mot · GG02Ub471 · 1993-01-26 00:00:00 — ''När en person har en läs- och skrivförmåga som liggeravsevärt under den nivå som hans förståndsmässiga ellerintellektuella nivå skulle medge,'' har han läs- ochskrivsvårigheter. (Citat från ''Handikapp -- vad är det? ''utgiven av . )Upp emot av befolkning som har läs-och skrivsvårigheter kan räknas till gruppen dyslektiker.Dyslexi är en genetiskt betingad cerebral ''oordning'' somuppkommer som ''felkopplingar'' i hjärnan redan underfosterstadiet. Det innebär inte bara att man har svårt att läsa(och skriva) ''normalt'', fort och rätt, utan att man oftaockså känns igen på andra egenskaper. Man har svårtattgöra flera saker (lyssna på lärare, titta på tavlanoch göra anteckningar),att minnas det just lästa,attuttrycka sig i skrift -- även om man har en mycket godmuntlig förmåga,att lära sig ''lösryckta'' saker(multiplikationstabellen, årets månader),att hållaordning på tider och saker,att tro på sin egen förmåga,o.s.v.Många av dem som har dessa svårigheter går genomskolan utan att själva förstå vari deras problem består. Medrätt tränade lärare och förskollärare kan bristernaupptäckas tidigt, och man kan från början med enkel ochlustbetonad metodik träna den språkliga medvetenheten.Det är viktigt att eleven själv får insikter om sinaproblem och med hjälp av god pedagogik kan göraframsteg. För att detta skall lyckas måste lärarutbildningenväsentligt förbättras på detta område. Extra viktigt är detmed fortbildning för redan etablerade lärare. Senareårtiondens rädsla för test, och det faktum att man under enperiod nästan förnekat dyslexins existens, har lämnat bådeelever och lärare i sticket.Det finns ett klarlagt samband mellan dyslexi och enintelligensnivå över medelvärdet. (Bland kända dyslektikeråterfinns , , W. ,P. , kungligheter,kända skådespelare, några nu verksamma svenskaprofessorer etc.) Eftersom dyslektiska elever, som ejdiagnosticerats, ger ett intryck av att vara över genomsnittetintelligensmässigt, blir de ofta bedömda som ''lata'' och''okoncentrerade'', när de inte presterar vad som förväntats. ''Okoncentrationen'' beror på att det är för arbetsamt ochtröttande för dem att ta sig igenom texten, varför man gerintrycket av att vara ''lat''.Den som då inte lyckas i sina ansträngningar försökerofta att ''hålla sig undan'', andra får psykosomatiskaproblem i form av magkatarrer eller magsår, men en delreagerar också helt annorlunda. Det har visatsig att många s.k. värstingar har oupptäckt dyslexi.Trots att det inte förekommit tester så tidigt underskolgången eller så allmänt som önskvärt vore, finns detundantag som givit resultat att peka på. Vid ett gymnasiumi har undersökningar --1992 med 300--400 elever i årskurs 1, med test i form av provstandardiserat för åk 9, visat på olika stödbehov för igenomsnitt . Ett test utfört vid tre skolor 1992 gavsom resultat att av eleverna borde få hjälp.Det mest beklagansvärda är att många som får slita sigigenom sin skolgång kanske inte ens efter genomgångetgymnasium själva har förstått orsakerna till sinaskolproblem. Det innebär att de, förutom en dåligutbildningsstart i livet, fortsätter att hamna i underlägegenom att intagningstester, högskoleprov o.a. inte har fördem rättvist utformade alternativ, t.ex. i form av extra tid.Inom forskningen om dyslexi har det hänt mycket underde . Stora framsteg har gjortsinternationellt. I har omfattande resultat nåtts avbl.a. professorerna , och tycks inte dessa resultat ha hunnit sätta spår i densvenska lärarutbildningen.Den specialpedagogiska utbildningen är i vårt landmycket sämre än i våra närmsta grannländer. har gjort uppvaktningarhos statsråd, m.fl. Deras rekommendationer börbeaktas och leda till åtgärder. Man har bl.a. påpekat att detär för låg nivå på lärarhögskolornas utbildning om dyslexinsnatur och manifestationer samt om adekvataspecialpedagogiska diagnos- och habiliteringsmetoder.Det bör åligga att göra dyslexiforskningen tillett särskilt prioriterat område vid fördelningen av medel tillskolforskning. Dessutom bör ta initiativ tillförbättrade arbetsformer för kartläggning och pedagogiskåtgärdsplanering för dyslektiska elever. Detta berörskolläkare, skolpsykologer, logopeder, speciallärare ochinte minst lärare på lågstadiet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder rörande dyslexi.