mot · GG02L421 · 1993-01-26 00:00:00 — Skäl för partnerskapEn av de allra viktigaste frågorna för homosexuella, föratt bli likställda med den heterosexuella majoriteten, ärkravet om möjlighet att lagreglera sin samlevnad --partnerskap. Man menar att staten, som 1973 förklarat attden homosexuella samlevnadsformen är en ur samhälletssynpunkt fullt acceptabel samlevnadsform, borde drakonsekvenserna av detta och även på detta område ordnaså att lagstiftningen likställer homo- och heterosexuellsamlevnad.Kravet om införande av möjlighet för homosexuella attlagreglera sin samlevnad -- partnerskap -- rymmer tvådimensioner. Dels en symbolisk som utgår från attstaten utifrån sin principiella inställning till homosexuellsamlevnad borde ta steget fullt ut och jämställa hetero- ochhomosexuell samlevnad i lagstiftningen.Riksdagens tidigare beslut att acceptera denhomosexuella samlevnadsformen och att införa lagen omhomosexuella sambor har varit viktiga steg ilikställighetsarbetet, men den kanske viktigaste -- att gehomosexuella samma rätt som heterosexuella att lagreglerasin samlevnad är ännu ej förverkligad.Ett beslut om detta skulle onekligen också ha ensymbolisk betydelse gentemot allmänheten och kunna bidratill att minska en del av de kvardröjande fördomar som finnsmot homosexuella. För homosexuella skulle ett sådantbeslut innebära att man nästan fullt ut accepteras avstatsmakterna.Det skulle också på ett helt annat sätt göra detmöjligt för homosexuella par att offentliggöra sin kärlek.Ett av de symboliska skälen för giftermål och partnerskapär att mot sig själv och sin omgivning visa att man älskarvarandra.Den andra dimensionen är av mer praktisk art.Genom att gifta sig kan det heterosexuella paret i ett slagreglera en rad frågor sinsemellan. Äktenskapslagstiftningenkan betecknas som en paketlösning som reglerar frågor omarv, gemensam bostad, upplösning, gemensam egendometc.Det homosexuella paret har inte samma möjligheter tillsådan förenkling. Även om lagen om homosexuella samborhar underlättat betydligt vid tvister om exempelvis dengemensamma bostaden finns en rad frågor som parterna iett homosexuellt förhållande måste reglera genomsärskilda inbördes avtal. Det gäller framförallt arvsfrågor.Med den inställning till homosexuell samlevnad somrikets lagstiftande församling uttalat är det märkligt att manförvägrar en stor grupp medborgare, även om de ärhomosexuella, möjligheten att enkelt och snabbt reglera sinsamlevnad genom ett civilt äktenskap -- partnerskap.Man skulle kunna uttrycka läget på följande sätt. Påfamiljerättens område gäller en ''trestegsraket'':parbildning, samboende och äktenskap. Med de tre stegenförknippas särskilda rättsregler som starkare och starkareanknyter parterna till varandra. Parterna sätter självareglerna i kraft genom att välja på vilken nivå de vill stanna.För homosexuella finns bara två steg -- trestegsraketen ärstympad. Det är uppgift att genom stiftande avlag tillhandahålla det tredje steget -- partnerskap.BakgrundHomosexuellas likaberättigande med heterosexuella harunder varit föremål för en omfattandesamhällsdebatt.Det viktigaste kravet från homosexuella var länge att fånågot slags erkännande från riksdag och regering att denhomosexuella samlevnadsformen var lika acceptabel somden heterosexuella samlevnaden. 1973 uttalade ''att en samlevnad mellan två parter av samma kön är frånsamhällets synpunkt en fullt acceptabel samlevnadsform''.En annan viktig fråga för den homosexuella rörelsen varatt få bort homosexualitet från den lista översjukdomstillstånd som hade upprättat. 