mot · GG02So614 · 1993-01-26 00:00:00 — Ett av regeringens huvudmål är att kraftigt minska deoffentliga utgifterna. Många av de sparförslag som nugenomförs drabbar i hög grad arbetslösa, pensionärer,ungdomar och barn. Av besparingarna kommer 25 procentpå barnomsorgen, på skolan och påomsorg om äldre. Totalt innebär detta att mer än 50 procentav besparingarna sker inom den mjuka samhällssektorn.På barnstugorna lider man under nedskärningarna. Detrapporteras om problem från hela landet. Från att det förutfanns två vuxna på 15 barn kan det nu finnas perioder närdet bara är en vuxen. I en del fall en vuxen på 20 barn.Denna personalnedskärning drabbar alla barngrupper,småbarnsgrupperna inte undantagna.Fritidshemmen drabbas inte bara av nedskärningar.Dessa läggs helt sonika ner, trots att socialtjänstlagenstadgar kommunernas ansvar för barn upp till 12 år.Kommunerna frånhänder sig ansvaret för denna del avbarnomsorgen och i allt fler kommuner säger ledandepolitiker att det är föräldrarna som ska ta ansvaret ochomsorgen om barnet. När en rättslig prövning avnedläggningarna ger barn och föräldrar rätt så svararpolitiker med att höja avgiften till en oskälig nivå ()för att ingen ska efterfråga en plats på fritidshem.Regeringen har medvetet eller omedvetet slagit in på BertKarlssons väg när det gäller barntillsynen.Barn mår bra av att vistas i grupp och att utvecklas isamspel med andra barn. De mår också väl av att ha vuxnanära sig i barngruppen. Detta har framkommit i en rad olikaundersökningar . Det är det somSocialstyrelsens pedagogiska program till stor del handlarom. Detta blir nu svårare att förena med allt störrebarngrupper med låg personaltäthet. Vänsterpartietföreslår en kraftfull kampanj för att aktualisera detpedagogiska arbetet inom förskolan samt att 5 miljonerkronor avsätts för detta ändamål i budgeten.Socialstyrelsen har fått i uppdrag att till mars 1994undersöka hur nedskärningar drabbar barn ibarnomsorgen, i skolan och . De problem somdet nu rapporteras om från alla håll landet runt behöver inteutredas ytterligare för att vi alla ska förstå att det kommeratt drabba barnen. anser att någotomgående måste göras för att inte barn ska bli lidande avförsämringarna. kräver ett krispaket förbarnomsorgen.Alla barns rätt till barnomsorgDet kan aldrig bli valfrihet inom barnomsorgen förränkommunerna nått en full behovstäckning. Då mindre än tvåtredjedelar av kommunerna har klarat av sin utbyggnad harvi krävt en ny plan för full behovstäckning. Vi upprepardetta krav. Vi vill dessutom att rätten till barnomsorg bliren lagstadgad rättighet med skyldighet för kommunen attbereda barn plats i förskoleverksamheten. Vi kommer attstödja regeringens proposition om en barnomsorgslag däralla barns rätt till en barnomsorgsplats slås fast. Viförutsätter då att det blir en rättighetslagstiftning som intestannar vid att kommunerna får en skyldighet att anordnabarnomsorg utan att underlåtenhet medför sanktioner.Regeringens inriktning ''valfrihet i barnomsorgen'' ärmissvisande. Det handlar inte om valfrihet när det gällerrätten till god barnomsorg. Regeringen och de borgerligapartierna har inte visat någon vilja att skapa ett regelsystemför sin valfria barnomsorg. Vi vet fortfarande inte vad somhänder exempelvis när ett vinstdrivande daghem går ikonkurs? Har privata daghem skyldighet att anmälaexempelvis barnmisshandel och incest osv?Den borgerliga regeringens systemskifte medför ocksåallvarliga försämringar vad gäller möjligheten att hävda sinrätt. görs en översyn av socialtjänstlagen. Bistånd i olikaformer ska omprövas och biståndstagares besvärsrättifrågasättas. Kommunernas ekonomi ska vara styrande, inteindividens behov. I detta sammanhang harSocialdepartementet aviserat att reglerna i 17§ andrastycket socialtjänstlagen ska utgå, dvs. kommunerna ska fåfrihet att själva bestämma om de vill upprätta enbarnomsorgsplan.Det finns ingen tillräcklig garanti för att privata daghemger barnen en god omsorg. Barnomsorgsplaner ska i dagfinnas i alla kommuner. Det är där inriktningen avkommunens förskoleverksamhet är