mot · GG02N260 · 1993-01-26 00:00:00 — Finansiell verksamhet i kooperativ form BakgrundRiksdagen antog så sent som en nykreditmarknadsbolagslag (prop. 1992/93:89).Lagstiftningen innebär att kreditverksamhet endast fårbedrivas i aktiebolag om inte verksamheten enligt äldrespeciallagstiftning får bedrivas av annat institut (t.ex.hypoteksinstitut).Det är alltså inte möjligt att med nu gällande lagstiftningstarta och bedriva ny kreditverksamhet i en ekonomiskförening. Detta aktualiserar frågan om neutraliteten mellanolika företagsformer och friheten att välja den företagsformsom är bäst lämpad från ägarnas utgångspunkter ochavsikter med verksamheten.Redan Kreditmarknadskommittén behandladefrågan rörande formerna för bedrivande av finansinstitut(SOU 1988:29). I sammanfattningen framhåller man:Anpassningsförmågan och kostnadspress främjas, omolika slags finansinstitut får konkurrera inbördes över storadelar av kreditmarknaden. Det betyder att en verksamhetbör träffas av samma reglering oavsett inom vilkeninstitutionell ram den bedrivs.Näringsutskottet uttalade vid behandlingen avden nya lagen om kreditmarknadsbolag att det ligger ett värde i att olika företagsformer kan varaverksamma på kreditmarknaden. Eftersom det ännu inteförelagts något förslag om Landshypoteksframtida organisation, anser emellertid utskottet att det förnärvarande inte finns skäl att omarbeta det framlagdaförslaget till lag om kreditmarknadsbolag med anledning avLandshypotekets verksamhet. Det ankommer påregeringen att föreslå de lagändringar som erfordrasberoende på den associationsform som förordas. Om detdärutöver finns önskemål från andra företag att få bedrivafinansieringsverksamhet i form av ekonomisk föreningförutsätter utskottet att regeringen lägger fram förslag tillerforderliga lagändringar.Näringsutskottets och Kreditmarknadskommitténspositiva uttalande motsvaras inte alls av den lagstiftningsom nu gäller. Frånvaro av lagstiftning innebär de facto ettetableringshinder. Enda sättet att svara upp mot deönskvärda grundprinciperna i fråga om valfrihet är på dethär området att komplettera nuvarande kreditföretagslag såatt den omfattar alla företag som kan tänkas agera påkreditmarknaden.Det har på olika håll uppkommit intresse av att startanya kreditföretag vid sidan av de redan etablerade. I flerafall har som skäl angivits att bankerna och andra etableradekreditinstitut på denna oligopolliknande marknad täckerupp sina förluster genom att föreskriva ickemarknadsbetingade villkor för ny kreditgivning. Bl.a. motdenna bakgrund har intresset varit särskilt starkt att bedrivany konkurrerande kreditverksamhet i kooperativa former.Den kooperativa företagsformens grunddragEtt kooperativt företagande bygger på tanken attmänniskor, konsumenter eller näringsidkare, går sammanför att tillgodose ett gemensamt ekonomiskt behov, som deinte kan få uppfyllt lika väl på den existerande marknaden.Genom att sluta sig samman kan medlemmarna få bättrevillkor än om de agerar enskilt. Föreningen strävar efter attmaximera medlemmarnas nytta, dvs. tillgodose ett vidareekonomiskt intresse än enbart den direkta avkastningen påsatsat kapital. Medlemmen är både ägare och användare.Det ger förutsättning för en stark och uthållig relation,vilket är särskilt viktigt för finansiell verksamhet. Ettutmärkande drag är vidare den demokratiskabeslutsordningen, dvs. en medlem = en röst. fördelas, förutom eventuell ränta påinsatskapital, i proportion till delaktighet i verksamhet.Målet för ett aktiebolag är däremot att maximeraägarnas avkastning på satsat kapital. Verksamhetensinnehåll blir därmed underordnat i motsats till denekonomiska föreningen.En kooperativ förening bygger på ett förtroende mellanmedlemmen och föreningen och ofta på en långsiktigrelation. Detta gör föreningsformen speciellt lämpad förfinansiell verksamhet. Detta förutsätter nämligenförtroende i större utsträckning än annan verksamhet i ochmed att relationerna är kontinuerliga och ofta långsiktiga.Föreningens