ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Jo803 · 1993-01-26 00:00:00 — Jakt på hanfågel av ejder All vårjakt efter sjöfågel förbjöds år 1955.Sjöfågelstammarna hade decimerats starkt genom intensivjakt och äggplockning under kriget. Viktiga orsaker tillminskningen var även hårda isvintrar i början av 1940-taletoch de allt oftare förekommande spilloljeutsläppen.Sedan förbudet infördes harejderbeståndet ökat kraftigt och orsakerna till förbudetföreligger inte längre. Ejderstammarna är så storaatt de är svårt angripna av en mängd olika inälvsparasiter.Enligt kan enförbättring av parasitsituationen inom ejderbestånden ipraktiken knappast kunna åstadkommas på annat sätt ängenom en reducering av bestånden.Begränsad vårjakt på ejder kan alltså bidra till friskareoch mera livskraftiga individer. Det är även ett faktum attnaturvårdens syften bättre skulle kunna nås om denjaktutövande skärgårdsbefolkningens intresse förviltvården stimuleras. Jakt, jägare och viltvård hör ihop ochutgör således en del av den allmänna naturvården.I har motsvarande jakt förekommit under långtid. Några från biologisk utgångspunkt negativa effekter harinte redovisats. Däremot har ovannämnda positiva effekterdokumenterats.Vårjakt på ejder är inte i första hand en jaktfråga utanlångt mera kulturell -- social -- och trivselfråga förskärgårdsbefolkningen. Möjligheten till attraktiv jaktbidrar på ett avgörande sätt till att behålla en levandebosättning såväl i våra glesbygder som i skärgården.På Svenska Jägarförbundets uppdrag har enpromemoria -- Skärgårdsjakt -- utarbetats. Den utgör grundför förbundets förslag om tillstånd till viss licensjakt efterhanfågel på ejder . förslag ärföljande:Personer bosatta och mantalsskrivna på öar,vilka saknar fast vägförbindelse och är belägna längs densvenska ostkusten beviljas tillstånd att, för förbrukning i detegna hushållet, jaga hanfågel av ejder, under entiodagarsperiod i april.Sjöjaktvårdsföreningarnaansöker samlat hos om tillstånd förde inom föreningens verksamhetsområde bosattajaktberättigade personerna.I ansökan redovisas deplatser där jakten skall bedrivas -- jaktplatserna får upptahögst av de jaktbara områden föreningen omfattar.Naturvårdsverket meddelar sökandeföreningen ettgrupptillstånd att fördela till de jaktberättigade. I tillståndetskall jaktplatserna vara angivna liksom övriga medtillståndet förknippade villkor.Jakten skall omfatta tio påvarandra följande dagar enligt följande: , , ochÖstergötlands län 10--. och 1--10 april.För förslagets realiserande erfordras inga ändringar i densvenska jaktlagstiftningen. De internationella konventionersom ratificerat och fågelskyddsdirektivhar noga studerats innan det ovannämnda förslagetframförts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om jakt på hanfågel av ejder.
mot · GG02Jo804 · 1993-01-26 00:00:00 — Rådjursjakt i teori och praktik Enligt regeringens proposition 1991/92:9, Jakt ochviltvård, har man förlängt licensjakten samt den allmännajakten på bland annat rådjur att omfatta perioden 1 januaritill och med , dock med en synnerligen luddigförutsättning.Enligt SFS 1991:1770 är ovanstående jakt med hundendast tillåten med ''stötande'' hund. Som stötande hunddefinieras: hund som inte driver eller förföljer vilt mer änhögst fem minuter.Vem kan exempelvis bedöma om hunden hela tidendrivit rådjur? Hur bedömer man en tyst hund? Om hundendäremellan drivit annat vilt, hur räknas tidsfördelningensamt hur går det till?Det är helt uppenbart att denna förordning är omöjligatt efterleva.För brott mot denna förordning finns dessutom ingenpåföljd.Varför då en förordning?Flummiga orealistiska teoretiska ramar skapar bara ettlöjes skimmer över lagstiftningen.Regler och förordningar skall vara klara och entydiga,och möjlighet till efterlevnad är av fördel -- eller? Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att reglerna om stötande hundavskaffas.
