ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02K206 · 1993-01-26 00:00:00 — Statsrådens innehav av värdepapper Enligt regeringsformen 6 kap 9 § får inte ett statsrådutöva allmän eller enskild tjänst och inte heller ha uppdrageller utöva verksamhet som rubbar förtroendet för honom.Denna regel har också betydelse för att förebyggauppkomsten av jävssituationer i enskilda regeringsärenden.Regeringen har beslutat attstatsrådsberedningen, departementen och ett 30-tal andramyndigheter skall föra förteckning överfondpappersinnehav enligt insiderlagen. I oktober 1991beslutade regeringen att förteckningöver fondpappersinnehav skall avse, förutom de personersom departementet bestämmer, även fondpapper sominnehas av statsråd. Statsråden har kommit överens om attanmäla också makars/sambors och omyndiga barns innehavpå samma sätt.I oktober 1991 bemyndigade regeringen statsrådetLaurén att tillkalla en etikkommitté inom regeringskansliet.Denna kommitté skall dels ge statsråden riktlinjer att följavid förvaltningen av sina tillgångar, dels ur etisk synvinkelge råd om förmögenhetsdispositioner. Kommittén ska ocksågranska de anmälningar statsråden gör av sinafondpappersinnehav. Självfallet faller det inom kommitténatt försöka bedöma när jävssituationer uppkommer förstatsråden.Regeringen har skärpt kontrollen avjävssituationer inför regeringssammanträden. Dagen föreregeringssammanträdena får rättschefen iStatsrådsberedningen ärendeförteckningarna från samtligadepartement. Rättscheferna går igenom förteckningarnaoch jämför dem med aktuella uppgifter om statsrådensaktieinnehav. Om något statsråd har aktier i ett bolag somberörs av ett ärende i förteckningen anmäls detta tillprotokollföraren. Denna anmäler saken vidregeringssammanträdet, där man tar ställning tilljävsfrågan.Det är uppenbart att trots dessa relativt omfattandearrangemang inget hinder föreligger för statsråden ochderas familjer att göra rätt omfattande affärer medvärdepapper så länge det inte kan anses hindra statsrådetsutövande av sitt uppdrag eller vara oförenligt medinsiderlagen. Förmögenhetsinnehavet kan givetvisförhindra deltagande i regeringsbeslut på grund av jäv.Trots förekomsten av etikkommitté och särskildakontrollrutiner i kvarstår frågan om intejust de stora aktieinnehaven medför problem. Statsrådenhar givetvis möjlighet att följa aktievärdena och göra storaaffärer med aktier med regeringsutövandet sålänge insiderlagen och jävsreglerna följs. Risken finnsemellertid att förtroendet för statsråd med storaktieförmögenhet rubbas.En stor del av kontrollmekanismerna som användsoch besvären man nu har skulle kunna elimineras omsamtliga statsråd med större förmögenhetsinnehav i aktiereller andra värdepapper överlämnade den till någon formav ''blind trust''. En sådan fond skulle ha att förvaltaförmögenheten på ett sådant sätt att värdet avförmögenheten behålls men att statsrådet inte harkännedom om hur förmögenheten är sammansatt. Därmedskulle problemet med insiderlag, jävssituationer ochallmänt förtroende i stor utsträckning kunna elimineras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om inrättandeav en fond av typ ''blind trust'' för statsrådens innehav avvärdepapper.
