mot · GH02Ub38 · 1993-10-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:250 En ny läroplan och ett nytt betygssystem för gymnasieskolan, komvux, gymnasiesärskolan och särvux Gymnasieskolans övergripande målUtbildning spelar en stor roll för den personligautvecklingen, för fördelningen av välfärd och inflytande, förden kulturella miljön och för att förbereda människor förett aktivt samhälls- och arbetsliv. Utbildning och skola utgördärigenom en av de avgörande faktorerna församhällsutvecklingen.Gymnasieskolan skall ge eleverna kunskaper ochfärdigheter som är nödvändiga för var och en, både somindivid och samhällsmedlem och som ger en god grund förfortsatt utbildning. Den skall främja elevernas utvecklingtill ansvarskännande, harmoniska människor som aktivtdeltar i och utvecklar yrkes- och samhällslivet.Gymnasieskolan skall utveckla förmågan att kritiskt kunnagranska fakta och förhållanden, utveckla elevernas förmågaatt ta initiativ och ansvar och på att kunna arbeta och lösaproblem både självständigt och tillsammans med andra.Vi har i vår partimotion om citerat ur FN:sbarnkonvention och framhållit hur denna liksom andrainternationella dokument som ratificerat bör varaen utgångspunkt för hur skolans värdemässiga grundbeskrivs.Likvärdig utbildningAlla ungdomar skall oberoende av kön, geografiskhemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden ha likatillgång till utbildning i gymnasieskolan. Utbildningen skalli gymnasieskolan vara likvärdig varhelst den anordnas ilandet. Elever med särskilda behov skall stödjas så att degaranteras en med andra elever likvärdig utbildning.Invandrarelevernas speciella resurser skall tas tillvara ochutvecklas. Jämställdhet mellan könen skall utgöra ensjälvklar utgångspunkt i skolarbetet.Skolan har som social och kulturell mötesplats enmöjlighet och ett ansvar för att stärka förmågan att levamed kulturell mångfald hos alla som arbetar där.Främlingsfientlighet skall kraftfullt motverkas. Intressetskall främjas för internationella förhållanden och för enrättvis världsordning. Särskild uppmärksamhet skall ägnasmiljöfrågorna.Eleverna skall fostras till respekt för demokratinsgrundläggande värden genom att demokratiskaarbetsformer tillämpas i skolan. Undervisningen skallläggas upp så att den främjar självständigt tänkande,kreativitet och samarbetsförmåga. Arbetet i skolan skallgenomföras så att det ger grund och lust till fortsatt lärande.Utbildningen skall ta tillvara kunskaper och erfarenhet fråndet övriga arbetslivet. Den värld eleven möter i skolan ochdet arbete eleven deltar i skall till sin form och sitt innehållförbereda för vuxenlivet.Gymnasieskolan skall ge eleverna god kompetens förarbetslivet och för fortsatt yrkesutbildning. Den skall hoseleverna skapa en beredskap för ett föränderligt arbetslivoch ge förmåga hos den enskilde att själv kunna påverkabåde arbetsliv och samhällsliv. Gymnasieskolan skall geeleverna en god bas av kunskap och personlig utvecklingutifrån vilken eleverna kan gå vidare till olika högre studieroch yrkesliv. Gymnasieskolan skall ge behörighet till studiersåväl vid svenska som utländska universitet och högskolor.Gymnasieskolan skall förmedla upplevelser av levandekultur och ge kunskap om vårt kulturarv. Med hjälp av film,teater och andra konstarter kan livsåskådningsfrågor,förståelse av de egna känslorna, relationer mellanmänniskor, samhällsklasser och länder göras levande föreleverna. En väl fungerande samverkan mellangymnasieskolan, kulturinstitutioner, kulturorganisationeroch kulturskapare måste etableras.Gymnasieskolans värdegrundVi har i vår partimotion om närmareutvecklat vår syn på skolans värdegrund. Våraställningstaganden där är tillämpliga även pågymnasieskolan.KunskapsområdenDen tekniska utvecklingen, miljöförändringarna, våregen ökade rörlighet, invandringen, förhållandetill och beroende av andra länder samtstrukturomvandlingen i näringslivet är av stor betydelse förbedömningen av vilka kunskaper och