mot · GG02Kr263 · 1993-01-26 00:00:00 — Länsmuseernas personal med lönebidrag Landets kulturhistoriska museer har variten väsentlig arbetsplats för personal med arbetshandikappav något slag. Statligt bidrag utgår för lönekostnaderna.Praxis i detta avseende utvecklades under och omedelbartefter , då ett stort antal flyktingar anländetill med handikapp i bl.a. språkligt hänseende, meni många fall med framträdande vetenskaplig meriteringinom det kulturhistoriska området.Museerna etablerade konstruktiva relationer till dentidens arbetsmarknadsstödjande myndigheter, varigenomäven en rad andra arbetsplatser inom kansli, vaktmästerioch verkstadssidan kom att besättas med och utvecklasgenom lönebidragsanvisad personal.Länsmuseerna har härigenom haft en väsentlig socialfunktion, som institutionernasutvecklingsmöjligheter i många fall förbättrats utöver dennivå, som anslagen från museernas huvudmän medgivit.Samtidigt som avgörande arbetsinsatser utförts av denanvisade personalen har några problem varit påtagliga, iförsta hand följande:vikariatsersättning har inte utgåttvid sjukdom,möjligheterna till återbesättning vidpensionering har varit växlande,vartefter kompetens ochtjänstbarhet utvecklats hos den anvisade personalen skapasett behov, som inte med säkerhet kan uppfyllas medordinarie lönemedel,museerna har för sin fortlevnadblivit beroende av samhällets resurser tillarbetsmarknadsstöd och social omsorg i en utsträckning,som saknar motsvarighet i annan offentlig förvaltning.Dessa problem är givetvis mest påtagliga vid museer medstor andel lönebidragsanvisad personal. Till denna kategorihör , som har en av landets högstarelativa andelar anvisad personal. Museer med dennastruktur blir också med självklarhet utomordentligt sårbaravid varje förändring i befintligt underlag för statsbidrag.Vid tillkomsten av statligt lönebidrag för s.k.arkivarbete enligt ovan uppgick bidraget till avlönekostnaderna. En första förändring genomfördes --81 genom att bidraget minskades till . Dennaförändring hade självfallet negativa konsekvenser förmuseer med stor andel anvisad personal. Den andra -- ochbetydligt allvarligare förändringen -- var införandet avflexibla lönebidrag med början 1991. Museerna saknade istor utsträckning beredskap för denna förändring, varssociala, ekonomiska och verksamhetsmässiga konsekvenserännu inte är fullt klarlagda.I budgetpropositionen föreslår regeringen enomfördelning av medlen för museernas statliga lönebidragfrån tillkulturdepartementet. Förslaget ger därmed uttryck församma grundsyn, som länsmuseerna framfört ochi olika sammanhang, nämligen att det statliga stödet börutgå i direkta anslag genom och intefördelas på andra grunder.Budgetpropositionens begränsning av omfördelning av lönesumman innebär dock en värresituation för museerna än den föreliggande principen medflexibla bidrag, som kan utgå till ett högre procenttal. Medde sparbeting, som åvilar museerna ,torde mycket få av institutionerna ha resurser att fullt utåterbesätta lönebidragstjänsterna vid personalavgång ellerandra vakanser. Det incitament som propositionen anger tillanställning av arbetshindrad personal torde därmed utebli.Behovet av sysselsättning för personal med visstarbetshandikapp är givetvis oberoende av konjunkturer ochav stödsystemens storlek och uppbyggnad. Dagens djupalågkonjunktur innebär, även efter det att vi kommit in i enannan konjunkturcykel, att många personer med även ringaarbetshinder ej kan återgå till fast arbete på den öppnaarbetsmarknaden. Med nuvarande och det ibudgetpropositionen föreslagna lönebidragssystemetkommer inte kulturinstitutionerna att ha ekonomiskamöjligheter att återbesätta lönebidragsfinansierade tjänsterefter pensionsavgång, än mindre utöka antaletlönebidragsanställda. Förslaget kan därför få oönskadekonsekvenser som de kulturpolitiska effekternakan bli mycket allvarliga.Jag föreslår därför att det statliga lönebidraget tillanställda med visst arbetshinder vid regionalakulturinstitutioner, exempelvis länsmuseer, fastställes till enbidragsnivå om , vilken tidigare varit gällande.De ökade kostnader detta kan medföra bör finansierasgenom omfördelning inom kulturdepartementetsanslagsområde. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att lönebidragsnivån till anställdamed visst arbetshinder vid regionala kulturinstitutionerfastställs till ,2. att beslutar att finansieringen skall skegenom omfördelning av resurser inomKulturdepartementets anslagsområde.