mot · GG02A267 · 1993-01-26 00:00:00 — ''Kostnaden för samhället är således begränsad ochresultatet av offentliga investeringar ett ''rentnettotillskott'', när resurserna inte har någon annananvändning.Att det finns lediga resurser innebär inte, att staten kanvara mindre försiktig med resursernas användning ochsläppa fram en budgetopportunism. Minskade resurser isamhället innebär mindre utrymme för konsumtion. Såmycket som möjligt av de resurser, som staten lånar pågrund av arbetslöshet, måste bidra till att stärka ekonominsproduktionsförmåga, så att förutsättningarna att betalatillbaka lånen ökar. De investeringar vi föreslår har ocksåen betydande avkastning i form av framtida ökadeinkomster för statskassan. Även om måtten är grova ochinte helt jämförbara, är det viktigt att veta, att en satsningpå akademisk utbildning ger en real avkastning på 7--och på arbetsmarknadsutbildning över 10 %.Risken är uppenbar att en ökad andel passivtkontantstöd leder till att staten, enligt våra beräkningar,till följd av lägre produktivitetförlorar i skatteintäkter per person som är arbetslös.Satsningen på ökad högskoleutbildning kostar per person, men ger i extra skatteintäkter. Huvudslutsatsen är att detär lönsamt för staten att investera i en arbetslös, om denne därigenom inte minskarsin framtida produktionsförmåga och har 30år kvar i yrkeslivet. Om insatsen leder till ökadproduktionsförmåga är vinsten än större.Om arbetslösheten permanentas på en hög nivå kommerlångtidsarbetslösheten att öka kraftigt. Många arbetslösakommer då att bli utslagna från arbetsmarknaden.Kostnaden för en sådan utveckling är betydande. Om av arbetskraften slås ut, är kostnaden under tio års tidför staten 150--genom ökadearbetslöshetskostnader och mindre skatteinkomster samtökade ränteutgifter för underskottet i statens budget.InflationenMen hur påverkar denna satsning inflationen?Arbetslöshetens storlek och inflationen hänger ihop.Om arbetslösheten minskar ned till 1--påverkar den inflationen uppåt. bedömningär, att en arbetslöshet i på 2,5--är förenlig med en inflation. Inflationen ärdärmed en restriktion för en utveckling mot en lågarbetslöshet. Men är en hög arbetslöshet enrestriktion i kampen mot inflationen. Än så länge ärarbetslösheten i av jämförelsevis kort varaktighet.Blir människor långvarigt arbetslösa vill arbetsgivarna inteanställa dem. Deras förmåga att arbeta försämras.Utvecklingen i omvärlden pekar entydigt på, att en högarbetslöshet lätt blir bestående. Det krävs då också enhögre arbetslöshet för att balansera inflationen. Med enmisslyckad sysselsättningspolitik kan det krävas 5--i öppen arbetslöshet för att inte påverka inflationenuppåt. En sådan utveckling måste till varje pris förhindras.En viktig förutsättning för en framgångsrik kamp motinflationen är alltså att förhindra långtidsarbetslöshet.5. Arbetsmarknadspolitik och tillväxtBakgrundSom vi redovisat tidigare är regeringen helt passiv, trotsden stigande arbetslösheten. Det leder till attarbetsmarknadspolitiken blir för hårt belastad och attandelen som uppbär passivt kontantstöd blir för stor.Vår strategiVår stategi innebär följande.Aktiviteten inom andraområden måste öka avsevärt. Det gäller inte minst antaletplatser inom det reguljära utbildningsväsendet. I nästaavsnitt redovisar vi hur detta skall gå till. Fler arbetslösamåste få plats i reguljär utbildning. Då minskar statenskostnader. Vissa förändringar bör ske av studiestöden.Färre ungdomar skall delta i arbetsmarknadsutbildning ochutbildning på högskola skall inte ske somarbetsmarknadsutbildning. Mer företagsutbildningmåste komma till stånd. AMS måste få mer resurser.Särskilda ansträngningar måste göras för att ökajämställdheten mellan könen.Arbetslöshetsförsäkringens finansiering måste tryggas.Våra förslag till inriktning av arbetsmarknadspolitikenDen gamla rationaliseringsstrategin innebar hög manuellintensitet och att arbetskraften skulle flytta från delågproduktiva till de högproduktiva arbetsplatserna. Mende ekonomiska förutsättningarna