inskriven. Där finns deövergripande målen, reglerna om turordning,bestämmelser för barn som behöver särskilt stöd etc. Det äralltså ett viktigt dokument vars existens nu är hotad.Vänsterpartiet anser att kommunerna ska upprättabarnomsorgsplaner även och vi kräver enöversyn för att garantera tillräcklig och god barnomsorg.För barnens, föräldrarnas och personalens del är det entrygghet att förskolan står under samhällets kontroll. Detutgör ett gott skydd mot godtycke. Det är viktigt för att gealla barn en rättvis start i livet. motsätter sigprivata alternativa driftsformer som samhället ska betalamen som kan hamna utanför en demokratisk kontroll. Vimenar att propositionen öppnar för en sådan utveckling.Det finns en uppenbar risk att barn, som behöver särskiltstöd, kommer att väljas bort om kravet på att ta barn frånkommunens gemensamma kö försvinner. följervalet av barnomsorg ett socialt mönster. LO-anställdas barnär underrepresenterade på daghemmen. Vi befarar att dettamönster ytterligare kommer att förstärkas. Orsakerna ärflera, men höga avgifter och öppethållandet spelar stor roll.Den s.k. barnomsorgspengen, som skall följa varje barn,liksom den friare avgiftssättningen, kommer att bidra tillökad segregering. Om man verkligen vill öka valfriheten, ärdet dessa problem som regeringen bör ta itu med.När barnomsorgen utsätts för privatiseringar finns storrisk för en segregering och att barn med handikapp stöts ut.Dessa får troligtvis inte plats i daghem som drivs i privatregi. I dessa fall räcker det inte med att daghemmen får merpengar för att ta mot barn med funktionshinder. I denkommande lagen måste det skrivas in att kommunalt stödendast utgår till de daghem som är beredda att ta emot barnmed handikapp.När vi nu ser vad som händer i kommunerna anser vi attstaten måste ta ett större ansvar. vill därföratt den nu utförda privatiseringen ordentligt ska utvärderasför att utgöra beslutsunderlag för hur barnomsorgen ska seut i framtiden.För barnfamiljer med låga inkomster kan det bliförödande om kommunerna får en privatiseringsvåg och därden som inte kan betala avgiften till det privata daghemmetförlorar sin frihet att välja.Bra och billig barnomsorgByggandet och organiserandet av omsorg för barn ochungdomar stagnerar. Bl.a. har fattat beslut om attalla ska ha rätt till barnomsorg men åren går och vi uppnårinte målet. I stället för att bygga bort köer till barnomsorgså höjs nu de kommunala avgifterna till en nivå som gör attföräldrar inte efterfrågar barnomsorgsplats. Det blirbilligare att anställa en barnflicka.Det finns en brist på barnomsorg som är ett hinderför föräldrar att arbeta. På många håll har inte arbetslösarätt till barnomsorg och bristen på barnomsorg gör att maninte kan ta ett arbete som arbetsförmedlingen anvisat. Pådetta sätt fastnar många kvinnor i arbetslöshet.Barnomsorgen är en social tjänst. Att i avsevärd gradavgiftsfinansiera sociala tjänster strider mot den allmännavälfärdspolitiken eftersom detta slår hårdast motlåginkomsttagarna. Vi har en oacceptabelt storvariation mellan olika kommuners daghemstaxor.Vänsterpartiet anser att vinstdrivande barnomsorg kommeratt öka de kostnadsmässiga orättvisorna och vi kräverrimliga och lika daghemsavgifter var man än bor i landet.Demokrati och inflytandeFörskolan måste vara en trygg plats för barnen så attföräldrar ska kunna förvärvsarbeta. En tillräckligkommunal barnomsorg är en viktig förutsättning förjämställdhet mellan män och kvinnor. Det ska vara en platsmed omsorg, stöd och stimulans.Vänsterpartiet försvarar den kommunala barnomsorgenmot borgerliga nedskärningar och försämringar, men vi gördet inte villkorslöst. Tvärtom är vi ytterst kritiska på mångapunkter och kräver en djupgående demokratisering. Attdecentralisera beslutsbefogenheter och pengar är viktigt.Mål, medel och kvalitet ska bestämmas på lokal politisknivå. Utvärderingar av verksamheten ska göras fortlöpandeoch i dessa utvärderingar ska berörda föräldrar, personaloch politiker medverka.Vänsterpartiet strävar efter valfrihet, småskalighet,personalinflytande och brukardemokrati. Vi