mot · GH02A17 · 1993-11-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:66 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för ungdomar och långtidsarbetslösa, m.m. SammanfattningArbetslösheten är största ekonomiska ochsociala problem. Regeringen har ingen lösning på dessaproblem utan föreslår i stor utsträckning halvdana lösningarsom inte leder till riktiga jobb.Vänsterpartiet anser alltså att en mycket aktivareinriktning av arbetsmarknadspolitiken mot den ordinariearbetsmarknaden är den riktiga vägen att välja.Vänsterpartiet vill därför ha:Rekryteringsstöd förungdomÖkad kompetensutveckling i arbetslivetFlerberedskapsarbetenYtterligarearbetsmarknadsutbildningEn kommunakut somförhindrar utslagning inom denna sektorFörsöksverksamhet med arbetstidsförkortningBegränsning av övertidsuttagetVänsterpartiet vill så långt som möjligt begränsaungdomspraktiken och ALU och ge ett förändratanställningsstöd. Vi vill så fort som det någonsin går få inarbetslösa ungdomar och andra arbetslösa i riktiga jobb,som ger dem möjlighet att planera för en bättre framtid.InledningSedan 1990 har 550 000 jobb försvunnit. Arbetskraftenminskar kraftigt som arbetslösheten ärrekordhög. Det är katastrofalt för drabbade människor ochhär ligger också huvudorsaken till den statsfinansiella krissom hotar grundvalarna för de svenska välfärdssystemet.Regeringens åtstramningspolitik och angreppen mottrygghetssystemen gör ont värre. Arbetsmarknadspolitikenhar övergivit den s.k. arbetslinjen. Dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna får allt lägre kvalitet.Sistahandsåtgärder omvandlas till volymåtgärder.Ersättningsnivåerna styr de arbetslösa åt fel håll.Utbildningen minskar trots de stora behoven.Kontantstödet är huvudalternativet för de flesta iställetför de aktiva åtgärderna som vore mer lönsamt både förindivid och samhälle. Trots att de öppet arbetslösa ökat med40 % har arbetsmarknadsutbildningen minskatmed och beredskapsjobben med 18 %.De prioriterade gruppernas situation har också blivit alltvärre. Antalet långtidsarbetslösa har ökat ochungefär en fjärdedel av ungdomarna står utanför denordinarie arbetsmarknaden. Situationen förarbetshandikappade och utomnordiska medborgare harockså drastiskt försämrats. Av de 123 000 långtidsarbetslösaär allt fler nära att utförsäkras. Socialbidragen ikommunerna kommer att explodera. Allt fler tvingas nertill existensminimum.Vi har oupphörligt varnat för dessa destruktiva effekterav regeringens orättfärdiga och kraftlösaarbetsmarknadspolitik och lagt rader av konstruktivaförslag som alla avvisats. Regeringen avser att fortsätta påden inslagna vägen: mer kontantstöd och än längre frånarbetslinjen tycks vara modellen.Vänsterpartiet yrkar avslag på stora delar av regeringensförslag och återupprepar huvudpunkterna i vår politik förkraftigt ökad sysselsättning. Vi anslår även betydandetilläggsmedel för en effektivare arbetsmarknadspolitik.SysselsättningspolitikSom vi visade i vår motion om arbetsmarknadspolitikentill regeringens kompletteringsproposition (Fi117) krävs en betydligt aktivare politik från regering ochriksdag för att få ner arbetslösheten på en låg nivå. Ellersom arbetsminister säger i enintervju i : ''Svenskarbetsmarknadspolitik har alltid varit en förebild för migoch vi försöker nu i att flytta tyngdpunkten frånpassiva till aktiva insatser. ''Aktivitet krävsÅtgärder som stimulerar hemmamarknaden ger jobbbåde i industrin och tjänstesektorn. Rejäla investeringarinom infrastruktur och ROT-sektor ger draghjälp.Tidigareläggning av statliga industribeställningar ochsatsningar inom energi- och miljöteknik ger nya order.Insatser inom landskaps- och kulturminnesvård ger snabbsysselsättning.Näringspolitiska initiativ för underleverantörer ochbranschvisa program som höjer förädlingsgraden inom t.ex.skogs- och trävarusektorn ökar konkurrenskraften ochskapar en bas för industriell expansion. Exportstödjandeinitiativ för mindre och medelstora företag liksom utökadeEKN-ramar, inte minst för östmarknaderna, ger impulserför nya investeringar och satsningar.De negativa