ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Sk331 · 1993-01-26 00:00:00 — Trots skattereformens intentioner att skapabeskattningsmässig neutralitet mellan olika inkomstslagfinns det fortfarande stora brister i systemet.En sådan brist är beskattningen av bilförmåner. Detsaknas sålunda en rimlig relation mellan hur mycket entjänstebil används privat och i tjänst. Kostnaden ärdensamma oavsett hur entjänstebilsförmånstagare kör. Kör man mycket i tjänsten,lönar det sig inte att ha tjänstebil. Då är det bättre attanvända den egna bilen. man däremot lite i tjänstenlönar det sig med tjänstebil.Alla driftskostnader för en tjänstebil, som t.ex. bensin,försäkringar, reparation, underhåll, ja, till och med tvättoch städning belastas arbetsgivaren och är för denneavdragsgilla. Förutsättningen är att bilen utgör inventariumi den skattskyldiges verksamhet eller har hyrts (leasats) föranvändning i verksamheten. Denna schablonregel gälleroberoende av om bilen helt eller delvis används iverksamheten. Härigenom undandrar sig den som harleasingbil en viktig finansiering av de sänktainkomstskatterna, nämligen momsbeläggningen avbensinen. Eftersom momsen på bensinen faller påarbetsgivaren, som drar av denna mot ingående moms,deltar inte de med bilförmåner i denna del avskattereformens finansiering.Den anställde, d.v.s. den som åtnjuter bilförmånen,beskattas för denna förmån efter samma regler oavsett omarbetsgivaren leasat bilen eller ej. Skattemyndigheternatillåter en extrautrustning i bilen, utan att förmånsvärdet höjs. Värdetav bilförmån beräknas efter schablonmässiga grunder.Även om den fasta kostnaden för denna bilförmån ärrelativt hög leder konstruktionen till absurda resultat.Skattepåföljden kan typiskt röra sig om påfördainkomstbelopp på , så att nettokostnaden efter skattblir 1 500 till i månaden.Eftersom den fasta kostnaden är hög, menmarginalkostnaden för att använda bilen noll, stimulerasbilåkandet på ett orimligt sätt. Det gäller ju att köra in dehöga fasta kostnaderna. För alla andra än förmånstagarenleder systemet till nackdelar. Vi får högre kostnader för attfinansiera skattereformen. Trängseln på vägarna ökar.Miljöförstöringen påskyndas. Prisbildningen vidbilverkstäderna etableras på orimligt hög nivå, därför attalla leasingkunder är helt prisokänsliga.Tjänstebilsuttaget i är mycket högt jämfört medandra bilindustriländer. För de tyska biltillverkarna blirutfallet lägre på deras hemmamarknad i jämförelse medSverige.Det står sålunda helt klart att nuvarandebeskattningsregler för tjänstebilar gynnar privat körningsom subventioneras av skattebetalarna. En rimligareordning är naturligtvis att var och en betalar sin egen privatakonsumtion. Några tekniska eller beskattningsmässigahinder för att skapa neutralitet mellan att äga bilen själv ochatt ha tjänstebil finns inte. Därför måste skattereglerna pådetta område utan dröjsmål bli föremål för översyn. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en skyndsam översynav skattereglerna för tjänstebilar.
