mot · GG02Fi117 · 1993-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /94, m.m. (kompletteringsproposition) InledningArbetslösheten i ligger på en dramatiskt högnivå. har regeringen underskattatlägets allvar. Pengar har anslagits tillarbetsmarknadspolitik, men för lite och . I självaverket måste, som krävt upprepade gånger,bekämpandet av arbetslösheten vara det övergripandemålet för den ekonomiska politiken. Därför föreslår vi enomfördelningspolitik som tar pengar från passivt sparandeoch för över dem till konsumtion och investeringar. Det ären rättvis politik som fördelar krispolitikens bördor efterbärkraft men också en sund ekonomisk politik som stärkerefterfrågan på hemmamarknaden. Tillsammans medföreslagen momssänkning ger det stimulanseffekter somäven innebär ökad sysselsättning.Vi föreslår åtgärder som hjälper den kommunalasektorn att bibehålla sysselsättningstillfällen. Vi har inomnärings- och regionalpolitiken lagt förslag som kraftfulltskulle förbättra läget för den ordinarie arbetsmarknadenoch samma sätt inom andra sektorer som energi, miljö,byggnation och renovering, transporter, utbildning ochexportstöd. Våra krav på dessa områden kvarstår. Dettainnebär en offensiv och expansiv krispolitik som givetviskortsiktigt kostar pengar. För att inte förvärrabudgetunderskottet har vi föreslagit en serieinkomstförstärkningar och besparingar med en rättvisfördelningsprofil.Som ett sista steg har vi krävt förstärkningar avarbetsmarknadspolitiken. Insatserna skall härvidlag varainriktade på arbete och utbildning med så nära anknytningtill den ordinarie arbetsmarknaden som möjligt.Den aktiva arbetslinjen skall hävdas och premieras. I defall där inget annat än kontant ersättning finns somalternativ skall den hittillsvarande ersättningsnivånupprätthållas. Regeringens förslag att försämraersättningsnivåerna för dem som redan drabbats avarbetslöshet är cyniskt, orättvist och även missriktat ursamhällsekonomisk synpunkt.De framförda besparingsförslagen vad gällerpensionssystemet avvisar vi också. Såväl avskaffande avdelpensioneringen som höjningen av pensionsåldern medett år skapar ytterligare arbetslöshet och medför störrekostnader inom andra delar av socialförsäkringssystemet.Det viktiga här är att med rehabiliteringsinsatser ochförbättrade arbetsmiljöer bidra till att höja den reellapensionsåldern som ligger under 60 år.I övrigt bör dessa frågor föras till pensionsberedningenför ett samlat grepp som medger förslag med en rättvisarefördelningsprofil.2. ArbetslöshetenArbetslösheten är ett socialt gift som förstör samhälletsåväl socialt som ekonomiskt. För individen är det oftakatastrofalt att hamna i arbetslöshet. Missbruk ochsjukdomar följer inte sällan i spåren.Räknat samhällsekonomiskt och långsiktigt kostararbetslösheten dubbelt i form av produktions- ochskattebortfall, A-kassa, bostads- och socialbidrag, AMS-åtgärder, förlorad kompetens, försämrad folkhälsa m.m.jämfört med vad det kostar att hålla människor kvar iarbetslivet. När arbetslösheten blir långvarig är det svårt attkomma tillbaka. Människor slås ut och arbetslöshetenpermanentas på höga nivåer. Den europeiska erfarenhetenär avskräckande.Vi börjar få en ungdomsgeneration som aldrig kommitin på den ordinarie arbetsmarknaden. har ien tidigare lagd motion om ungdomsarbetslöshetenseffekter och faror behandlat denna fråga utförligt. Vi finnerdagens situation oacceptabel och kräver att all kraft läggs påatt verkligen garantera ungdomar arbete eller utbildning.Enligt AMS var 325 000 personer öppetarbetslösa, vilket innebär av arbetskraften. Antaletlångtidsarbetslösa uppgick till 84 000 personer. Iarbetsmarknadspolitiska åtgärder fanns 208 000 personervilket motsvarar knappt 5 %.I flera län som t.ex. , ochKopparberg låg den öppna arbetslösheten på 9,5--! 