mot · GG02Fi94 · 1993-05-07 00:00:00 — Vill man vara elak kanman säga att EG betytt samordnad stagnationsnarare än samordnad arbetslöshetsbekämpning.Maastrichtavtalet försvårar också långsiktigt en aktivkonjunkturpolitik. Det europeiska centralbankssystemetskall enligt avtalets paragraf 105 ha prisstabilitet somcentralt mål. Den skall liksomvarje medlemslands centralbank ha en stadga som säger attde inte får begära eller ta emot instruktioner från någonregering eller annan part (paragraf 107). De uttalanden somgjorts av regeringsföreträdare om attriksbanken borde sänka marginalräntan är således helt istrid mot anda.De som pläderat för valutaunionen har hänvisat till USAmed sin gemensamma dollar på en ungefär lika stormarknad. Men en sådan jämförelse är problematisk. Envalutaunion kräver ett någorlunda homogent område ochmed hög rörlighet för arbetskraften. Det krävs också atthändelser i världsekonomin utanför unionens kontrollpåverkar unionsdelstaterna någorlunda likadant.Anledningen till att ställde sig utanför det intimarevalutasamarbetet var exempelvis att ändrade oljepriserpåverkade på motsatt sätt jämfört med andramedlemsländer.Om och inte kunnat devalvera sinavalutor hade de haft massarbetslöshet. EG:sregionalfonder hade bara räckt till att ta ner den med bråkdelen av enprocent.Om den svenska kronan inte hade fått falla i november1992 hade vår öppna arbetslöshet sannolikt legat väsentligthögre än den redan alltför höga nivå vi har . Det ärnödvändigt att åstadkomma ett vidgat internationelltsamarbete mot global arbetslöshet och fattigdom. Sverigebör -- bl.a. på basis av besluten i -- verka för nya ochmer rättvisa regler för valutafondens och världsbankensagerande. Övernationella stimulanspaket motarbetslösheten behövs och kan åstadkommas genomsärskilda överenskommelser som anpassas till det aktuellaläget. Det gäller på alla nivåer, inklusive EG:s. kanmycket väl delta i expansionsprogram av den typ som ärunder beredning inom EG utan att vara medlemmar.3.2 En politik för en hållbar utvecklingEn grundläggande förutsättning för en sund och hållbarsamhällsekonomi är att vi undviker massarbetslöshet.Erfarenheterna från och visar detta.Ett samhälle som ställer en stor del av befolkningen utanförgemenskapen drar på sig orimligt höga sociala kostnader.Alla tillgängliga resurser måste nu sättas in på investeringaroch andra åtgärder som bringar ned arbetslösheten till nivån2 % i slutet av 1990-talet.En långsiktigt hållbar utveckling kräver också övergångtill en ekonomi som står i samklang med naturens kretslopppå ett sätt som utvecklats i andra motioner frånVänsterpartiet. Det krävs en förändring mot meråtervinning, förnyelsebar energi, vård av befintligatillgångar och en stärkt gemensam service. Vänsterpartietsalternativa försörjningsbalans innehåller ungefär lika storökning av bruttoinvesteringarna som i regeringens plan,men vi vill ge investeringarna en annan inriktning.Ett avgörande bidrag till en sund samhällsekonomi är attvi minskar både vår statsskuld och miljöskulden.Miljöskulden har beräknats till ochden ökar med ca 7 miljarder . De förslag som denborgerliga regeringen lagt har med avseende påmiljöskulden inte förändrat denna bistra verklighetmätbart.Den vitt omtalade kretsloppspropositionen somannonserats som regeringens stora miljöinsats under dennamandatperiod bekräftade tyvärr detta. När den nu lades påriksdagens bord konstaterade miljöorganisationer ochmiljöexperter att den mest bestod av utredningsdirektiv ochönskningar. Konkreta lagförslag och miljömål saknades.Att inte satsa på miljöinvesteringar nu är ett avgörandemisstag. Inte minst ur sysselsättningssynpunkt är detoförsvarligt. Om t.ex. hälften av kärnkraftavvecklas och ersätts medbiobränslen, solenergi och vindkraft skapas det 15 000--20000 nya jobb. Att jämföra med de 8 000 jobb som finns inomhela kärnkraftsindustrin.