mot · GG02Sk332 · 1993-01-26 00:00:00 — Den ekonomiska utvecklingen i ökar betydelsenav att bestämmelserna om beskattning av företag är rättutformade. Det är väsentligt att dessa regler gynnar tillväxtoch nyföretagande. Skattereglerna bör stimulera tillinvesteringar, ge rimliga villkor för nystartade företag ochbehandla företag lika oavsett företagsform. Vidare börskatteregler som motverkar sparande och försvårargenerationsskiften i företag avskaffas. Skattereglerna bör --liksom all annan lagstiftning -- ge förutsägbara effekter.Härav följer att bestämmelserna bör vara klara och enkla.De skattskyldiga bör alltid kunna bedöma de skattemässigakonsekvenserna av sitt handlande.Egenföretagarnas beskattningFöretag bör beskattas lika, oavsett företagsform. Deidag gällande reglerna uppfyller inte detta krav då demissgynnar enskild näringsverksamhet i förhållande tillverksamhet som bedrivs i aktiebolag. I betänkandet Neutralföretagsbeskattning (SOU 1991:900) ges förslag tilländringar av reglerna om beskattning av egenföretagare.Förslaget syftar till att minska skillnaderna i behandlingenav egenföretagare och aktiebolag. De frågor som tas uppnedan knyter i huvudsak an till det som diskuteras iförslaget.Vid inkomstberäkningen gäller olika regler förenskild näringsverksamhet och verksamhet som bedrivs iaktiebolag. Genom att enskild näringsverksamhet delas in iförvärvskällor begränsas möjligheterna att kvitta överskottoch underskott mot varandra. I ett aktiebolag utgör allverksamhet en och samma förvärvskälla. Denna skillnadutgör en diskriminering av enskilt bedrivennäringsverksamhet. Indelningen i förvärvskällor bör därföravskaffas.Utgångspunkten vid beskattning av egenföretagare börvara att egenföretagaren följer bokföringslagensbestämmelser och att dennes redovisning skall ligga tillgrund för bokföringen. Tillgångar och skulder skallredovisas i näringsverksamheten om den hör hemma där.Med den utgångspunkten behövs inga regler som fördelarränta från den privata sfären till näringsverksamheten.För att enskild näringsverksamhet skall kunna växa medegna medel bör det finnas en möjlighet att fondera en delav vinsten i verksamheten. Om de fonderade medlenminskar är det naturligt att minskningen av de fonderademedlen behandlas som inkomst av näringsverksamhet,vilken grundar avgifter och förmåner. Om egenföretagarenvill byta verksamhetsform och exempelvis väljer attöverföra verksamheten till ett aktiebolag, är det rimligt attde fonderade medlen får flyttas över till aktiebolaget för attdär få karaktär av enkelbeskattat kapital. En sådan ordningskulle underlätta omstruktureringen av enskilt bedrivennäringsverksamhet.De ovan beskrivna förändringarna i reglerna ombeskattning av egenföretagare är några -- mycketväsentliga -- steg mot en likabehandling av enskildnäringsverksamhet och verksamhet bedriven i aktiebolag.Vad här anförts om egenföretagares beskattning bör gesregeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändrade regler förbeskattning av egenföretagare.
mot · GG02Sk333 · 1993-01-26 00:00:00 — I samband med skattereformen gjordes ändringar i 12§ i bokföringslagen (1976:25). Ändringarna innebar bl.a.att för enskilda näringsidkare försvann möjligheten atttillämpa brutet räkenskapsår. Även för handelsbolagförsvann i viss utsträckning denna möjlighet.Ett mycket stort antal enskilda näringsidkare anlitarrevisions- och redovisningsbyråer för konsulttjänster inomredovisning, för skattefrågor och för hjälp viddeklarationer. Redan tidigare hade redovisningsbyråernaen mycket stark arbetsanhopning ,eftersom många näringsidkare hade kalenderåret somräkenskapsår. Genom beslutet i skattereformen att allaenskilda näringsidkare skulle övergå till räkenskapsårsammanfallande med kalenderår, förvärrades mycketallvarligt en redan svår situation med stark arbetsanhopningunder ett par vårmånader.Utöver ovan angivna skäl med stark arbetsanhopning,finns det ytterligare starka skäl som kan anföras från deenskilda näringsidkarna såsom verksamhetens art, säsongm.fl. för möjligheten att tillämpa brutet räkenskapsår.Enligt vår mening bör en undersökning omedelbartgenomföras, för att noggrant kartlägga de problem somuppkommit i och med att möjligheten försvann att tillämpabrutet räkenskapsår.Enligt vad som i övrigt kommit till vår kännedom finnsdet skäl för en återgång till möjligheten för enskildanäringsidkare att tillämpa brutet räkenskapsår. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om brutet räkenskapsår.