77000 ungdomar var arbetslösa trots att 110 000ungdomar fanns i arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Deltidsarbetslösheten hade ökat till 97 000 personer varavtre fjärdedelar var kvinnor.Enligt AMS vårprognos kommer den genomsnittligaarbetslösheten att ligga ytterligare enprocentenhet högre . kan 16--avarbetskraften stå utanför den reguljära arbetsmarknaden.För ungdomar ser framtiden mörk ut. En femtedel avungdomarna befinner sig utanför arbetsmarknaden och tillsommaren kommer ytterligare en kull ut från skolan. Delångtidsarbetslösa förväntas öka i antal och risken förpermanent utslagning blir allt större.Sysselsättningen beräknas ha minskat med 250 000personer . bedöms 600 000arbetstillfällen ha gått förlorade sedan början av 90-talet.Den svenska ekonomin är inne i en ond spiral.Exportökningen förväntas inte generera ökad sysselsättningän på . Hemmamarknaden drabbas av allt lägreefterfrågan. Den offentliga sektorn riskerar att förloratiotusentals arbetstillfällen om intekursen i politiken läggs om.Regeringens prognos inför nästa budgetår och framöverlandar på lägre siffror: för att långsamt falla till5,1998. Även om regeringen som vanligt äröveroptimistisk är också en sådan nivå på arbetslöshetenoacceptabelt hög.3. SysselsättningspolitikSkall ekonomin kunna aktiveras och sysselsättningenupprätthållas krävs det en mycket aktivare politik i enlighetmed alternativ.Åtgärder som stimulerar hemmamarknaden ger jobbbåde i industrin och tjänstesektorn. Rejäla investeringarinom infrastruktur och ROT-sektor ger draghjälp.Tidigareläggning av statliga industribeställningar ochsatsningar inom energioch miljöteknik ger nya order.Insatser inom landskaps- och kulturminnesvård ger snabbsysselsättning.Näringspolitiska initiativ för underleverantörer ochbranschvisa program som höjer förädlingsgraden inom t.ex.skogs- och trävarusektorn höjer konkurrenskraften ochskapar en bas för industriell expansion. Exportstödjandeinitiativ för mindre och medelstora företag liksom utökadeEKN-ramar, inte minst för östmarknaderna ger impulser förnya investeringar och satsningar.De negativa effekter som följt i spåren av bolagiseringoch avreglering på det statliga området måsteuppmärksammas mer. Det kan inte vara rimligt att statenkastar ut anställda i arbetslöshet, vilket blir konsekvenseni detta konjunkturläge. Här krävs det istället åtgärder somhöjer kvalitet och kompetens.De aviserade nedskärningarna på den kommunalasektorn drabbar såväl välfärd som sysselsättning. Särskiltkvinnorna kommer att drabbas hårt om regeringens politikblir verklighet. Kvinnornas utbildningsnivå är ocksåförhållandevis låg. Här finns behov av kraftfulla åtgärdersom hindrar en utökad arbetslöshet.En rejäl satsning på utbildningsväsendet över hela linjenär av stor betydelse. Dels för att höja kompetensen, dels föratt förhindra en destruktiv arbetslöshet. Vikten avutbildning både för den enskilde och för samhället kan intenog betonas. Det gäller givetvis de unga, men inte minstviktigt är att goda möjligheter ställs till vuxenutbildningensförfogande.Som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd måsteutbildningen vara ett ekonomiskt tilltalande alternativ, inteminst för den studieovane. Annars hotar ytterligareojämlikhet och segregering.4. Arbetsmarknadspolitisk inriktningSå mycket som möjligt av de arbetsmarknadspolitiskamedlen borde satsas på den ordinarie arbetsmarknaden somett komplement till insatserna på andra politikområden.Stärkt konkurrenskraft och stimulanser av efterfråganpå hemmamarknaden ger möjligheter att bibehålla personaloch även att nyanställa.En kombination av rejäla satsningar påkompetensutveckling i arbetslivet och ett rekryteringsstödskulle vara både billigare och ge väsentligt störresysselsättningseffekter än att hantera de arbetslösa utanförden ordinarie arbetsmarknaden. Likaså skulle det innebäramycket små nettobesparingar att skära ned den offentligasysselsättningen på det sätt som regeringens ekonomiskapolitik medför. Våra förslag om insatser förkompetenshöjande åtgärder i arbetslivet och förslaget ominrättande av en s.k. kommunakut bidrar till att förhindrautslagningen inom denna sektor.Regeringens arbetsmarknadspolitik utmålas sommycket omfattande. Trots att arbetslösheten under nästabudgetår genomsnittligt beräknas ligga på en betydligthögre nivå än under det innevarande satsas mindre pengarpå arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Arbetsmarknadsministern satsar på stordrift med lägre''styckkostnader''. Åtgärderna väljs för att de är billigasnarare än att de ger långsiktig sysselsättningseffekt.