färdigheter som ärbetydelsefulla. Utvecklingen ställer också nya krav påarbetssätt, samarbetsformer och inflytande.Det finns därför några kunskapsområden som i skolanbör ägnas särskild uppmärksamhet. Dit hör grundläggandefrågor kring kulturarv och kulturförändringar i vid mening.Kunskaper om det svenska kulturarvet, vår historia och vårtspråk liksom förståelse och respekt för andra folks ochnationaliteters kulturarv bör genomsyra utbildningen. Enfast förankring i det egna kulturarvet skapar godaförutsättningar att förstå både det egna samhället, denkulturella mångfald som finns i , och främmandekulturer.Ökade krav ställs på färdigheterna både i att kunnauttrycka sig på främmande språk och bättre kunskaper ominternationella och globala förhållanden. Mot denbakgrunden bör språkprogrammen i såväl somgymnasieskolan förstärkas.Förändringar i miljön ställer inte minst kommandegenerationer inför stora och svårbemästrade problem.Miljökunskapen är ett centralt kunskapsområde som intebara skall behandlas inom de naturorienteradeämnesområdena. De ekologiska aspekterna måste i störreutsträckning prägla undervisningen även inom andraområden. Miljöfrågorna rymmer också etiska dimensionersom måste uppmärksammas i undervisningen.Behörighet till gymnasieskolanRegeringen föreslår att elever som inte uppnåttbetygsnivån godkänd i svenska, engelska eller matematik igrundskolan inte skall ha behörighet till gymnasieskolansnationella program. De ska få behörighet på de nationellaprogrammen först när de skaffat sig godkänd betygsnivå ibasämnena. Motiveringen i propositionen är att elever inteanses kunna följa undervisningen på ett nationellt programförrän de har kunskaper motsvarande godkändnivån ibasämnena. Följaktligen föreslår regeringen en ändring av5 kap 5 § första stycket skollagen.Regeringen föreslår däremot att elever som inte harbetyget godkänd i övriga gymnasieämnen i det programeleven ska gå ska ges möjlighet att komplettera dessa i bl.a.gymnasieskolan. Men regeringen föreslår inte attkompletterande urvalsgrunder skall användas vid intagningtill gymnasieskolan, utan slår fast att ''Det enda kriteriumsom är helt odiskutabelt är betyg''. Den lokalaintagningsmyndigheten får dock enligt propositionenavgöra huruvida det ska användas kompletterandeurvalsmetoder.Enligt vår mening skapar regeringen ett mycket stelbentsystem då man inskränker behörigheten till de nationellaprogrammen. Detta förslag ger inte utrymme förbedömningar om olika elevers individuella möjligheter attbörja på ett nationellt program.Även om huvudregeln måste vara att elever som börjarpå ett nationellt program ska ha godkända kunskaper i allabasämnen är det olämpligt att begränsa behörigheten förelever som visserligen har brister i sina kunskaper menintresse och fallenhet för visst utbildningsprogram. I förstahand bör dock under inledningen av studierna igymnasieskolan det individuella programmet utnyttjas förde flesta elever som inte nått upp till godkändnivån igrundskolan i ett/flera basämnen.Vi anser att gymnasieskolan ska vara öppen för allaungdomar. Den lokala intagningsmyndigheten måste hamöjlighet och att ta individuella hänsyn och ta in ävenungdomar med besvärande kunskapsbrister på nationellaprogram utan att begränsas av stela behörighetsregler.Elevens studier måste då planeras bl.a. utifrån de omdömensom eleven erhållit i det ämne där betyget utgörs avbeteckningen (x). Detta kräver således en individuelltupplagd studieplan inom det program eleven valt. Viavvisar mot denna bakgrund regeringens lagförslag omändring av 5 kap 5 § första stycket punkt 1 skollagen.Personlig och social utveckling genom elevinflytandeUnder studierna i gymnasieskolan uppnår elevernamyndighetsålder om de inte redan hunnit göra det. Detinnebär även att de blir valbara till beslutande politiskaförsamlingar. Många av dem är aktiva i olika organisationereller andra folkrörelser där de har förtroendeuppdrag.Trots den vikt som samhället tillmäter gymnasieskolannär