mot · GG02Fi203 · 1993-01-26 00:00:00 — Densvenska industrins främsta konkurrensvapen skall varatekniska innovationer, högkompetent arbetskraft samt enhögkvalitativ forskning och utveckling.För att klara av denna tempoväxling i industrin måsteinsatser sättas in som kompenserar det faktum att Sverigeligger långt från de stora marknaderna. Det förutsätterstora investeringar i infrastruktur.Dessutom måste näringspolitiken utformas så attsamspelet mellan stora och små företag stimuleras. De storaföretagens internationella marknadsorganisation är ofta ennödvändig hävstång för de små företagen, på samma sättsom de mindre företagen utgör den mylla ur vilken nyaföretag kan växa fram. Näringsklimatet måste med andraord vara attraktivt både för stora och små företag.En plan för industriell återhämtningDen sänkta kronkursen innebär storakonkurrensfördelar för den del av näringslivet somkonkurrerar med utlandet. Detta får dock inte förtabehovet av åtgärder som ger en varaktig förbättring avproduktiviteten för svenskt näringsliv.I partimotionen ''Näringspolitik för tillväxt'' har vipresenterat en långsiktig plan för industriell återhämtningoch ökad tillväxt:Höj kompetensen i näringslivet.För att långsiktigt och uthålligt stärka det svenskanäringslivets konkurrensförmåga är det angeläget att ökaantalet yrkesverksamma som har gymnasiekompetens ochhögskoleutbildning. 50 000 fler ungdomar bör erbjudas det tredje gymnasieåret.Antalet platser i högskolan skall öka med50 000.Åtgärder måste vidtas för att kraftigt förstärkacivilingenjörsutbildningen samt naturvetar- ochteknikutbildningarna. Etablering av en ny teknisk högskolamed internationell inriktning bör utredas.Ökadforskning och utveckling.Tendenser till en nedgång i den totala FoU-volymen iSverige är oroande. har volymen från till av BNP. Nedgången hänför sigtill en kraftig nedgång i den industriella forskningen ochutvecklingen.Målet bör vara att FoU-andelen av BNP ökar med 50procent före år 2000.Sverige behöver ta ett tekniksprång som flyttar fram vårtlands positioner på den internationella marknaden.Teknologinivån måste höjas i industrin. Bara på så sätt kantillväxten varaktigt öka.Vi vill därför genomföra en miljardsatsning på attförstärka tillämpad FoU och teknikutveckling. Härigenommöjliggörs ett program för att överföra ny teknologi tillSverige och ge bred spridning till tekniska innovationer ihela näringslivet. Särskilt viktigt är att nå mindre ochmedelstora företag.Tidigarelägg investeringar.Sveriges geografiska läge innebär enkonkurrenshämmande faktor på den internationellamarknaden. Detta kan accentueras då kortaleveranstider och ''just-in-time''-tänkande blir allt viktigare.Kraftfulla satsningar på bättre infrastruktur och utvecklingav transportsystem är därför nödvändiga för att hävda vårkonkurrensförmåga.Såväl som har presenteratinvesteringar som är möjliga att tidigarelägga. /94 bör projekt genomföras för 17 miljarderkronor utöver regeringens förslag.Öka investeringarna iinfrastruktur.Investeringarna i vägar och järnvägar bör öka medytterligare av BNP . Det innebären total nivå om ca 20--iinvesteringsvolym. Parallellt med nyinvesteringar måstemedel reserveras för kontinuerligt underhåll ochreparationer av vägar och järnvägar.Förbättrakapitalförsörjningen.Ett av näringslivets största problem är att erhålla kapitaltill investeringar och produktion. Kapitalbehovet kommeratt vara stort . Inte minst finanskrisenförsvårar kapitalanskaffningen. Bristen på kapital drabbar iförsta hand de små och medelstora företagen.För att ytterligare underlätta kapitalförsörjningen börAP-fonderna ges rätt att placera ytterligare 10 miljarderkronor i aktier. Vi är beredda att överväga nya former förAP-fondens utökade placeringssätt i syfte att skapa en breduppslutning kring denna verksamhet.Staten måste ta ett stort ansvar för att förse särskilt desmå och medelstora företagen med riskvilligt kapital. Det ärangeläget att slå vakt om de regionala utvecklingsfonderna.Organisation