Även inom en rad andra samhällssektorer och näringarger ett mer miljöanpassat samhälle fler arbetstillfällen ochbättre miljö. En utvecklad avfallshantering, ett merekologiskt skogs- och jordbruk, en mer kretsloppsinriktadindustriproduktion, ett ökat kollektivresande bidrar t.ex.till detta.Framtiden för svenskt näringliv är också att produktionoch produkter blir mer miljöanpassade. Eventuella svenskaframgångsrika produkter kommer att vara avanceradehögteknologiska produkter som inte har negativamiljöeffekter.Enklare produkter som inte förädlats ur miljöperspektivkommer inte att kunna konkurrera med. Menpappersproduktion i slutna system med lågenergiförbrukning som skapar ett papper utan klor och somenkelt kan återvinnas har en framtid likaväl som en svenskbil som går på biobränslen, har låg bränsleförbrukning ochkan återvinnas.Viktigt är att vi gradvis genomför enskatteväxling i miljöanpassad riktning. att vi läggerstörre del av skattebelastingen på ändliga energislag ochråvaror -- som t.ex. olja och mineraler -- och en mindre påförnyelsebara råvaror. Som t.ex. biobränslen ochreturmaterial.Detta skapar ett samhälle med fler arbetstillfällen och ettsamhälle som i allt högre grad är i samklang med miljönsbegränsningar och möjligheter. I den nu rådandelågkonjunkturen kan denna helt nödvändigaomställningsprocess påskyndas.Regeringen har föreslagit ca 100 miljarder iinvesteringar till järnvägs- och vägsystemet. Vänsterpartiettror att närmare studier och ökade miljökrav kommer attleda till slutsatsen att denna nivå bör höjas med 10--20miljarder. Miljö- och effektivitetskrav kommer också attmedföra att fördelningen av medlen ska vara annorlunda.En större del ska gå till järnväg och telekommunikationer.I stället för kärnkraft, vars säkerhetsproblem inte ärlösta, och fossila bränslen som hotar vår natur och vårtklimat, måste effektivare energianvändning premieras ochförnyelsebara energikällor brukas. Vi har lagt en rad kravpå detta. Viktigast är att alla energislag belastas med sinverkliga kostnad, att alla miljökostnader räknas in.Förnyelsebara energislag som är nära kommersielllönsamhet -- biobränslen, solenergi, vindkraft, etc --kommer då successivt att ta allt större del avenergimarknaden. Även energieffektiviseringsåtgärder ochenergisparåtgärder får då en allt större betydelse.En hållbar utveckling och minskad arbetslöshet kräverockså en omfördelning av arbetstiden i riktning mot sextimmars arbetsdag på det sätt som utvecklats i särskildmotion under allmänna motionstiden. Också detta kräverstora investeringar i arbetsmiljö och arbetsorganisation.Starkare regionalpolitik krävs än den regeringen föreslår(se bilaga 1.2 s 87 och tabell på s 121). Det är lättare att hastarkare stöd utanför EG.3.3 En alternativ försörjningsbalansTillsammans innebär krav på generösbiståndspolitik och ökad investeringskvot ett litetsammantaget utrymme för långsiktig konsumtionstillväxt.Den privata konsumtionen antas ligga på samma nivå 1998som 1992, vilket betyder att nedgången -- som inte kanundvikas ens med vår politik -- kompenseras av en lika storuppgång under resten av perioden.Det är bra att regeringen nu något dragit nerlångtidsutredningens gladkalkyler för den privatakonsumtionen . Men det kaninte vara rimligt att, som regeringen vill, låta den privatakonsumtionen öka i takt med BNP åren 1995 till 1998samtidigt med att den offentliga konsumtionen sjunker meden procent per år.Vi kan acceptera oförändrad nivå på den statligakonsumtionen. Militärutgifterna bör kunna reduceras med25 % realt , dvs. med ca 10 miljarder kronor.Motsvarande summa bör gå till ökad folkbildning och högreutbildning. Den statliga administrationen kan reducerasmed några viktiga undantag: Skatteindrivning/bekämpningav ekonomisk brottslighet samt miljövård.Utgifterna för den offentliga konsumtionen får enligtregeringen öka högst i takt med den allmännaprisutvecklingen. För att den kommunala konsumtionen dåskall vara realt oförändrad krävs att volymen minskar medlika mycket som det relativa priset ökar, dvs. En årlig minskning kräver årliga besparingarmotsvarande för kommuner och för landstingen.Denna regeringens påstådda ''besparing'' på 35miljarder genom utebliven tillväxt i offentlig konsumtioninnebär inte bara en social nedrustning, den är ocksåorealistisk eftersom den stora arbetslösheten leder tillsociala kostnader som ändå måste bäras. Kommun- ochlandstingsförbunden räknar med att enbart demografiskaförändringar och ny medicinsk teknik kräver 1 respektive1,5 procents konsumtionstillväxt. Vi anser att denkommunala konsumtionen måste få växa med realt 2procent i genomsnitt fram till 1998.Det finns ett visst utrymme för produktivitetstillväxt ikommunerna. Vi tror att man kan åstadkomma 1 