det gäller demokratisk fostran sker enligt rapporteranmärkningsvärt lite när det gäller att ge eleverna ettverkligt inflytande i övergripande frågor i gymnasieskolan.Den viktigaste och mest näraliggande möjligheten tillinflytande över det dagliga skolarbetet bör naturligtvis skeinom klassens ram i form av t.ex. klassråd. Men i engymnasieskola med samhällets uppgift att fostrademokratiska medborgare måste eleverna skolas att kunnata på sig ett ansvar som går utöver den enskilda individenoch klassen.Genom tillkomsten av skolkonferensen garanteras devalda elevrepresentanterna ett medinflytande över debeslut som fattas där. Men de reella förutsättningarna attverkligen företräda kamraterna begränsas ofta av att derasuppfattningar inte på ett systematiskt sätt kommer dem tilldel. Möjligheter att inför svårare beslut rådgöra med demsom givit dem dessa förtroendeuppdrag är ofta mycketbegränsade.Det argument som alltid återkommer som förklaring tillvarför så lite sker när det gäller elevernas inflytande övergemensamma angelägenheter är att det saknas tid. Mendetta får inte eller behöver inte vara ett hinder. Det ärrelativt enkelt att skapa förutsättningar att komma förbidetta hinder genom schemaläggningen.För att markera vikten av elevernas delaktighet igymnasieskolan, bör inför varje läsår en schemapositionomfattande frigöras gemensam förgymnasieskolans klasser. Härigenom ges eleverna utrymmeatt och klassvis diskutera gemensammaangelägenheter men också på olika sätt stötta varandra iskolarbetet. Det innebär förstärkta möjlighetertill gemensam planering för gymnasieskolans lärare.Regeringen berör i inledningen av propositionen bl.a.den studie av gymnasieskolans måluppfyllelse somriksdagens revisorer låtit genomföra. I den pekarföreträdare för universiteten och högskolorna på brister ielevernas förmåga till kritiskt tänkande och självständigtarbete. Brister i elevernas förmåga till skriftlig framställningpåtalas också.För sedan överlämnade tillregeringen en beskrivning av skolan, ''Bilden av skolan1993'', som är resultatet av uppdrag att följaoch utvärdera verksamheten i skola och vuxenutbildning.Där framgår att det fortfarande endast finns ett mycketbegränsat underlag för att nationellt bedöma kunskaps- ochfärdighetsnivån i gymnasieskolans utbildningar.Av de fåtaliga undersökningar om arbetssätt ocharbetsformer som gjorts om undervisningen igymnasieskolan och vuxenutbildningen framgår attförhållandena inom dessa skolformer i stort sett ärdesamma som inom . Som skäl för att elevernainte får möjlighet att arbeta mer självständigt och med ettmer undersökande arbetssätt uppges hindren vara många.Arbetsorganisationen och bristande tid och intresse ärnågra av dem.Det finns därför anledning att, som sker i propositionen,lyfta fram de diskussioner som förs bl.a. inom omde framtida kompetenskraven hos arbetskraften. Där ställsförmågan att samarbeta och ta initiativ och ansvar alltmer ifokus. Att kunna arbeta tillsammans är en förutsättning försåväl effektivitet som tillfredsställelse för den enskilde.Både arbetslivet och det omkringliggande samhället harrätt att förvänta sig att skolans inre arbete moderniseras.För att i arbetslivet kunna förverkliga det goda arbetet i enalltmer kunskapsintensiv produktion krävs att eleverna igymnasieskolan tillämpar arbetsformer som gör dem vanavid att ta ansvar, ha inflytande, utveckla ett självständigtoch kreativt tänkande samt lösa problem självständigt och igemenskap med andra.Aktuell forskning från bl.a. visar att i skolordär man verkligen har arbetat för att stärka självständighet,kreativitet, kommunikationsförmåga, kritiskt omdöme ochdemokratisk hållning ökar verkligen benägenheten att iarbetslivet intressera sig för demokratifrågor, arbeta förjämställdhet mellan könen, förhålla sig självständigt ochkritiskt i samhällsfrågor. Detta ställer krav på att lärarrolleni gymnasieskolan kraftigt förändras från rollen som i förstahand föreläsare till en aktiverande, planerande ochstödjande handledare med ansvar för elevernas utvecklingoch utbildning.Gymnasieskolans utvecklingGymnasieskolan är och bör förbli en frivillig skolform.