och huvudmannaskap bör emellertidövervägas.Europasatsning för småföretagen.En viktig del av framtidens sysselsättningsökningkommer att ske inom små och medelstora företag. Det ärdärför viktigt att ta till vara den utvecklingskraft som finnshos småföretagen, och stimulera tillkomsten avnya företag.Vi vill genomföra en bred Europasatsning för de små ochmedelstora företagen. bör satsas påsmåföretagarutveckling för att stärka dessa företagsmöjligheter på den gemensamma europeiskamarknaden.Utveckla det statliga ägandet.En aktiv näringspolitik förutsätter att staten har tillgångtill kompetenta och resursstarka aktörer. De statligainfrastrukturverken får inte slumpas bort av ideologiskaskäl, utan måste ägas och drivas på ett affärsmässigt sätt.Avpolitisera de statliga företagens förvaltning.Det moratorium som råder i fråga om utförsäljningav statliga företag fyller en viktig näringspolitisk funktion.Enligt regeringens ursprungliga planer skulle aktierförsäljas för under överskådligtid framöver. Detta skulle i ett slag ta i anspråk en stor del avdet riskkapital som behövs för det övriga näringslivet, inteminst för de små företagen. Ägarfrågorna måste nuavpolitiseras. Därför bör det statligaförvaltningsaktiebolaget återinföras.Tabell 6. Handlingsprogram för industriell förnyelse.Mdr kr.9394959697Utbildning2,75,14,54,65,1FoU0,51,01,01,01,0Infrastruktur7,010,010,010,010,0Näringspolitik0,30,50,50,50,5Summa10,516,616,016,116,6FinansieringDen kraftiga försämringen av statsfinansernaunderstryker behovet av en ansvarsfull och trovärdigfinansiering av de långsiktiga investeringarna iinfrastruktur.Även vid en framtida gynnsam tillväxt är det nödvändigtatt förändra strukturen på de offentliga utgifterna så attinvesteringar ersätter offentlig konsumtion och olikainkomstöverföringar till hushållen.Vi anser att det i första hand är statens olikatransferingar som måste begränsas för en upprustning av detoffentliga kapitalet. Detta behövs för att undvika enoacceptabel förslitning av det offentliga realkapitalet, ochdärmed hålla infrastrukturen intakt.6.4 En politik för ökad sysselsättningVi socialdemokrater vill slå vakt om den flexiblaarbetsmarknad som har kännetecknat underefterkrigstiden.En sådan arbetsmarknad är nödvändig för att vi skallkunna hålla en arbetslöshetsnivå som är förenlig med en låginflationstakt. bedömning är att den nivån förSveriges vidkommande är 2,5--arbetslösa. Det ärväsentligt lägre än i andra länder. Permanentaarbetslöshetsnivåer på 7--är vanligtförekommande i de flesta västeuropeiska länder.Om inte arbetslöshetens ökning kan hejdas,kan den gynnsamma relationen mellan inflation ocharbetslöshet i försämras. Tillåter man den öppnaarbetslösheten att stiga till höga bestående nivåer krävs enännu högre arbetslöshet för att balansera inflationen.Vårt program är en investering i människors vilja tillarbete, men även en investering för att förhindra attinflationen tar fart. Inflationsdrivande flaskhalsarmotverkas när efterfrågan återigen ökar.Det långsiktiga målet för socialdemokratins politik är attåterskapa full sysselsättning i . Vår ambition är attpressa ned arbetslösheten mot år 1996.Förvärvsfrekvensen måste hållas på en hög nivå förekonomins och jämställdhetens skull. För att nå dessa målfordras nationell samling och en handlingsplan för ökadsysselsättning.Regeringen har givit uppAntalet arbetslösa och andra som står tillarbetsmarknadens förfogande var vid ingången av 1993 av arbetskraften. De fördelar sig på arbetslösa ikonjunkturberoende AMS-åtgärder latentarbetssökandeUnder 1993 kommer omkring 300 000 personer att vara öppet arbetslösa och över 200 000 befinna sig i konjunkturberoende AMS-åtgärder. Islutet av året kan av arbetskraften ståvid sidan av den ordinarie arbetsmarknaden.Regeringen hävdar i finansplanen att den håller fast vidarbetslinjen. Det stämmer inte. Regeringen har övergettden aktiva arbetsmarknadspolitiken. Arbetslinjen harupphört att gälla som övergripande norm. Detta