mot · GG02A228 · 1993-01-26 00:00:00 — En total översyn av arbetsmarknadsverket och dessverksamhet bör göras omgående i syfte att rationalisera,effektivisera, bespara och förenkla det nuvarande systemet,som uppenbarligen inte fungerar tillfredsställande.Vi menar att varken (),eller behövs. Istället föreslår vi att de läggs neroch att deras ansvar delegeras till arbetsförmedlingarna.För att möta därmed ökade kompetenskrav, börarbetsförmedlingarnas kompetenskrav höjas.Arbetsmarknadsdepartementet bör blir den direktahuvudmannen. På departementet bör olika avdelningarinrättas med specialistkompetens inom näringsliv, datam.m.Beträffande avskaffandet av och redogörs fördetta nedan:Länsarbetsbetsnämnden har det övergripande ansvaretför arbetsmarknadspolitiken i varje län. I klartext betyderdet, att härifrån fördelas pengar till de olika kontoren i länetenligt de fördelningsprinciper, som AMS stadfäst.För att kunna göra detta måste bevakning ske av denlokala företagsamheten, samt av arbetslöshetsstatistiken.Andra faktorer, som påverkar, är lokal utbildningsnivå ochförutsättningar för näringslivets utveckling.Andra arbetsuppgifter för länsarbetsnämnderna är attaktivt stödja olika projekt för att öka livskraften iarbetslivet inom länets gränser.Vidare sköter länsarbetsnämnderna personalutbildning,löneutbetalningar och en del andra administrativa åtgärder.Allt detta kräver, förutom tjänstemän medspecialistfunktioner, även en relativt sett stor administrativresurs samt lokaler. Vi anser att det inte är försvarbart meden sådan, enligt vår mening onödig, mellanhand, varsuppgifter, i dagens datasamhälle och med det stora, centraltuppbyggda datanät som arbetsförmedlingarna har, skullekunna skötas av arbetsförmedlingarna.Ansvaret för länen bör underställasArbetsmarknadsdepartementet. Den kommunikation medövriga länsfunktioner, arbetsgivare, arbetsförmedlingar,skolor, fackförbund, arbetsgivarorganisationer, m.m. somkan vara av värde, kan numera ske via interaktiv video. Påså sätt spar man resekostnader, och sliter inte heller såmycket på mänskligt kapital.Förhållandena kan variera från län till län. Mångalänsarbetsnämnder har bantats avsevärt de senaste åren.Som ett exempel kan nämnas att i arbetardock c:a 50 personer på länsarbetsnämnden med enlänsarbetsdirektör som chef. Organisationen är på tok förstor.Det kan enligt uppgift finnas en mycket stor potential förbesparingar, speciellt på den regionala nivån, vad beträffarLAN och . Det är dock mycket svårt att kvantifierabesparingsmöjligheterna, innan en undersökning avförhållandena gjorts.Det har även framkommit, att man i sin planering avarbetsmarknadsutbildningen fullständigt underskattatkostnaderna för utbildningen. Kurserna har bl a blivitonödigt kostsamma på grund av att man saknatkompetensen att upphandla de billigaste alternativen.Dessutom har man länge varit bunden av ett kostsamtövergångsavtal med AMU, vilket dock upphör den förstajuli 1993.Kurser går till och med tomma, d v s de harupphandlats och måste betalas men saknar deltagare,eftersom pengarna inte räckt till utbildningsbidrag förkursdeltagarna.Vissa arbetsförmedlingar har upp till 30 miljoner iunderskott.Och allt detta på grund av inkompetens, brist påsamordning och en total och häpnadsväckande brist påbudgetansvar och ekonomisk insikt.Avskeda osolidariskt dessa inkompetenta personer, somleker med skattebetalarnas pengar.Från slutet av 70-talet har arbetsförmedlingarnautvecklats att dels kunna ackvirera arbete åt enskildamänniskor, dels att tillfredsställa arbetsgivarnas krav. Mankan säga, att förmedlingarna har två olika kunder meddelvis helt olika krav. Dock vore det rimligt att anta, attmänniskans behov av arbete, och arbetsgivarnas behov avkvalitativ arbetskraft är i allra högsta grad förenliga.För att kunna klara denna mycket svåra balansgång börarbetsförmedlingarna satsa på välplaneradarbetsmarknadsmässig och företagsanpassad utbildning.Det är ytterst viktigt att ta reda på alla fakta omarbetsmarknaden, möjligheter till arbete, och krav påutbildning, numera både globalt och lokalt, för att kunna gerätt service.Man behöver alltså på förmedlingarna satsa på enkvalitativ vägledning av förmedlingens kunder, bådebeträffande egna resurser och omgivningens krav. ärdetta ett eftersatt område. I stället har man satsatresurserna på olika servicecenter, t.ex. i form av''yrkescaféer''.AMU har haft mer eller mindreensamrätt på arbetsmarknadsutbildning. Parallellt medAMU hade tidigare många större företag sin egenutbildning av ungdomar, s.k. industriskolor. är dessasatsningar borta, och AMU har blivit egen myndighet ochinte längre underställd AMS.Nu skall AMU bolagiseras, vilket är bra, inte minstdärför att det bäddar för bättre konkurrensförhållanden.Skall AMU kunna överleva, bör man satsa på flexiblautbildningsinsatser, som följer den lokalaarbetsmarknadens behov. Utan en sådan inriktningkommer AMU att slås ut av andrautbildningsanordnare med större flexibilitet.Med tanke på det allt viktigare kravet påarbetsmarknadsanpassad utbildning, och med kravet påarbete efter utbildning, borde det vara en utmärkt lösningatt kunna köpa