mot · GG02Jo805 · 1993-01-26 00:00:00 — Registrering av licensområden för älgjakt beslutade i enlighet medproposition 1990/91:28 att inom älgjaktsområde medgenerell tilldelning får älgjakt ske enligtövergångsbestämmelser till utgången av 1994. Dessaområden har då en generell årlig tilldelning omfattande ettvuxet djur och en årskalv under en jakttid av längst femdagar.Den nya jaktlag som trädde i kraft den 1 januari 1988innebär att jaktområden som var tillräckligt stora för atttillåta en årlig avskjutning av minst ett vuxet djurregistrerades som licensområde. Dessa områden harkommit att kallas A-områden. beslöt emellertidatt område som inte uppfyller kraven på A-område i vissafall skall kunna registreras för tilldelning av ett valfritt djur(vuxet djur eller kalv) . Dessa områden har kommitatt kallas B-områden. Av de cirka 20 000 generella områdensom fanns har få omregistrerats till B-område. Det finns knappt 3 000 B-områden. Ofta ärB-områden av betydligt större omfattning än områden medgenerell tilldelning. Ett B-område kan omfatta flera hundrahektar medan ett område på generell jakt kan omfattanågra få hektar.Den regel som föreslås förlängd i ytterligare fyra årinnebär således att man på ett litet område omfattandenågra få hektar har en tilldelning på ett vuxet djur och enkalv medan B-områden har en tilldelning av endera ettvuxet djur eller en kalv under samma jakttid. Detta äruppenbarligen orimligt. Vi motionerade därför i anslutningtill proposition 1990/91:28 om att B-områden i vart fall skallfå samma tilldelning som generella områden.Jordbruksutskottet föreslog att avslå motionen,vilket också blev beslut. beslut reserverade sig enbart demoderata ledamöterna.I den riksdagsdebatt som föregick beslutet ställdesfrågor till företrädare i kommunen för de partier som iutskottet avstyrkt motionen och biträtt propositionen.Ingen företrädare för utskottsmajoriteten svaradeemellertid på frågor eller deltog ens i debatten. Enligt enav de närvarande utskottsledamöterna berodde det på attmotionens krav egentligen var rimliga.Vi upprepar självfallet ytterligare en gång kravet på ensådan ändring av jaktlagen att tilldelning av djur vid älgjaktsker på ett rimligt och så långt möjligt rättvist sätt.Minimikravet är då att för B-områden medge i vart fallsamma tilldelning som för generella områden. Med tankepå att B-områden dessutom ofta omfattar betydligt störreareal än ett generellt område borde jakttiden dessutomförlängas.Det torde ankomma på vederbörande utskott attutarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar ändraövergångsbestämmelserna till jaktlagen (1987:259) så atttilldelningen för s.k. B-områden vid älgjakt blir ett vuxetdjur och en kalv,2. att hos regeringen begär förslag om förlängdjakttid för s.k. B-områden i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GG02Jo807 · 1993-01-26 00:00:00 — bedrivs älgjakten i huvudsak som licensjakt medtilldelning av ett visst antal djur för avskjutning (vuxet djuroch/eller kalv). Inom områden som jaktregistrerats som älgjaktsområde med s k generell tilldelningfår älgjakt ske enligt äldre bestämmelser till utgången av år1994. Dessa områden benämns generellområden och har enårlig tilldelning omfattande ett vuxet djur och en årskalv.En kort jakttid, , gäller för jakten inomgenerellområden. har också beslutat ommöjligheten till bildande av s k älgskötselområden sominnebär större frihet för markägare och jägare att självabestämma avskjutningsnivå. Detta istället för licensjakt.Om gällande riksdagsbeslut avseende den generellaälgjakten blir verklighet innebär det att många markägareoch jaktarrendatorer med mindre marker kommer attförlora rätten att fälla vuxen älg. Detta är enligt min meningoacceptabelt. Många skäl finns för att de med mindremarker också fortsättningsvis skall få rätten att bedrivaälgjakt. Det kommer alltid att vara så att mindre markägareav en eller annan anledning inte får eller vill ingå i störrelicensområden. Varför skall man just på detta område gåmot ökad kollektivisering istället för att bevara friheten ochmångfalden? Det kan inte vara av omsorg om jakt- ochviltvården i stort, för intresset för detta kommer ju attminska om möjligheterna till jakt på vuxen älg försvinnerför dem med mindre marker.Riksdagen har möjlighet att justera beslutet omavvecklandet av den generella älgjakten så att sådan jaktmed rätt att fälla vuxet djur tillåts också efter år 1994.Eftersom kan behöva ett mer utförligtbeslutsunderlag föreslår jag ett uppdrag till regeringen attsnarast utarbeta ett förslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den generella älgjakten.