har ändrats.Rörligheten mellan arbetsplatserna leder numera tillmåttligt ökad produktivitet.I slutet av 1970-talet var bara hälften av de lediga jobbenförenade med krav på utbildning eller erfarenhet. Hösten1992 är det av jobben som saknar dessa krav. Arbetsmarknadenför korttidsutbildade har därmed minskat dramatiskt.u3,3o3,1Diagram eFör att skapa ökad produktivitet är nu de internaarbetsmarknaderna och utveckling av arbetsuppgifternaviktigare än rörlighet mellan arbetsplatserna. Det gäller attöka förädlingsgraden i de minst utveckladearbetsuppgifterna och tillföra dem mer kompetens ochinnehåll, i stället för att arbetskraften flyttar mellanarbetsuppgifter med ungefär samma förädlingsgrad. Dettalar sammantaget för att öka utbildning i arbetslivet.Slutsatsen är att arbetsmarknadspolitiken inte bara skallstödja rörligheten mellan företagen, utan nu måste denflytta in på arbetsplatsen och stödja utvecklingen avarbetsuppgifterna och de anställdas kompetens. Utbildningi alla former måste öka.Det är också viktigt att begränsa den tid under vilkenman går öppet arbetslös. Under hela den passiva tiden skallförmedlingen kunna anvisa både arbete ochutbildningsplatser. Det sker i för liten omfattningberoende på bristande alternativ och resurser.Målsättningen bör vara att inga ungdomar går passivtarbetslösa och de mer etablerade på arbetsmarknaden intemer än . Men helst skall arbetsmarknadspolitiken bedrivasenligt akutprincipen, där de som behöver utbildning inteskall behöva stå i kö. En förutsättning för detta är attarbetsmarknadspolitiken avlastas genomutbildningsinsatser samt får nya resurser för aktiva åtgärder.Att korta tiden fram till utförsäkring löser inte problemet.Det riktas ibland kritik mot attarbetslöshetsförsäkringen har en sådan ersättningsnivå, attden ger för lite drivkraft att utbilda sig eller söka arbete.Regeringen vill lösa problemet genom att sänkaersättningen för den enskilde, en orättvisans politik.Problemet är inte bristen på drivkrafter utan brist på ledigajobb, utbildningsplatser och på beredskapsarbeten.Vi avvisar regeringens försök att försvaga den aktivaarbetsmarknadspolitiken och använda arbetslösheten somett medel i den ekonomiska politiken.För det kommande budgetåret bör sammanfattningsvisföljande riktlinjer gälla.Arbetslinjen skall hävdas.Aktiva åtgärder såsom arbetsmarknadsutbildning ochrörlighetsstimulanser skall tillgripas försysselsättningsskapande åtgärder. Yngre arbetslösa skallom möjligt hänvisas till det reguljära utbildningssystemet.Kontantstöd skall tillgripas i sista hand. Tillsättande av varje ledig plats är viktigför att tillgodose arbetsgivarens behov och förkortaarbetslöshetstiden. Vakanstiderna bör minska ocharbetslöshetstiderna begränsas. Ansträngningarna för attfå flyktingar och andra invandrare i arbete måste öka.Antalet arbetshandikappade som lämnar förmedlingen ocharbetsmarknadsinstitut och som placeras i arbete ochutbildning får inte minska jämfört med innevarandebudgetår. Ungdomsarbetslösheten skall minska. Nyametoder bör prövas för att få ungdomar upp till iarbete eller utbildning. Arbetslöshetsperiodernas längdskall kortas. Långtidsarbetslösheten måste minska.Insatserna för att bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden skall intensifieras.Våra förslag rörande utbildning inomarbetsmarknadspolitikens ramÖkning av den reguljära utbildningenI nästa avsnitt redovisas en kraftig ökning av denreguljära utbildningen och att en del av denna ökning skallgå till arbetslösa. Förändrade studiestödFör att underlätta för arbetslösa att söka sig till detreguljära utbildningssystemet, måste vissa förändringar skeav studiestöden, framför allt SVUXA.I dag kan arbetslösa få särskilt vuxenstudiestöd(SVUXA) bl.a. under förutsättning att den arbetslöseunder det kalenderår studierna påbörjas fyller minst 25år och förvärvsarbetat minst 4 kalenderår. SVUXA beviljas endast för studier pågrundskole- och gymnasienivå. På gymnasienivå beviljasstöd endast för studier som beräknas pågå under