1979avfördes homosexualitet från sjukdomslistan.Många viktiga och bra förändringar för homosexuellahar skett under . Frågor som berörhomosexuella debatteras nu öppet i den lagstiftandeförsamlingen, av massmedia och allmänhet. Inställningentill homosexuella och homosexuell samlevnad blandallmänheten har blivit mer tolerant och förstående. En delav de diskriminerande inslag som funnits i lagstiftning ochmyndighetsregler har undanröjts.Ett viktigt bidrag till det senare gav den statligautredningen och samhället (SOU 1984:63).Den undersökte bl.a. på vilka områden som homosexuellautsattes för direkt diskriminering av staten genom befintliglagstiftning och myndighetsregler. Utredningen gjordeockså en genomgång av andra problem som homosexuellaråkar ut för.En betydande del av arbetet avsåg frågor om denhomosexuella samlevnaden och en eventuell lagreglering avdenna. Ett av de alternativ som man utredde var s.k.registrering, vilket motsvaras av termen partnerskap.Man konstaterade därvid att en registrering från rättsligsynpunkt kunde göras i princip jämställd med äktenskapet.Utredningen valde emellertid att avstå från att föreslå enregistrering eftersom man inte ville förorda en lösning somskulle gälla enbart homosexuell samlevnad.Utredningsförslaget ledde framförallt till en störreförändring för den homosexuella gruppen. antogpå förslag av regeringen en lag -- lagen om homosexuellasambor.En annan effekt av utredningen blev att 1987antog en antidiskrimineringslag genom ett tillägg ibrottsbalkens 16 kap. 9 §.Fortfarande återstår dock en del direkt diskrimineranderegler för homosexuella i lagstiftning, myndighetsregler ochavtal. Som ett exempel kan nämnas att det enbart är manoch kvinna som sammanbor som enligt bostadsbidragslagenkan komma ifråga för gemensamt bostadsbidrag.1987 gavs genom ett regeringsuppdragett övergripande ansvar för samordningen av insatser förhomosexuella. skulle följa utvecklingen avhomosexuellas situation framför allt vad beträffadeförekomsten av kvarvarande diskriminering. Det ankomvidare på att överväga i vilka formerdiskriminering kan motverkas av samhället.I enlighet med sitt regeringsuppdrag genomförde därförSocialstyrelsen en intern juridisk utredning om registreratpartnerskap, vilken resulterade i ett förslag tillregeringen om införande av en partnerskapslag.Riksdagens tidigare behandlingFlera riksmöten har behandlatmotionskrav om införande av partnerskap förhomosexuella. Kravet har avvisats med angivande av olikaskäl. Ett tag anfördes att tiden inte var mogen och att deninförda lagen om homosexuella sambor borde få verka etttag innan nya åtgärder vidtogs på detta område.Senare har skälet för att inte införa partnerskap varit attdet bland de nordiska länderna finns en strävan att uppnårättslikhet på det familjerättsliga området och eventuellaförändringar i denna. uttalade vid detta tillfälleatt regeringen vid sina överläggningar med de övriganordiska länderna borde ta upp frågan till diskussion.De senaste två åren har förslag om att införa en lag omregistrerat partnerskap avvisats med hänvisning till ensittande statlig utredning -- . 1991reserverade sig och motutskottets hemställan. Året därpå behandlades motionerfrån riksdagsledamöter från fyra partier (s, v, fp, c).Utskottet avstyrkte bifall och reservation lämnades avVänsterpartiet och Socialdemokraterna. bifölllagutskottets hemställan.PartnerskapskommitténI början av 1991 beslutade den dåvarandesocialdemokratiska regeringen att tillsätta en kommitté ---- som fick i uppdrag att utredafrågan om registrerat partnerskap för homosexuella.Utredningens direktiv blev mycket omfattande eftersomden både skulle utforma förslag till lagtext medspecialmotivering och utreda samtliga de rättsverkningarsom en sådan skulle kunna innebära.De personella resurser som tilldelades kommittén stodinte alls i rimlig proportion till det mycket omfattandeutredningsuppdrag som kommittén förväntades utföra.Den tidsplan som fanns för kommitténs arbete kundedärför inte hållas. Ursprungligen skulle dess slutbetänkandeha överlämnats till regeringen i maj 1992.Utredningsarbetet har dock blivit kraftigt försenat.Slutbetänkandet förväntas tidigast under 1994.Kommitténs försenade arbete medför att ett eventuelltriksdagsbeslut i frågan med utgångspunkt från utredningensförslag knappast kan komma att fattas förän sent 1994. Medtanke på de allmänna val som ska hållas ärrisken stor att frågan skjuts ännu längre