mot · GG02Jo809 · 1993-01-26 00:00:00 — Det praktiska jakt- och viltvårdsarbetet handhas iSverige av ().Detta innebär att SJF, låt vara efter konsultationer medandra organisationer och intressen, har en unik möjlighetatt lägga förslag om jakttider, jakt på olika arter etc.Praktiskt har detta gått till så att SJF tillsatt enarbetsgrupp (jakttidsberedning) där vissa andraorganisationer samt vetenskapliga institutioner inbjudits atttillsätta ledamöter. Hälften av ledamöterna har dock varitjägare och SJF har tillsatt ordföranden som också haftutslagsröst. Dessutom har haft att godkännaberedningens förslag innan det sänts vidare till den berördastatliga myndigheten, dvs. ordning är naturligtvis principiellt ytterstegendomlig. En organisation som bildats av vissintressegrupp bör inte ha en ställning sompåminner om en statlig myndighet. finns ocksååtskilliga andra organisationer som har synpunkter på jakt-och viltvård. Dessa bör både reellt och formellt ha sammaställning vid beredningen av dessa frågor som SJF har. Införnästa jaktvårdsberednings arbete bör regeringen därför tainitiativ till en förändring. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förändring av jakt- ochviltvårdens organisation.
mot · GG02Jo810 · 1993-01-26 00:00:00 — Skador på jordbruksgrödor av vildgäss I vissa delar av landet, bl a kring sjöarna och Boren i , harbetande vildgäss blivit ett allt större problem förjordbruket.Skadorna på odlade fält kan ibland på koncentreradeytor bli mycket stora. Vissa enskilda lantbrukare kandärför, beroende på hur fälten ligger, drabbas speciellt hårt.Det finns flera arter av gäss som i varierande grad ansesorsaka skador medan andra inte anses göra någon skadaalls.Det kan ibland också vara svårt att avgöra vilka skadorsom härrör sig från gäss eller kan ha andra förklaringar.Det råder dessutom delade meningar om hur allvarligtman skall se på problemet och om hur omfattande de totalaskadorna egentligen är.Å andra sidan är det, i de fall då gässen samlas i mycketstora flockar på samma plats, helt uppenbart att det ocksåuppstår skador.De enskilda lantbrukare som drabbas har mycket småmöjligheter att skydda sig. Skador av fågel omfattas hellerinte av viltskadefonden mer än i vissa speciellaundantagsfall. De drabbade lantbrukarna får därför självabära hela förlusten.Att skador av gäss för många enskilda lantbruk är ettstort problem är således helt klart. Lika klart är det att maninte själva kan lösa problemet.De försök med särskilda betesodlingar som görs på olikahåll ger heller inte tillräckligt skydd, även om det i någonmån kan minska problemet.En utökad jakt på de arter som inte är skyddade kannaturligtvis vara en väg att minska skadornas omfattning.Stammen av kanadagäss har exempelvis tillåtits bli orimligtstor och utgör nu även ett hot mot andra sjöfågelsarter.Då skadorna ofta är koncentrerade till vissa områdenoch drabbar vissa lantbrukare särskilt hårt är sannoliktnågon form av viltskadeersättning nödvändig.Hur en sådan ersättning skall fungera och hur den skallfinansieras måste i så fall utredas.Omfattningen av de skador vildgässen förorsakarjordbruket, hur problemet skall kunna lösas och vem somskall ta huvudansvaret för kostnaderna behöver klarläggasgenom en utredning.Problemet aktualiserades i en liknande motion till förraårets . Motionen avslogs med hänvisning till attmotioner om viltskador behandlats tidigare undermandatperioden och att jordbruksutskottet ansåg det varatillräckligt att motioner med samma innebördsakbehandlades en gång under en och sammamandatperiod.Även om man accepterar denna principiella inställningfrån utskottets sida måste det i detta fall resas deninvändningen att inget av de motionssvar som densummariska behandlingen hänvisar till har behandlat detspeciella problemet med vildgässkador.Genom skadornas koncentration till vissa områden ochdet närmast omöjliga i att på normalt sätt bedrivaskyddsjakt är det rimligt att problemet får en separatbehandling. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning omvildgässkadorna på jordbruket i enlighet med vad somanförts i motionen.
