mot · GG02So462 · 1993-01-26 00:00:00 — Förändringen i hälso- och sjukvårdens organisation Det övergripande målet för den svenska hälso- ochsjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor förhela befolkningen. Motsvarande gäller för tandvården.Dessa mål omfattar alla, oavsett ålder, kön, socialaförhållanden, inkomst och bostadsort.Den svenska hälso- och sjukvården genomgår f.n. storaförändringar i syfte att åstadkomma en bättre hälso- ochsjukvård till lägre kostnader. Inom landstingen prövasprioriteringslistor och man inför ''köp- och säljsystem'' medprislappar på olika medicinska insatser samt vårdgarantierför vissa sjukdomstillstånd. Försäkringskassorna får köpayrkesinriktad rehabilitering och företagshälsovårdensvillkor ändras genom att det statliga bidraget upphör.Ersättningen från har ändrats medminskad sjukpenning. Ädelreformen genomförs medkommunalt ansvar för de äldres boende.Från fältet rapporteras nu både positiva och negativaerfarenheter. Bland de positiva rapporterna märks attköerna till t.ex. höftleds- och starroperation snabbt minskattill följd av införandet av vårdgaranti. kommerrapporter om att patienter med sjukdomar som inte fallerinom vårdgarantin får vänta på behandling.Antalet färdigbehandlade patienter på akutsjukhusenhar minskat drastiskt i och med att kommunerna övertagitansvaret för dessa patienters boende. är bildenoklar av hur de utskrivna patienterna klarar sig i hemmet.Användning av prioriteringslistor syftar bl.a. till attbestämma innehållet i en nödvändig hälso- och sjukvård, enminiminivå för hela befolkningen. Men risker finns attlistorna leder till en nedprioritering av vissa patienter trotsangelägna vårdbehov. Listorna får inte användas okritiskt.Man måste överlämna åt behandlande läkare att fatta besluti det enskilda fallet med hänsynstagande till etiska,medicinska och sociala överväganden.Prissättningen i köpa-sälj-systemen har på sina håll varitsådan att det lönat sig bättre för en klinik att vårda patientermed lätta sjukdomstillstånd än svåra. Patienternasvårdbehov styr i det läget inte prioriteringarna utan vilkenersättning man får.Den införda tandvårdspengen i länslandsting inom barntandvården innebär att man kan väljaen privat tandläkare eller gå till folktandvården. Mensystemet kan leda till att det blir mest lönsamt att ta emotfriska barn med litet behov av tandvård. Ersättningen ärdensamma, detta kan leda till att barn med storttandvårdsbehov får sämre vård.Det kommer också rapporter om att patienter medsällsynta sjukdomar, t.ex. porfyri, vilka borde behandlas påen riksenhet eller regional enhet av kostnadsskäl inte får delav sådana specialistinsatser utan får nöja sig med den hälso-och sjukvård man kan ge inom det egna landstinget.Landets försäkringskassor har disponerat1,2 miljarder för att köpa rehabiliteringstjänster. Underdenna tid har ingen systematisk uppföljning gjorts vadpengarna använts till, vilka behandlingsmetoder somanvänts, vilka resultat man fått. Rapporter kommer om på sina håll ser mer till kostnaden än till det medicinskavärdet av de olika behandlingsmetoderna. Att köpa billigtkan i ett längre perspektiv ställa sig dyrt både ur mänskligoch ekonomisk synpunkt.Den pågående systemförändringen i svensk hälso- ochsjukvård kan ge en från såväl medicinsk somekonomisk synpunkt bättre hälso- och sjukvård. Deproblem som dyker upp under denna förändringsprocessmåste dock analyseras och lösas snabbt för att intepatienterna skall drabbas negativt och för att det inte skallbli bakslag i förändringsarbetet.Hälso- och sjukvårdens kvalitet får inte äventyras undertiden förändringsarbetet genomförs och målen ilagstiftningen får inte överges. Det fordras därför ensystematisk fortlöpande uppföljning av effekterna avförändringsarbetet, både de positiva och de negativa. för sådana uppföljningar bör skapas inomramen för de resurser som står till buds för ansvarigamyndigheter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppföljning av effekterna avpågående förändringsarbete inom vården.