fram i , , somfanns representerat i utredningen beslutade attinte längre delta i denna. Ett av skälen till detta var denförsening som drabbat kommitténs arbete genom bristandepersonella resurser. RFSL menade också att kommitténsarbete direkt motarbetades från departementshåll.På senare tid har, från grupper och personer utanförkommittén, framkommit synpunkter mot det sätt somkommittén valt att angripa lagstiftningsfrågan på. Till grundför kommitténs arbete ligger den svenskaäktenskapsrättsliga lagstiftningen. Man har utifrån den valtatt påbörja utformandet av ett förslag till lag ompartnerskap. Man har valt att i närmare 20 paragrafergenerellt och i detalj reglera partnerskapet.Om detta blir kommitténs slutliga förslag kommer ettsvenskt förslag till lag om partnerskap skilja sig från dendanska lagen och det förslag till lag om partnerskap somframlagts i Norge.Den danska lagen innehåller 5 paragrafer som direktberör partnerskapet och man avstår i princip från att i lagendetaljreglera partnerskapet och dess rättsverkningar.Istället görs i en paragraf en direkt koppling tilläktenskapslagen och man säger att registrering avpartnerskap med vissa angivna undantag ska ha sammarättsverkningar som ingående av äktenskap.På samma sätt har den norska regeringen hanteratfrågan om lagens utformning i sitt förslag till lag omregistrerat partnerskap. Förslaget innehåller 5 paragrafersom direkt berör själva partnerskapet. Två ytterligareparagrafer rör enbart ikraftträdandet av lagen. Man följerexakt samma princip och utformning av lagtexten som i dendanska lagen, när man fastställer rättsverkningarna avpartnerskapslagen. Man gör en direkt koppling till denbefintliga äktenskapslagen och anger att undantag fråndetta kan göras om det anges i den påföljande paragrafen.I denna paragraf anges att adoptionslagen inte ska gälla förregistrerat partnerskap. I lagförslaget finns alltså ingadetaljerade regleringar av rättsverkningarna eller detaljerkring partnerskapets utformning.Om det arbete som gjorts avPartnerskapskommittén skulle bli det slutliga förslaget frånkommittén kan det leda till komplikationer. Somtidigare nämnts avstår man då från den harmonisering someftersträvas i nordiska familjerättsliga sammanhang. Detkan också föreligga en risk att man alltför hårt reglerardetaljer kring partnerskapet som bör kunna hanteras avregeringen och de rättsvårdande instanserna utifrånförändringar i vår omvärld eller inom landet. En ytterligarekomplikation kan vara att en omfattande ochdetaljerad lag kan komma att uppfattas av domstolaroch jurister som ett helt nytt lagkomplex och som kräverutarbetande av en helt ny praxis och tolkningar avlagstiftningen. Ett praktiskt problem som kan uppståmed denna lagstiftningsteknik gäller informationen omlagen till allmänhet och myndighetspersoner som skallanvända lagen i sitt arbete, t.ex. inom socialtjänsten.Frågans behandling i de nordiska ländernaHomosexuellas situation och frågan om att lagregleraden homosexuella samlevnaden har också diskuterats i våranordiska grannländer.Danska beslutade, som första land ivärlden, att fr o m införa en lag omregistrerat partnerskap. Lagen blev internationellt mycketuppmärksammad. Den danska lagen är kort och anger atttvå personer av samma kön kan låta registrera sittpartnerskap. För dessa ska alla de villkor och regler somfinns för vanligt giftermål gälla med undantag för adoption.Sedan lagens tillkomst har ca 1 500 registrerade partnerskap ingåtts i Danmark.Erfarenheterna av lagstiftningen är uteslutande positiva.Norges regering beslutade att tillStortinget lägga fram en proposition med förslag tillpartnerskapslag. Förslaget bygger på samma principer somdet danska. Lagtexten är kortfattad och jämställer, medundantag för adoption, partnerskap med det vanligaäktenskapet.Det norska lagförslaget har remissbehandlats.Remissinstanserna ställer sig överlag positiva till förslaget.Nämnas kan att Det teologiske fakultet och stödde förslaget. kommer undervåren 1993 fatta beslut i