mot · GG02K209 · 1993-01-26 00:00:00 — Under ett flertal tidigare riksmöten har motioner väcktsmed innebörden att monarkin ska avskaffas som styreskick.Med traditionsenlighet avslås också dessa motioner medkraftig majoritet av . Det finns nu ingen anledningatt tro att den majoriteten med samma sammansättning avriksdagen har ändrats.Då det ter sig uppenbart att vi nu får leva med gällandestatsskick finns det anledning att ändra och modernisera igrundlagen. De paragrafer som nedan berörs är i och för sigregler utan någon som helst betydelse. Icke desto mindreborde det då vara än större skäl att avskaffa dessa regler.Att såsom det exempelvis i successionsordningens 2 §uttrycks att endast den som bekänner sig till den sannaevangeliska läran enligt mötes beslut av år 1593kan vara statschef, ter sig totalt ointressant. Dels vetsvenska folket inte om statschefen, konungen,bekänner sig till denna lära, dels vet man inte vad dettabeslut innebär.Den utveckling som varit inom kyrkan gör väl dock på goda grunder kan misstänka en vissoöverensstämmelse mellan och teologiskalära. Den utveckling som varit innebär ju ocksåatt blivit ett mångkulturellt samhälle. Detta harnaturligtvis inneburit att flera olika religioner trätt in i detsvenska samhället. Sånär som på den rest som finns i formav statskyrkan är ju också samhället i stort religionsneutralt.Därför, samt på grund av den kränkning som det innebärav individens, även statschefens, självbestämmanderätt,bör successionsordningens 4 § avskaffas.Likaså bör tronarvingens självbestämmanderätt stärkas.Med nuvarande ordning skulle konungen och regeringenkunna förvägra kronprinsessan att gifta sig med vem hon villoch önskar. Detta är naturligtvis förkastligt.Kronprinsessan borde naturligtvis som alla andra döttrarvid myndig ålder själv få avgöra vem hon vill äkta.Att resa utomlands är naturligtvis också en mänskligrättighet som bör komma tronarvingen till del. Det finnsingen anledning att statschefen skall bestämma det. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en reformering avsuccessionsordningen.
mot · GG02K210 · 1993-01-26 00:00:00 — Förbud mot biltullarNy demokrati anser att det är en medborgerlig rättighetatt få köra bil i eller att passera genom städer ochsamhällen utan att betala särskild avgift eller skatt, biltull,för detta.En inskränkning av rörelsefriheten genom införande avett system med biltullar utgör sålunda en allvarlig kränkningav den personliga friheten. Något särkilt skydd för dennarörelserfrihet finns inte. Rätten till rörelserfrihet måstedärför klargöras och förstärkas. Ett sätt är att dengrundlagsskyddas. I regeringsformen kan sålunda införas enbestämmelse som går ut på att biltullar och liknande hinderutgör otillåtna ingrepp i rörelserfriheten, dock attrörelsefriheten får begränsas om det föreligger särskildaskäl. Kortvarig avgiftsupptagning för finansiering av uddaväg- eller broprojekt kan vara särskilda skäl för avgift. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbud mot biltullar och andralikartade hinder i syfte att förstärka den personligarörelsefriheten
mot · GG02K211 · 1993-01-26 00:00:00 — roll i den ekonomiska politiken roll i den ekonomiska politiken har ökatunder senare år. Valuta- och räntepolitiken har fått enavgörande betydelse för välfärden.Nationalekonomer, bl.a. LO-ekonomerna, har varitstarkt kritiska mot välkända agerande isamband med avregleringen av valuta- och räntepolitiken.De hävdar att använt räntevapnet så att denekonomiska krisen förvärrats.Stridsfrågan i den ekonomiska politiken gäller valetmellan inflationsbekämpning och full sysselsättning.Riksbanken har prioriteratinflationsbekämpningen, numera till priset avmassarbetslöshet.Ingen regering eller parlament vill ta ansvar för beslut,som leder till massarbetslöshet, varken i eller övrigaEuropa. Därför finns nu förespråkare för en självständigriksbank.Den svenska har makten övervalutapolitiken. Riksbanksfullmäktige fattar själv beslutom växelkursen. Konservativa krafter verkar för ettminskat politiskt inflytande över Riksbanken.Enligt min mening skall demokratiskt valda politiker ochinte marknadskrafterna bestämma om den viktigaavvägningen mellan inflation och sysselsättning, liksomvaluta- och räntepolitiken i övrigt.1989 trädde en ny riksbankslag i kraft. Enligt lagenförlängs mandatperioden för riksbankschefen från tre . Det innebär att en ny riksdagsmajoritet inte kanavsätta chefen för . Övriga sju ledamöter iriksbanksfullmäktige väljs på tre år.Inför anpassningen till EG pågår en översyn avriksbankslagen. Det finns starka förespråkare för enavpolitisering av Riksbanken.Inom EG får nu riksbankerna en allt självständigareställning i förhållande till regeringar och parlament. skall regeringar eller parlament intekunna påverka beslut av riksbankerna. Detta är en farligutveckling, som på allt sätt måste motverkas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att inflytande överpenning- och valutapolitiken skall vara politiskt förankrad iriksdagen i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar att riksbankschefensmandatperiod skall överensstämma med .
