mot · GG02Ju804 · 1993-01-26 00:00:00 — Allt oftare framkommer på ett skrämmande sätt hurskoningslöst brottsligheten drabbar enskilda människor.Varje dag beräknas över 2 000 människor bli rånade,bestulna, hotade eller misshandlade.Detta är givetvis oacceptabelt och denna utvecklingmåste med all kraft motverkas av samhället. Det är engrundläggande medborgerlig rättighet att känna sig trygg ivårt samhälle. Det är i lika hög grad en samhälleligskyldighet att staten kan försäkra medborgarna dennatrygghet.Regeringen har föreslagit en rad åtgärder för att stävjakriminaliteten och komma till rätta med våldet i samhälletmen fortfarande räcker inte insatserna.När ett brott begås sätter det omfattande svenskarättsmaskineriet igång med bevissäkring, polisinsatser,förundersökning, anhållande, häktningsförhandling ochslutligen rättegång, dom och straff. Nästan alla dessaåtgärder är uppbyggda kring gärningsmannen och hans öde.Men ett brott lämnar ofta också ett offer efter sig; enmänniska som misshandlats, skändats eller på annat sättkränkts. För dessa människor finns det inte ett tillräckligtbra system som stöttar eller ställer till rätta. Medicinsk ochpsykologisk specialistkompetens finns men anlitas alltförsällan av samhället, och möjligheterna till ekonomiskersättning är otillräckliga.Det är nu dags att värna brottsoffren, och regeringen harockså vidtagit flera åtgärder samt förbereder ytterligareinsatser. ställning har stärkts ochmöjligheterna att ge ekonomisk ersättning förbättrats.Brottsskadeersättning kan ges under förutsättning att denskadelidande inte kan få skadan ersatt på annat sätt, d.v.s.genom skadestånd eller försäkring. Det är främstpersonskador som ersätts, dock står fortfarande mångaoffer utan vare sig hjälp eller ekonomisk ersättning.En anpassning till EG:s rättssystem på detersättningsrättsliga området har skett, bl.a.trafikskadelagen. På det skadeståndsrättsliga området haren kommitté föreslagit nya regler om ersättning för lidandesom någon tillfogar annan genom brott mot den personligafriheten eller annat integritetskränkande brott.Betänkandet är f.n. ute på remiss.Det är bra att denna insikt om brottsoffren äntligenbörjat uppmärksammas på allvar. Men ytterligare förslagbör prövas.Brottsofferjourernas riksförbund har föreslagit ettkompletterande ersättningssystem: en centralbrottsofferfond.Ett rimligt synsätt är att låta gärningsmannen gesmöjlighet att gottgöra det inträffade -- en CentralBrottsofferfond bör därför inrättas.Alla personer som dömts enligt ellerspecialrättslagstiftningen, typ narkotikabrott, skall oavsettpåföljd som fängelse, skyddstillsyn, villkorlig dom ellerböter åläggas att betala ett engångsbelopp om till enCentral Brottsofferfond. Fonden kan administreras avBrottsskadenämnden.Ett liknande system finns bl.a. i Belgien.År 1991 uppgick antalet brott mot somkommit till polisens kännedom till närmare 1,2 miljoner,närmare 6.800 personer dömdes till skyddstillsyn, 13.500 tillvillkorlig dom, drygt 14.000 personer till fängelse.För dem som dömts till fängelse kan nämnas att manunder fängelsetiden disponerar 1.500 till /mån, ens.k. arbetspremie, att användas efter eget gottfinnande.Engångssumman är givetvis ändå ett ganska litetbelopp, som inte kommer att räcka. Men principen ärviktig. Pengarna tas från rätt personer och kan användas fördem som drabbats, brottsoffren. Fonden kan användas förytterligare medel till t.ex. kvinnojourer, brottsofferjoureroch mansjourer.Som jämförelse kan nämnas att de drygt 60brottsofferjourerna i landet har fått dela på ca 1 mkrper år. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättande av en centralbrottsofferfond.