mot · GG02Jo511 · 1993-01-26 00:00:00 — I , den internationella konventionsom reglerar handel med utrotningshotade djur, finnsvärldens samtliga aparter upptagna under antingenAppendix I (=utrotningshotad art) eller under Appendix II(=arten kan hotas om handeln inte begränsas).Fångst, hantering och transport av apor är sådan attdessa utsätts för mycket stort lidande och dödligheten äromfattande. av de viltfångade aporna dör innan de kommer framtill de svenska laboratorierna.Till har det importerats300--600 apor som utnyttjas i djurförsök här. Totalt burhållsdet i nu cirka 900 apor på institutioner som utfördjurförsök. Det är framför allt krabbmakaker,svinmakaker, dödsskalleapoor och silkesmarmosetter somutnyttjas. De flesta aporna är viltfångade.Statens bakteriologiska laboratorium () är denstörsta importören av apor till . SBL importerarfrämst makaker. Dessa importerades tidigare frånIndonesien och via och . Nuimporterar SBL flera hundra apor direkt frånIndonesien.Varje år exporterar cirka 15 000 apor tilldjurförsök. I det antalet räknas inte alla de apor som dörunder fångst och annan hantering, då dör.Indonesien har inte gjort någon populationsberäkning påflera år. EG förbjöd import av alla CITES-listade djur -- och därmed alla apor -- från Indonesieneftersom de inte kan garantera att vissa arter somfortfarande exporteras inte håller på att utrotas.Enligt CITES-dokumenten som medföljerapsändningarna är alla apor som levererats från Indonesientill SBL, direkt eller via mellanland, viltfångade. SBLpåstår att aporna inte är viltfångade.Dödskalleapor importeras från där deviltfångats.Förhållandena vid fångst, transport och annan hanteringär fruktansvärda. (BritishUnion for the Abolition of Vivisection) har kartlagt ochdokumenterat hanteringen. Det är under fångsten och iuppsamlingslägren som de flesta aporna dör. Denindonesiske exportören , på företaget C vPrimates, räknar med att av aporna dör innande ens kommer fram till exortländernas flygplats. En annanexportör från samma land, , CVPrimacos direktör, har rapporterat att endast 25 procentav aporna duger för export. Övriga dör eller dödas underhanteringen i Indonesien.Ytterligare 20 procent av aporna dör efter export frånIndonesien, p g a sjukdomar och skador. Totalt innebär det att så mycketsom av aporna dör innan de kommer fram tilllaboratorierna för att där utnyttjas i djurförsök.Uppfödningen av apor till djurförsök iursprungsländerna är även den förenad med stort lidandeför djuren och hög dödlighet. Det är i regel samma företagsom exporterar viltfångade apor som också driveruppfödningsanläggningar. Enligt rapporter beståravelsanläggningarna ibland av apor som är i för dåligkondition för att kunna exporteras. Det rapporteras ommagra, sjuka och skadade apor iuppfödningsanläggningarna. Dödligheten är mycket högoch de döda aporna ersätts av nya viltfångade djur. För attfå kallas uppfött ska ett djur enligt CITES tillhöra andragenerationen som föds i fångenskap och komma frånsjälvförsörjande kolonier ( d v s nya djur ska inte behöva tasin i flockarna). Det har rapporterats att dräktiga honor ochhonor med ungar som infångats tas till avelsanläggningaroch ungarna registreras som uppfödda i fångenskap. Ävenapungar ur första generationen säljs som uppfödda ifångenskap.Uppgifter om förhållandena under flygtransporternafrån exportländerna är bristfälliga. De apor som exporterastill SBL i transporteras av Lufthansa eller KLM.Uppgifter om en sådan aptransport från tillUSA visar att även transporterna kan varafråga om omfattande djurlidande och massdöd. Vid dentransporten, som utfördes av Lufthansa, dog samtliga 110apor.Förhållandena vid fångst, uppfödningar, transporter ochannan hantering av apor är sådana att importen till Sverigeinte kan accepteras ur djurskyddssynpunkt.På statens bakteriologiska laboratorium (SLB) i Solnaburhålls fler än 500 apor, som utnyttjas i djurförsök. SBLutför själva försök på dessa apor, men också t ex ,Kabi , , , och . Deflesta av dessa apor är viltfångade i . Apornautnyttjas i ett eller flera försök. Försök på samma apa kanpågå i flera år.Aporna tvingas leva sitt liv i torftiga små gallerburar,utan någon som helst stimulans. De flesta aporna leverensamma i burarna, som är av tre storlekar: 80x85x185,60x60x170 eller . Burarna är uppställda längsväggarna i långa smala rum. Detta innebär att de har närasynkontakt, men är ändå isolerade från varandra, vilket stördem. De har inte någonting att syssla med i burarna.Denna burhållning kan inte anses leva upp tilldjurskyddslagens skrivning om att djur ska hållas i en sådanmiljö att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet attbete sig naturligt.Om apor alls ska utnyttjas i djurförsök är det rimligt attde åtminstone får ordentligt tilltagna utrymmen meduterastgårdar, stimulerande sysselsättning och möjlighet tillsocial gemenskap med artfränder. I annat fall är det inteacceptabelt att burhållningen tillåts fortsätta. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om en sådanreglering av verksamheten med apor förlaboratorieändamål att den kan förbjudas om det inte kangaranteras att såväl uppfödning/fångst som transport ochomhändertagande i kan ske på ett urdjurskyddssynpunkt acceptabelt sätt.