Åtgärder som ungdomspraktik och arbetslivsutveckling --som infördes som sistahandsåtgärder för att förhindralångtidsarbetslöshet, utförsäkring och permanentutslagning från arbetsmarknaden -- har förvandlats tillordinarie volymåtgärder. Åtgärderna kräver mindreinsatser från arbetsförmedlingarnas sida, och ALUfinansieras av ersättning från arbetsmarknadsfondenutanför budgetanslaget.Mindre volym beredskapsarbeten kräver mindreinsatser från kommunernas sida. Det är en stor risk attkvaliteten sjunker på arbetsmarknadspolitiken.Neddragningen av arbetsmarknadsutbildningen kan påsamma sätt medföra sämre arbetsmarknadspolitiskaeffekter i många fall. Försämringen av studiefinansieringenfrämst med avseende på utbildningsbidragen kommer imånga fall att försvåra insatser för särskilt utsatta grupper.Just de grupper som skall prioriteras -- somlångtidsarbetslösa, invandrare, arbetshandikappade ochstudieomotiverade ungdomar -- kan hårt komma attdrabbas. En ytterligare segregering kan uppstå.Just det faktum att anvisade åtgärder i många fallförutsätter upptagande av privata lån ter sig myckettveksamt med tanke på risken att avstängas från rätten tillA-kasseersättning. Likaså är förslaget om tvång i sambandmed ALU negativt och strider mot de hittillsvarandeintentionerna.Det förstärkta anslaget till utbildning i företag är bra,och något som länge krävt. Regeringenhöjer timbidraget med men avskaffar samtidigtde som inom tillverkningsindustrinutgått . På detta sätt försämras i realiteten stödet tillföretagsförlagd utbildning. Detta är bara ett exempel på attbakom de retoriska rökridåerna frånarbetsmarknadsministern döljer sig försämringar och bristpå stimulanser.Det är viktigt att så långt som möjligt förenkla ocheffektivisera arbetsmarknadsverkets arbete och rutiner såatt arbetet kan koncentreras på aktiv vägledning ochförmedling. I likhet med AMS förordar vi i flerasammanhang metoden med avdrag från arbetsgivaravgiftenistället för bidrag.Vänsterpartiet kan inte acceptera de försämringar för dearbetslösa som regeringen föreslagit vad gällerersättningsnivå och införande av karensdagar.Sammanfattningsvis anser att en mycketaktivare inriktning av arbetsmarknadspolitiken mot denordinarie arbetsmarknaden är att föredra. Ett större inslagav traditionella insatser som arbetsmarknadsutbildning ochberedskapsarbeten krävs. Försämringar för dem som redanär drabbade av arbetslöshet måste förhindras.5. förslag 5.1 Tidigareläggning av affärsverksinvesteringarAnslaget för tidigareläggning avaffärsverksinvesteringar räknas upp till 1 miljard. Detta ären effektiv form av AMS-stöd där befintligproduktionskapacitet utnyttjas för redan planeradebeställningar. Medlen medger en tidigareläggning och gerupphov till väsentligt högre beställningsvolymer än vad somåtgår till räntestödet. Detta är ett bra exempel på stimulansav den ordinarie arbetsmarknaden. Regeringens förslag äralltför försiktigt.5.2 RekryteringsstödVi föreslår att ett marginellt sysselsättningsstöd införs.Den arbetsgivare som nyanställer får rabatt påarbetsgivaravgiften. förekommer rekryteringsstödhuvudsakligen som en regionalpolitisk åtgärd. Vi menar attett stöd till ett åtagande om nyanställning är rimligare änmetoden att staten bidrar med gratis arbetskraft som t.ex.vid ungdomspraktiken. Just i detta konjunkturläge är detrimligt att staten ''köper'' ordinarie arbetstillfällen under enövergångstid.En rabatt på arbetsgivaravgiftenskulle ge en årskostnad per anställd för staten på ca 36 000kronor. I förhållande