står ställtutom varje tvivel då den öppna arbetslösheten ökardramatiskt och det passiva kontantstödet växer lavinartat.Kontantdelen i utgifterna för arbetsmarknadspolitikenkommer för nästa budgetår att dominera utgifterna förarbetsmarknadspolitiken.Regeringens huvudsakliga förslag inomarbetsmarknadspolitiken är att spara 6,8 miljarder kronorgenom att sänka ersättningsnivån från i arbetslöshetsersättningen, att införa femkarensdagar i arbetslöshetsförsäkringen samt att återföradet högsta ersättningsbeloppet till nivå.Vi avvisar de argument som framförs från regeringen attförsämrade förmåner skall göra de arbetslösa mer villiga attsöka jobb. Enligt vår uppfattning beror inte arbetslöshetenpå brist på arbetsvilja utan på brist på arbeten. Att medökade ekonomiska skillnader bromsa arbetslösheten harinte lyckats i något land i övriga under 1970- och1980-talen.Arbetslöshetens kostnaderHög arbetslöshet är inte bara socialt oacceptabel. Den äräven samhällsekonomiskt förödande. När sysselsättningenminskar ökar samhällets kostnader.För det första minskar underlaget för skatteintäkter. Entumregel är att ökad arbetslöshet leder till drygt 2miljarder kronor i minskade skatte- och avgiftsinkomster.För det andra ökar statens kostnader förarbetslöshetsförsäkringen och aktivaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Varje procent öppetarbetslösa kostar ca i kontantstöd.Enligt regeringen kan avstatens budgetunderskott hänföras till kostnader förarbetslösheten. Ca är den direktakostnaden för konjunkturberoendearbetsmarknadsåtgärder. Kontantstödet beräknas kosta ca32 miljarder kronor nästa budgetår.Förra året redovisade vi i en rapport -- ''Vad kostararbetslösheten'' (. ) -- desamhällsekonomiska kostnaderna för arbetslösheten.Rapporten ligger till grund för de beräkningar vi här harpresenterat.En handlingsplan för ökad sysselsättningEndast en långsiktig och varaktig tillväxt kan säkerställasysselsättningen . Vi har i partimotionen ''Arbete ochtillväxt'' beskrivit den handlingsplan för ökad sysselsättningsom nu behöver.Vi socialdemokrater accepterar inte någon ytterligareökning av den öppna arbetslösheten. Vår handlingsplan förökad sysselsättning kan vända utvecklingen:Avlastaarbetsmarknadspolitiken.Arbetsmarknadspolitiken måste avlastas. Det kan baraske genom att andra politikområden bättre integreras i denövergripande målsättningen att återskapa fullsysselsättning. Betydande delar av utgifterna förarbetsmarknadspolitiken bör växlas över till investeringar iutbildning och infrastruktur.Ökad utbildning.Ökade insatser för arbetsmarknadsutbildning ochregulär utbildning leder till en kraftig ökning avproduktionsförmågan och därmed ökade skatteintäkter förstaten.Kostnaden för en plats i ungdomspraktik är ca . En gymnasieplats är klart mindre kostsam.Tillsammans med utgifter för studiemedel är den totalakostnaden per plats. Vår satsning på 50 000 platser i gymnasieskolan skall ses mot dennabakgrund.Vid sidan av dessa satsningar på ungdomsutbildningenföreslår vi ytterligare 10 000 platser på högskolan, 20 000 platser i vuxenutbildning och 5 000 fler platser i studieförbund och på folkhögskolorsamt 12 000 fler i arbetsmarknadsutbildning.Runt om i landet växer köerna till framför allt Komvux.Med våra förslag kan ytterligare 20 000 sökande beredas plats i den kommunalavuxenutbildningen. I vårt budgetförslag ryms dessutomsatsningar på vidareutbildning inom vård och omsorg,tekniska yrken samt förbättrade möjligheter för AMSföretagsutbildning.Satsningen på ökad utbildning innebär att arbetslinjenbefästs som statsfinanserna förstärks.Genom våra förslag kan 24 000 arbetslösa växla kontantstöd mot särskiltvuxenstudiestöd för arbetslösa. Eftersomvuxenstudiestödet har en lånedel för individen innebär detatt statens kostnader minskar jämfört med ersättningen viaarbetslöshetskassa.Tidigarelägg investeringar iinfrastruktur.Vi föreslår att investeringar i infrastruktur tidigareläggsmed för /94. Stödetadministreras via AMS, som tillförs medel motsvaranderäntekostnaden för de projekt som tidigareläggs.Tidigareläggningen beräknas öka antalet arbetstillfällenmed 40 000.