mot · GG02Jo811 · 1993-01-26 00:00:00 — beslutade om riktlinjer för förändringarav bidrags- och avgiftssystemet för viltskador som bl a innebar att ersättningsmöjligheten för skada av vilt påjordbruksgröda avskaffas. Detta trots att exempelvis enförsäkringslösning för skador ej är aktualiseradsom ett möjligt alternativ.I det stora hela kan frågan om ersättning för viltskada påjordbruksgröda verka vara liten och perifer. För denenskilde som drabbas av dessa skador är det dock mycketallvarligt. En jordbrukare med liten areal har ingamöjligheter att via avskjutning få ned skaderiskerna. som anvisade är därför inte möjlig att gå.Trots att jordbruksutskottet i sitt betänkande skrev ''utesluter inte att det i vissa situationer kan ansesuppenbart oskäligt att den skadelidande själv skall svara förkostnaden vid en inträffad viltskada'' så drogs ingen merslutsats av detta utöver att man hoppas att regeringen äveni fortsättningen uppmärksammar detta problem.Naturvårdsverket har satt in en storinformationskampanj till berörda för att ge praktiskaanvisningar om hur man förebygger skador. Och sådanainformationsinsatser är bra men under alla förhållandenkommer det alltid att finnas enskilda som kommer attdrabbas hårt ekonomiskt av viltskador på jordbruksgrödor.Därför är det angeläget att det också finns enmöjlighet att få ersättning för denna typ av skador.Regeringen borde därför ta initiativ till att lägga fram ettsådant förslag som kan betecknas som en säkerhetsventilnär inga andra åtgärder har hjälpt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning för viltskada påjordbruksgröda.
mot · GG02Jo812 · 1993-01-26 00:00:00 — Jakt på hanfågel av ejder Ejderstammen är stor i . Antalet vuxnaindivider beräknas till 1--1,5 milj och tillväxten är stor. Detjakttryck som denna ejderstam utsätts för är relativt lågt.Totalt beräknas den årliga avskjutningen i till 18000--20 000 . Orsaken till detta låga jakttryck beror påatt jakttiderna är förlagda till den tid då redan en stor del avstammen har sträckt söderut, förbi den svenska kusten.Varje år flyttar ejdern norrut med början i mitten avmars månad till omkring . Sträcket norrutkulminerar och till början på majhar praktiskt taget all könsmogen fågel passerat södraSverige. De fåglar som sträcker under den senare delen avvåren består av icke könsmogen fågel varav en övervägandedel är . Det södergående sträcket börjar redan islutet av maj månad och håller på i olika intensitet till slutetav november. De södergående sträcken är uppdelade enligtföljande:15 maj--endast på väg tillruggningsplatserna --under första delenendast honor för att senare blandas upp med årsungar.Under september och oktober flyger de fåglar som harruggat i söderut, först och årsungar ochsedan honor med enstaka inslag av hannar.Under perioden 15 maj till flyger av dentotala stammen söderut. Dessa fåglar utsätts inte förjakt sedan vårjakten togs bort. Inom denna grupp torde detvara rimligt att göra ett visst jaktuttag. Detta kunde skegenom att det under del av tiden till infördesen begränsad ejderjakt, då på , i den södra delen avSverige. Jakt i skärgården skulle inte tillåtas utan endast fåske på allmänt vatten utanför och skär. Denna jaktskulle ej påverka den häckande fågeln och föryngringen avejderstammen skulle ej påverkas. I sammanhanget är detockså angeläget att understryka att denna jakt måste utövasunder betydande restriktivitet och i första hand bör dennarätt tillkomma dem som är fast bosatta i skärgårdsområdenaeller har tillstånd att bedriva sjöfågeljakt påallmänt vatten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om jakt på hanfågel av ejder.