mot · GG02Sk334 · 1993-01-26 00:00:00 — Möjlighet till rabatterade förmånsvärden för vissatjänstebilsinnehavare, som t ex taxiägare och andra egenföretagare som inte kanavstå tjänstebilsrätten för sin förvärvsverksamhet, börfinnas.Reglerna för beskattning av tjänstebil bör utformas såatt de främjar resurshushållning och god miljö.Användningen av kollektiva transportmöjligheter börstimuleras framför bilen när det är möjligt. För att främjaen sådan inriktning av trafikpolitiken måste beskattningen isamband med tjänstebil vara skärpt. I annat fall bidrarskattereglerna till att stimulera till ett överutnyttjande avbilen.Beskattningsreglerna måste utgå ifrån att tjänstebilenanvänds till alldeles övervägande del i tjänsten. Det får intevara ekonomiskt fördelaktigt att inneha tjänstebil medavsikt att använda den som privatbil till största delen. Detfrämjar inte de miljö- och trafikpolitiska målen. Därförmåste med nödvändighet förmånsvärdet för tjänstebil sättashögt.Dagens regler som inte tar någon hänsyn till hur långårlig körsträcka man använder bilen privat missgynnaregenföretagare, som t ex taxibilsägare, som verkligen använder bilen tillövervägande del i tjänsten och som inte har möjlighet attvälja bort tjänstebilen för sin direkta försörjning.En taxibilsägare som använder sin bil i taxirörelse får ta upp fullt förmånsvärde som efterskatteomläggningen höjts kraftigt. Oavsett om entaxibilsägare har ytterligare en bil för privat bruk belastasvederbörande med samma höga förmånsvärde. Reglerna ärockså utformade så att endast en mycket liten körsträckaprivat medför att fullt förmånsvärde skall gälla.Detta är inte rimligt och missgynnarsmåföretagsamheten och egenföretagandet. Det kan ocksåutgöra ett hot mot den mycket viktiga samhällsfunktionensom t ex taxiverksamheten är, inte minst i glesbygden. Detär också ett hinder för att ytterligare justera skattereglernaefter de miljö- och trafikpolitiska målen.För att undvika detta och främja en miljövänligtrafikutveckling och småföretagandet måste det öppnas enmöjlighet i skattelagstiftningen för taxeringsmyndigheternaatt medge lägre förmånsvärde för de kategoriertjänstebilsinnehavare, som t ex taxibilsägare och egenföretagare under förutsättningatt de klart kan verifiera användningen av bilen.Taxeringsmyndigheterna bör i sådana fall kunna göra merflexibla bedömningar med utgångspunkt från ett högtförmånsvärde men med beaktande av redovisatutnyttjande. Regeringen bör pröva förutsättningarna föroch konsekvenserna av en förändring avbeskattningsreglerna för innehav av tjänstebil i enlighetmed vad som anförts i motionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beskattningsreglerna för innehavav tjänstebil.
mot · GG02Sk335 · 1993-01-26 00:00:00 — Avskaffande av sambeskattningen av förmögenheter Regeringen föreslog i prop. 1991/92:60 ett successivtavskaffande av förmögenhetsskatten fram till 1995.Riksdagen biföll förslaget.I samband med uppgörelserna med socialdemokraternahösten 1992 drogs förslaget om avskaffande avförmögenhetsskatten tillbaka. Att förmögenhetsskatten inuvarande ekonomiska situation kvarstår är rimligt -- inteminst från psykologisk synpunkt. De statsfinansiella skälentalar just nu inte för en avveckling av förmögenhetsskatteni sin helhet.Däremot borde det vara möjligt att finna en bred politiskenighet för att avskaffa sambeskattningen avförmögenheter. I varje fall borde redan i vår beslut kunnafattas om när avskaffandet beroende på statsfinanserna kanske.Det framstår som mycket egendomligt attsambeskattning fortfarande sker, eftersom särbeskattninginförts på alla övriga områden, inklusive avkastningen av desambeskattade förmögenheterna. Principen är förlegad ochrimmar illa med vår syn på äktenskap och familj.Sambeskattning av makars och i förekommande fall barnsförmögenheter bör således avskaffas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avskaffande av sambeskattningav förmögenheter.