högst tvåterminer. SVUXA uppgår till av den a-kasseersättning man är berättigad till.Resterande belopp får man låna.Under en försöksperiod bör följandeförändringar göras. SVUXA skall kunna utgå för dem sompåbörjar sina studier under det kalenderår man fyller 22 år.Kravet på förvärvsarbete sänks till 2 kalenderår. SVUXAskall administrativt även fortsättningsvis hanteras av CSN,men AMS skall godkänna att SVUXA kan utgå. Den somklarar åldersgränsen och förvärvsarbetebör också kunna få studera högst tvåterminer vid folkhögskola eller högskola. Den arbetslösemåste således genom denna finansiering låna till en del avstudierna.Arbetsförmedlingen skall således stimulera dearbetslösa att välja utbildning och kunna hänvisa tillSVUXA. Men den enskilde får ett fritt val av utbildning.I särskilda fall bör AMS också vid varselförhandlingarmed företagen kunna få hänvisa SVUXA till någon somriskerar uppsägning. Sammantaget innebär detta attarbetslinjen inom arbetsmarknadspolitiken kompletterasmed en ''utbildningslinje''.Vi räknar med att 24 000 av de nya platserna iskolsystemet skall gå till arbetslösa med SVUXA.Särskilda gruppers behovDen kommunala sektorn står inför omfattandeminskningar av verksamheten, bl.a. till följd av regeringensindragning av statsbidrag. Detta kommer särskilt att drabbakvinnorna. Många av kvinnorna inom vård- ochomsorgssektorn saknar utbildning för sitt arbete. Det finnsett stort behov av vidareutbildning och specialisering tillföljd av att nya vårdgrupper tillförts t.ex. inomhemtjänstens område. Inom omsorgsarbetet är ocksåutbrändhet vanlig och vidareutveckling i arbetet ärbegränsad. Reglerna om utbildningsvikariat passar här välin för att få till stånd en vidareutbildning. Dessutom börAMS kunna använda av de otraditionella medlen för att få i gångutbildningsvikariaten. Förhandlingar bör tas upp medLandstingsförbundet och om hur dennautbildning skulle kunna läggas upp administrativt ochekonomiskt. Målsättningen bör vara att minst 10 000 personer genomgår utbildning till olika former avspecialistfunktioner inom vård- och omsorgsarbetet.Denna gång drabbar arbetslösheten ocksåtjänstemännen hårt. Ett bra alternativ för dessa kanvara förberedelse för vidare studier på högskolor. Förtjänstemän med stor yrkeserfarenhet men med otillräckligformell utbildning bör ett så kallat ''basår'' utvecklas. Etttekniskt basår för tekniker med inaktuella kunskaper ochett ekonomiskt basår för administrativ personal, särskiltkvinnor. Vi räknar med 2 000 utbildningsplatser i vardera kategorin. Dessa 4 000 platser ingår i satsningen på kommunalvuxenutbildning.Inom industrin finns det många kvinnorvars yrkeserfarenheter inte tas till vara på ett riktigt sätt.Deras möjligheter skulle öka, om de får chans till en formellteknisk utbildning. Målsättningen bör vara att minst 1 000 kvinnor med 5års yrkeserfarenhet från industrin får genomgå en ettårigteknisk utbildning. Även dessa ryms inom den utökning avKOMVUX vi föreslår.ArbetsmarknadsutbildningEn möjligheternas politik innebär att fler arbetslösamåste få arbetsmarknadsutbildning. En sådan utbildningger enligt en aktuell utvärdering en betydande ökning av deutbildades produktivitet och lön. efter utbildningenhar årsinkomsten ökat . Arbetsmarknadspolitik är lönsamt för den enskildelångt upp . Arbetsmarknadsutbildning bidrar därmedtill att hela ekonomins lönenivå och produktivitet ökar. Ibudgetprövningen framstår arbetsmarknadsutbildning somdyr, men ger den en betydande ökningav skatteintäkterna. Väntetiden tillarbetsmarknadsutbildningen är nu ca 120 dagar.I och med att fler yngre kommer att delta i den reguljärautbildningen, kan fler äldre med förlegade kunskaperkomma in i arbetsmarknadsutbildning. AMS bör aktivtsträva efter att de yngre, om möjlighet finns, deltar i denreguljära utbildningen.Arbetsmarknadsutbildning vid högskola förekommer i viss mindre omfattning. Med hänsyn till de nya reglervi föreslår rörande SVUXA bör ingen högskoleutbildningalls förekomma.FöretagsutbildningEn ökning av