mot · GG02Jo76 · 1993-03-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:226 En ny skogspolitik Skogspolitik inför 2000-taletUtgångspunkterSveriges skogar har stor betydelse för landets ekonomioch välstånd. De är också av stor betydelse försysselsättning och försörjning i många bygder och därmedäven för möjligheterna att vidmakthålla en levandelandsbygd. Skogsråvara kan också få stor betydelse förlandets framtida energiproduktion. Sammantaget kan detbedömas att skogarnas samlade nyttigheter ökar i betydelseför det svenska folkhushållet.Enligt skogsprinciperna skall skogen och skogsmarkenbrukas på ett hållbart sätt som tillgodoser en lång radmänskliga behov hos såväl nuvarande som kommandegenerationer. Detta innebär att skogens nyttigheter skall tastillvara som den biologiska mångfalden och andramiljövärden skyddas.De förslag till skogspolitiska mål som har lagts fram ipropositionen får mot angiven bakgrund anses lämpligtutformade. Kort sammanfattat innebär de jämställda målenför produktion och miljö att skogen som nationell tillgångskall skötas så att den uthålligt ger en god avkastningsamtidigt som den biologiska mångfalden och andranaturvärden säkras.Denna ambitionsnivå avspeglas inte fullt ut i de medelsom sedan föreslås för att nå målen. Alltför mycketöverlämnas till marknadskrafterna. Kortsiktigamarknadskrafter bekymrar sig dock alltför lite om detlångsiktiga perspektivet och kommande generationersbehov. Särskilt tydliga är marknadsstyrningens brister närdet gäller skogens roll för framtida generationers sociala,ekologiska, kulturella och andliga behov. Ytterst ärskogspolitik en fråga om att åstadkomma en lämpligavvägning mellan marknadens styrning och politiskstyrning.Vi ser skogen som en nationell angelägenhet för arbete,varuproduktion, miljö samt friluftsliv genom den unikaallemansrätten. Det är inte detta bredamedborgarperspektiv som anger grundtonen ipropositionen. Det är istället äganderättens ochmarknadens alltför snäva och kortsiktiga intressen. Enolycklig försvagning av skogspolitiken presenteras med riskför negativa konsekvenser för utveckling, dåfrämst dess inland.Det är dock av största betydelse atttillämpningsföreskrifterna utformas så att de inte innebären detaljreglering som får en hämmande verkan förnäringens utveckling.Skogspolitiska medelSvensk skogspolitik har varit framgångsrik tack varelämpligt utformade medel som fortlöpande har anpassatsoch utvecklats med hänsyn till ändrade förutsättningar ochny kunskap. Enligt vår bestämda uppfattning är det fel att,i då skogarnas nationella och globala betydelse i olikaavseenden ökar, snäva in den skogspolitiskamedelsarsenalen. Det finns istället skäl att behålla dennuvarande bredden när det gäller skogspolitiska medel.Detta hindrar inte att det är nödvändigt att medlen påsamma sätt som anpassas och förändras med hänsyntill den aktuella utvecklingen.Vi anser att även framgent behöver en starkskogspolitik som omfattar alla de medel som behövs för attuppnå högt ställda mål.Skoglig naturresursinventeringI propositionen sägs det att insatserna för att bevara denbiologiska mångfalden kräver samordning av befintliga ochpågående naturinventeringar och att en samordning bör skei landskapsformat. Vidare sägs det att det inte är möjligt attbevara den biologiska mångfalden genom åtgärder somplaneras med utgångspunkt i bedömningar rörande enskildaarbetsobjekt. Tydligen saknas det inte insikter om vad sombehövs i fråga om information om skogen som naturresursför att uppfylla de uppsatta miljömålen. Det är därförmycket anmärkningsvärt att förslag läggs om att både ÖSIoch de obligatoriska skogsbruksplanerna ska avskaffas. Omvi skall klara miljömålet, om skogsägarna skall kunna ta sittsektorsansvar för miljön, om vi skall kunna tillbakavisa deninternationella kritik som det svenska skogsbruket har fåttunder senare tid då krävs det god beståndsanknutenkunskap om vad som finns i skogen.För att uppnå det nya miljömålet, bl.a. bevarandet avden biologiska mångfalden, är det nödvändigt att utgå ifrånen helhetssyn på skogslandskapet. För att anlägga dennahelhetssyn krävs det, förutom grundläggande skogliga data,även information om ekologiska, hydrologiska, historiskaoch estetiska förhållanden. En studie som har gjorts avNaturvårdsverket och visar att utvecklingeni flera andra länder vad gäller denna typ av planering harkommit avsevärt längre än i . Inom flera störreskogsbolag pågår dock utvecklingsarbeten sedan en tidtillbaka.Sammanfattningsvis anser vi