utbildningsplatserna direkt av de störreföretagen på en ort, så att utbildningen kan bli bådeändamålsenlig och kostnadseffektiv.Det är helt klart att arbetsförmedlingen skall ha ett kravpå sig att klara en avancerad utredning för att nå målet''arbete åt alla''. Av denna anledning hararbetsförmedlingarna fått en ny utredningsorganisation tillsin hjälp, . Dock finns det utredningsresurser kvar påförmedlingarna.Nya AMI-institut har växt upp i varje kommun i ,med egen chef, egna vägledare, egen administrativpersonal, egna lokaler och eget budgetansvar. Dock varkenfår eller kan man fatta beslut om arbetsmarknadspolitiskainsatser, eftersom dessa belastar arbetsförmedlingensbudget.Det finns som tidigare nämnts en utredningsresurs påarbetsförmedlingen i nära anslutning till den aktivaplatsförmedlingen, som är nära företagsanknuten. Varförbygga upp en ny organisation, där tjänstemännen förväntasarbeta med samma slags utredning, men utan närheten tillden levande förmedlingsverksamheten. Dessutom utanmöjlighet att fatta ekonomiska beslut om bidrag för arbets-eller utbildningsåtgärder?I dag passerar en arbetssökande först förmedlingensutredning för att komma till . Därifrån får personen,efter mer eller mindre långvarig utredning, återvända tillförmedlingen för ett ekonomiskt beslut, vilketförmedlingen av lokala arbetsmarknadsskäl inte kan ta, dåman ej planerat åtgärden efter arbetsgivarnas krav.Nu gör då förmedlingen om hela utredningen, och tidengår. Förutom ett slags rundgångsverksamhet blir effektentidsförlust och mänskligt lidande.Lägg all utredningsverksamhet under förmedlingenstak, med en chef, ett ekonomiskt ansvar och utnyttjande avpersonalresurser, samt inte minst i absolut närhet till detaktiva förmedlingsarbetet. Här finns det miljonerskattekronor att spara.För personer med svårare handikapp borde man kunnautnyttja de speciella arbetsvårdsinstitut, som tidigare fannsoch som fortfarande existerar som s.k. AMI:s. Dessa kundeslås samman med Riksförsäkringsverketsrehabiliteringscentra samt maximaltutnyttja de specialfunktioner som krävs på personalsidan.Genom att renodla arbetsområden och sammanslåresurser kan man inte bara vinna pengar, utan även uppnåett bättre utnyttjande av personal. Inte minst ökarmöjligheten att ha bättre utbildad personal, som lever upptill de av regering och riksdag uppsatta målen.Även arbetsförmedlingens kunder måste vinna på ettsådant system, då det råder total förvirring beträffandeAMI, AF, AMU etc: Var kan jag få hjälp? Vad innebär det ena och det andra? Dessafrågor ställer sig både näringslivet, försäkringskassor,läkare och privatpersoner.Verksamheterna vid AMS, , ocharbetsförmedlingarna kostar stora belopp. Dessutom harman inom organisationerna ansvar för anförtrodda medelför arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Totalt sett ärkostnaderna enorma. Därför måste kvalitet och effektivitethöjas!Se över alla stödformer som finns till arbetsgivarna. Vidutbildning eller nyanställning erbjuds arbetsgivarna ensumma pengar ett visst antal månader. Systemet ärkrångligt, och skulle vinna oerhört på att förenklas, bådeför arbetsgivarna, arbetsförmedlingarna och arbetstagarna.Inför därför ett enda stöd, som är förhandlingsbart ibåde tid och procent. Då kanske den ensamme lilleföretagaren kan få en högre procentsats än ett störreföretag.Även beträffande arbetsförmedlingarna som skallförhandla och sköta detta måste man försäkra sig om attkvalitén och kompetensen höjs.För att se att allt fungerar på bästa sätt, bör revisiongöras något oftare.AMS bör avvecklas, och funktioner och ansvar läggasöver till arbetsmarknadsdepartementet.Likaså bör avvecklas, och direkt underställasArbetsmarknadsdepartementet, där tjänster som innebäransvar för ett eller flera län bör inrättas.AMI bör läggas ner, och utredningsresurserna föras övertill arbetsförmedlingarna.Samordna resurser och insatser för handikappade medRiksförsäkringsverkets och försäkringskassornas resurser!Avveckla alla nuvarande anställningsstöd och inför ettenda stöd som är förhandlingsbart i både tid och procent. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avveckla AMS och överförafunktioner och ansvar till ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ta bort länsarbetsnämndernaoch lägga över deras funktioner och ansvar påArbetsmarknadsdepartementet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör läggas ner och attdess utredningsresurser förs över till arbetsförmedlingarna,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att resurser och insatser förhandikappade bör samordnas med Riksförsäkringsverketoch försäkringskassorna,5.att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avveckla alla nuvarandeanställningsstöd och införa ett enda stöd, som ärförhandlingsbart i både tid och procent,6. att hos regeringen begär en utredning omAMS, och i syfte att rationalisera verksamheten,7. att hos regeringen begär en utredning meduppgift att effektivisera arbetsförmedlingarna,8. att hos regeringen begär en utredning meduppgift att förenkla anställningsstöden,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förändradarbetsmarknadspolitik.