Öka byggandet.Krisen i byggsektorn måste motverkas. Vi föreslår att ettmiljardprogram anslås för ombyggnad av bl.a. högskolor,skolor och bostäder. Vi räknar med att detta kommer att gesysselsättning för 12 000 byggnadsarbetare och indirekt skapa arbeten förytterligare minst 23 000 personer.Stärk arbetsmarknadsfonden.Någon budgetprövning i vanlig bemärkelse görs inte avutgifter för kontantstöd. Det innebär att för en av de tyngstastatliga utgiftsposterna anvisas efter principen om ''löpanderäkning''. ''ransoneras'' de aktiva åtgärdernagenom sedvanlig budgetstyrning.Underskottet i arbetsmarknadsfonden beräknas nästabudgetår bli . 1995 beräknas detackumulerande underskottet uppgå till 120 miljarderkronor.Enligt vår uppfattning är det ett grundläggandesystemfel i arbetsmarknadspolitiken när de ineffektiva ochpassiva insatserna ökar utan egentlig kontroll -- samtidigtsom de effektiva åtgärderna, som bl.a. utbildning,ransoneras.Vår politik reducerar detta problem dåarbetsmarknadspolitiken avlastas och utbildningen får bärastörre del av kostnaderna för arbetslösheten.Regeringen saknar strategi för att trygga finansieringenav arbetslöshetsförsäkringen. Vi menar att intäkterna tillarbetsmarknadsfonden bör öka. Därför föreslår vi attarbetsmarknadsavgiften bör höjas fr.o.m. 1/1 1994 med 0,94procent till . Det motsvarar en höjning om ca 4miljarder kronor. För att trygga finansieringen avarbetslöshetsersättningen är det enligt vår meningnödvändigt att senare överväga en ytterligare höjning avarbetsmarknadsavgiften. Det förutsätter en närmare analysav arbetsmarknadsfondens inkomster och utgifter innandetta beslut fattas. Det är regeringens sak att göra dennaanalys och återkomma till riksdagen.Har vi råd?De totala kostnaderna för våra förslag till en aktivarbetsmarknads-, utbildnings- och näringspolitik innebärökade statsutgifter på . Dessa åtgärderinnebär besparingar på i detpassiva kontantstödet. Vidare ger den ökadesysselsättningen upphov till ökade inkomster på ca 2,6miljarder kronor.Resultat av vår politikUnder förutsättning att denna handlingsplan omedelbartigångsätts kan den negativa utvecklingen påarbetsmarknaden brytas.Vi bedömer att vår politik kan leda till att den öppnaarbetslösheten kommer att vara lägre redan nästabudgetår. Med vår politik skapas dessutom godaförsättningar för en långsiktig och varaktig tillväxt.6.5 En politik för sunda statsfinanserFör närvarande sker en dramatisk försämring av statensfinanser.Sedan regeringsskiftet har budgetunderskottet ökatkraftigt. I den borgerliga regeringens första finansplanberäknades budgetunderskottet uppgå till 70,8 miljarder /93. Det har visat sig vara en gigantiskfelräkning. beräknas underskottet uppgå till . Regeringen underskattadebudgetsaldot med ca 125 miljarder kronor.Den budgetproposition som regeringen lagt fram äruppseendeväckande i sin bristfällighet. Trots att denstatsfinansiella situationen dramatiskt avviker från denbudget som lades fram har regeringen intelämnat en rimlig förklaring till faktorerna bakomden statsfinansiella krisen.Även budgetförslaget präglas avalarmerande brister. Det står redan nu klart attutgiftsutvecklingen på viktiga områden kommer att avvikastarkt från regeringens beräkningar. Vissa större poster somstödet till banksektorn är över huvud taget inte redovisadei budgetförslaget. När det gäller den långsiktiga planen förstatsfinansernas sanering saknas konkreta förslag tillbesparingar som inkomstberäkningarna bygger påen tillväxt, som inte kan realiseras med den ekonomiskapolitik som regeringen nu för.Minst lika allvarligt är att bördorna för att sanerastatsbudgeten nu ensidigt läggs på de arbetslösa och desjuka. Denna inriktning av politiken underminerarmöjligheterna att få ett brett folkligt och parlamentarisktstöd för en långsiktig och uthållig politik för sundastatsfinanser. Därför