mot · GG02Sf26 · 1993-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:178 Vissa socialförsäkringsfrågor Sjukersättning vid arbetsskadaRegeringen aviserade i årets budgetproposition, att manavsåg att föreslå, att arbetsskadesjukpenningen slopasfr.o.m. Den som drabbas av arbetsskadaskulle under den akuta sjukdomsperioden endast fåersättning i form av sjukpenning. I vår motion1992/93:Sf269 motsatte vi oss den tänkta försämringen avarbetsskadeförsäkringen. Regeringen har i proposition1992/93:178 om vissa socialförsäkringsfrågor återkommitmed lagförslag angående en slopadarbetsskadesjukpenning.Som vi nämnde i vår motion, har ett antalingrepp gjorts i arbetsskadeförsäkringen.Samordningstiden mellan sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen har förlängts från 90 till 180 dagarfr.o.m. Denna samordning får vidare tillföljd att en karensdag införs i arbetsskadeförsäkringenfr.o.m. Arbetsskadebegreppet harförändrats så, att antalet ersatta skadefall kommer atthalveras. De övergångsregler som beslutat omangående den senare förändringen innebär ettövervältrande av kostnader på trygghetsförsäkringarna,vilka administreras av arbetsmarknadens parter.De genomförda förändringarna innebär mycket storaingrepp i försäkringen, en försäkring som är grundad påskadeståndsrättsliga principer. Grunden för detta är, att densom skadas i sitt arbete skall ges rätt till fullkostnadstäckning för skador som vållats genom arbetet.Förändringarna innebär i många fall, att den som skadas isitt arbete får sämre ersättning än han skulle få om hanskadats av annan på sin fritid. Allt detta öppnar vägen förett antal skadeståndsprocesser i allmän domstol mellanarbetstagare som skadats i sitt arbete och derasarbetsgivare. Sådana processer kan bli mycket dyrbara förbåda parter och förstöra möjligheterna till ett samarbete iframtiden. Till detta kommer betydande kostnader församhället för alla dem som är engagerade i sådanaprocesser.Kostnaderna för arbetsskadorna i allmänhet ocharbetsskadeförsäkringen i synnerhet måste enligt våruppfattning angripas på ett helt annat sätt. Det krävskraftfulla och målinriktade insatser för att få bort ellerförändra arbetsmiljöer som skapar arbetsskador. Sådanaåtgärder har vi föreslagit i en rad andra motioner.De besparingar som angivits för den föreslagna åtgärdenär vidare klart överskattade. Beräkningarna utgåruppenbarligen från en situation där sjukförsäkringensersättningsnivå vid sjukskrivning fr.o.m. dag 366 utgör 70 %av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI).Regeringen har i samma proposition på begäran frånutskottet kommit med förslag som innebär att sjukpenningskall utges av SGI till den som genomgårmedicinsk behandling eller medicinsk rehabilitering. Vitillstyrker denna förändring av ersättningsnivån. Deninnebär dock att antalet individer som får ersättning frånförsäkringen av SGI blir ganska eller t.o.m.mycket litet. Den angivna besparingen bör därför reducerasavsevärt.Det urholkade skydd från arbetsskadeförsäkringen somregeringen föreslår i propositionen kommer med allsäkerhet att leda till en markant minskning av antaletanmälda arbetsskador. Värdet och tillförlitligheten av detstatistiksystem, ISA-systemet, som byggts upp under enföljd av år kommer på så sätt att försämras. Detta innebär isin tur, att möjligheterna att förebygga arbetsskadorminskar, eftersom statistiken haft och har en mycket viktigfunktion i detta sammanhang.Slutligen anser vi det vara klart olämpligt att nu fattabeslut i en fråga som kommer att vara föremål fören omfattande beredning, där sjuk-ocharbetsskadeförsäkringens framtida utformning diskuteras. Idet sammanhanget bör självklart möjligheterna tillsamordning mellan sjuk- och arbetsskadeförsäkringenbehandlas, framför allt med hänsyn tagen till behovet avrehabilitering och förebyggande åtgärder.Beräkning av livräntorI 6 kap. 2 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring(LAF) finns regler för hur livräntor skall värdesäkras.Regeringen anger i propositionen att man med hjälp avdenna paragraf även kan reglera hur ett livränteunderlagskall beräknas när en tidsbegränsad livränta löper ut ochrätten till fortsatt sådan skall prövas.Motsvarande problematik beskrivs även i proposition1992/93:30, men då i specialmotiveringen till 4 kap. 5 §samma lag. Vad man där avsåg att reglera var hurlivränteunderlaget skall beräknas om en tidsbegränsadlivränta förlängs för en ny period. Det kan antas att manavsåg att den senare livräntan skulle grundas på tidigarefastställt livränteunderlag uppräknat i förhållande till denutveckling av basbeloppet som skett . Det ärviktigt med ett otvetydigt klarläggande av vad man avseroch därmed hur reglerna skall tolkas. Den föreslagnaförändringen i 6 kap. 2 § LAF ger inte tillräcklig klarhet påden punkten. Det är därför nödvändigt att regeringenåterkommer med ett klarläggande på den här punkten. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1992/93:178 vad avserslopande av arbetsskadesjukpenningen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett klarläggandeangående värdesäkringen av livräntor.