Ändå är det ett mycket litet antal ungdomar som väljer attavstå från gymnasieutbildning.Gymnasieskolan har en kombinerad studie- ochyrkesförberedande roll. Förutom att ge bildning --färdigheter -- kunskap är det nödvändigt attgymnasieskolan grundlägger en lust och kompetens hoseleverna att bygga vidare på sina kunskaper livet igenom.Våren 1991 fattade beslut om en reformeringav gymnasieskolan och vuxenutbildningen utifrån de förslagi prop. 1990/91:85 ''Växa med kunskap'' som föreladesriksdagen av den socialdemokratiska regeringen.Reformeringen innebär bl.a. att de hittillsvarande linjernaoch specialkurserna i gymnasieskolan ersätts av en treårigsåväl studie- som yrkesförberedande utbildning i form av 16nationella program samt dessutom av individuella ochspecialutformade program. Den reformeradegymnasieskolan införs successivt vid den tidpunktrespektive kommun beslutar, dock tidigast /93och senast /96.Vi välkomnar att den borgerliga regeringen kommit attställa upp för en reformering av gymnasieskolan i huvudsakefter de riktlinjer som utvecklades i propositionen ''Växamed kunskap'', trots att och iriksdagen 1991 röstade mot denna reform. Däremot komgenomförandet av reformen, efter förslag från denborgerliga regeringen, olyckligtvis att bli senarelagt med ettår.Vi är också kritiska mot att riksdagsmajoriteten beslutatatt ansvaret för yrkesutbildningen i form avlärlingsutbildning överförts från skolan som huvudman tillarbetsgivare. Vi ogillar också beslutet att öppna möjlighetatt lägga ut stora delar av gymnasieutbildningen påentreprenad till privata intressen och oroas av den splittringav gymnasieskolans arbete som kan bli en följd därav.Kursutformad gymnasieskolaRegeringens förslagSåsom vi framhåller i grundskolemotionen har denmoderata skolministern på ett uppseendeväckande sättgjort avsteg från traditionen om samråd mellan partiernavid långsiktiga skolpolitiska beslut. Detta gäller i hög gradövergången till kursutformad gymnasieskola. Inget somhelst samråd har förevarit i denna fråga, varför regeringenpå ett olyckligt sätt medvetet avstår från att söka samlandelösningar för den långsiktiga utvecklingen avgymnasieskolan.Regeringen ägnar merparten av utrymmet ipropositionen åt förändringar som krävs för att underlättaövergången till s.k. kursutformad gymnasieskola. Denprogrambaserade gymnasieskolan som kommunerna nu äri full färd med att genomföra ses som ''det första steget moten kursutformad gymnasieskola''. Regeringen uttalar dockatt den anser ''det nödvändigt att inte störa införandet avden reformerade, programbaserade gymnasieskolan''.Enligt vår mening är detta ett oförsvarligtställningstagande. Det är program-gymnasieskolan som nuutgör den av beslutade reformen och somkommunerna nu arbetar med att genomföra. Det är i förstahand denna reform som bör genomföras. I den månkommunerna vill gå vidare med kursutformning skallhindren för detta undanröjas.Regeringen förordar att en ''mer kursutformadgymnasieskola'' skapas inom programmens ram. Men denförordar även att det nuvarande regelverket kringspecialutformade program utvecklas för att möjliggöra enkursutformad gymnasieskola utöver vad som är möjligtinom strukturen för de nationella programmen.I en kursutformad gymnasieskola består alla ämnen ochämnesblock av en eller flera kurser. Kursindelningen skaavgöras vid kursplanearbetet och utifrån ämnets ellerämnesblockets struktur. Till kursplanerna skall fogasbetygskriterier.Eleverna ska efter genomgången kurs tilldelas ett visstantal gymnasiepoäng. Antalet gymnasiepoäng i ett ämneskall motsvara antalet minsta garanteradeundervisningstimmar i ämnet. Eleverna skall kunnafullfölja sina gymnasiestudier om 2 180 resp 2 400gymnasiepoäng på än tre år.Gymnasieskolorna får frihet att lägga upp kurser medfärre antal timmar än den garanterade