mot · GG02Jo74 · 1993-03-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:226 En ny skogspolitik i svensk historia får vi nu enskogsvårdslag som jämställer produktion och miljö. Det blirskogsägarna som får bära ansvaret för uppnåendet av bådamålen och så långt är allt väl. Det är däremot beklagligt attse hur propositionen saknar ordentlig ansats till en analys avskogsnäringens möjligheter att bära kostnader för en mermiljöinriktad skogsskötsel.Vi kan konstatera att svensk skogsnäring till skillnadfrån t.ex. tysk i stort sett klarar sig utan statligt stöd. Vi kankonstatera att andra viktiga trävaruproducenter som t exKanada och har i det närmaste försumbarakostnader för råvarorna. Trots detta har svenskskogsnäring, genom att rationalisera och bli ytterst effektiv,klarat sin ekonomi och försett med etthandelsbalanstillskott på 50 och 60 miljarder . Detinnebär inte att svensk skogsindustri, sett över enkonjunkturcykel, är särskilt lönsam. Därför framstår detsom viktigt att i samband med talet om sektorsansvar vägain alla dessa faktorer. Vi får inte äventyra ekonomin förSveriges antagligen viktigaste näringsgren.De areella näringarna har genom hårt ställda krav pålåga produktionskostnader tvingats rationalisera i en sådanutsträckning att miljöfrågorna dessvärre kommit i kläm.Skogs- och jordbruket har inte fått ekonomi att drivanäringen på ett sådant sätt att värdefulla biotoper kunnatskyddas. Det har inneburit att stora miljövärden gåttförlorade och att många arter hotas av utrotning. Genom attjämställa produktions- och miljömål söker nu propositionenrätta till detta.Det är riktigt att ställa krav på långtgåendemiljölagstiftning i skogen men jag hävdar bestämt att skallvi klara av att nå de mål som ställs upp så måste vi haskogsägarna med oss och inte mot oss. förslag bygger på samförstånd mellanskogsägare och myndigheter. Avregleringen innebär attskogsägarna får ett större ansvar. Ökat förtroende skaparansvar medan brist på förtroende minskar viljan att taansvar. Det är svårt att förena dessa ståndpunkter vilketdessvärre andas i propositionen. Det handlar omvärderingar och generellt sett om ökade kunskaper och attmänniskor blir bärare av goda värderingar.Straffsanktionering måste vara en sista utväg som ärförbehållen dem som vanvårdar den resurs som skog ochnatur innebär. Det är beklagligt att den ton av samförståndsom majoriteten i skogspolitiska kommittén anslår i sittbetänkande med samförståndslösningar som bästa vägen tillett bra genomförande av skogspolitiken delvis försvinner ipropositionen.Det var helt riktigt med skogspolitiska kommitténsförslag om att satsa på skogsägarnas miljöintresse.Skogsägarna har, som sägs i propositionen, lyckats nåproduktionsmålen och det har skett med hjälp avinformation, rådgivning och utbildning. Skogspolitikenmåste gå ut på att samma medel måste vara användbara närdet gäller att nå miljömålen.Det småskaliga privata skogsbruket har svarat förbevarandet av en större mångfald. Det hade därför varitangeläget att understryka just det småskaliga skogsbruketsförtjänster utifrån ett naturvårds- och miljöperspektiv.En viktig fråga som inte finns med i propositionen ochsom gäller generellt för alla myndigheter och verk är kravetpå att meddela ägaren före besök på gården för utförandeav myndighetsuppgift. Det är viktigt att respekten föräganderätten upprätthålls och det är viktigt attmänniskovärdet respekteras så att inte enskilda människorskänsla för ansvar störs.Jag föreslår att myndigheter och verk åläggs att alltidunderrätta ägare om besök och ägarna skall ges möjlighetatt delta vid besök för inventeringar etc på enskilt ägd mark.Det här gäller även inventeringar avskyddsvärda biotoper som skall genomföras under dennärmaste tiden. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i den framtida diskussionenom skogsnäringens sektorsansvar beakta skogsnäringensstora betydelse för svensk ekonomi och näringens svårakonkurrenssituation,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skogspolitiska kommitténsförslag om samförstånd och kunskapsuppbyggnad skall varadet viktigaste medlet till att nå såväl produktions- sommiljömålen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att myndigheter ochverk åläggs att alltid underrätta markägare och även gedenne möjlighet att delta vid besök för inventeringar etc. påenskild mark.