kan regeringens besparingsprogram iproposition 1992/93:100 inte accepteras i nuvarandeutformning.En strategi för sanerade statsfinanserFinanspolitiken måste bedrivasmed sådan kraft och konsekvens att budgetunderskottetarbetas bort och statens lånebehov minskar.Obalanser i de offentliga finanserna kan inte accepteraspå . Stora underskott har allvarliga effekter påekonomin. Statsskulden ökar vilket i sin tur belastarbudgeten i form av ökade ränteutgifter som tränger ut andraangelägna utgifter ur statsbudgeten och driver uppräntorna.Finanspolitiken bör inrikats påatt sänka utgiftskvoten. Det kan bara ske genom enekonomisk politik som ökar tillväxten vilket i sin tur ledertill ökade skatteintäkter. Därutöver måsteutgiftsnedskärningar och inkomstförstärkningar vidtas.Folkhushållet står inför ett dubbelt sparbeting underresten av : dels måste budgetunderskottet tas ned,dels måste investeringarna öka.För att klara denna dubbla uppgift krävs att denekonomiska politiken är brett förankrad och bygger påprincipen om rättvis fördelning mellan olika grupper. Enfinanspolitik som ensidigt drabbar redan utsatta grupperkan inte accepteras.Någon möjlighet att långsiktigt sanera statsfinansernaenbart genom besparingar existerar inte. Alltför storabesparingar sänker efterfrågan och fördjuparlågkonjunkturen pch finanskrisen. Sparbetinget måstedärför kombineras med en långsiktig politik för ökadtillväxt.Genom satsningar på investeringar i infrastrukturen ochgenom utbyggd utbildning ökar tillväxten. Det i sin turvidgar skattebasen och staten erhåller ökadeskatteinkomster. Därmed minskar budgetunderskottet.Genom vår handlingsplan för ökad sysselsättningminskar statens utgifter för arbetslösheten. För varjeprocentenhet som arbetslösheten pressas ned minskarkostnaderna med och ökar intäkterna med 2,2 miljarderkronor.Men detta räcker inte för att sanera statsfinanserna. Visocialdemokrater är beredda att medverka tillutgiftsminskningar på sammanlagt för /94, dvs. samma omfattningsom regeringen föreslagit. Vi föreslår att skall geregeringen i uppdrag att utarbeta ett samlat, långsiktigt ochhållbart program för besparing och förstärkta statsfinanser,som kan vinna stöd av en majoritet i . I dettasamlade program skall åtgärder för /94fogas in på ett samhällsekonomiskt riktigt sätt.Ett beslut om ett långsiktigt program för sundastatsfinanser skall enligt vår mening fattas av riksdagenunder våren tillsammans med ett program för arbete,utbildning och tillväxt som redovisats i våra motioner. Detbesparingsprogram regeringen föreslagit i proposition1992/93:100 kan vi inte acceptera i nuvarande utformning.Vi har invändningar både från socialpolitisk ocharbetsmarknadspolitisk synpunkt mot dessa förslag.Vi menar att ett program måste utformas medutgångspunkt från principer som är i samklang både medtillväxtpolitiken och fördelningspolitiken. Bördorna får inteensidigt läggas på dem som är arbetslösa, sjuka ochhandikappade. Det är viktigt att alla som är friska ochstarka, har arbete och inkomst får ta en stor del avbördorna. En huvudlinje i besparingsprogrammet måstevara att arbetslinjen skall hävdas, dvs. att politiken inriktaspå att erbjuda arbete, utbildning och rehabilitering i ställetför kontantstöd och förtidspensionering. En annanhuvudlinje skall vara att fullfölja de ambitioner som vi gavuttryck för i förslaget till ny sjukförsäkring. Det innebär attutgifterna i statsbudgeten kraftigtreduceras och att den försäkringsmässiga karaktären isystemet blir tydligare. En tredje huvudlinje bör vara att seöver systemen när det gäller ersättningsnivåer, incitamentoch indexering på ett sådant sätt att försäkringarna både enskilde trygghet i livets olika skeden och uppfyllerkraven på kostnadseffektivitet. Det är viktigt att deförändringar som måste genomföras sätts in i en långsiktigplan så att både enskilda medborgare, arbetsmarknadensparter och näringslivet får tid på sig att anpassa sina egnadispositioner till nya villkor. Det