minstaundervisningstiden. Det kommer att stadgas attundervisningen på ett nationellt eller specialutformatprogram är avsedd att ske på tre läsår. Regeringen föreslåratt ett nytt betygssystem införs. Detta blir mål- ochkunskapsrelaterat, vilket innebär att betyget relateras tillkraven i respektive kursplan. Nuvarande form avterminsbetyg avskaffas. I slutbetyget redovisas betygen påsamtliga kurser. Det blir tillåtet att ta in nya betyg islutbetyget.Den nya läroplanen och det nya betygssystemet föreslåsockså träda i kraft den 1 juli 1994.Dåligt underbyggt förslagBegreppet kursutformad gymnasieskola kan stå förmycket och se olika ut i verkligheten, vilket försvårar ettställningstagande. Det underlag som presenteras ipropositionen är alltför dåligt underbyggt förställningstagande i en så viktig fråga. Det finns skäl både föroch emot en mer kursutformad gymnasieskola. Regeringenhar i propositionen i huvudsak utvecklat skälen för. På fyrarader anges riskerna. Remissinstansernas svar uppvisar storsplittring.Förespråkarna talar om en ökad flexibilitet och bättremöjligheter att korrigera felval. Man talar om bättremöjligheter till samplanering. Fördelar med att skolan fårmöjlighet att främja olika begåvningsstrukturer framhålls,bl.a. genom att ordna snabbare eller långsammare kurseri ett ämne. Det positiva i att få arbeta tillsammans i olikakursgrupperingar i stället för att i huvudsak studera endasttillsammans med kamrater i en klass betonas. Olika positivaerfarenheter från , och lyfts också oftafram. En del kommuner som påbörjat arbetet medkursutformning är starka förespråkare för en sådan modell,men varnar för att en central modell slås fast.Motståndarna lyfter fram att alltför stor frihet att välja iandra länder har lett till att ungdomarna i för hög grad väljerlätta kurser, vad som är inne i eller utifrån lärarenspopularitet. Man framhåller klassens betydelse förtrygghet, trivsel, studieframgång och som forum för attutöva elevernas demokratiska inflytande. Den valfrihet somges till eleverna genom rätten att välja bland kurserbegränsas å andra sidan till i förväg fastställda,standardiserade kurser. Den kursutformadegymnasieskolan tenderar därigenom att bli centralstyrd.Idéerna om det goda arbetet med helhetssyn, reflektion,samarbete och inflytande riskerar att få stå tillbaka för ettsystem där varje elev individuellt jagar poäng ochpersonliga meriter.Debatten om kursutformning visar med stor tydlighet attdet saknas djupgående analys och tillräckliga erfarenheterav relevans för att fatta ett generellt centralt beslut.Synnerligen motstridande uppfattningar finns om vad dessaförändringar kommer att få för konsekvenser förgymnasieskolans utveckling.Regeringens avsikt med att så starkt i propositionenframhålla kursutformning är otydlig eftersom regeringensamtidigt hävdar att den inte vill tvinga in kommuner idenna modell. Dock har vi svårt att tolka propositionen påannat sätt än att detta blir resultatet.Genom att regeringen föreslår att det till denkursutformade gymnasieskolan anpassade betygssystemetskall gälla över hela den reformerade gymnasieskolan redanfrån tvingar den i praktiken fram -- inte enmer kursutformad -- utan den kursutformadegymnasieskolan från nästa hösttermin.Regeringen har inte heller bidragit med någon klarhetgenom att underlåta att i propositionen beskriva hur deolika ämnena skall delas in i kurser och inte presenteratnågra betygskriterier för dessa kurser. Osäkerheten omförslagets innebörd är således mycket stor.Det är också anmärkningsvärt att regeringen intesamtidigt berört bl.a. isländska erfarenheter, somunderstryker behovet av någon form av mycket kvalificerat''tutor''-system med en lärare med starkt ansvar för engrupp elever inom ramen för en kursutformad skola.Det skulle därför vara oansvarigt av att fattabeslut i en så viktig fråga som utvecklingen av den svenskagymnasieskolan på den bristfälliga grund som regeringenpresenterar i propositionen.Vi anser att det