mot · GG02Sk49 · 1993-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:190 Mervärdesskatt på väg- och broavgifter, m.m. Proposition 1992/93:190 föreslår ändringar beträffandemervärdesskatteplikt för vissa tjänster. Syftet är attundanröja snedvridningar i konkurrenshänseende, bl.a.mellan offentlig och privat bedriven verksamhet.Propositionen föreslår bl.a. att mervärdesskatteplikt tasbort för medicinskt betingad fotvård. Detta förslag baseraspå den utredning av riksdagsledamoten , som lämnade delbetänkandet ''Vissamervärdesskattefrågor'' (SOU 1992:121). Propositionen tardäremot inte upp frågan om mervärdesskatt påalternativmedicinska behandlingsformer. Någonmotivering för detta finns inte i propositionen.Föredragande statsråd skriver endast att utredningensövriga förslag får prövas i samband med beredningensslutbetänkande.I utredningen konstaterades att det finns behov av att påmervärdesskatteområdet föreslå åtgärder som innebär attförutsättningarna med avseende på konsumtions- ochkonkurrensneutralitet blir jämställda. Detta var sammaslutsats som utredningen hade när det gäller fotvård ochsom resulterat i ett förslag i propositionen. Mot dennabakgrund ser vi ingen anledning att inte redan nu också påalternativmedicinens område undanröja de negativaverkningarna av bristande neutralitet mellan privata ochoffentliga utövare.Som utredningen konstaterar har var femte vuxen någongång fått alternativ behandling, och avbefolkningen visar en positiv attityd till sådan behandlingenligt undersökningar som genomförts av kommittén isamarbete med SCB. Den största behandlingsformenuppges vara kiropraktik (av befolkningen) följd avhomeopati (), akupunktur, naprapati, zonterapi ochörtmedicin.Dagens avgränsning av skatteplikten för mervärdesskattmedför snedvridning av konkurrensen inom vårdområdet.Inom den institutionella vården tillhandahålls nämligen oftaalternativmedicinsk behandling som komplement till denövriga behandlingen och inom ramen för den aktuellasjukvårdstjänsten som helhet. Detta innebär bl.a. att denalternativmedicinska behandlingen är skattefri om denutförs inom den institutionella vården, medan den ärskattepliktig om den utförs av en privat behandlare. Dennabristande konkurrensneutralitet bör elimineras.Nuvarande ordning hämmar förnyelsen av den offentligasektorn där existensen av privata alternativ är en viktigbeståndsdel.Vi menar att utredningens förslag angående undantagfrån mervärdesskatteplikt för alternativmedicinen är välavvägt och bör ligga till grund för beslut. Detinnebär att följande förutsättningar bör gälla för ett utvidgatundantag från skatteplikt: En patient skall ha sökt vårdför sjukdom, kroppsfel eller skada. Vårdgivaren skallmed anledning av det göra en individuell utredning avvårdbehovet. På grundval av denna skall, omutredningen föranleder det, ges en individuellt anpassadbehandling.Undantaget enligt de i föregående stycke nämndaförutsättningarna skall gälla utöver det nuvarandeundantaget för sjukvård. Undantaget kommer genom dettaförslag att omfatta merparten av de mest förekommandebehandlingsformerna i . I likhet med utredningengör vi bedömningen att avgränsningsproblemen för dessatorde vara små. En förutsättning för undantag frånskatteplikt skall vara att det inte föreligger förbud motbehandlingen enligt annan lagstiftning.Vi menar att undantaget från mervärdesskatteplikt inteskall nå så långt att det omfattar skönhetsvård, allmänrekreation och dylikt. Det i Mervärdesskattelagen användaordet ''förebygga'' bör därför uteslutas i fråga om dealternativa terapierna. Detta innebär en skillnad jämförtmed vad som gäller på det skolmedicinska området. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om undantag frånmervärdesskatteplikt för alternativmedicin.