frågan.Den finländska familjekommissionen föreslog iapril 1992 att en lag om partnerskap skulle införas(kommittébetänkande 1992:12): ''Den rättsliga regleringenav äktenskapet riktar sig numera inte till att upprätthållavissa etiska eller religiösa åskådningar, utan dess ändamålär att lösa de praktiska problem som uppstår underförhållandet. Därför kan vi inte se att det skulle finnas någraetiska eller religiösa hinder till att reglera parförhållandenmellan personer av samma kön och att man då antarlösningar som kan jämföras med dem i . ''Kommissionens förslag bereds i det finskaregeringskansliet.I tillsattes en statlig utredningför att föreslå förbättringar av homosexuellas situation.Utredningen beräknas arbeta . Alltinget harockså beslutat att likställa åldersgränserna förhomosexuella och heterosexuella förbindelser till 14 år.Inför partnerskap även i SverigeVi menar att tiden nu är mogen för ett svenskt beslut ominförande av en lag som ger homosexuella par rätt att ingåpartnerskap.Ett sådant beslut skulle innebära att riksdagenkonsekvent och fullt ut tillämpade sitt uttalande från 1973om att den homosexuella samlevnaden från samhälletssynpunkt är en fullt acceptabel samlevnadsform. En lag ompartnerskap, baserad på den äktenskapsrättsligalagstiftning som finns, skulle i ett slag göra atthomosexuell och heterosexuell samlevnad också i lagensmening blev jämställd.En lag om partnerskap skulle också kunna bli envärdefull signal till allmänheten om hur landets lagstiftandeförsamling ser på den homosexuella samlevnaden.Förhoppningsvis kan det bidra till att bryta en del av defördomar som finns mot homosexuella. I en undersökningsom gjordes avopinionsundersökningsinstitutet på uppdrag avFLT-press tillfrågades 1000 personer i åldrarna 15--omde tyckte att homosexuella skulle få ''rätt att gifta sig''. sa ja, 43 var emot och svarade vet ej. Bland de tillfrågade var de upp till 45år övervägande positiva. Den äldre generationen var mertveksam.Att döma av denna undersökning finns ett stöd t o m förtanken att homosexuella ska få ingå traditionelltäktenskap/gifta sig. Med utgångspunkt från detta är dettroligt att en rätt för homosexuella att ingå partnerskapskulle få ett ännu större opinionsmässigt stöd.För homosexuella skulle en lag om partnerskap innebäraatt parbildningen underlättas och att parterna i ett sådantförhållande får ett fullgott rättsligt skydd vid upplösning,arv m.m.Genom lag om partnerskap behöver man inte heller taställning i den inflammerade debatt som förts om dehomosexuella ska få ''gifta sig''. Med det har i debattenmenats att homosexuella par skulle kunna få vigas i kyrka.Med en partnerskapslag deklarerar staten att man är bereddatt låta homosexuella par ingå partnerskap och att detta skaske genom registrering och inte genom vigsel. Om desom registrerar sitt partnerskap önskar någon form avceremoni utöver själva registreringen, exempelvis enreligiös sådan, blir det ett avgörande för det enskilda paretoch det trossamfund som kan komma ifråga.Det främsta skäl som anförs mot att nu fatta beslut ominförande av en lag om partnerskap är att en statligutredning arbetar med frågan. Förespråkarna för dennalinje hävdar att det vore olyckligt att föregåutredningsarbetet och att en lagstiftning, som inte baseradesig på detta, skulle kunna medföra att en radrättsverkningar förbises och senare skulle kunna medföraproblem vid tillämpningen av lagen.Vi delar inte dessa farhågor. Som nämnts har såvälutredningen och samhället somSocialstyrelsen juridiskt utrett frågan om partnerskap ochinte funnit att den aktuella lagstiftningstekniken skullemedföra några avgörande juridiska problem.Dessutom kan en lag om partnerskap göras mycketenkel genom att låta den ansluta till den befintligaäktenskapsrättsliga lagstiftningen. Det svenskarättsväsendet har lång erfarenhet att hantera och tolkadenna lagstiftning. En omfattande rättspraxis har utvecklatspå det familje- och äktenskapsrättsliga området. Sammapraxis kan med lätthet användas för dem