vill hasjälvstyrande enheter med ett övergripande kommunaltansvar. Den enskilda institutionen ska ledas av en styrelsebestående av personal och föräldrar. Brukarinflytande kanbara åstadkommas genom att brukarna ges verkligmöjlighet att vara med och besluta om hur de medel sompolitikerna fördelar skall användas.Att stärka medborgarnas inflytande över kommunensverksamhet i stort och brukarnas inflytande över denenskilda institutionen är en angelägen och brådskandeuppgift. Därför behövs exempelvis för barnomsorgen klarapolitiska besked om personals och brukares rätt att delta ibeslutsprocessen. Detta kan göras genom att stärkasociallagstiftningen vilket sedan kan förtydligas ikommunernas barnomsorgsplaner.Barn med särskilda behovMed begreppet ''barn i behov av särskilt stöd'' menasinte bara barn med synliga handikapp av fysisk eller psykiskart utan också de många barn som behöver ett extra stöd pågrund av känslomässiga problem som bottnar ipåfrestningar i deras aktuella hemmiljö eller under derastidigare uppväxt.Tillsammans med barn med flykting- ellerinvandrarbakgrund utgör dessa barn avantalet barn i barnomsorgen. I vissa bostadsområden därfamiljerna har mer än nog av egna problem och dessutomär hårt drabbade av arbetslöshet blir siffran ännu högre.Till skillnad från andra länder erbjuds i alladessa barn plats i en normal miljö i den normalabarnomsorgen. Alla barn är med andra ord välkomnai den kommunala barnomsorgen även om de t.ex. ärrullstolsbundna, har ett hjärtfel, är förståndshandikappadeeller har känslomässiga problem p.g.a. otryggaförhållanden i hemmet.På grund av att personalen varit välutbildad ochtillräckligt många i förhållande till antalet barn har dennormala barnomsorgsmiljön kunnat ge dessa barn ettsärskilt stöd utan att barnen och deras föräldrarsärbehandlats på ett stigmatiserande eller utpekande sätt.Genom en hygglig vuxentäthet och relativt små grupperhar barnomsorgen inte bara kunnat ge många barn ettsärskilt stöd utan också kunnat motverka segregering ochutstötning av barn som på grund av svårigheter ochhandikapp lätt hamnar vid sidan om den socialagemenskapen.För några barn kan kontakten med barnomsorgenspersonal vara livsavgörande. Forskningen om de s.k.maskrosbarnen (barn som växer upp under mycket svårasociala betingelser, men som klarar sig relativt bra somvuxna) har funnit att betydelsefull gemensam faktor i dessabarns uppväxtvillkor är att de under en kortare eller längreperiod haft någon vuxen som sett dem och deras belägenhetsamt gett dem stöd.Om barnomsorgen skall fortsätta att vara integrerandeoch inte segregerande och fortsätta kunna ge barn det stödsom de behöver krävs att rimliga resurser också ifortsättningen tilldelas barnomsorgen.Det behövs en väl utbyggd barnomsorg som är tillgängligför alla barn till föräldrar som vill ha det. Det behövsmarginaler som tillåter att arbetslösa föräldrar och föräldrarsom är lediga på grund av att det fötts syskon i familjen fårbehålla sina daghemsplatser.Det är också viktigt att höga avgifter inte driverföräldrarna till att söka tillfälliga och billiga men för barnensämre tillsynslösningar hos grannar, barnflickor, släkt,vänner och bekanta.Kostnaderna för rådgivning och stöd till personal somarbetar med barn med svårigheter ska inte behöva bäras avenskilda barnstugor. Sådana resurser bör förblianslagsfinansierade och kostnadsfria för de enskildadaghemmen.Barn i förskoleåren och barn i behov av särskilt stödbehöver känslomässigt tillgängliga vuxna som orkar ochhinner bekräfta dem. Blir barngrupperna för stora ochpersonaltätheten för låg riskerar barn att hamna utanför:barn som när de blir äldre drar betydligt större kostnader iform av specialundervisning, särskilda undervisnings- ellerterapigrupper, familjehem etc.Integrering av barn med problem och tidig upptäckt avbarns problem förutsätter en kvalitativt god barnomsorgsom är tillgänglig för alla barn. En investering i godbarnomsorg ger barnen, deras familjer och det svenskasamhället en ''återbäring'' av bestående värde.Kunskap om barns behovDet finns inga specifika