till normala arbetsmarknadspolitiskaåtgärder eller kontant ersättning är det mycket billigt. Manernår ju också ordinarie arbetsplatser utan storaadministrativa kostnader. skulle ge ca55 000 personer jobb. Tekniken är således förhållandevisbillig och skulle utöka den ordinarie sysselsättningen tillskillnad från den oerhörda utökningen av en artificiellarbetsmarknadspolitisk sektor somkompletteringspropositionens inriktning skapar. Denexakta volymen eller kostnaden är givetvis omöjlig att iförväg beräkna liksom för utbildningsvikariaten.5.3 Kompetensutveckling i arbetslivetVänsterpartiet har upprepade gånger föreslagit ettbidragssystem för kompetensutveckling i arbetslivet ienlighet med den inriktning som föreslogs ikompetensutredningen sedan.I detta arbetsmarknadspolitiska läge förefaller detvälbetänkt att prioritera s.k. varselarbetsplatser. Enförutsättning för bidrag är givetvis att varsel återkallas.Andra förutsättningar skall vara att utbildningsplanernagodkänns och att det föreligger överenskommelser mellande lokala parterna om utbildningens utformning ochinriktning. I många fall kan det vara lämpligt att genomförautbildningarna på deltid och därmed kombinera arbete medutbildning.Regeringen har föreslagit ett bidrag på perutbildningstimme. Vi föreslår liksom AMS ett system medavdrag på arbetsgivaravgiften om högst . Vi menaratt detta skulle vara ett utmärkt system såväl för näringsliveti stort som för den gemensamma sektorn. Avsikten är attförbättra kompetensen som utslagning från denordinarie arbetsmarknaden förhindras.Med bättre villkor borde den volym som regeringenföreslår vara möjlig att ernå. Med den föreslagnaersättningsnivån skulle staten i efterhand gå miste om ca genom minskade arbetsgivaravgifter.Å andra sidan ökar ju skatteintäkterna och behovet avfinansiering från arbetsmarknadsfonden och kostnader förarbetsmarknadspolitiska åtgärder minskar. Kunde volymenöka ytterligare vore det utmärkt i och med att åtgärden ärförhållandevis billig, administrativt enkel, och framför alltgenom att den ordinarie sysselsättningen stärks ochutslagning därmed förhindras.5.4 Avreglering och bolagisering av statlig verksamhetMed tanke på statens eget ansvar för sysselsättningen ärdet av största vikt att inte de statliga verksamheterna somföljd av avreglering och bolagisering kastar ut folk iarbetslöshet. I detta konjunkturläge vore det cyniskt ochomdömeslöst. I stället för besparingseffekter uppkommerdryga sociala kostnader. Detta bör ges regeringen tillkänna.5.5 Nedskärningarna inom den kommunala sektornPå samma sätt hotar nu kraftiga nedskärningar inom denkommunala verksamheten. Redan nu är läget allvarligt påmånga håll och med regeringens strukturella sparplan underde närmaste fem åren hotas mer än 100 000 arbetstillfälleninom kommunsektorn. Tankarna verkar hämtade frånlångtidsutredningens tillväxtscenario när det fattades ca 150000 personer i arbetskraften för att möta näringslivetssysselsättningsexpansion med 400 000 personer . är ju situationen en helt annan. Mer än 600 000personer står utanför ordinarie arbetsmarknad. I stället föratt göra oss av med befintliga arbetstillfällen måste viåterskapa jobb.Samtidigt som den kommunala sektorn effektiviserasoch omdanas för att bättre möta dagens kvalitetskrav inomvård, omsorg, skola och kultur m.m. är det statsmakternasansvar att se till att de hotande stora nedskärningarna inteförverkligas. menar att kraftfulla åtgärdermåste till för att ge möjlighet att behålla personal. Våraförslag om inrättande av en kommunakut och åtgärder ikompetenshöjande syfte är inslag i denna politik.5.6 Sex timmars arbetsdag m.m.Vi vill i detta sammanhang även återupprepa våra kravpå att arbetet med en arbetstidsförkortning inleds i enlighetmed vår ännu ej behandlade motion i frågan. Det finns nuutrymme att inleda försöksverksamhet med sex timmarsarbetsdag på områden med särskilt stor belastning, t.ex.inom vården. Dessutom måste övertidsuttaget