kompetensutvecklingen ute påarbetsplatserna måste ske. I senare avsnitt föreslår vi attregeringen skall initiera förslag till åtgärder för att ökautbildningen.Härutöver är det viktigt att förbättra AMS möjligheteratt stödja företagsutbildning.De industrianställda har påtagligt lägreutbildningsnivå än anställda i den övriga arbetsmarknaden.I dag kan vid utbildning inom tillverkningsindustrin AMSge ersättning för lönekostnad med /tim. Vi föreslår att taket för ersättning höjs till 75kr/tim.Våra förslag till åtgärderVi föreslår att AMS tilldelas mer för konjunkturberoende åtgärder änregeringen föreslagit. Det innebär jämfört medbudgetpropositionen resurser för ytterligare minst 32 000 personer i aktiva åtgärder. Av dessa bör minst 10 000 personer få möjligheter till beredskapsarbete inombyggsektorn. Resterande medel bör i huvudsak gå tillarbetsmarknadsutbildning. Minst 12 000 personerytterligare bör få arbetsmarknadsutbildning. Av medlen bör500 reserveras för otraditionella insatser.Dessutom föreslår vi att AMS får 1 000 miljoner kronorför att utge räntebidrag till och vidtidigareläggning av investeringar.Medlen för SVUXA ligger utanför AMS område.Försöksverksamheten med arbetslivsutveckling måstefortsätta. Det är viktigt att positiva erfarenheter sprids överlandet.AMS behöver också nya resurser förförvaltningskostnader. Vi föreslår att AMS får behålla de200 man tillfördes genom krisöverenskommelsen.Uppräknat till helårsnivå innebär det 300 miljoner kronor.Våra förslag för ökad jämställdhetEn strategi för ökad jämställdhet mellan könen måsteutgå från att kvinnornas andel av landets arbetsinkomsterbör öka och därmed också deras ekonomiska makt. Enavgörande förutsättning för att nå detta är att så fortsom möjligt återvänder till den fulla sysselsättningen.Det ger också förutsättningar att behålla våra offentligavälfärdssystem, som är så viktiga för kvinnors rätt tillarbete. Därför är vårt handlingsprogram för ökadsysselsättning så viktigt för kvinnor.Vi har vid upprepade tillfällen krävt att regeringen skallge AMS i uppdrag att lägga fram en särskild strategi förkvinnorna, men regeringen har inte gjort något.Våra mål för jämställdhetsarbetet är bl.a. följande.Att kvinnornas deltagande i arbetslivet,förvärvsfrekvensen, inte sjunker i förhållande till männens.Att kvinnors andel av utbildningsinsatser är lika stor sommännens. Att kvinnornas inkomster i förhållande tillmännens ökar. Att fler arbetsuppgifter omvandlas tillheltidsarbeten, som man kan försörja sig på.Våra förslag i denna och andra motioner siktar mot dessamål.ArbetslöshetsförsäkringenArbetslöshetsförsäkringen finansieras viaArbetsmarknadsfonden. Den får i sin tur sina inkomsterfrån en särskild arbetsgivaravgift, arbetsmarknadsavgiften,på lönesumman och från egenavgifter från de försäkrade.Arbetsmarknadsavgiften är 2,12 %.I början av innevarande budgetår fanns ett balanseratöverskott i arbetsmarknadsfonden på . Med nuvarande höga arbetslöshetuppstår ett galopperande underskott, eftersom inkomsternabara räcker till drygt 2 %arbetslöshet. Underskotten täcks genom upplåning.Underskottet under innevarande budgetår beräknas avregeringen bli och för nästa budgetår . Sedan stiger det snabbt. Enligt regeringen hardet ackumulerade underskottet stigit till 120 miljarder kronor.Enligt vår uppfattning är det oacceptabelt att ha ettsådant snabbt växande underskott. Det är därför i högstagrad förvånande, att regeringen saknar strategi för hur manskall komma till rätta med det. Regeringens enda förslag äratt försämra ersättningen till de arbetslösa.Arbetslöshetsförsäkringen skall ge möjlighet tillomställning vid arbetslöshet. Den är inte ensocialförsäkring som skall ge ett allmänt grundskydd.Arbetslöshetsförsäkringen är en del av den aktivaarbetsmarknadspolitiken och skall ge drivkrafter till arbeteeller aktiva åtgärder. Därför kan vi inte acceptera, attersättningsnivåerna sänks ned mot socialhjälpsstandard.Förslaget om att sänka ersättningsnivån från till av tidigare lön betyder för en