att det finns mycket starkaskäl att göra färdigt den första omgången ÖSI. Under tidensom detta sker bör det klarläggas hur den fortsattainformationsinsamlingen och ajourhållningen av materialetskall gå till. Att det i ett skogsland som behövsinformation om en av landets viktigaste basresurser somtäcker av landytan borde vara självklart. Vad frågangäller är vilken information som skall samlas in, hurinventeringen skall organiseras och finansieras och slutligenhur informationen skall användas.I enlighet med s-reservationen i skogspolitiskautredningen bedömer vi att det årliga behovet av medel förfullföljande av ÖSI är under 2 år.Statligt ekonomiskt stödDet statliga ekonomiska stödet till skogsbruket harminskat kraftigt efter mitten av . Ompropositionens förslag genomförs kommer endast en litendel, den som gäller ädellövskogsbruk och miljöinsatser, attkvarstå. Vad gäller statligt stöd till skogsbruket kommerSverige därefter att framstå som starkt avvikande jämförtmed andra skogsländer.Enligt vår uppfattning är det motiverat med statligt stödtill skogsbruket i vissa situationer. Det gäller bl.a. vid storasamordningsbehov som t.ex. vid skogsvägsbyggnad ochskogsmarkskalkning. Vidare i de fall långsiktigainvesteringar inte är företagsekonomiskt lönsamma mendäremot motiverade från samhällssynpunkt. Det kan gällaädellövskogsbruk och vissa kostnadskrävande insatser iprimärproduktionen som ger utdelning först på mycket långsikt. I andra fall kan det gälla ekonomiskt stöd tillnaturvårds- och kulturmiljövårdsinsatser. Slutligen kanskogspolitiken med hjälp av statligt stöd bidra till attuppfylla de regionalpolitiska målen.Med de förslag som läggs i propositionen är detframförallt inom två områden som det behövskompletteringar: villkoren för byggande av skogsbilvägaroch behovet av regionalpolitiska insatser.Stöd till skogsbilvägarAllmäntInfrastrukturens utbyggnadsgrad och kvalitet är avavgörande betydelse för ett modernt samhälle. Det är enfråga om effektivitet och resurshushållning och avgörandeför samhällets/landets långsiktiga konkurrenskraft ochöverlevnadsförmåga.I vårt glest befolkade land och särskilt i utgörskogsbilvägarna en viktig del av den totala infrastrukturen.Dessa vägar är primärt till för de areella näringarnas behovmen är naturligtvis så snart de finns av väsentlig betydelseför t.ex. elkrafts- och teleföretagens möjligheter att utförautbyggnad, service och underhåll på sina anläggningar påett effektivt sätt.Av tradition utgör skogen en viktig källa för rekreationåt det svenska folket. Möjligheterna för människor attkomma ut i skogen för att plocka bär och svamp, fiska elleratt helt enkelt bara vistas där (om det nu kan anses vara enrelevant och tillåten sysselsättning) har i hög gradunderlättats av att huvuddelen av skogsbilvägarna varitöppna för allmänheten.Det finns fortfarande stora potentiella möjligheter attutveckla det svenska skogsbilvägnätet. Samhället/statenmåste ta ett stort ansvar då det gäller att styra och ledautbyggnaden av landets totala infrastruktur, vilket ocksåinbegriper skogsbilvägarna. Att överlåta huvuddelen avdetta ansvar till ''marknaden'' saknar realism, sannoliktbottnande i okunskap om sakförhållanden.De långa transportavstånden och högatransportkostnaderna innebär att skogsvägnätet måsteplaneras i samverkan och grundas på helhetssyn för att fåoptimal effekt för skogsnäringen och det övriga samhället.Ett motiv för att staten bör ta en del av kostnaderna förinvesteringar i skogsbilvägnätet är att den samlade nyttanav ett optimalt skogsbilvägnät är mycket stor. I den månstaten ger stöd till skogsvägbyggande kan man också ställakrav på öppethållande.MiljöskälSamverkan är nödvändig för att förhindra enfragmentering av skogslandskapet med onödiga vägar.Denna samverkan är mycket svår att åstadkomma utanstatlig styrning och stimulans i form av ett stöd. Detta berori huvudsak på att markägarna, annars inte anser sig hatillräckligt starka incitament för att samverka.Tendensen att var och en bygger sin egen väg är myckettydlig . Detta är signaler som staten borde vara vakenför och beakta.Harmonisering med EGInom EG har man betydande bidrag till byggandeav skogsbilvägar. Bidragen består dels av EG-medel ochdels av allmänna medel inom respektive land.Bidragsbeloppen kan uppgå till nivåer som vida överstigerde som varit aktuella i vårt land.I enlighet med s-reservationen i skogspolitiskautredningen bedömer vi att det /94 finns ett behovav för stöd till skogsbilvägar.Regionalpolitiskt