mot · GG02Sk336 · 1993-01-26 00:00:00 — En stor del av det svenska yrkesfisket har haftlönsamhetsproblem . En av orsakerna tilldetta är att svenska fiskefartyg kan fiska iNordsjön och som förut. och Danmarksutvidgade fiskegränser har satt stopp för detta. Genomdessa ekonomiska zoner har numera bristandetillträde till dessa fiskevatten.På exportmarknaden av sill och fisk konkurrerar dockden svenska fiskeflottan med våra grannländer. Det kan dåvara intressant att jämföra våra yrkesfiskares skattevillkormed deras kollegors i de andra nordiska länderna. Dessa fårexempelvis göra ett skatteavdrag på inkomsten.Dagens yrkesfiske är i hög grad internationellt.Fiskefartygen landar och säljer i ett flertal länder, vilketinnebär att konkurrensen ökar. I och med EES-avtaletsikraftträdande kommer resterande gränsskydd för vissafiskslag att elimineras. Att konkurrera på lika villkorkommer därför att bli avgörande för det svenska fisketsframtid.I har skatteavdrag för yrkesfiskare funnits sedan1960-talet. Denna skattefördel har ökat regelbundetgentemot . infördes ett särskilt skatteavdrag förnorska fiskare. Detta avdrag avser fiskare som under minst130 dagar av inkomståret deltagit i fiske. äravdraget av nettointäkten från fisket, dock maximalt70 . Beloppet fastställs efter ensärskild indexuppräkning.I antog enlag om särskilt skatteavdrag för danska yrkesfiskare, somsenare godkänts av . Varje registreradyrkesfiskare har rätt till ett skatteavdrag på 190 danskakronor per påbörjad havsdag vid fångstturer med minst 12timmars varaktighet. Skatteavdraget får maximalt uppgå till41 per år.Skatteavdraget för norska och danska fiskare grundar sigfrämst på den välfärdsförlust som yrket medför. Yrketmedför långa frånvaroperioder från hemmet under hårdfysisk belastning.Svenska yrkesfiskare har ingen motsvarighet till deandra nordiska ländernas avdragsregler. Våra svenskayrkesfiskare är på arbetsmarknaden en udda yrkesgrupp,som vid sitt arbete på fiskefartyg ofta vistas varjevecka långt borta från hemorten. För många yrkesfiskarekan detta innebära flera veckors sammanhängande frånvarofrån bostaden.Yrkesfiskarna är en grupp som faller utanför deolika alternativ som finns i skattelagstiftningen för arbeteutanför hemorten. De normala möjligheterna tilltraktamente som finns för arbete på annan ort kan isammanhanget ej tillämpas. Fiskarna kan möjligenjämföras med anställda inom handelsflottan vilka ärtillgodosedda genom den s.k. sjömansskatten. Det är därförrimligt att också i genomföra en översyn avskattereglerna för yrkesfiskare.En förutsättning för att skall kunna behålla ettkonkurrenskraftigt yrkesfiske är att skattereglernaharmoniseras med våra konkurrentländer. Detta gäller inteminst med , som i denna skattefråga följergällande EG-regler. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av skattereglerna försvenska yrkesfiskare.
mot · GG02Sk337 · 1993-01-26 00:00:00 — Fastighetsbeskattningen vid påbyggnad av befintliga bostadshus har byggandet minskat starkt.Efterfrågan på lokaler och nya bostäder är mycket låg.Till följd härav står nu av byggnadsarbetarna utan arbete.Det är nu önskvärt att på olika sätt uppmuntra sådanbostadsförbättringsverksamhet som är motiverad urpraktisk och förvaltningsekonomisk synpunkt och somdärför till stora delar kan bära sina egna kostnader.Ett gott exempel på sådana åtgärder är de förslag somframkommit om att förena hissinstallation och sanering avproblematiska platta tak på efterkrigstidens bebyggelse,genom att samordna dessa åtgärder med en påbyggnad avytterligare en våning av lätt byggnadskonstruktion. Dennametod har flera fördelar. Tillgängligheten kan ökas ochbefintliga bostadsområden kompletteras på ett enkelt ochflexibelt sätt, som den kan ge värdefulla tillskotttill sysselsättningen på mindre orter, om färdigabyggnadselement kan tillverkas exempelvis avsmåhustillverkare. Utbyggnader av denna typ möter i dagdock tyvärr hinder genom att en så kalladevärdeår efter en påbyggnad flyttas fram, med väsentligthöjd fastighetsskatt för hela byggnaden som följd. Om dettaslag av påbyggnader skall uppmuntras förefaller det i ställetlämpligt att en byggnad efter en sådan åtgärd vid taxeringenfår uppdelas i två värderingsenheter, varvid den gamlabyggnadsdelen bibehåller sitt gamla värdeår, medanpåbyggnaden betraktas som en nybyggnad och därmedbefrias från fastighetsskatt under en följd av år. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av underlaget förfastighetsbeskattning vid påbyggnad av äldre bostadshus.