försörjning med riskkapitalRiskkapitalförsörjningen har nämnts som ett problemför ekonomiska föreningar, som avser att agera påkreditmarknaden. Aktiebolaget anses ha större möjlighetertill riskkapitaltillskott från aktieägare genom nyemission avaktier.En analys av bankernas nyemissioner under 1980-taletvisar emellertid att nyemissioner inte varit den källa tillriskkapital som man skulle tro. --1991ökade det totala riskkapitalet (redovisat eget kapital plusvärderegleringskonton och andra reserver) i de svenskabankerna från ca till 67 miljarder (källa:SCB), dvs. en ökning på drygt 50 miljarder. En mindre delav denna tillväxt, eller ca 16 miljarder, varav Nordbankensvarade för nära 8 miljarder, härrör från nyemissionermedan den större delen utgörs av internt genereradevinstmedel. Den bank som f.n. bedöms ha den starkastefinansiella ställningen, , gjorde ingennyemission under 80-talet.Kapitalförsörjningen kan inte ses som ett generelltproblem för den ekonomiska föreningen. Den har sammamöjligheter som aktiebolaget, att genom vinstgenereringbygga upp obeskattade och beskattade reserver. Till dettakommer medlemmarnas tillskott av insatskapital.F.ö. kan man konstatera att aktiebolagsformen inte mednågon automatik ger tillgång till riskkapital. Man kan sättaett frågetecken för aktieägarnas generella intresse att ikrissituationer ställa upp med friskt riskkapital.Utvecklingen talar för att så inte alltid ärfallet.Denna fråga kan ytterligare belysas med statistik frånlantbrukskooperationens ekonomiska föreningsföretag.Den genomsnittliga soliditeten uppgick inom livsmedelssektorn. Inom skogssektorn vargenomsnittet för skogsägarföreningarna . Detta är väl i paritet med genomsnittet för börsen.Behovet av en generell kreditmarknadslagstiftningSom framgått av det tidigare anförda finns inte någotprincipiellt eller praktiskt hinder mot att bedriva finansiellverksamhet i företagsformen ekonomisk förening. Tvärtomär det angeläget att inte bryta mot svensk och europeiskrättstradition som tillåter variation och mångfald i fråga omförtagsformer.Det måste vara ägarna som själva avgör vilkenföretagsform som är mest lämpad för att tillgodose derasintressen. Däremot bör samhället ställa upp enhetliga kravpå verksamhetsbetingelserna oavsett företagsform. Det ärfullt möjligt att skapa en enhetlig kreditföretagslag somreglerar kreditverksamhet bedriven i aktiebolag ellerekonomisk förening. Med en sådan generell lagstiftning kanman åstadkomma konkurrensneutralitet mellan de bådaföretagsformerna.Avslutande synpunkterDet är en utbredd uppfattning att en bättre konkurrensmellan olika producenter på en marknad leder till ett bättresamhällsekonomiskt resursutbyte. I och med att efterfrågani många fall är mångskiftande behövs också ett utbud sominte är likriktat. Sannolikheten att uppnå detta är större omdet finns olika typer av producenter, med olika inriktningpå marknaden. Om alla organisationer har sammauppbyggnad och samma målsättning föreligger risken attderas agerande och utbud blir likriktade.Det är inte förenligt med honnörsorden valfrihet ochmångfald att gynna en företagsform framför en annan. Viden jämförelse mellan och är det tydligtatt de senare är betydligt mer medvetna om detta. I detsvenska lagstiftningsarbetet förbises alltför ofta värdet avföreningsformen. Denna obetänksamhet kan allvarligthindra möjligheterna för finanssektorn att få en struktursom är nyttig för medborgarna. Det skulle också strida motEGs lagstiftning. Det förefaller självklart att statsmakteninte skall diskriminera en verksamhet för att den bedrivs iföreningsform. I stället talar mycket för att den kooperativaformen är särskilt lämplig för flera typer av finansiellverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kreditmarknadsbolagslagenbör kompletteras så att den omfattar kreditverksamhetbedriven av ekonomisk förening,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att föreningsbankslagen bör blikvar som en del av den generella banklagstiftningen.