motiverat stödEnligt propositionen skall skogspolitiken även ifortsättningen medverka till att uppfylla de övergripandemålen för den ekonomiska politiken, regional- ochsysselsättningspolitiken samt miljöpolitiken.I de skäl som anförs för formuleringen avproduktionsmålet betonas skogens betydelse för vårt landsekonomi och välstånd. Det betonas att en effektivskogsproduktion och tillvaratagande av råvaran är grundenför sysselsättning och försörjning i många bygder. Det ärdärför angeläget att skogsbruket kan drivas vidare i dessabygder. Det påpekas också att skogen kan förse oss medenergiråvara.Från skogsbrukets utgångspunkter är ett fortsatt boendepå landsbygden en viktig fråga. En aktiv och levandelandsbygd med tillgång till arbetskraft och god infrastrukturär en viktig förutsättning för ett väl fungerande skogsbruk.Omvänt bidrar ett aktivt skogsbruk till möjligheterna för enfortsatt bosättning i många bygder. I ett läge därlönsamheten i skogsbruket viker och när det finnsavsättningsproblem är det särskilt angeläget att samhälletgår in med stödåtgärder.En starkt berättigad fråga är hur skogspolitiken skallkunna bidra till de regionalpolitiska målen om det iskogspolitiken inte finns några aktivitetsskapande insatser.I den skogspolitik som har bedrivits ,även års skogspolitiska beslut, har det funnitsinslag av aktivitetsskapande insatser såväl av mer generellkaraktär som insatser som har varit inriktade på attstimulera till aktivitet i sysselsättningssvaga områden. I detförslag till skogspolitik som ligger saknas denna typ avinsatser helt och hållet. Och detta i ett konjunkturläge medhög arbetslöshet då åtgärder för att öka sysselsättningen ibl.a. inland är mer angelägna än någonsintidigare. Det förslag som ligger innebär att stödet tillskogsvårdsinsatser i inland slopas.Vi anser att det är angeläget att främja regionalutveckling genom skogspolitiska insatser. Ekonomiskt stödtill skogsbruket bör därför användas även i fortsättningenför att främja ett aktivt skogsbruk som gerarbetstillfällen och för framtiden en hög och värdefullskogsproduktion.Under den senaste tiden har avverkningarna minskatstarkt inom privatskogsbruket i inland. På kortsikt får det antas att huvuddelen av virkesbehovet i norraSverige kommer att tillgodoses genom avverkningar ikustlandet eller på annat håll längre söderut. Såväl ändradprissättning som den ändrade lagstiftning, som föreslåsoch som innebär ökade avverkningsmöjligheter, talar för ensådan utveckling. Det är därför mycket angeläget med ettstatligt stöd till investeringar i skogsvård i inland.Investeringar som i annat fall inte skulle komma till stånd.En fortsatt satsning på statligt stöd till skogsbruksåtgärder iNorrlands inland är motiverat av såväl skogspolitiska somregionalpolitiska skäl.Enligt vår uppfattning bör ett fortsatt stöd utformas på iprincip samma sätt som statsbidraget i denförsöksverksamhet med särskilda skogsvårdsinsatser iVästerbottens och inland som haravslutats. Erfarenheterna av denna företagsinriktadestödform är mycket goda och en fortsatt satsning skulledärför vara till stor nytta för skogsbruket och försysselsättningen i sämre belägna områden. Ett fortsatt stödbör utvidgas till att omfatta hela inland.I enlighet med s-reservationen i skogpolitiskautredningen bedömer vi att ett rambelopp på 100 miljonerkronor för stöd till särskilda skogsvårdsinsatser i Norrlandsinland föreligger /94.SkogsvårdslagstiftningenFörslaget till skogsvårdslag i propositionen har mångaförtjänster jämfört med den skogspolitiska kommitténsförslag. Till dessa förtjänster hör att vissa regler om enskyddsålder för växande skog föreslås bli kvar. Detsammagäller de regler som innebär att endast avverkning som ärändamålsenlig för återväxt av ny skog eller för skogensutveckling är tillåten. Vidare är skärpningarna påmiljösidan bl.a. vad gäller skogsbruksåtgärder påimpediment, hyggesplöjning ochmiljökonsekvensbeskrivningar och även i övrigt lämpligtutformad.I propositionen föreslås att röjningsskyldigheten i nugällande lag slopas. Det finns en uppenbar risk för att dettager den felaktiga signalen till skogsägarna att röjningen inteär att betrakta som en lika viktig åtgärd som . Videlar inte uppfattningen att skyldigheten att röja harhindrat produktionen av virke med hög kvalitet. Tvärtomvisar såväl forskning som praktisk erfarenhet att en rättutförd röjning är en förutsättning för en högkvalitetsproduktion. Inte minst därför bör röjning inräknasi de åtgärder som normalt ingår i god