procentökad produktivitet i genomsnitt. Tillväxten räknat ibidrag till BNP kan inte vara lika hög i offentlig som i privatsektor. BNP kan troligen inte växa med igenomsnitt . De sociala spänningarregeringens politik skulle föra med sig skulle enligtVänsterpartiets mening leda till både lägre ekonomisktillväxt räknat i BNP, och än mer om man mäter i ettbredare välfärdsmått.På grund av nolltillväxt i privat konsumtion är det barainvesteringsökningen som drar upp importefterfrågannågot, vi räknar med sammantaget importtillväxti genomsnitt. Vi gör en något mer försiktig exportprognosän vad regeringen gör bl.a. med hänsyn till att vi belastarexportindustrin med ett större skatteuttag.Alternativ försörjningsbalans 1992 till 1998Kolumn ett anger försörjningsbalansens poster för 1992i miljarder kr. Kolumn två anger samma tal somprocentandelar av BNP och där brutto- ochlagerinvesteringar slagits ihop och utjämning skett till helaprocenttal. Källa: tabell 2.1 i bil 1 s 13. I kolumn tre angesantagen procentuell årlig real förändring i genomsnitt åren1993 till 1998. I kolumn fyra anges försörjningsbalansen1998 priser. I kolumn fem slutligen anges dessa talsom avrundade procentandelar av BNP.mrd kr 92Andel 92Tillv %mrd kr 98Andel 98BNP1 43710021 615100Import37626139925Privat kons77254077248Statlig kons117801177Kommunal kons28420231920Investering23917532020Export401283,548630 3.4 En svångrem till vänsterVänsterpartiet är överens med både regeringen ochLindbeckkommissionen om att ökningen av den offentliganettoskulden måste minskas. Men inriktning av förslagen ärfördelningspolitiskt oacceptabla både internationellt ochnationellt.Att i längden ha ett offentligt sparandeunderskott inuvarande storlek är helt enkelt inte realistiskt. Räntornaskulle bli fortsatt höga, vilket är liktydigt med fortsatt lågainvesteringar och därmed ännu fler förloradearbetstillfällen. Underskottet är också en orimlighet avfördelningspolitiska skäl. Vi har redan påpekat att det idagfinns ett stort överskott i finansiellt sparande i hushåll ochföretag.Vänsterpartiet anser att det strukturellabudgetunderskottet lättast kan opereras bort om det sker ikombination med kraftigt minskad arbetslöshet och enstarkt utjämnande fördelningspolitik.Redan genom våra förslag för /94 börjarvi minskningen av det statliga underskottet. Budgetåretdärpå bör det finnas ett konjunkturpolitiskt utrymme för enstörre minskning genom att de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna då förhoppningsvis inte behöver bli lika storasom nu.De tunga posterna när det strukturella underskottetskall bantas måste bli en kombination av minskadetransfereringar inom socialförsäkringssystemen ochbostadssubventioner samt höjda skatter, med störstbelastning på dem med höga inkomster och förmögenheter.Kan man få ner arbetslösheten och åstadkomma en jämnareinkomstfördelning försvinner också automatiskt en del avdessa inkomstöverföringar.Vi vill öka den fördelningspolitiska träffsäkerheten itransfereringarna till hushållen. Vårt alternativ till attminska procentandelen täckt inkomstbortfall i allainkomstgrupper är sänkta tak och lägre procentandeltäckning av inkomstbortfall för högre inkomster i systemen.Inom föräldraförsäkringen kräver detta kvotering.Enligt statistik från har deekonomiska skillnaderna mellan landets 1,5 miljonerålderspensionärer ökat . De pensionärer somtjänar bäst har -- även om man bortser från privatapensionsförsäkringar -- nu mer än så högapensionsinkomster som de med lägst pension. De ca 225 000ålderspensionärer som enbart har folkpension -- 90 procentav dem är kvinnor -- har fått en minskad realinkomst med2,. Dessa pensionärer måste fåhöjda pensioner.Vänsterpartiets alternativ för att sanera statsfinansernainnebär både utgiftsreduceringar ochinkomstförstärkningar. En uthållig utveckling med ökadnationalinkomst och minskad arbetslöshet ger automatiskainkomstförstärkningar genom ökade skatteintäkter.Den s.k. skattekvoten låg på drygt56 %. Regeringen anger att skattekvoten kommer att fallatill -- en sänkning med 7 procentenheter.Teoretiskt motsvarar detta ett inkomstbortfall på ca 100mdr kr.Problemet med budgetunderskotten kan inte lösasgenom skattehöjningar, men det kan inte heller lösas utanvissa skattehöjningar.För 1990-talet förespråkar bl.a. följandeåtgärder: Kapitalbeskattningen skärps genom ökadlikformighet. Rätten till ränteavdrag begränsas. Enreformerad förmögenhetsskatt tas ut. Uttaget av energi-och miljörelaterade punktskatter måste öka. Sverigesmycket låga företagsbeskattning bör justeras upp tillOECD-nivå. Fastighetsskatten breddas så att alla typer avfastigheter erlägger fastighetsskatt.Genom ett sådant åtgärdsprogram kan inkomsternauppskattningsvis öka med drygt 30 mdr. Detta är ettväsentligt och nödvändigt bidrag för att åter få statensbudget i bättre balans.3.5 Om samhällsmoral''behöver genomsyras av hederlighet och respektför de värderingar som visat vägen under vår långa epok avekonomisk tillväxt'' skriver regeringen. Men vi anser att det är just den nya högernsegoistiska värderingar som ersatt just denna hederlighet ochrespekt. Därför krävs vänsterpolitik för att stärkasamhällsmoralen.Studier av och andra har visat att den nyahögerns ekonomiska ideologi inte höll när den mötteverkligheten. En mer ohämmad kapitalism och ökadeinkomstskillnader ledde till sämre fungerande marknader,dålig effektivitet och ökade sociala kostnader.Den svenska ekonomins historiska framgångar har byggtpå en befolkning som arbetat hårt och som tagit kollektivtansvar på sina arbetsplatser. En stark fördelningspolitik, enjämfört med andra länder hög grad av jämställdhet mellankönen, och en väl fungerande offentlig sektor har ocksåvarit avgörande faktorer.Regeringen klarar inte ett trovärdigt långsiktsprogram,för då måste den angripa sina egna väljare blandhöginkomsttagarna. Bara en ny vänstermajoritet klarar attdemokratiskt förankra en långsiktig politik för minskadarbetslöshet och bättre statsfinanser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att med avslag på regeringens förslag imotsvarande del godkänner de allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken som förordats i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en effektiv bekämpning avarbetslösheten,3. att beslutar att höja nivån förbostadsbidragen med för att stödja barnfamiljer medhöga hyreskostnader,4. att beslutar att höja pensionstillskottet till70 % av basbeloppet,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bostadssubventionerna,6. att beslutar om en tillfällig sänkning av denhögre momssatsen från till från den 1 juli 1993till ,7. att beslutar om en sänkning av den lägremomssatsen på mat m.m. från till från den 1 juli1993,8. att beslutar att höja statsskatten med 5procentenheter för inkomster ,9. att beslutar att höja statsskatten med 10procentenheter för inkomster ,10. att beslutar höja stämpelskatten till ,11. att för beslutar om ettavdragstak för bruttoräntor överstigande ,12. att hos regeringen begär förslag tillåterställd energibeskattning för industriell produktionenligt vad i motionen anförts,13. att beslutar att skattesatsen för produktionav elektrisk kraft höjs i genomsnitt med per kWhenligt vad i motionen anförts,14. att beslutar att arbetsgivaravgiften höjsmed från ,15. att beslutar att sänka taket isjukförsäkringen till fem och ett halvt basbelopp,16. att avslår regeringens förslag att tillGemensamma ändamål för m.m. /94 under andra huvudtiteln anvisa ettreservationsanslag på ,17. att med avslag på regeringens förslag imotsvarande del godkänner de riktlinjer för penning- ochvalutapolitik som i motionen förordats,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riskkapitalfonderna,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statens utlandsupplåning,20. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Postgirot och bankgirokartellen,21. att beslutar att biståndsmålet /94 skall vara av BNI,22. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om EG-medlemskapet som enbelastning på statsbudgeten,23. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheterna till handel påAsien och ,24. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om internationellt samarbete motglobal arbetslöshet och fattigdom,25. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en politik för en hållbarutveckling,26. att med avslag på regeringenssaneringsprogram för de offentliga finanserna för åren1994--1998 i motsvarande del godkänner vad som förordatsom alternativ försörjningsbalans och svångrem åt vänster,27. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samhällsmoral.