arbetslös, som liggerunder maximal ersättningsnivå, en sänkning av ersättningenmed . För en högre avlönad med maximal ersättning sänksersättningen . Till detta skall läggas . Under ett årinnebär det en sänkning av ersättningen för en normalinkomsttagare med . Den som uppbär ersättning med eller får sin ersättning sänkt med och får alltså . Detta är orimligt. Det kommer också attdrabba lågavlönade särskilt hårt. Merparten av dessa ärkvinnor.A-kasseersättningens storlek är viktig i tre avseenden.Först reglerar den inkomsten för uppemot 300 000 arbetslösa, men också för de 10 000-tals i åtgärder,vilkas ersättning är upphängd på ersättningens nivå. Detinnebär att närmare en tiondel av arbetskraften är direktberoende av denna nivå.I ett tredje steg får regeringens förslag om att sänkaersättningsnivån allvarliga konsekvenser för alla löntagaresinkomster. Ersättningsnivån styr också den lönenivå som deflesta arbetslösa måste acceptera, när de söker ett nyttarbete. En sänkning av ersättningen innebär, att en stor del av arbetskraften successivtkommer att få acceptera 1 000--i lägre lön . Detta kommer särskilt attdrabba kvinnorna på arbetsmarknaden.Regeringens förslag innebär att de arbetslösa själva skallbära hela kostnaden för arbetslösheten. Den generellanivån för arbetslösheten kan inte påverkas av den enskilde.Fördelningen av arbetslösheten mellan individer beror påvilken utbildning man har, var man bor och hur gammalman är. Vi motsätter oss därför förslagen.Däremot är det angeläget att uppnå en långsiktig lösningpå frågan om arbetslöshetsförsäkringens finansiering.Grundläggande är då att minska den öppna arbetslöshetengenom aktiva insatser av olika slag på olika politikområden.Enda möjligheten att trygga finansieringen är attanpassa inkomsterna till utgifterna. Men då måste ocksåförsäkringen renodlas. Som det nu är finansierarinkomsterna också KAS samt vissa aktiva åtgärder, somt.ex. Enligt vår uppfattning skallinkomsterna bara finansiera kontantstöden. Räcker inteinkomsterna till, måste de höjas. Detta måste i sådant fallske ur det löneutrymme som finns. Det är produktionensom måste bära kostnaderna för arbetslösheten.Mot den bakgrunden föreslår vi attarbetsmarknadsavgiften skall öka till . Beslut bör fattas under vårriksdagen och träda i kraftden . Denna ökning avarbetsmarknadsavgiften innebär visst ianspråktagande avutrymmet för löneökningar.För att trygga finansieringen avarbetslöshetsförsäkringen är det enligt vår meningnödvändigt att senare överväga en ytterligare höjning avarbetsmarknadsavgiften. Men en närmare analys avutvecklingen av Arbetsmarknadsfondens inkomster ochutgifter krävs, innan ett sådant beslut kan fattas.Regeringen bör få i uppdrag att återkomma till riksdagenmed en sådan analys och förslag till lösning på fondensfinansieringsbehov.Denna ökning av arbetsmarknadsavgiften innebär enförstärkning av den offentliga sektorns inkomster med netto4 000 miljoner kronor.I krisöverenskommelsen kom vi socialdemokrateröverens med regeringen om att arbetslöshetsförsäkringeninte skall förstatligas. Det skedde enligt vår uppfattning motbakgrund av en ömsesidig önskan att slå vakt omförsäkringen som en integrerad del av den aktivaarbetsmarknadspolitiken. Det är en försäkring som bådefinansiellt och organisatoriskt måste behandlas självständigtoch där nuvarande organisation har fungerat bra. Fråganom försäkringens omfattning bestäms i första hand avarbetsvillkoret i försäkringen, inte av om försäkringen ärobligatorisk eller ej.En fråga som måste lösas är de deltidsarbetslösassituation. Tusentals deltidsarbetslösa, de flesta kvinnor, stårinför det omöjliga valet att antingen säga upp sig helt frånsin anställning och stämpla på heltid eller försöka leva på enalltför låg inkomst.Vi anser därför att begränsningen för deltidsarbetslösaatt stämpla skall tas bort. Den är också en indirektdiskriminering av kvinnor och strider därför mot EG:sregler om förbud för diskriminering på grund av kön.Förändringen kan ske genom ett regeringsbeslut.En