. Han tjänade ochfår sin ersättning baserad på den inkomsten. Sommaren1993 blir han erbjuden ett jobb för itimmen. ''Bättre än ingenting'', säger och tar jobbet.I januari 1994 har han stämplat ut sina . Han hartjänat in en ny period. Med nuvarande regler får hanbehålla sin ersättning. Går regeringens förslag igenombaseras den nya ersättningen på lönen . minskar således den inkomst han ska levapå från till . Hans månadsinkomst harsjunkit från till 8 500 kr.D. som är arbetslös anvisasarbetsmarknadsutbildning.