mot · GG02K212 · 1993-01-26 00:00:00 — Medborgerligt inflytande i offentlig verksamhet Den fysiska planeringen i är genom plan- ochbygglagen förknippad med ett visst medborgerligtinflytande. I lagen finns regler om obligatorisktsamrådsförfarande, remisser och utställning.Även andra kommunala frågor än rent planmässiga harstort intresse för medborgarna. Skolor och daghem, sjukhusoch ålderdomshem är betydelsefulla verksamheter förmänniskors dagliga liv och välmående. Men här finns detingen lagstadgad skyldighet till samråd, remisser ochutställning.Idéer till utökat medborgerligt inflytande kan man hitta iandra länder. I måste t.ex. en skolnedläggelse ellerannan större förändring av skolans verksamhet föregås aven allmän remisstid . Alla kommuninvånarehar rätt att inkomma med skriftliga synpunkter. Förstdärefter får politikerna fatta beslut.Ett liknande förfarande bör vara möjligt och önskvärt attinförliva i svensk lagstiftning. Det bör bl.a. knytas tillskollagen, socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen.Det bör avse frågor och förändringar av större vikt förmedborgarna, t.ex. i en läns- eller stadsdel.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att komma medförslag till hur offentliga remisser inför större förändringarav offentlig verksamhet ska införlivas i svensklagstiftning/regler. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till hurbestämmelser om offentliga remisser inför störreförändringar skall kunna införas i svensklagstiftning/svenska regler.
mot · GG02K213 · 1993-01-26 00:00:00 — Hur står det egentligen till med maktens geografi?Ja, den frågan är viktig att ställa sig i tider när debattenhandlar om maktförskjutning och påverkan i ett framtidaEuropa. Men som vi går in och granskarförhållandena inom EG bör vi stanna upp föratt se hur det står till med maktens geografi i Sverige.ERU publicerade en liten skrift benämnd''Maktens geografi''. Där visar professor hur deolika regionerna representeras i det statligakommittéväsendet. I detta, ett av det svenska statssystemetsdemokratiska fundament, finns en representation avledamöter från som är tio gånger högre änexempelvis och och mer än sex gånger såstor som för hela sett i relation till andelenhushåll.Inom exempelvis Kommunikationsdepartementetsområde kommer av ledamöterna från och72% från med närområden. Den proportionellarepresentationen, relaterat till befolkningens storlek, bordevara kring för del, för del,för Bergslagen samt 13, 14 och för ,respektive inre Mellansverige.Sören föreslår ett kommittéväsende baserat påprincipen om nätverk, där flera olika utredningscentrabyggs upp utanför , ett i vardera norr, söder ochväster. Skälen för detta är dels att därigenom eliminerarisken för ''Stockholmsperspektivet'', dels attkontaktnätsuppbyggnad skulle leda tillkompetensspridning. Dessutom åstadkoms med detta merav dialog mellan regionerna än vad fallet är idag.Sören visar också i sin rapport att andelen kvinnori olika kommittéfunktioner är mycket låg. Av regeringensKommittéberättelse 1993 framgår att andelen kvinnor ikommittéer är 28,. Detta förhållande måste ändras. Detär nödvändigt att regeringen aktivt verkar för att ökaandelen kvinnor i kommittéväsendet.Vi anser att i likhet med redovisningen över andelenmän och kvinnor skall även kommittéberättelsen innehållaen redovisning över regionernas representation inom detsvenska kommittéväsendet.I det nya ökar regionernas betydelse heter det.Låt oss uppriktigt instämma i detta och i frångå enslentrianmässig och oklok centralism. Ett första steg i denriktningen är att arbeta för att det svenskakommittéväsendet baseras på regional rättvisa irepresentationen. Man bör också pröva hur resurser ochkunskaper på bästa sätt skall tas till vara ikommittéväsendet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regeringenskommittéberättelse bör innehålla en redovisningöver regionernas representation inom det statligakommittéväsendet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regional rättvisa irepresentationen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökad kvinnligrepresentation i kommittéväsendet.