är också nödvändigt attförändringarna kan få bred uppslutning och bli välförankrade i riksdagen.Socialdemokraternas budgetalternativ 1993/94Vi har i vårt budgetarbete varit tvungna att utgå från detmycket bristfälliga underlag som regeringen lagt fram ifinansplanen och i huvudtitlarna. Vi kommer i det fortsattaarbetet i utskotten att begära att tar fram ett nyttoch mera kvalificerat underlag för att bedöma denstatsfinansiella utvecklingen och sambandet mellanstatsfinanser och samhällsekonomi.Vi redovisar här vårt budgetalternativ i relation tillregeringens förslag. Vi gör det i form av den konsolideradestatsbudgeten i vilken vi räknar in arbetsmarknadsfondenm.m.Tabell 7. Förslag till konsoliderad statsbudgetAvvikelse mot regeringens förslagBesparingar:93/949495969798Regeringen11,9510101010Socialdemokraterna11,9-besparingsplan minst 45 mdrUtgiftsförändringar:93/94HelårAMS, aktiva åtgärder m.m.6,40ROT1,60Infrastruktur1,00Utbildning5,12,1Regionalpolitik0,1Näringspolitik0,50,5FOU1,01,0Ekobrott,skuldsaneringslag m.m.0,20,2Övriga besparingar-0,8-0,8Minskade utgifter för arbetsmarknadsfonden-9,80Summa5,33,0Inkomstförändringar:Ökade skatteintäkter p.g.a.2,6ökad sysselsättningEnergiskatt2,02,0Avräkning av deprecierings-0,20,6effekt i skatteskalan30% skatt på k-försäkr. och aktiefonder0,40,skatt på aktievinster0,30,7Höjning av arbetsgivaravgifterna2,04,0Omläggning av förmögenhetsskatten02,5Övriga skattehöjningar0,10,1Summa7,610,8Konsoliderad statsbudget 7,6--5,3 = 2,3 6.6 SkattepolitikenDen första krisuppgörelsen syftade bl.a. till enlångsiktig sanering av statsfinanserna. Ett konkret uttryckför detta var de olika inkomstförstärkningarna påskatteområdet. Dessutom kunde viktiga principer iskattereformen återställas, framför allt balansen ibeskattningen av arbete och kapital.Uppgörelsen innebär att skatten förskjuts från arbete tillkapital och konsumtion vilket ligger i linje medskattereformens principer. Dessutom innebarkrisuppgörelsen en skatteväxling mellan hushåll ochföretag. Genom uppgörelsen höjs skatten påkapitalinkomster från till som ränteavdragens värde höjs imotsvarande mån.Trots att det utgör ett brott mot uppgörelsen beslutaderegeringspartierna tillsammans med ny demokrati i höstasatt den höjda kapitalskatten endast skall gälla och nästaår. Dessutom beslutade man att den lägre skattesatsen på skulle behållas för aktievinster.Liksom tidigare avvisar vi med skärpa dessa avsteg frånkrisuppgörelsen. Vi anser därför att skattesatsen på även skall omfatta aktievinster. Det är inte minstviktigt för att undvika en höjning av boendekostnaderna,att ränteavdragen kan behållas på nuvarande nivå.Reformera förmögenhetsskattenGenom krisuppgörelsen kan förmögenhetsskattenbehållas . Utgången av valet blir därföravgörande för förmögenhetsskattens framtid. Dennuvarande förmögenhetsskatten har stora brister. Denskapar allvarliga skatteskillnader mellan olika tillgångarvilket leder till en ineffektiv kapitalanvändning. Den gynnarskatteplanering samt är svåröverskådlig och komplicerad.De stora möjligheterna till skatteplanering bidrar ocksåtill att förmögenhetsskattens fördelningspolitiskaträffsäkerhet försämras. Vi kräver därför en omläggning avförmögenhetsskatten. Viktiga beståndsdelar i en sådanomläggning bör vara en bredare skattebas, sänktaskattesatser och en mera likformig beskattning.En reform med denna inriktning leder tillsamhällsekonomiska vinster, minskar utrymmet förskatteplanering, stimulerar sparandet samt förbättrarförmögenhetsskattens utjämningseffekter. Omläggningenbör vara statsfinansiellt neutral, dvs. medföra ett oförändratskatteuttag på förmögenheter. På lång sikt innebär våraförslag om förmögenhetsskatten en budgetförstärkningmed ca i förhållande till regeringens förslag att heltavskaffa förmögenhetsskatten.Utrymmet för inkomstförstärkningarDagens mycket ansträngda statsfinanser och de storakostnaderna för att bekämpa arbetslösheten ställer hårdakrav på en ansvarsfull finans- och skattepolitik.