kraftigtbegränsas.5.7 BeredskapsarbetenNär det gäller beredskapsarbeten finns det utrymme fören väsentligt större volym än vad regeringen föreslår.Omfattningen har legat på en mycket låg nivå medtanke på den omfattande arbetslösheten. AMS harredovisat ett stort antal objekt inom bygg- ochanläggningsområdet, olika typer av skogsarbete liksominom natur- och fornvård.Med tanke på att allt fler högutbildade drabbas avarbetslöshet bör deras kompetens utnyttjas genomberedskapsarbeten inom olika områden inomtjänstesektorn. Beredskapsarbeten anknyter till dearbetslösas kompetens liksom till olika behov i samhället.Vi föreslår ytterligare för dettaändamål.Vi avvisar regeringens förslag att begränsa ersättningentill beredskapsarbete genom att föreskrivalägre arbetstid. Kostnaden för detta inräknas i det utvidgadeanslaget enligt ovan.5.8 ArbetsmarknadsutbildningBehovet av arbetsmarknadsutbildning av olika slag ärfortfarande mycket stort. Det handlar både omyrkesutbildning och om förberedandekompetenshöjandeutbildning. Bland de arbetslösa finns många med god yrkesutbildning, men som saknarspecifik kompetens som data, språk, ekonomi, matematikm.m. I många fall finns behov att skräddarsyutbildningspaket med utgångspunkt i någon vissyrkeserfarenhet när uppsägningar skett t.ex. från enindustri. Det ordinarie utbildningssystemet är givetvisutmärkt i många fall, men behovet av kompletterandeyrkesinriktad utbildning är fortfarande stort. För mångamänniskor är inte ordinarie skolgång ett realistisktalternativ i varje situation vare sig ekonomiskt ellerpraktiskt. Att förbättra sin kompetens yrkesmässigt isamband med att man söker jobb är då alternativet.Vänsterpartiet föreslår ytterligare 5 400 miljoner tillanslaget för arbetsmarknadsutbildning ochutbildningsbidrag.5.9 UtbildningsbidragenNär det gäller utbildningsbidragen föreslår regeringenflera försämringar. Det gäller dels reduktion aversättningsnivån och dels inskränkningar i tillämpningen.Vi avvisar sänkningen av ersättningsnivån.Regeringen föreslår att all särskilt anordnadarbetsmarknadsutbildning för dem som är ochall arbetsmarknadsutbildning i det reguljärautbildningssystemet i fortsättningen endast skall berättigatill svuxa-ersättning. I övrigt införs en lånemöjlighet vilketför de flesta blir ett lånetvång. I stället för avtidigare lönenivå blir det i ersättning för en sådananvisad utbildningsåtgärd. Dessutom föreslås försämringarvad gäller särskilt bidrag som t.ex. berör läromedel, resorm.m.I många fall slår dessa nedskärningar hårt. De redandrabbade får en ännu svårare situation. För många skulledessa nya regler ge helt andra förutsättningar än vad somförespeglats. Det finns i och för sig behov av att förenklareglerna i samband med studier. Det finns då säkertanledning att samordna mellan regelsystem inom CSN ochAF. Att plötsligt införa nya regler utan att ta hänsyn till denolikartade ekonomiska situationen mellan t.ex.arbetsmarknadsutbildning och arbetslivsutveckling ärorimligt. Detta gäller både för den enskilde som förAF/staten. I det ena fallet belastas budgetanslaget medkostnaden, i det andra fallet är det Riksgäldens lånekontosom får göra utbetalningen. I det ena fallet finns det ett tak,i det andra inte. För den enskilde blir det ekonomiskautfallet helt olika i de båda fallen. På detta sätt kommerarbetsmarknadspolitiken i praktiken att styras avsysselsättningspolitiskt ovidkommande omständigheter.Trots behovet av reformer på detta område kan vi intestödja regeringens förslag till förändringar, som dessutomär delvis ofullständiga och svåröverskådliga till sinaeffekter.Vänsterpartiet föreslår utöverregeringens förslag till särskilt bidrag vidarbetsmarknadsutbildning.5.10 ALU -- arbetslivsutvecklingArbetsmarknadsministern för fram ALU som envolymåtgärd. ALU var ju närmast tänkt som ensistahandsåtgärd för att undvika utförsäkring när alla övrigaåtgärder tömts ut. Finansieringen är som påpekades ovanen obegränsad dragningsrätt mot riksgäldskontot. Systemetfår