mot · GG02Jo813 · 1993-01-26 00:00:00 — Prisutvecklingen på jakträttsupplåtelser m.m. har i storenighet uttalat sitt stöd för att folkrörelseengagemanget ijakten och viltvården skall bibehållas och utvecklas. Enannan målsättning har varit att samhället skall medverka tillatt skapa goda förutsättningar för jakten och viltvården.Riksdagen har, på förslag av den förutvarandesocialdemokratiska regeringen, fattat åtskilliga beslutunder som syftat till att i praktisk handlinguppfylla dessa målsättningar. Allt tyder nu på att varkenregeringen eller den borgerliga riksdagsmajoriteten ärberedd att fullfölja ambitionerna i tidigare riksdagsbeslut. Ihöstas ställde man sig helt kallsinnig till bl.a. den oroandeutvecklingen av stigande avgifter på jakträttsupplåtelseroch det medvetna kringgåendet av besittningsskyddet frånvissa markägarkategoriers sida. Att staten nu går i tätenmed helt orimliga arrendepriser fick den borgerligamajoritetens välsignelse.Om staten (), skogsbolagen och kyrkanfullföljer sina planer på fortsatt kraftiga prishöjningar påjakträttsupplåtelser så leder detta till att jakten tappar sinförankring hos den lokala befolkningen på landsbygden.Det blir plånbokens tjocklek som avgör vem som kommeratt jaga.Det finns nu mot denna bakgrund starka skäl attöverväga åtgärder som dämpar prisutvecklingen påjakträttsupplåtelser. Regeringen bör aktualisera detuppdrag (regeringsbeslut ) som har i frågan och begära in förslag frånförbundet. Även när det gäller besittningsskyddet talarstarka skäl för att skyddet för den som innehar jaktmarkmed nyttjanderätt bör skärpas. Detta bör ske genom attbesittningsskyddet utsträcks till att gälla upplåtelser medkortare varaktighetstid än . Vi föreslår att riksdagengör denna ändring i jaktlagen.Riksdagen beslutade att möjligheten atterhålla ersättning för skada av älg, dovhjort och kronhjortpå jordbruksgrödor och trädgårdsodlingar upphör den 1januari 1995. Erfarenheterna av en så lång övergångstid ärdåliga enligt de informationer som vi inhämtat från olikahåll. Det finns uppenbarligen de som utnyttjarmöjligheterna till ersättning på ett icke avsett sätt.Besiktningen av skador är i många fall mycket bristfälligliksom kontrollen av ansökningarna. Trots att älgstammenlokalt minskat kraftigt finns exempel på län som kraftigthöjt älgavgifterna för att klara ökande ersättningskrav.Risken för ett omfattande missbruk innan systemetavvecklas är uppenbar. Mot den bakgrunden föreslår vi attriksdagen uttalar sig för att ersättningssystemet avvecklas --helst . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att får i uppdrag att komma med förslag somdämpar prisutvecklingen på jakträttsupplåtelser,2. att beslutar om sådan ändring i jaktlagen attbesittningsskyddet även kommer att omfatta kortvarigareupplåtelser än ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avveckling aversättningssystemet för skador.