som ingåttpartnerskap.Den norska regeringen konstaterar i sitt förslag att lagenom partnerskap kommer att beröra över 800 paragrafer inästan 120 andra lagar i Norge.Samma torde gälla i . Att i detalj utreda alla derättsverkningar som en partnerskapslag kan komma attmedföra skulle ta mycket . Inte ens med enomfattande utredning , med stora resurser tillsitt förfogande, skulle det vara möjligt att överblicka allapartnerskapets rättsverkningar.De som är motståndare till en partnerskapslag hänvisarofta till att man först måste ta reda på samtligarättsverkningar av en sådan lag och att det vore att ge sig utpå ''djupt vatten'' att stifta en partnerskapslag utan att hadenna kunskap. Frågan är om detta är det riktiga skälet fördessa motståndare eller om det bara är ett sätt att skjutafrågan långt fram i tiden?Även vad gäller annan lagstiftning i har man intei förväg kunnat överblicka alla de detaljkonsekvenser somen ny lag kan få. Man tvingas ofta i efterhand justeralagstiftningen när konkreta situationer uppstår somlagstiftaren inte kunnat förutse. Skattelagstiftningen är baraett exempel på detta.I och , som ställts inför samma fråga,har man konstaterat att en partnerskapslag kommer attberöra många andra lagar, men att detta knappast kan varaett hinder för ett införande av partnerskap. Därtill kommeratt den lagkonstruktion som valts i och i detnorska regeringsförslaget nära kopplas till den befintligaäktenskapslagstiftningen. Det lagförslag som återfinns idenna motion är format utifrån samma princip.Genom att en lag om partnerskap nästan helt kopplas tillden befintliga äktenskapslagstiftningen kan man fallatillbaka på den omfattande tolkning och praxis somutvecklats inom detta område. Våra domstolar och juristerär fullt kapabla att tillämpa en sådan lagstiftning -- även omdet skulle röra sig om ett par med två personer av sammakön istället för ett par bestående av man och kvinna.Som vi ser det är frågan om alla rättsverkningar intehuvudfrågan när man diskuterar en lag om partnerskap.Huvudfrågan är istället, precis som man konstaterat iNorge och , om man vill eller inte vill gehomosexuella par rätt att lagreglera sin samlevnad genompartnerskap.För oss är svaret självklart. Homosexuella ska få dennamöjlighet. Och det bör göras omgående. Därför är vi inteberedda att avvakta en statlig utredning, som redan ärkraftigt försenad och som arbetat med enlagkonstruktion som skulle skilja sig från den i Danmarkoch och som skulle kunna göra det nödvändigt attutforma en helt ny rättspraxis och lagtolkning.Om Partnerskapskommitténs förslag skullepresenteras och om deras lagkonstruktionskulle accepteras är risken mycket stor att det föreståendeallmänna valet till skulle fördröjafrågan kraftigt. skulle det då bli möjligt attavgöra frågan.RiksdagsutfrågningEn utfrågning om partnerskap arrangerades den 25januari 1993 i . Vid denna redovisade Norgesbarn- och familjeminister den norska regeringensproposition till om införande av registreratpartnerskap. Vidare redovisades erfarenheterna av dendanska lagstiftningen.Till utfrågningen hade ett förslag till lag om partnerskappresenterats. Vid den juridiska granskningen av dettaförslag, som ägde rum under utfrågningen, framkomföljande synpunkter.1. Villkoret om vilken anknytning till som börerfordras av dem som vill ingå partnerskap bör skärpas,exempelvis genom att, som i den danska lagen och i detnorska lagförslaget, föreskriva att en av personerna måstevara medborgare i landet och ha hemvist där.2. För att undvika komplikationer börinternationellträttslig lagstiftning undantas från tillämpningpå partnerskap.3. Giltigheten i av ett partnerskap ingångetutomlands respektive giltigheten av ett svenskt partnerskapi andra länder med sådan lagstiftning måsteuppmärksammas.I det lagförslag som läggs fram i denna motion har dessasynpunkter beaktats på följande sätt.1. Detta har tillgodosetts genom att anknytningsvillkoreti 3§ obligatoriskt har knutits till svenskt medborgarskapoch hemvist i riket för en av