mot · GG02K214 · 1993-01-26 00:00:00 — Ett könsneutralt lagspråk m.m. 1990 antogs inom en rekommendation (NrR(90)4) om eliminering av sexism i språket. Därrekommenderas regeringarna att främja ett användande avspråket som speglar principen om jämställdhet.Enligt RF 6:4 är statsministern alltid en man. Där sägsatt ''när har godkänt förslag om ny statsministeranmäler denne så snart det kan ske de av honom utseddastatsråden för ''.Enligt RF 7:5 är ''Departementschef är vidregeringssammanträde föredragande i ärende som hör tillhans departement''. Att ett flertal kvinnor numera är bådedepartementschefer och statsråd är något som lagstiftarentydligen inte tänkt sig.Enligt BrB 3:5 är den som utsätts för misshandel en''han'' trots att vi vet att misshandel och andra övergreppmot kvinnor ständigt sker.Listan kan göras oändlig med exempel frånpropositioner, riksdagsdokument, författningar och andraofficiella handlingar där kvinnor är helt osynliga.Generaldirektören är enligt instruktionen en ''han'' liksomordföranden i en kommitté.Mannen är norm i det officiella språket. Språketbör inte spegla otidsenliga fördomar om kvinnors och mänsroller. Enligt vår uppfattning bör statsmakterna varaföregångare på detta område.Riksdagen bör därför ge regeringen i uppdrag att se överspråket både i nuvarande lagstiftning och propositioner omny eller ändrad lagstiftning, i författningar och andraofficiella dokument. Detta gäller självfallet även de avriksdagen framtagna dokumenten. Detta bör vara likanaturligt som att språket moderniseras på andra sätt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär ändring i befintligalagar, förordningar och andra officiella dokument så attspråket blir könsneutralt,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett könsneutralt språk skallanvändas i propositioner angående ny eller ändradlagstiftning, i förordningar och andra officiella dokument,3. att beslutar att använda ett könsneutraltspråk i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GG02K216 · 1993-01-26 00:00:00 — Rösträtt i riksdagsval för nordiska medborgare Många nordbor är bosatta i , fastände är födda och har medborgarskap i ett annat nordisktland.En del har kanske fått sin utbildning här. Många har bottoch varit yrkesverksamma här i landet under större delen avsitt vuxna liv. De har kanske gift sig med en svenskmedborgare och fått barn.De går på föräldramöten, deltar i föreningsliv och ärmed i fack- eller arbetsgivarföreningar och även i politiskapartier. De är ibland aktiva medlemmar i någon kyrka ellerförsamling. En del når viktiga förtroendeposter genom sittyrkesliv eller i de sammanhang där de är aktiva medlemmar.De följer med i och är väl insatta i det som sker i det svenskasamhället. De kanske t.o.m. gör sin röst hörd i denallmänna debatten och har inflytande på andra människorssätt att tänka och handla. Det är ganska orimligt att de inteockså får rösta i riksdagsval.Av ett eller annat skäl kanske de ändå vill behålla sittmedborgarskap i det land där de är födda. De har säkertinget emot ett svenskt medborgarskap men det kanske avkänslomässiga skäl bär en del emot att avsäga sig detmedborgarskap de är födda till. Enligt mitt förmenandeskulle vi kunna ha förståelse för detta. Det borde varamöjligt för dessa människor att trots detta få rösträtt iriksdagsval.Det är av stort intresse för ett samhälle att så många sommöjligt, av dem som bor och verkar där, känner delaktighetoch tar sitt ansvar för utvecklingen även i landet i stort. Vigör allt vi kan för att få svenska medborgare att rösta i olikaval. Även de nordbor som bott i i förslagsvis ett parår borde få rösta i val till riksdagen.Det ter sig