politik för sunda statsfinanserFör närvarande sker en dramatisk försämring av statensfinanser. Ett stort budgetunderskott undergrävermöjligheterna för tillväxt och sysselsättning samt utgör etthot mot välfärden. Det är nödvändigt att sanera finanserna.Vi socialdemokrater är beredda att medverka tillutgiftsminskningar på sammanlagt för /94, dvs. samma omfattningsom regeringen föreslagit. Vi föreslår att skall geregeringen i uppdrag att utarbeta ett samlat, långsiktigt ochhållbart program för besparing och förstärkta statsfinanser.I detta samlade program skall åtgärder för budgetåret1993/94 fogas in på samhällsekonomiskt riktigt sätt.Ett beslut om ett långsiktigt program för sundastatsfinanser skall enligt vår mening fattas av riksdagenunder våren tillsammans med ett program för arbete,utbildning och tillväxt som redovisats i våra motioner. Detbesparingsprogram regeringen föreslagit i proposition1992/93:100 kan vi inte acceptera i nuvarande utformning.6. Utbildning för tillväxtBakgrundVid en internationell jämförelse har vi inte en så högutbildningsnivå i som många tror. I flera viktigakonkurrentländer är fler av en ålderskull behöriga att gå vidare till högreteoretisk utbildning och 5--fler går i akademisk utbildning. En kraftfull satsningpå utbildning måste ske från gymnasieutbildning tillhögskola, från kompetensutveckling på arbetsplatsen tillarbetsmarknadsutbildning. Det är en förutsättning för ökadtillväxt i framtiden.Regeringens föreställning är att det är för småinkomstskillnader och drivkrafter att studera i . Vimenar att problemet är bristen på utbildningsplatser. Tillhögskolan söker många fler än det finns platser. Även tillgymnasieskolan finns det fler sökande än antalet platser.Drivkraften att studera har ökat. Avkastningen av längretraditionell akademisk utbildning har efter skattereformenstigit. Fler arbetslösa innebär också att fler vill studera föratt öka sin möjlighet att få arbete. Ett land med högasysselsättningsambitioner och med en stor andel av denäldre befolkningen i arbetskraften har stora behov avvuxenutbildning.Vår strategiVissa hävdar att det inte går att bygga ut utbildningensnabbt utan att förlora i kvalitet. Men mellan åren 1977 och1986 ökade högskoleutbildningen i t.ex. meddrygt . För EG:s tolv medlemsländer var den genomsnittligaökningen . skall genomföra en snabbare utbyggnad.Redan nästa budgetår vill vi göra följande satsning.50 000 deltar i ett tredje gymnasieår 20 000 går på KOMVUX 10 000 läser vid högskolan 5 000 deltar i folkbildningenTotalt kostar vår satsning inom det reguljärautbildningssystemet under nästa budgetår 5 090 miljoner kronor.50 000 ungdomar måste erbjudas ''det tredjegymnasieåret''Den angelägna reformeringen av gymnasieskolan hargenom tillkomsten av den borgerliga regeringen försenatsmed ett år.Därigenom kommer ytterligare en hel årskull avstuderande på de yrkesinriktade utbildningarna att gå misteom ''det tredje året''. Det är nu viktigt att så mångakommuner som möjligt redan till kanerbjuda sina ungdomar de treåriga programmen inom de iförsta hand yrkesförberedande inriktningarna. Det ärvidare betydelsefullt att målmedvetna åtgärder vidtas för attförsöka förmå hela årskullen att fortsätta i gymnasieskolan.Efter kommer ca 42 000 studerande ut från tvåårig gymnasieutbildning, 35 000 från yrkesinriktad och 7 000 från studieförberedande linjer. Majoriteten av demriskerar att gå direkt ut i arbetslöshet. Dessa bör erbjudas''det tredje gymnasieåret''. Erfarenheten talar för att ca 25 000 av dessa ungdomar skulle vilja detta.I november 1992 var 55 000 ungdomar i åldern 16--24 arbetslösa, 74 000 var sysselsatta i ungdomspraktik. Vid ingången avnästa budgetår har de senare slutfört sin ungdomspraktikoch riskerar att på nytt kastas ut i arbetslöshet. Vi bedömeratt minst 25 000 ur gruppen 18--med enbart tvååriggymnasieutbildning skulle acceptera erbjudandet om etttredje år.Kommunerna bör därför ges möjlighet att erbjuda minst50 000 platser i form av ''det tredje gymnasieåret''.