mot · GG02Jo66 · 1993-03-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:226 En ny skogspolitik Propositionen, som i stora stycken följer utredningen''Skogspolitiken inför 2000-talet'', innehåller en rad förslagom avreglering och ökat självbestämmande för den enskildeskogsägaren. Propositionen avviker dock på några punkterfrån utredningen.Så skapar t.ex. kopplingen mot kommande förslag ombiotopskydd osäkerhet om den totala mängden föreskrifter.Det finns där en uppenbar risk för detaljstyrning pånaturvårdsområdet. Privatskogsbrukets positiva roll förmångfald och variation i skogsbruket borde betonastydligare i propositionen.AvverkningsanmälanAtt förlänga anmälningstiden för slutavverkning från enmånad är en onödig förändring som minskarden enskilde skogsägarens möjlighet att planera ochgenomföra avverkningarna på ett effektivt ochkostnadsbesparande sätt. Med det allt merhögmekaniserade skogsbruk, som etableras, blir det alltvanligare att skogsbrukaren behöver samordna sittskogsbruk med avverkningar i grannskapet för att undvikade allt högre etableringskostnaderna för entreprenörerna.Minimistorleken på de hyggen som skall anmälas är nuså låg som . Det gäller för hela landet. En högregräns skulle innebära flera fördelar. Skillnaden iskogsproduktion per hektar varierar mycket kraftigt frånnorr till söder. Därför borde man kanske införa endifferentierad skala på den hyggesstorlek som omfattas avanmälningsplikten. Beroende var i landet fastigheten ärbelägen bör gränsen höjas till mellan 2 och . Höjsgränsen kommer givetvis många ärenden att försvinna ochdärmed följer också en sänkning av myndigheternaskostnader.En annan möjlighet att undvika kostnadshöjningar förskogsbruket utan olägenhet ur naturvårdssynpunkt vore attavverkningsanmälningarna hade en giltighet av fem åristället för som två år.Skogsbrukaren kan aldrig förutse hur vädret utvecklasunder avverkningssäsongen. Det finns fortfarande,framförallt i , områden som endast kan avverkasnär marken är ordentligt frusen. Det inträffar som bekantinte alla vintrar. Andra områden går att avverka året runt.Om anmälningstiden utsträcks till kanskogsbrukaren lättare utnyttja den avverkningsanmälansom för tillfället är gynnsammast belägen.Ransonering av äldre skogRansoneringskravet av den äldre skogen på fastigheteröver föreslås behållas. Bestämmelsen leder tillohållbara effekter. Ransoneringsregeln innebär att högsthalva arealen på fastigheten får vara ungskog under 20 år.Det finns exempel på fastigheter som till hälften består avkalmark och ungskog medan den andra hälften består avslutavverkningsmogen skog. Dessa fastigheter har förbudatt slutavverka. Något bärande motiv att förhindraavverkning på sådana fastigheter finns inte.Genom att ta bort ransoneringskravet för äldre skog kanman undvika de negativa effekter ransoneringskravet förmed sig. En förändring i syfte att undvika dessa negativaeffekter bör komma till stånd.Medel till vägplaneringSkogsvårdsorganisationen har svarat förplaneringskostnaderna för skogsbilvägar. har föreslagit fortsatta statliga insatser förplanering av vägar. Trots det föreslås i propositionen attanslaget avvecklas.Om någon samplanering av skogsbilvägar inte skerkommer det i många fall att byggas vägar på ett mindrevälplanerat sätt. Skogsbrukets möjlighet att få ett effektivtskogsbilvägnät försvåras som resurserna användspå ett samhällsekonomiskt ogynnsamt sätt.Det är en regionalpolitiskt negativ signal som lämnasskogsbruket främst i inland med indragningen avmedlen för planering av vägar.Med hänvisning till det utsatta läget för skogsbruket iNorrlands inland vore det rimligt att göra en översyn i syfteatt öka möjligheterna till samordning avskogsvägbyggandet.Avskrivningstiden för skogsbilvägar borde också kunnavara mer flexibel. Beroende på olika förutsättningar voredet fördelaktigt för skogsägare att kunna avskrivaväginvesteringar genom direktavdrag eller välja enavskrivningstid upp till 10 år.SkogsvårdsorganisationenJordbruksministern skriver i propositionen att den nyaskogspolitiken förstärker kravet på en förtroendefull ochnära kontakt mellan staten och alla som verkar iskogsbruket.Vi anser att den nuvarande organisationen,, har skött den uppgiften på ettmycket förtjänstfullt sätt. I motsats till vissa avlänsstyrelsens organ har ett samarbetemed ''kunderna'' skogsägarna som gynnat svensktskogsbruk och svensk samhällsekonomi med ett för allamycket bra resultat.Skogsvårdsstyrelsernas metod att i första hand lösaproblemen genom överläggningar och överenskommelserhar varit framgångsrik. Förbud och sanktioner har endasttagits fram som en sista åtgärd och därför inte behövttillämpas mer än i yttersta undantagsfall. Sammaarbetsmetod kan också med fördel tillämpas vidskogsbrukets ökande ansvar för naturvård.Vi anser att även i fortsättningenskall finnas kvar som en fristående organisation och dåockså överta ansvaret för våtmarksdikning samt jakt- ochviltvård. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om storleksgränsen på de områdensom skall omfattas av avverkningsanmälan samt om tidenför anmälningarnas giltighet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ransoneringskravet för äldreskog,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om planering av skogsbilvägar,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om .