mot · GG02Sk339 · 1993-01-26 00:00:00 — I de fall en försäkringstagare till en pensionsförsäkringinte har efterlevande minderåriga barn eller make/makaövergår de rättigheter som är förknippade medförsäkringen till försäkringskollektivet. Detta gäller nyarepensionsförsäkringar.De nya reglerna har motiverats med krav på en rättvisbeskattning. De utgör emellertid en betydandeinskränkning i enskilda människors äganderätt.Lagstiftningen bör därför ändras, så att ävenförsäkringstagare till pensionsförsäkringar utanminderåriga barn eller make/maka skall ha rätt att insättaförmånstagare med motsvarande rättigheter som för de nunämnda kategorierna.De nu nämnda reglerna har dessutom andra negativaeffekter. Många unga gifter sig betydligt äntidigare. Visserligen är säkerligen många av dem medvetnaom att försäkringssparande blir lönsammare ju tidigare detpåbörjas men den bristande rätten att inte få sätta införmånstagare gör att de avstår helt eller endast avsättersmå summor till pensionsförsäkringar. Detta är olyckligt viden eventuell övergång till pensionssystem enligtlivsinkomstprincipen och större frivilliga inslag, när detgäller pensionssparandet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten att insätta förmånstagaretill pensionsförsäkringar.
mot · GG02Sk340 · 1993-01-26 00:00:00 — Avdrag för för pensionsförsäkringar Rätten till avdrag för pensionsförsäkringar har under desenaste decennierna undergått betydande begränsningar.Detta gäller avdragsbeloppets storlek och möjligheternainom en familj att på ett likvärdigt sätt säkra bägge makarspensionering vid ojämn fördelning av inkomsterna mellanmakarna. fick en make betala införsäkringspremier för den andre maken med fullavdragsrätt. Detta gav -- i de flesta fall gällde det kvinnormed förhållandevis små förvärvsinkomster -- rättvisa vidskilsmässa, pensionering och arvsfall på ett helt annat sättän dagens regler. Kvinnans trygghet blir sämre om honendast blir förmånstagare till pensionsförsäkringar, somborde betraktas som gemensam egendom.Det finns vägande motiveringar för att de tidigareavdragsreglerna skall återinföras. Kraven på detta harframförts tidigare men har dessvärre inte letttill någon lagändring. Detta innebär att kvinnor i många falläven i fortsättningen får en ogin och orättvis behandling vidskilsmässa och inte minst vid arvsfall.Progressiviteten i vår beskattning har efter 1990 minskatkraftigt, varför överflyttning av avdragsrätten från den enamaken till den andra inte leder till ''skatteflykt''. Rätten tillefterlevandepensioner i de allmänna pensionssystemen hartagits bort, visserligen med vissa övergångsregler. De nunämnda förändringarna visar att det egentligen inte finnsnågra väsentliga hinder för att återinföra de ursprungligareglerna. De föreslagna ändringarna bör även gällaregistrerade samboförhållanden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten till avdrag förpensionsförsäkringar mellan makar och isamboförhållanden.