skogsvård.Enligt propositionen bör den skyldighet att vårdaplantskogar som följer av skogsvårdslagens regler omanläggning av ny skog fortfarande gälla. Enligt våruppfattning räcker det inte med detta påpekande i denallmänna motiveringen. Det bör klart framgå att vård avplant- och ungskog omfattar en första röjning som syftar tillatt säkerställa anläggningen av bestånd. Alternativet tilldetta uttryckssätt i den allmänna motiveringen är att behållade regler om röjning som finns i 9 § nuvarande lag.Det finns anledning att i den fortsatta behandlingenuppmärksamma de risker som alternativa metoder förbeståndsanläggning innebär. Massmedia har redan, om änpå ett felaktigt sätt, givit spridning åt budskapet attskogsägarna inte längre måste plantera efterslutavverkning. Enligt de erfarenheter och forskningsrönsom finns att tillgå är möjligheterna att utöka arealandelennaturlig föryngring ganska begränsade. Detta hindrar inteatt det bör ske en mer nyanserad tillämpning av tillgängligametoder. Det är dock viktigt att lägga märke till att dettakommer att ställa stora krav på kunskaper hos skogsägarnaoch att det ökar behovet av rådgivning och tillsyn.Naturlig föryngring bör givetvis användas på marker därmetoden är lämplig. De tendenser till en kraftig ökning avden naturliga föryngringen som har inträffat på vissa hållredan under utredningstiden bör dock uppfattas som envarningssignal i den fortsatta hanteringen av lagförslaget.Det är viktigt att slå fast att produktionsinriktningen,liksom , bör vara huvudsakligen barrträd av godtimmerkvalitet. Detta utesluter inte att lövträdsandelen,där så är lämpligt, kan öka i våra barrskogar och attanläggning av lövbestånd kan ske på därför särskilt lämpligamarker.RådgivningEnligt propositionen skall rådgivning, information ochutbildning prägla skogsvårdsorganisationens verksamhet.Bl.a. sägs det att den nya skogspolitiken och den snabbatekniska utvecklingen också ställer krav på ökadekunskaper. Det sägs vidare att andelen skogsägare medbristande kunskaper om elementär skogsskötsel ökar. Dettainnebär att om en ny skogspolitik, som i stor utsträckningbygger på kunskap, skall lyckas så krävs det omfattandeutbildnings- och rådgivningsinsatser. Enligt tillgängligauppgifter utvecklas skogsägandet i riktning mot att allt flerskogsägare är allt mindre beroende av sin skog och har alltmindre yrkeserfarenhet. har skötseln av skogenblivit allt mera komplicerad och kunskapskrävande. Detnya miljömålet och näringens sektorsansvar för en rik ochvarierad skogsmiljö ställer också ökade krav på kunskaperhos skogsägarna.Enligt propositionen kommer rådgivningen att vara ettviktigare medel i skogspolitiken än och att dendessutom behöver kompletteras med informationsinsatser.Vi delar den uppfattningen. S.k. alternativa metoder föravverkning och beståndsanläggning är kunskapskrävande.Detsamma gäller kraven på miljöhänsyn. Särskilt under denärmaste åren kommer det att behövas en omfattandeanslagsfinansierad rådgivning om den nya skogspolitikenskall ge goda resultat. måste det konstateras attden kraftiga anslagsnedskärningen innebär att denanslagsfinansierade rådgivningsvolymen skjunker högstväsentligt. Av bilagan till skogspolitiska kommitténsslutbetänkande framgår det att med en anslagsnivå som ireala termer är obetydligt lägre än den som föreslåskommer rådgivningen att minska. Med den utformning somlagstiftningen nu har i propositionen och med nya insatserför uppgiftssammanställningar m.m. som belastar anslagetkommer andelen rådgivning att bli ännu mindre. För attbehålla den nuvarande nivån krävs ett betydanderesurstillskott.FinansieringFinasiering av skogspolitiken bör ske dels viastatsbudgeten och dels via sektorns egna medel. Vi föreslåratt en skogsvårdsavgift på av skogsbruksvärdeninförs från 1/1 1994. Vi bedömer att detta skulle inbringa ca300 miljoner kronor.Medlen avser att finansiera vissa gemensamma insatserför skogsbrukets utveckling som forskning, inventeringar,information och rådgivning.Vidare kan en miljöfond byggas upp som samfinansierasav avgifter och statsmedel. Regionalpolitiken och inköp avmark för reservat bör finansieras via statsbudgeten. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ÖSI,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skogsbilvägar,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskilda skogsvårdsinsatser iNorrland,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skogsvårdslagstiftningen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rådgivning.