viktigaste nu är att reformen om denprogrambaserade gymnasieskolan genomförs ikommunerna enligt tidigare beslut. Detta i sig innebär förändring och förnyelse av gymnasieskolan. Att allaungdomar erbjuds en treårig utbildning av god kvalitet ochmed hög tillgänglighet tillgodoser såväl den enskildemedborgaren och individens behov som arbetsmarknadensoch samhällets förväntningar.Genom programskolan har skapats förutsättningar förfortgående förändringar av utbildningen efter ungdomarsönskemål och för möjligheten att ta hänsyn till förändringari arbetsliv och samhället i övrigt.Samtidigt anser vi att det är nödvändigt att utvecklaskolan så att ungdomarna tar ett större eget ansvar förskolarbetet. Här finns inga genvägar. Det är först och främsti den vardagliga skolsituationen tillsammans med lärare ochandra elever som arbetsformerna och arbetssätten ska varasådana att det stimulerar och förutsätter att ungdomarna tareget ansvar för sitt skolarbete. Här finns dessvärre mycketatt göra för att skolan skall leva upp till de sedan längeuppsatta målen.De ökade valmöjligheter som ligger i modellen medkursutformning kan positivt stimulera dettaansvarstagande. Detta utgör enligt vår åsikt det viktigasteskälet för kursutformad gymnasieskola. vill viframhålla att vi förväntar oss en positiv utveckling avelevernas inflytande och ansvarstagande för sitt skolarbeteäven inom ramen för den reformerade program-gymnasieskolan.Vi förordar ett fortsatt utvecklingsarbete inomgymnasieskolan, längs olika vägar där kursutformning är enmodell. Detta bör ges regeringen till känna.Genom lokalt förnyelsearbete kan erfarenheter vinnastill stöd för en analys av förutsättningen för dekursutformade gymnasieskolorna.Utvecklingsarbetet bör också omfatta andra modeller,där särskilt möjligheterna att utveckla långtgåendesamverkan mellan samtliga lärare och elever inom densammanhållna klassen uppmärksammas.Utvecklingsarbetet, som förhoppningsvis bliromfattande, bör följas av en politiskt sammansatt kommittémed företrädare för och kommuner. skall samarbeta med den arbetsgrupp som idaghar som uppgift att följa utvecklingen av den kursutformadegymnasieskolan.Regeringen bör återkomma till senast den 1oktober 1995 med en utvärdering av dettautvecklingsarbete.Kursplaner och betygFör att göra det möjligt att bedriva vissa delar av ovannämnda utvecklingsarbete förutsätts att kursutformningenkan avgöras lokalt men inom kursplanens ram.Den uppdelning av ämnen i kurser som enligtpropositionen ska ske bör därför inte uppfattas som encentralt fastställd kursutformning utan som en form av stödi utvecklingsarbetet.Vi accepterar inte regeringens förslag omgymnasiepoängsystem eller att betygssystemet generelltinriktas på kursutformning. Vi anser att betygssystemetmåste inriktas på hur det helt övervägande skolarbetetbedrivs. Det har ännu inte skett någon generell övergång tillkursutformning. Därför bör betygssystemet anpassas förden programbaserade gymnasieskolan.Vi accepterar däremot terminsbetyg som bygger på denfyrgradiga skala som föreslås i propositionen. Betygen skasom ges vid terminssluten och utgöra en bedömning avkunskapsresultaten i resp. ämne/ämnesgrupp. Dekommuner som utvecklar ochgenomför metoder för kursutformning och vill ha rätt attprova betygssättning på kurs ska kunna söka dispens hosSkolverket för erhållande av sådan rätt.Vi avvisar således att det nationellt omfattandebetygssystemet giltigt från bygger påförutsättningen att ämnen delas upp i flera kurser till vilkacentralt bestämda betygskriterier knutits.Övrigt om gymnasieskolans utvecklingLektorerVi välkomnar regeringens förslag att kommuner ochlandsting skall sträva efter att anställa lärare medforskarutbildning för undervisning i gymnasieskola, dengymnasiala vuxenutbildningen och påbyggnadsutbildning.Lektorerna har genom sin forskarutbildning en mycketviktig uppgift i arbetet i gymnasieskolan för eleverna och föratt genom sina djupare ämneskunskaper kunna ge stöd åtkollegorna.