naturligt att denna rättighet skulle gälla påsamma villkor för medborgare i alla nordiska länder, somär bosatta i ett annat nordiskt land. Det är emellertid inteomöjligt att tänka sig att en sådan reform genomförs i t.ex.Sverige även om de andra nordiska länderna inte är bereddaatt genomföra samma reform. Det land somgenomför en reform av det här slaget har säkert inget attförlora på det. Som jag ser det, är det bara en fördel för detland som lyckas få så många medborgare som möjligt attaktivt delta i samhällslivet i alla tänkbara avseenden. Det äringet fel att vara framsynt och gå i spetsen för utvecklingen.Det kan nämnas att frågan om rösträtt i det land där manär bosatt aktualiserats inom EG i samband med den inremarknaden även om man ännu inte kommit med någotkonkret förslag.En reform av valsystemet av det här slaget innebär vissafrågeställningar som behöver belysas och därför utredas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utredning om rösträtt iriksdagsval för medborgare från annat nordiskt land som ärbosatt i .
mot · GG02K219 · 1993-01-26 00:00:00 — 18-decemberbeslutet om åtgärder för att stärka detfinansiella systemet inrymde det störstafinansbemyndigande som någonsin har givitregeringen. Beslutet fattades under tidspress och efterförkortad motionstid. Ett bifall till regeringens propositionvar nödvändigt för att undanröja riskerna för akuta problemi banksystemet.När nu står till förfogande för att analyserabeslutet finns det anledning att noga överväga dess innehålloch verkningar. Farhågor har yppats för att ett så vidsträcktåtagande som har iklätt sig skulle kunnamissbrukas. Framtida preciseringar och begränsningnar avbemyndigandet ter sig önskvärda. Jag utgår från attregeringen själv överväger detta och vill här främstuppmärksamma en mer principiell konstitutionell fråga somaktualiseras av 18-decemberbeslutet.Ett spörsmål som berördes i propositionen var vilkenform det begärda åtagandet borde ges. påminde om att några remissinstanser hadeföreslagit att det borde ges stöd i en lag. Häremot genmäldeföredraganden att en lagreglering nog hade varit rimlig, omavsikten hade varit att åtagandet skulle gälla för all framtid.Så var emellertid inte fallet, påpekade statsrådet. Någotformellt krav på lagform fanns heller inte eftersomåtagandet föll inom ramen för finansmakten enligt 9 kap.RF och inte inom ramen för normgivningsmakten enligt 8kap. RF.Att lagform bör användas enbart för mer beständigabeslut är knappast riktigt. Åtskilliga lagar är tidsbegränsadetill sin karaktär eller gäller rentav enskilda åtgärder.Däremot är det helt korrekt att finansbemyndiganden enligtgällande RF kan ges utan stöd i lag.Frågan är emellertid om denna ordning är särskiltändamålsenlig. En olycklig effekt av den rådandeformlösheten är svårigheten att hålla ordning på alla debemyndiganden som är givna. En annan är att tolkningenkan försvåras. När ett bemyndigande blir så rymligt som idetta speciella fall förefaller det mig vara en klar nackdelatt lagform inte är använd. En särskild omständighet är attbemyndigandets innebörd och omfång är av stort intresseinte enbart för dess direkta adressat, dvs. regeringen, utanockså för många andra ekonomiska aktörer som harförbindelser med bankerna.Mot denna bakgrund vill jag föreslå en översyn avutformningen av de beslut fattar inom ramen förfinansmakten, i synnerhet 7 § och 10 § 9 kap.regeringsformen. bör överväga omen sådan översyn lämpligen bör utföras inom ellerom en framställning därom bör göras till regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om en översyn av utformningen avriksdagens finansbemyndiganden i enlighet med vad somföreslås i motionen.
