mot · GG02U30 · 1993-05-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:254 Svenskt deltagande i av beslutade insatser för säkerställande av fred i f.d. Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att regeringen får rätt att efterframställan från ställa en väpnad styrkatill förfogande som ett svenskt bidrag till av Förentanationernas säkerhetsråd beslutade insatser för attsäkerställa fred i f.d. samt att anvisar600 för detta.Styrkan avses uppgå till högst ca 1 000 med erforderlig utrustning. Den svenska insatsenavses inledningsvis ställas till förfogande för ensexmånadersperiod, med möjlighet till förlängning efterbegäran från . De löpande kostnadernaför insatsen beräknas uppgå till ca fören tolvmånadersperiod. Till detta kommerengångskostnader för viss materielanskaffning och vissaförberedelser i övrigt.En kortfattad beskrivning av Bosniens historiaBosniens befolkning, bosnierna, har funnits i Bosniensedan flera hundra år f.Kr.När det delades år hamnadedagens under Västrom.Detta gjorde att slaverna som bosatte sig där blevinspirerade av den västromerska kulturen.Första gången man nämner Bosnien som stat var för 1 och förblev detett självständigt kungadöme. Under denna 500-årsperiodfungerade Bosnien som en fristat för de religiöst förföljdapå Balkan.Bosnien var bebott av kristna grupper, katoliker, grekiskortodoxa och bogomiler (ursprungsbefolkningen).I mitten av 1400-talet började det intaBosnien.År 1463 erövrades kungastaten och den bosniskekungen dödades men först intog turkarna den sistabosniska staden 1500-talet konverterade många bosnier till islamoch 1991 var av Bosniens befolkning muslimer.Huvuddelen av dem som konverterade var bogomiler.Deras religion hade, trots att den var , fler likhetermed islam än med katolicismen.Sultanen imponerades av att så många övergick till islamoch gav därför Bosnien ett visst självstyre. Bosnien var framtill in som en stat i staten.Under 1600-talet gav det en fristat åt dejudar som bosatte sig i de större städerna. I t exvar av befolkningen judar före andra världskriget.Österrike-Ungern erövrade år1878. blev nationalismen allt starkare påBalkan. Fler och fler etniska grupper ville bli självständiga,och så ville även . ville kronprinsen försöka lösaproblemet genom att ge visst självstyre. Därför inledde hanett statsbesök i i juni 1914.Serbien som då var en självständig stat såg detta som etthot. De hade egna intressen i och varrädda för att deras planer skulle krossas.Därför utfördes attentatet mot den 28juni 1914, skottet i Sarajevo.Från fick inte det nationella namnetBosnien användas, det var i lag förbjudet att kallas bosnier.I det nya kungadömet ingick det nya , ochSlovenien. I detta kungadöme ingick således Bosnien somoidentifierat. Människorna i Bosnien införlivades medkungariket.1927 kallades kungadömet förJugoslavien. Kroaterna kände sig instängda och därfördödades Radic som var bondepartiledare. Han sköts italarstolen när han talade i parlamentet i Belgrad.Kroaterna hämnades och dödade kungen avSerbien/ . Efter återfick allasmåstater sina namn och kallades republiker. Dessarepubliker ingick i federationen av det nya , lettav marskalk . Alla fick således sina nationella namnåter.I Bosnien fick man nu kalla sig serb, kroat elleroidentifierade (bosniska muslimer). Detta förhållandegällde till 1970. fick de oidentifierade kalla sigMuslimer med stort M. Med detta lade man grunden tillBosniens uppdelning.Grundfelet var således att man inte användebeteckningen ''Bosnier'' på alla bosatta i om bakgrunden till valhänta agerande iBosnienDe senare åren har kännetecknats av ett hårdnandekonfrontationsklimat mellan islam och kristendom,speciellt i delar av och . Bakom denhär utvecklingen kan ett antal faktorer spåras:I delar av den islamiska världen har en islamiskfundamentalism växt sig allt starkare, närd av decenniersfrustration över västlig kulturell och politisk dominans ochmisslyckade försök att omplantera västliga socialistiskaoch/eller kapitalistiska lösningar på samhällsekonomiskaproblem.De fundamendalistiska strömningarna har i västuppfattats som ett allt allvarligare hot. Visionen av vildögdafanatiker kontrollerande huvuddelen av de globalaoljeresurserna och strategiskt viktiga områden har knappastappellerat till de västliga politiska ledningarna medanmedborgarna i gemen kanske främst skrämts av deterrordåd och den intolerans som förknippats medfundamentalismen.Samtidigt har förändringar i invandringsstrukturen gjortatt muslimernas andel av totalbefolkningen i mångavästeuropeiska länder snabbt stigit. Eftersom det här imånga fall rört sig om grupper med väsentligt andrakulturella mönster och värderingar än de västeuropeiskahar kontrasterna blivit särskilt synliga. Den närmast totalabristen på kunskap om islam som religion i huvuddelen avVästeuropas stater har väsentligt bidragit till ett hårdnandekonfrontationsklimat, som fått ytterligare näring av dendjupa ekonomiska krisen och det faktum att invandrarnasandel av befolkningen börjat nå den nivå därmotsättningarna övergår i direkta våldshandlingar.En ytterligare dimension fogas till bilden genomsönderfallandet av den jugoslaviska