mot · GG02Ju13 · 1993-01-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:141 Ändring i m.m. Propositionens huvudsakliga innehållPropositionen innehåller förslag om ändrade och ihuvudsak skärpta straff för ringa misshandel, olaga hot,ofredande, sexuellt ofredande, egenmäktighet med barn,olovlig kraftavledning, grovt häleri, svindleri, olovligtbrukande, mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, brott motgriftefrid, barnpornografibrott, falskt larm, missbruk avlarmanordning, övergrepp i rättssak, skyddande avbrottsling, främjande av flykt, olovligunderrättelseverksamhet, mutbrott och olagavapeninnehav. Vid utformningen av de föreslagnaändringarna har strävan varit att vid gradindelade brottminska överlappningen av straffskalorna. Ensammanställning av ändringsförslagen finns i bilaga 10.Därutöver föreslås att det under en tremånadersperiodskall vara möjligt att utan påföljd till polisen lämna inskjutvapen eller ammunition som innehas olovligen. Syftetär att minska antalet vapen som innehas utan tillstånd.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1993.Allmänna synpunkterPropositionens förslag till lag om ansvarsfrihet vid olagavapeninnehav bör i 1 § ändras i vad avser tiden för frivilligtåterlämnande. Mitt förslag är att tiden utsträckes till den31/12 1993. Den föreslagna tiden är enligt min mening förkort.Beträffande propositionens förslag till lag om ändring ibrottsbalkens 3 kap 7 § så anser jag att det bör finnas ettringa brott för de fall där en sådan bedömning kan föreligga.Straffet i övrigt bör skärpas. Mitt förslag är såledesföljande:7 § (av mig föreslagen lydelse)Den som handgripligen antastar eller medelstskottlossning, stenkastning, oljud eller annat hänsynslöstbeteende eljest ofredar annan, döms för ofredande till bötereller fängelse i högst eller, om brottet är ringa, tillböter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ansvarsfrihet vid olagavapeninnehav samt brottet ofredande i 4 kap. 7 § BrB.
mot · GG02Ju14 · 1993-01-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:141 Ändring i m.m. De förändringar som föreslås i är tillstora delar väl avvägda. Vad gäller barnpornografibrott haremellertid nya fakta kommit varför 16 kap. 10 a §brottsbalken bör ha en starkare formulering.Rädda Barnen har i en kampanj på ettsakligt men skakande sätt visat på den råa handel somförekommer med barn. Barn köps och säljs, de utsätts förde mest vidriga övergrepp av samvetslösa turister.Tidigare välkända sexturistländerna ,och har utökats med , Taiwanoch . På grund av aids-hotet har även andra änpedofiler börjat utnyttja barn i allt lägre åldrar. Densvenska polisen bekräftar att personer som dömts försexuella övergrepp på barn och kvinnor i , ävenfigurerar i länder med barnprostitution. Barnprostitutionenutomlands och barnpornografin i har ettskrämmande tydligt samband.Under senare tid har kritiken ökat kraftigt mot att barnutnyttjas så hänsynslöst. Efter den växande kritiken harresebyråbranschen börjat sanera sig själv. På olika nivåer isamhället försöker man nu komma åt denna avart av turism.Ett samarbete med och resebyråerna harinletts vilket innebär att man redan i samband medbiljettförsäljningen till vissa resmål fäster resenärensuppmärksamhet på de negativa konsekvenserna avsexturismen. Bistånds- och frivilligorganisationer arbetarmed att ge barnen andra alternativ än prostitution för sittuppehälle. Men detta har inte ansetts vara nog.Ett stort problem är den lukrativa marknaden förbarnpornografi. För att öka incitamenten att hjälpa barnenbåde utomlands och i mot sexuella övergrepp måsteförekomsten av barnpornografi elimineras. Det räcker intelängre med att spridning och framställning ärkriminaliserade. Även innehav av barnpornografi måstekriminaliseras om vi menar allvar med att vilja komma åtförövare till sexualbrott. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts om kriminalisering av innehav avbarnpornografi.