mot · GG02K220 · 1993-01-26 00:00:00 — Regler när riksdagsledamot lämnar sitt parti För varje mandat som ett parti har erhållit utses enriksdagsledamot samt en ersättare för honom.En riksdagsledamot som lämnar sitt parti i harrätt att stanna kvar som riksdagsledamot. Den som sitterkvar i på detta sätt kallas partilös.Väljarna förutsätter att den som väljs för ett visst partiinte hoppar av från partiet utan fullgör det uppdrag som haneller hon har åtagit sig. Det handlar om väljarnasförtroende. Ett avhopp är ägnat att rubba tilltron till detpolitiska systemet, den representativa demokratin och dessfunktionssätt.Reglerna måste därför ändras så att den som lämnar sittparti i förlorar sin riksdagsplats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att reglerna måste ändras så attden som lämnar sitt parti i blir tvungenatt ställa sin plats som riksdagsledamot till förfogande.
mot · GG02K221 · 1993-01-26 00:00:00 — Regeringen får enligt regeringsformen genom nådefterge eller mildra brottspåföljd eller annan sådanrättsverkan av brott. Den får också efterge eller mildraannat liknande, av myndighet beslutat ingrepp, avseendeenskild person eller egendom.När synnerliga skäl föreligger får regeringen förordna attvidare åtgärd för att utreda eller lagföra brottslig gärninginte skall äga rum.Bifallsprocenten i nådeärenden låg påen förhållandevis nivå, dvs. uppgick bifallsprocenten till 10,5, 1988 till 10,8,1989 till 10,3, 1990 till 10,4 och 1991 till 11,1. 1992 sker endrastisk minskning av bifallsprocenten, som under åretuppgick till 5,8 %.Det har framhållits att statistiken bör tolkas med vissförsiktighet eftersom ingen analys är gjord avsammansättningen av gruppen sökande. Bilden kan härvariera mycket mellan olika år, vilket bör ge utslag istatistiken. Om det t.ex. funnits många sökandemed svår sjukdom som skäl för ansökan kan detta resulterai en märkbart högre bifallsfrekvens.I en artikel i för den 14 juni 1992gjordes emellertid gällande att en skärpning av praxis skett.Man kan säga att justitieminister höjt ribbannågot, förklarade distriktsåklagare somundersökt 550 nådefall som avgjorts 1992. En kategori som fått betydligt svårare atterhålla nåd är de som dömts för värnpliktsbrott, enligtRydberg.Enligt undersökning är det främst hänsynentill tredje man, rehabilitering, psykisk sjukdom ochkroppssjukdom, som lett till benådning.Vid förfrågan hos har det uppgettsatt man inte känner till något uttalande frånjustitieministern innebärande en striktare hållning inådeärenden. Det föreligger sålunda motstridiga beskedom hur praxis utvecklat sig.Det skulle vara av stor vikt och intresse om regeringengjorde en redogörelse för hur nådeärendena handläggs, denpraxis som tillämpas och om någon ändring i denna skettunder 1992 m.m. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en skriftlig redogörelse ochanalys av nåderegler och praxis till .