personerna.2. Detta har tillgodosetts genom att i 5 § tredje styckethar inarbetats ett undantag beträffandeinternationellträttslig lagstiftning. Detta undantagöverensstämmer med det förslag om partnerskapslag somSocialstyrelsen överlämnade till regeringen 1990.3. Denna fråga löses inte genom detta lagförslag. Fråganfår lösas på sedvanligt sätt genom avtal mellan de berördaländerna.Förslag till lag om partnerskapI denna motion återfinns förslag till lag om partnerskapmed specialmotivering. Lagförslaget föranleder också ettpar mindre följdändringar i ochäktenskapsbalken. Dessa förslag återfinns under rubrikenförfattningsförslag.Förslag till lag om partnerskap baseras på och anslutersig till den redan befintliga äktenskapsrättsligalagstiftningen. Fördelarna med en sådan utgångspunkt ärmånga.1. Man slipper formulera ett helt nytt omfattandelagkomplex.2. Den tillämpning och praxis som under många årutvecklats på det äktenskapsrättsliga området kan i nästansamtliga delar direkt användas även för par som ingåttpartnerskap.3. Lagen är nästan identisk med den danska lagen ochförslaget till norsk lag. Därigenom värnar man om densträvan som finns att familjerätten ochäktenskapslagstiftningen i de nordiska länderna bör varaharmoniserade och likartat utformade för att uppnårättslikhet.Förslaget till lag om partnerskap har följandehuvudsakliga innehåll:Den första paragrafen anger att partnerskap kaningås mellan två personer av samma kön. De benämns dåpartner.Den andra paragrafen slår fast att rätten att ingåpartnerskap prövas enligt svensk lag.Den tredje paragrafen reglerar frågan om hinderför att ingå partnerskap. Är man tidigare gift eller har ingåttpartnerskap förbjuder denna att ett nytt giftermål ellerpartnerskap får ingås.Paragrafen anger också att partnerskap bara får ingåsom någon av parterna är svensk medborgare och har fasthemvist i Sverige.Enligt denna paragraf ges regeringen rätt att utfärdaföreskrifter för villkorsprövningen och förfarandet. Dettaär nödvändigt eftersom de som ingår partnerskap inteska genomgå traditionell vigsel. Partnerskap ingås genomregistrering och det finns därför behov av nya regler för hursådan ska gå till, vem som ska handha registreringen etc.Den fjärde paragrafen stadgar att sammarättsregler, som reglerar det traditionella äktenskapet, skagälla för dem som ingår partnerskap med undantag av detsom anges i femte paragrafen.Dessutom likställs äktenskap och makar medpartnerskap och partner.Den femte paragrafen innehåller undantag från deregler som anges i den förra paragrafen. Med denutformning som paragrafen givits kommer homosexuellapar som ingår partnerskap inte gemensamt kunnaadoptera barn.Paragrafen innehåller också ett undantag från de lagarsom särskilt talar om den ena makens kön i ett äktenskap.Dessa lagregler ska inte tillämpas på partnerskap.Dessutom anges att bestämmelser i internationellaöverenskommelser och svenska författningar ominternationella rättsförhållanden beträffande äktenskapinte äger tillämpning på partnerskap.Den sjätte paragrafen anger att samma regler föräktenskapsskillnad som gäller för traditionellt äktenskapska tillämpas även för partnerskap. Särskilt anges också atttalan om upplösning av partnerskap, som ingåtts här i riket,alltid kan väckas vid svensk domstol.Lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 1993.De ändringar som föreslås i är direktakonsekvenser av en lag om partnerskap.I 2 kap. 4 § markeras att densom ingått partnerskap inte får ingå annat äktenskap(giftermål eller partnerskap).I 3 kap. 3 § markeras att de sombegär hindersprövning för att ingå partnerskap på sammasätt som gäller för giftermål ska intyga att man inte tidigareingått giftermål eller partnerskap. Om man tidigare varitgift eller partner ska man styrka att detta blivit upplöst, omdetta inte framgår av folkbokföringen/intyg från utländskmyndighet.I 5 kap. 5 § stadgas attäktenskap (giftermål eller partnerskap) kan upplösas utanbetänketid om det ingåtts i strid mot vissaäktenskapshinder.