vad gäller utbildningsbidragen en mindre rationellutformning. Dessutom är ju ALU-placeringar nästan gratisför AF och inte heller kommunen behöver ställa uppekonomiskt.I många fall är givetvis ALU ett bra komplement därintressanta projekt kan ta till vara kompetens och intresse.Det finns dock en uppenbar risk att det på detta sätt skapasen artificiell arbetsmarknad helt vid sidan av den ordinariesom kan vara attraktiv för den enskilde arbetslöse och förvilken ingen känner något samhälleligt kostnadsansvar.Från arbetsmarknadspolitisk synpunkt är intekostnadsbelastningen inom ALU ett rationellt styrmedel.Vi vill inte på något sätt förkasta ALU som metod, men villse den som en sistahandsåtgärd.Regeringen skärper regelverket kring ALU genom attinföra en tvångsregel. Den som ej tar anvisat ALU-erbjudande skall kunna avstängas. Detta strider motarbetsmarknadsutskottets enhälliga bedömning för baranågra månader sedan. ALU är ju ett ganska informellt sättatt arbeta där erbjudanden tas fram för att passa denenskildes behov. Det innebär en förmån för den arbetslösesom då avvärjer en hotande utförsäkring och samtidigtmeriterar sig för en ny ersättningsperiod. Enavstängningsregel kommer säkert att motverka sitt syfte (iden mån den alls har någon verkan). I den månregeringsförslaget baseras på att ALU numera ses som enreguljär åtgärd är det arbetsmarknadspolitisktnegativt. Vi avvisar förslaget.5.11 UngdomspraktikenÄven ungdomspraktiken var avsedd som ensistahandsåtgärd för att hålla ungdomar i meningsfullsysselsättning och förhindra permanent utslagning innanman ens hade fotfäste på arbetsmarknaden.Idag är ungdomspraktiken den volymmässigt störstaåtgärden. Arbetsmarknadsministern anslår pengar till igenomsnitt 100 000 platser nästa budgetår. Detta är i självaverket den ordinarie åtgärden för ungdomar.Utvärderingarna visar på många problem även ommånga ungdomar trivs med att ha något att göra. Sällanfinns man dock inom yrkesområden som kommer att haframtiden för sig. Endast har fått erbjudandeom anställning trots möjligheter till rekryteringsbidrag.Undanträngningseffekten ligger enligt bedömningar frånAMS också på . Detta att varken vara i arbeteeller utbildning/praktik, utan något mellanting, ärfrustrerande för många. Och värre blir det närpraktikperioderna slutar i arbetslöshet igen...Det finns många problem med detta som vi tidigarepåpekat. Det är viktigt att en allsidig utvärdering kommertill stånd som bedömer ungdomspraktikens effekter påarbetsmarknaden i vid mening. Självfallet skallarbetsmarknadens parter vara företrädda i detta arbete.Systemet med gratis arbetskraft satt i system i dennaomfattning är ju i sig ett stort problem. Det finns en stor riskatt såväl politiskt ansvariga som myndigheter nöjer sig meddenna mekanism som på ytan tenderar att hålla undan detjättelika och oacceptabla samhällsproblem som heterungdomsarbetslöshet.Ungdomsplatserna är billigare för staten än t.ex. desärskilda inskolningsplatserna. Problemet är ju bara att denormalt inte är yrkesförberedande utan en mer eller mindremeningsfull sysselsättning kortsiktigt.Det har också visat sig att de mest motiverade och bästskolade är överrepresenterade. De med dåligskolunderbyggnad liksom de arbetshandikappade ochungdomar med invandrarbakgrund är kraftigtunderrepresenterade. Detta visar på vikten av attarbetsmarknadspolitiken hanteras konsekvent i linje medde politiskt bestämda målsättningarna och inte bara följerden lättaste vägen. Då förstärks endast marknadskrafterna.De restriktioner som propositionen föreslår måstetillämpas med yttersta varsamhet. Självfallet skallgymnasieutbildning prioriteras så långt som möjligt.Vänsterpartiet välkomnar också den kraftfulla expansionenav gymnasieplatser. I enskilda fall kan dock praktik, liksomarbete, vara att föredra. Alternativet kan vara utslagning.Arbetsförmedlingarna är mycket medvetna om dessaproblem. Det kan ifrågasättas om ytterligare restriktionergör någon verkan.