mot · GG02Sk341 · 1993-01-26 00:00:00 — Vid bolagisering eller privatisering av förvaltningar somtidigare drivits direkt i statlig eller regi, vill manofta fortsätta tillämpa de statliga eller kommunalapensionsreglementena.Beroende på att man inte hade fantasi nog att tänka sigutförsäljningar av offentlig verksamhet dåkommunalskattelagens avdragsbegränsningar infördes1975, stipulerades det statlig respektive borgensom obligatorium vid tillämpning av statliga ellerkommunala pensionsreglementen (anvisningspunkt 20 e till 23§ KL).Vid fortsatt tillämpning av statliga eller kommunalapensionsreglementen efter bolagisering eller privatisering,tvingas därför stat eller kommun ligga kvar med sin borgenför att bolaget inte skall gå miste om avdrag förpensionskostnaderna. Alternativen med tryggande genompensionsförsäkring, pensionsstiftelse eller kreditförsäkring,som finns i övriga fall (se första stycket a) i den aktuellaanvisningspunkten) existerar nämligen inte då det gällerstatliga eller kommunala pensionsreglementen.Eftersom överföring av pensionsskuld från tidigareförvaltning till bolag, som gör avsättning i balansräkningenför denna, räknas som ett nytt avdragsyrkande, blir det oftagenast mycket stora belopp som kommer i farozonen förvägrat avdrag, om säkerställande sker på annat sätt än medstatlig eller borgen.Mot denna bakgrund bör första stycket anvisningspunkt20 e till 23§ kommunalskattelagen ges följande lydelse:------ Med allmän pensionsplan avses emellertid i denna lag,i fall där pensionsåtagande enligt allmän pensionsplan ickeföreligger, även------b) pensionsbestämmelser, som rekommenderats avSvenska kommunförbundet, ochantagits såsom pensionsreglemente av kommun,kommunalförbund, ,, Kommunernas Pensionsanstalt,ellerSjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut eller av annan arbetsgivare, för varspensionsutfästelser enligt pensionsreglementettryggande skett genom pensionsförsäkring, avsättningtill pensionsstiftelse eller kreditförsäkring eller genomatt kommun, kommunalförbund, , eller tecknat borgen,och c) pensionsåtagande som har lämnats av statligt företagoch för vilket staten har tecknat borgen eller tryggandetskett genom pensionsförsäkring, avsättning tillpensionsstiftelse eller kreditförsäkring.Lagändring bör göras så att den kan gälla redan vid 1993års taxering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar ändra kommunalskattelagen ienlighet med vad i motionen anförts.
mot · GG02Sk342 · 1993-01-26 00:00:00 — Beskattning av s.k. fallskärmsavtal Den ekonomiska situationen i landet har lett till attmånga familjer drabbas mycket hårt av nedskärningar.Arbetslösheten inom industrin och andra delar avarbetsmarknaden stiger på ett sätt, som saknar motstycke, ivarje fall efter . Alltfler familjer, som har sköttsina åtaganden gentemot banker och andra kreditgivareperfekt, riskerar i en del fall att hamna i ekonomiskasvårigheter och få lämna sina hem.Samma situation gäller i många företag, särskilt demindre. Vi har hamnat i en situation, där besparingarkombinerade med inkomstförstärkningar är nödvändiga föratt få ner underskottet i statens finanser och därmed ocksåfå ner räntan till en normal nivå. Detta är nödvändigt föratt skapa förutsättningar för ny sysselsättning, rimliga hyrorm.m. Men redan förut svaga grupper får bära en för stor delav bördan. Och konsumtionen sänks på ett sätt som i sin turleder till ytterligare arbetslöshet.En av orsakerna till den katastrofala utvecklingen avekonomin är de felaktiga fastighetsspekulationer somgjordes i många banker och företag. De som deltagit i dessaspekulationer är många, men de utgör ändå en liten grupp isamhället.Nu får tyvärr nästan alla vara med och betala notan. Detdrabbar dem med små ekonomiska marginaler och dem somblir arbetslösa särskilt hårt och det är fruktansvärt orättvist!De skötsamma får betala kalaset, medan många, som hardeltagit i spekulationerna, har blivit belönade på ett, minstsagt, stötande sätt genom s.k. fallskärmsavtal.Det har visat sig, att det är nästan omöjligt att upphävaavtalen, trots att det råder stor enighet om att de i mångafall är både oskäliga och stötande. I de flesta fall har dessaavtal träffats inom banksektorn.Vi behöver en allmän uppställning för att räddajobben och välfärden. I det läget måste vi åtgärda denna typav stötande orättvisor. En väg att gå, antagligen den endamöjliga, är via beskattningen. Denna väg att kommatillrätta med problemet bör utredas.Exempel: Alla s.k. fallskärmsavtal/avgångsvederlag,som det har träffats uppgörelse om efter den 1 januari 1988och där summan ligger över 7,5 basbelopp (engångsbelopp omräknas), beskattas på följande sätt: Enperson som slutar anställning och som är över55 år får uppbära en pension på av förutvarande lön, vilken beskattas efter ordinarieregler. På summor därutöver uttas en marginalskatt på . Förvärvsinkomster utöver pensionen inräknas iunderlaget på sådant sätt att pension och lön samordnas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att beskattningen av s.k.fallskärmsavtal och avgångsvederlag bör utredas.