krav på vad förskolanspersonal ska kunna, vilken utbildning de ska ha. Det sägsatt ''personalen som arbetar med barnen i den alternativabarnomsorgen skall ha sådan utbildning eller erfarenhet attbarns behov av omsorg och god pedagogisk verksamhet kantillgodoses''. Vi anser att detta är otillräckligt.Arbetet i förskolan är ett lagarbete där varje situation ivardagen är ett tillfälle för barnen till utveckling ochinlärning. Därför är det viktigt att all personal harpedagogisk kompetens och goda kunskaper om barnsutveckling. uppfattning är därför att de somarbetar inom barnomsorgen ska ha en adekvat utbildning.Vi anser att i den kommande barnomsorgslagen ska finnasett krav på en god och adekvat utbildningsnivå för dem somska arbeta i förskoleverksamheten.Tre kommuner av fyra uppger en lägrefortbildningskostnad än de öronmärkta statsbidragen. Menbarnomsorgens fortbildning särredovisas bara delvis, ochvikariekostnader budgeteras och redovisas olika. Och jumer decentraliserad kommun desto svårare att mätakostnaderna. En slutsats är att fortbildningskostnaden perinskrivet förskolebarn ökar med kommunstorleken. Mensamtidigt redovisar de större kommunernavikariekostnaden som den största delen avfortbildningskostnaderna. Två kommuner av tre menar attkostnaderna ökat betydligt 1988--1990. Lite större andelbedömer att de täcker fortbildningsbehovet. Nästan allakommuner följer upp fortbildningens kostnader. Menvarför och hur framgår inte, dessutom varierar som sagt denekonomiska redovisningen. Åtta kommuner av tio följerupp effekterna, uppger de. Men bara några enstakaförsöker ta reda på fortbildningens effekter påverksamheten. Undersökningen omfattar 254 av landetskommuner. De flesta av de 32 som inte ingår svarade -- trotspåminnelser -- inte alls eller för sent på den enkät som gickut till kommuner, distrikt och kommundelsnämnder.Slutligen vill vi åter påminna om att det inte är privataföretag inom barnomsorgen som föräldrarna efterfrågar.Statistiska centralbyrån (SCB) har frågat ett stort antalföräldrar om vilken form av barnomsorg de önskar.Resultatet blev att 2,ville ha ett privat daghem för sinabarn, medan ville ha en lösning. En verkligvalfrihet är alltså att se till att barnen erbjuds en godkommunal barnomsorg och att föräldrar inte tvingas ta tillandra lösningar för att ordna barntillsynen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att till för /94anslår utöver vad regeringen föreslagit till enkommunal kampanj och projektverksamhet för attintensifiera och utveckla det pedagogiska arbetet vidlandets barnstugor,2. att hos regeringen begär ett krispaket förbarnomsorgen enligt vad i motionen anförts om dekrisartade förhållanden som råder inomförskoleverksamheten och inte avvaktar Socialstyrelsensutredning,3. att hos regeringen begär en rättighetslagenligt vad i motionen anförts om alla barns rätt tillförskoleplats,4. att hos regeringen begär att kravet påbarnomsorgsplan lyfts in i den kommandebarnomsorgslagen,5. att hos regeringen begär ett heltäckanderegelsystem som skrivs in i barnomsorgslagen enligt vad imotionen anförts om behovet av ett sådant system medhänsyn till de olika barnomsorgsformer som växer fram,6. att hos regeringen begär att rätt för barnmed handikapp till plats i privata daghem skrivs in i denkommande barnomsorgslagen,7. att hos regeringen begär en utvärdering avprivat verksamhet inom barnomsorgen enligt vad imotionen anförts,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetslösas rätt till enbarnomsorgsplats,9. att hos regeringen begär att Socialstyrelsenfår i uppdrag att lägga fram förslag om en norm för rimligaoch lika daghemsavgifter för hela landet,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett införande av brukarinflytandei barnomsorgslagen,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om resurser för barn med särskildabehov,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utbildning av personal inomförskolan,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att verklig valfrihet förutsättergod tillgång av barntillsyn i offentlig regi.