mot · GG02Ub92 · 1993-03-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:171 Forskning i frontlinjen Forskning i den kommersiella frontlinjenI propositionen föreslås att cirka tio miljarder av degamla löntagarfondsmedlen skall avsättas till treforskningsstiftelser. avsätts tillteknisk, medicinsk och naturvetenskaplig forskning, 2,5miljarder kronor till miljöforskning och 1,5 miljarder tillkulturvetenskap. De tio miljarderna föreslås förbrukasunder med en infasnings- och utfasningsperiod.Propositionen har många förtjänster och innebär etttrendbrott i i svensk forskningspolitik. Äntligen betonasvikten av att göra koncentrerade satsningar på områden därSverige kan ta en världsledande roll och att forskningen istörre utsträckning skall vara tillämpad och ske i närasamarbete med näringslivet.Inom teknik, teknologi, naturvetenskap och medicinfinns många spännande möjligheter för och svenskindustri att nå världsledande positioner. Att satsa sexmiljarder på dessa områden kan ge tio eller hundra gångerinsatsen på lite sikt.De övriga två stiftelserna däremot framstår som mindrelovande. Vi anser att , svensk ekonomi och miljönskulle få mer för pengarna om de somregeringen vill satsa på s k miljöstrategisk forskning iställetanvänds till att förstärka den föreslagna satsningen om 6miljarder på naturvetenskap, teknik och medicin. Deangelägna satsningar som erfordras inom miljöforskningenryms otvetydigt inom ramen för den strategiskaforskningsstiftelsen.I den tredje stiftelsen miljarder till s kkulturvetenskaplig forskning. Kultur är ett angeläget ocheftersatt område och det finns starka skäl att satsa hårt --men inte i första hand på forskning. Vi anser att ochsvensk ekonomi skulle få avsevärt mer valuta för pengarnaom de som regeringen vill satsa påkulturvetenskaplig forskning istället används till attförstärka den föreslagna satsningen om 6 miljarder påteknik, medicin och naturvetenskap.De enligt vår uppfattning mycket diffusa syften med denkulturvetenskapliga forskningen som anges i propositionenställer vi oss mycket tveksamma till. Problemen är knappastatt det behövs nya kunskaper och ny forskning inom dessaområden. Problemet är snarare att föra ut, kommuniceraoch framför allt tillämpa alla de befintliga kunskaper somredan finns inom dessa områden.Vi föreslår således att dessa fyra miljarder omfördelastill en andra stiftelse med samma mål och inriktning , medicinsk och naturvetenskapligforskning fast med helt annan styrelse. På så sätt möjliggörman ett bredare urval och större objektivitet avforskningsprojekt än om endast en styrelse förfogar översamtliga medel. Denna andra stiftelse skulle också ges enmycket tydlig strävan att särskilt sikta in sig på tillämpadforskning inom de angivna forskningsområdena. Särskildtonvikt skall läggas på att få över forskningsresultaten ikommersiell exploatering genom t ex nära samarbete medteknikparker, utvecklingsfonder och näringsliv.Vi rekommenderar även att bägge styrelserna, påsamma sätt som inom , tillsättersakkunniga prioriteringsgrupper.En verkligt allvarlig brist i förslaget är emellertid attpolitiker ges inflytande över de tre forskningsfondernasstyrelser och därmed över medelstilldelningen. Det föreslåsatt regeringen inledningsvis utser samtliga ledamöter i detre styrelserna för att därefter utse ''någon eller några''. Detär uppenbarligen fråga om de sedvanliga politiskautnämningarna. Ny demokrati är utomordentligt kritisk tillpolitiska utnämningar.Vi menar att om satsningen på forskning verkligen skallleda till nytta för näringslivet och skapa jobb i , dåmåste styrelserna ha absolut högsta kompetens inomområden där få, om ens någon, politiker fyller kraven.Huvudsyftet med regeringens förslag är att på längre siktstärka konkurrenskraft och skapa riktiga jobb ochökad välfärd. Forskning kommer även attbehövas för detta ändamål, varför vi föreslår att styrelsernaför forskningsstiftelserna endast utdelar realavkastningentill forskningen. Om t ex valt att dela utsåväl avkastningen som kapitalet under på grund avatt man ansåg forskningen vara så viktig ,hade man omöjliggjort framtida generationers premiering.Det är i efterhand uppenbart att detta inte skulle gettsamma resultat som ett permanent . På samma sättkommer det framtida samhället att tycka om och behövadessa medel. politiker har traditionellt haft enosund förmåga att förbruka alla medel som står till derasförfogande så fort som möjligt, och även gärna mer, så attskuld uppstår för framtida generationer att betala. Nydemokrati anser inte detta vara ett ansvarsfyllt agerande.Vi är också övertygade om att alltför mycket pengarfördelat under en relativt kort tidsrymd riskerar att''korrumpera'' forskningen och uppmuntrar till undermåligforskning där noggrann prioritering ersätts av missriktad,men vällovlig, generositet och kvantitetstänkande. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1992/93:171 i den deldär av löntagarfondsmedlen avsätts till miljöstrategiskforskning och att dessa medel i stället tillförs teknisk,medicinsk och naturvetenskaplig forskning,2. att avslår proposition 1992/93:171 i den deldär av löntagarfondsmedlen avsätts tillkulturvetenskaplig forskning och att dessa medel i ställettillförs teknisk, medicinsk och naturvetenskaplig forskning,3. att avsätter sammanlagt ca 4 miljarderkronor av löntagarfondsmedlen till en stiftelse för teknisk,medicinsk och naturvetenskaplig forskning med särskildinriktning på tillämpad forskning inom de angivnaforskningsområdena, varvid tyngdpunkten skall ligga på attfå över forskningsresultaten i kommersiell exploateringgenom t.ex. nära samarbete med teknikparker,utvecklingsfonder och näringsliv,4. att , vid avslag på yrkande 3, även avslårövriga delar av proposition 1992/93:171,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ledamöterna till styrelsernaskall rekryteras externt på marknadsmässiga villkor eftermeriter och inte tillsättas genom s.k. politiska utnämningar,6. att beslutar att forskningsstyrelserna endastfår utdela realavkastningen till forskningen .