mot · GG02U275 · 1993-01-26 00:00:00 — Stöd till kvinnor i utvecklingsländer I en tredjedel av alla fattiga familjer i ochstörre delen av är kvinnorna ensamma ansvariga förfamiljens existens.Hälften av all mat i u-ländernaproduceras av kvinnor. I produceras av all mat av kvinnorna.Kvinnorna i u-ländernautgör en tredjedel av arbetskraften. Inom den industriellasektorn är kvinnor.Kvinnorna i och arbetar 13timmar mer än män -- för det mesta är deobetalda.Kvinnors juridiska status i är lägre änmännens.Flertalet kvinnor i saknar utbildningoch tillgång till hälsovård och familjeplanering.Blandvärldens analfabeter är kvinnorna i majoritet.75 % av jordens flyktingar är kvinnor och barn.Ovanstående axplock av data om kvinnors villkor iutvecklingsländerna visar med all tydlighet den orättvisaoch diskriminering som är u-landskvinnans lott.U-landskvinnan är både producerande ochreproducerande. Hon har ofta huvudansvaret för familjensöverlevnad, hon odlar, hon skaffar mat och tillredermåltiderna, hon föder och fostrar barn, hon tar hand omfamiljens gamla. Hon är ofta undernärd. Ständigagraviditeter försvagar kroppen och hon dör . Trotssina stora insatser av arbete och omvårdnad har hon dockendast tillgång till en mycket liten del av de resurser somsatsas på utvecklingsinsatser i . Ändå vet man attde resurser som går till kvinnor är ett effektivt bistånd somleder till förändring inte bara för kvinnor utan också tillförändring av barnens villkor.Att förbättra villkoren för u-landskvinnorna är alltsåinte endast en fråga om mänsklig rättvisa -- det är också ensäker väg för att snabbare nå en hållbar utveckling.Det borde därför vara självklart att kvinnors situationuppmärksammas särskilt i allt utvecklingssamarbete och att''gender awareness'' är närvarande i samtliga faser avbiståndsinsatserna, dvs. i planering, i genomförande och iuppföljning.Vi vill i motionen särskilt lyfta fram två områden därkvinnors behov måste förstärkas -- flyktingkvinnornassituation och befolkningsfrågan.FlyktingkvinnornaTre fjärdedelar av jordens flyktingar är kvinnor ochbarn. Kvinnor på flykt och kvinnor i flyktingläger har alltsåofta ensamma huvudansvar för sina splittrade familjer.Deras män, deras fäder, deras söner och deras bröder ärdöda eller försvunna eller befinner sig i krig. Deflyktingläger de hamnar i administreras dock ofta av mänoch det har visat sig att dessa tenderar att missgynna deensamstående kvinnorna och i stället prioritera män vidutdelning av identitetskort, matransoner, medicin. Dettahar bl.a. uppmärksammats av UNIFEMsom genom sina insatser arbetar för att kvinnor iflyktinglägren ska få en rättvis del av resurserna.UNIFEM:s erfarenheter visar att kvinnorna i flyktinglägrenär en resurs, snarare än en börda. UNIFEM hartillsammans med flyktingkvinnorna initierat projekt somger arbete och inkomster.Befolkningsfrågan -- utbildning och familjeplaneringInför fokuserasbefolkningsfrågorna. Man har bl.a. uppmärksammat att detfinns ett samband mellan utbildning och antal barn -- ju merutbildning kvinnor har desto större är sannolikheten att dehar färre barn. skriver i sitt program förkvinnor i utveckling att flickor som går ytterligare ett skolårinte bara höjer sina inkomster utan också minskarbarnadödlighet och fertilitet med 5--. I länder där kvinnor i princip saknarsekundärutbildning föder de i medeltal 6--7 barn, varav oftaett barn dör. I länder där av kvinnorna genomgår sekundärutbildning harfamiljer i genomsnitt tre barn och barnadödlighet ärsällsynt.Om fler flickor i fick gå i skola och om flerflickor inte slutade skulle miljoner av oönskadegraviditeter kunnat undvikas. Den stora frågan är dock hurman får flickor att delta i undervisning och hur man får dematt gå fler år i skolan. Problemet är inte bara ekonomisktutan också relaterat till attityder om flickors mindre värdeän pojkars.Flickorna behövs i hemmet för att se efter småsyskon, debehöver hjälpa till med hushållssysslor m.m. Dengeografiska tillgängligheten spelar stor roll och avstånd kanvara ett hinder. Även om skolundervisningen är kostnadsfritillkommer utgifter för busstransporter, skoluniform m.m.,något som missgynnar flickor. I första hand är det avtradition pojkarna som då får möjlighet till utbildning.I många är en fjärdedel av dödsorsaken förkvinnor i fertil ålder orsakad av graviditeter. De störstaorsakerna är primitiva abortmetoder och komplikationer isamband med förlossningar. Familjeplanering räddar liv.Kvinnor som saknar tillgång till familjeplanering genomgårofta farliga aborter för att begränsa sitt barnantal.Aborterna är farliga både för modern och barnet. Om allade kvinnor som säger att de vill undvika graviditet hadetillgång till familjeplanering skulle av dödsfall i samband med graviditeter undvikas iBangladesh, i och och i , och . Effektiv familjeplaneringär den främsta försvarslinjen mot dessa dödsfall.Familjeplanering är väsentlig för såväl moderns sombarnets hälsa och den ger kvinnor rätt att bestämma översina egna liv. Kvinnor kan då planera för att undvikagraviditeter som är för tidiga, för sena eller för täta.Kvinnokonferensen 1995FN:s kvinnokonferens menar vi motionärer måstesärskilt lyfta fram de två frågor som vi här berört, dvs.flyktingkvinnornas situation och kvinnors tillgång tillutbildning, hälsovård och familjeplanering. för kvinnokonferensen börskyndsamt tillsättas för att bl.a. förbereda dessa frågor. Vimenar också att bör uppmärksamma dessa frågori de multilaterala organ där vi har representation liksom iVärldsbanken.Riktlinjer för det bilaterala kvinnoinriktade biståndetI det bilaterala biståndet måste riktlinjer och strategierför hur kvinnofrågorna ska integreras i biståndet utarbetasvid samtliga biståndsmyndigheter. SIDA har sedan sju årtillbaka utformat en policy för hur det bilaterala biståndetskall utformas för att tillfredsställa både kvinnors och mänsbehov. BTS, SAREC och SwedeCorp bör också formuleraoch anta riktlinjer för hur biståndet inom deras specifikaverksamhet ska integrera kvinnor i biståndet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att anslaget till UNIFEM bör förstärkas,2. att ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att flyktingkvinnornas situation särskilt börbeaktas i de multilaterala organens verksamhet, exempelvisUNHCR och UNRWA,3. att ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att befolkningsfrågorna särskilt böruppmärksammas vad avser förstärkta insatser för utbildningav unga flickor samt familjeplanering,4. att riksdagem ger regeringen till känna att ennationalkommitté inför kvinnokonferensen skyndsamtbör tillsättas,5. att ger regeringen till känna att varjebiståndsmyndighet bör utarbeta riktlinjer för detkvinnoinriktade biståndet.