statsbildningen och denväxande faran för ett stort efter väsentligtetnisk-religiösa frontlinjer. En sådan konflikt skulle med allsannolikhet leda till direkta muslimska stater och därmedockså till en väsentlig skärpning av konfrontationsklimatetislam--kristendom. Men den skulle också föra med sig enmycket betydande risk för direkta stridshandlingar mellaninvandrargrupper i de västeuropeiska länderna.Rättvisa i Bosnien inget målBeslutsvånda och oförenliga strategier är karaktäristisktför den nya fredsplanen för Bosnien -- en fredsplan som deflesta parter redan förkastat. Målsättningen är inte längreatt uppnå en rättvis och hållbar lösning för de trefolkgrupperna i Bosnien! Målen är nu helt andra.Fredsplanen begravdNu vill man i stället upprätta sex skyddszoner förmuslimer. Kan de över huvud taget upprättas? Skall de blipermanenta? Det är fråga om en kopia av getton ochett stillaliggande åseende av den etniska rensningensprincip.Fredsängelns rollMuslimernas förtvivlan och förbittring borde varaförståelig för alla européer som inte glömt sin historia. Deallierades diplomatiska schackrande uppvisar en hel delparalleller appeasementpolitik; det är somom man huvudsakligen har att göra med politiker som närsom helst är redo att spela också fredsängelns roll för attuppnå sina krigsmål -- och som har en enastående instinktför politikens rätta ögonblick: snabbt har SlobodanMilosevic dragit tillbaka sin inbjudan om internationellaobservatörer vid gränsen mellan och Bosnien; närhan förstått att inte är redo till någon massivmilitärinsats, är det mer fördelaktigt att se till att gränsenär obevakad så att vid behov kan förse de bosniskaserberna med vad de behöver. I tvår FranjoTudjman sina händer allt medan de militanta kroaterna iHercegovina med hans stöd fördriver ''sina'' muslimer; vidbehov kommer han att med ord distansera sig från dem föratt undvika ekonomiska sanktioner, allt under det attRadovan nu kan göra ett av sina sällsynta gästspeli rollen som moderat statsman, i själva verket klar över attde bosniska serberna fått som de har velat.Mer FN-trupp på marken är alltså tänkt som korsettåt aktionsprogrammets skyddszoner och hjälpsändningar,men utan amerikansk medverkan.Nu är det så att amerikansk militär förmodligen är deenda som effektivt hade kunnat klara uppgiften, intenödvändigtvis i kraft av större kompetens utan därför att dei Bosnien är både älskade och fruktade. Européer och andrahar redan haft gott om tid på sig att visa sig harmlösa; mångakommer dessutom från europeiska stater som anses ha ''fel''uppfattning om krigets orsaker och hur det ska lösas. Trotspresident hårda ord har USAparadoxalt klarat sig från att hamna i den strykklassen.Att göra ingentingClinton själv verkar inte särskilt övertygad om att deallierades aktionsprogram kommer att ha den eftersträvadeverkan. Men oviljan att skicka egna soldater till Bosnientillsammans med européernas envisa fasthållande vid vad detror är effektiva påtryckningar , har knappast givithonom något val. Inte minst är det som åtminstoneför ytterligare har förmått att göraingenting: är ingen supermakt, men ändå enbetydande maktfaktor med traditionella intressen påBalkan. och är sedan förra sekletdet ryska fotfästet här, och det behagar knappast Moskvaatt se hur håller på att ta över rollen som Serbiensbäste vän.Förarga ryssarnaDen amerikanska administrationen har knappastintresse av att förarga ryssarna på grund av . Alltsåavstår man från att demonstrera det ledarskap som ocksåeuropéerna från och till efterlyser, men tycks bäva för såsnart som det är på väg att ta gestalt. Kanske kan opinioneni och upprörda politiker i båda partierna där få Clintonatt tänka om. Men då har ännu mer tid förspillts och vi lärvara ännu närmare den ''lösning'' som världen hela tidenvarit emot -- en uppdelning av Bosnien mellan serber ochkroater.Oenighet kvarstårNär Natoländernas försvarsministrar samlades i för att diskutera hur man militärtbör gå till väga för att skapa fredade zoner visade det sig attoenigheten om tillvägagångssättet mellan ocheuropéerna kvarstår.Frankrike vill att deltar med marktrupper medanamerikanarna föredrar att erbjuda flygunderstöd för detrupper som finns på marken.Vid Natomötet nämndes att 40 000 soldater kan krävasför att skapa de fredade zonerna. finnsknappt 10 000 FN-soldater på plats.Svensk truppEn svensk trupp skall nu ställas till FN:s förfogande.Riskerna för personalen är alltför stor bland annat på grundav parternas misstänksamhet mot FN. Parterna har framförtolika sådana skäl.Enligt min mening är operationen inte till för att geBosniens muslimer rättvisa och trygghet, land åter ellerfriheten. Att befria dem är det inte tal om! I bästa fall är detfråga om en vaktstyrka som skall hålla muslimerna i getton(hundgårdar) och därmed ge serberna hjälp och skydd. Alltdetta synes vara planerad ondska. Man får inte utrota ettfolk på det sätt som sker. FN hjälper till och på dengrunden kan vi ej delta. Jag motsätter mig detta!Häv vapenembargot och ge muslimerna i Bosnien vapenför 600 miljoner i stället så att de kan försvara sig själva. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:254.