mot · GH02N9 · 1993-11-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:40 Småföretagsutveckling Propositionen handlar i huvudsak om förändradorganisation för utvecklingsfonderna. I propositionen tasockså upp en del om den fortsatta inriktningen avverksamheten.Bl.a. sägs:Verksamheten kommer även fortsättningsvis att främstvara inriktad på information, rådgivning och finansiering.Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt finansiell ochstrategisk rådgivning. Vidare skall bolagen i samverkanmed andra regionala och lokala organ bedriva verksamhetinriktad på att främja nyföretagande.Vidare sägs:Liksom bör verksamheten riktas till såvälaktiebolag som företag som bedrivs i andra former,exempelvis ekonomiska föreningar.Kooperativ verksamhet bedrivs i främst i form avekonomiska föreningar, vilket är den associationsform somär anpassad för kooperativ verksamhet. Under fleradecennier, och , utgjordesden svenska kooperationen av en stabil krets av företaginom konsument- och lantbrukskooperationen. Kunskapenom kooperation och ekonomiska föreningar kom att bli enintern angelägenhet i dessa organisationer. Dettaåterspeglades bl.a. i ekonomi- och juristutildningarna, därkooperationen knappast förekom. Något behov av dessakunskaper fanns ju inte i arbetslivet.Under 1970-talet inträffade ett trendbrott för efterfråganpå kooperativa lösningar i form av personalkooperativaföretag inom industrin. Att dessa trots allt inte blev flertorde ha sin förklaring bl.a. i den brist på kunskaper somfanns hos jurister, revisorer och andra rådgivare.I slutet av 1980-talet såg vi nästa våg av efterfrågan påkooperativa lösningar, nu med anknytning till offentligsektor. Det tillkom bl.a. ett stort antal föräldrakooperativadaghem. Som ett resultat av omstruktureringen av offentligsektor har den tidigare offentliganställda personalen bildatföretag med entreprenaduppdrag gentemot den tidigarearbetsgivaren.Enligt vår uppfattning är det fortfarande stor brist påkunskaper om kooperation och ekonomiska föreningarbland olika kategorier av rådgivare. Denna uppfattningstöds också av olika undersökningar.Hösten 1986 beslutade om ett femårigt systemför främjande av kooperativ utveckling, Kooperationensutvecklingssystem. Det kom att bestå av tre program,Lokala kooperativa utvecklingscentra (LKU), Koop-service-programmet och BAS-programmet. Systemetfinansierades gemensamt av den etablerade konsument-och lantbrukskooperationen och staten via KooperativaRådet.Av de tre delprogrammen finns LKU:na kvar ochuppgår till 18 stycken. De har inbördes olika omfattning,karaktär och inriktning. Vissa av dem har ett bra samarbetemed respektive utvecklingsfond.Den fortsatta förändringen av offentlig sektor ger enligtvår uppfattning stort utrymme för kooperativa lösningar,både i form av brukarkooperativ och personalkooperativ.Detta står också helt i överensstämmelse med utvecklingeni , där EG och positivt främjar den s.k.sociala ekonomin, dvs. olika kooperativa ömsesidiga ochfrivilliga organisationer. Flera ger särskilt stödtill kooperativa företag genom struktur- och socialfondersamt för kooperationen förmånlig lagstiftning om offentligupphandling.Den ökade efterfrågan på kooperativa lösningar somvisats ovan, återspeglas knappast i ökade kunskaper omkooperationen.Vi ser det därför som angeläget att utvecklingsfondernai sin egen kompetens och i sin rådgivning ger kooperativalösningar ett större utrymme. Det kan bl.a. ske genomutökat samarbete med LKU:na. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade kunskaper och rådgivningom kooperativa lösningar.