effekter som följt i spåren av bolagiseringoch avreglering på det statliga området måsteuppmärksammas mer. Det kan inte vara rimligt att statenkastar ut anställda i arbetslöshet, vilket blir konsekvensen idetta konjunkturläge. Här krävs det istället åtgärder somhöjer kvalitet och kompetens.De aviserade nedskärningarna på den kommunalasektorn drabbar såväl välfärd som sysselsättning. Särskiltkvinnorna kommer att drabbas hårt om regeringens politikblir verklighet. Kvinnornas utbildningsnivå är ocksåförhållandevis låg. Här finns behov av kraftfulla åtgärdersom hindrar en utökad arbetslöshet.En rejäl satsning på utbildningsväsendet över hela linjenär av stor betydelse. Dels för att höja kompetensen, dels föratt förhindra en destruktiv arbetslöshet. Vikten avutbildning både för den enskilde och för samhället kan intenog betonas. Det gäller givetvis de unga, men inte minstviktigt är att goda möjligheter ställs till vuxenutbildningensförfogande.Som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd måsteutbildningen vara ett ekonomiskt tilltalande alternativ, inteminst för den studieovane. Annars hotar ytterligareojämlikhet och segregering.En utökad försöksverksamhet medarbetstidsförkortning och en begränsning av övertidsuttagetkan ytterligare pressa ned arbetslösheten. Samarbetsavtaletmellan i och länsarbetsnämnden är ettinitiativ som visar vägen.ArbetsmarknadspolitikSå mycket som möjligt av de arbetsmarknadspolitiskamedlen borde satsas på den ordinarie arbetsmarknaden somett komplement till insatserna på andra politikområden.Stärkt konkurrenskraft och stimulanser av efterfråganpå hemmamarknaden ger möjligheter att bibehålla personaloch även att nyanställa.En kombination av rejäla satsningar påkompetensutveckling i arbetslivet och ett rekryteringsstödskulle vara både billigare och ge väsentligt störresysselsättningseffekter än att hantera de arbetslösa utanförden ordinarie arbetsmarknaden. Likaså skulle det innebäramycket små nettobesparingar att skära ned den offentligasysselsättningen på det sätt som regeringens ekonomiskapolitik medför. Våra förslag om insatser förkompetenshöjande åtgärder i arbetslivet och förslaget ominrättande av en s.k. kommunakut bidrar till att förhindrautslagningen inom denna sektor.Arbetsmarknadsministern satsar på stordrift med lägre''styckkostnader''. Åtgärderna väljs för att de är billigasnarare än att de ger långsiktig sysselsättningseffekt.Åtgärder som ungdomspraktik och arbetslivsutveckling --som infördes som sistahandsåtgärder för att förhindralångtidsarbetslöshet, utförsäkring och permanentutslagning från arbetsmarknaden -- har förvandlats tillordinarie volymåtgärder. Åtgärderna kräver mindreinsatser från arbetsförmedlingarnas sida, och ALUfinansieras av ersättning från arbetsmarknadsfondenutanför budgetanslaget.Mindre volym beredskapsarbeten kräver mindreinsatser från kommunernas sida. Kvaliteten påarbetsmarknadspolitiken sjunker.Neddragningen av arbetsmarknadsutbildningenförsämrar på samma sätt de arbetsmarknadspolitiskaeffekterna i många fall. Försämringen avstudiefinansieringen, främst med avseende påutbildningsbidragen, försvårar i många fall insatser försärskilt utsatta grupper. Just de grupper som skallprioriteras -- som långtidsarbetslösa, invandrare,arbetshandikappade, och studieomotiverade ungdomar --kan komma att drabbas hårt. En ytterligare segregering haruppstått.Det som vi fruktade vad gäller anslaget till utbildninginom tillverkningsindustrin har skett. På grund avminskningar av timbidraget har en stor del av utbildningenavstannat. Detta är bara ett exempel på att bakom deretoriska rökridåerna från arbetsmarknadsministern döljersig försämringar och brist på stimulanser.Vänsterpartiet avvisade de försämringar för dearbetslösa som beslutade om vad gällerersättningsnivå och införande av karensdagar. Dettaställningstagande står fast.Sammanfattningsvis anser att en mycketmer aktiv inriktning av arbetsmarknadspolitiken mot denordinarie arbetsmarknaden är att föredra. Ett större inslagav traditionella insatser som arbetsmarknadsutbildning ochberedskapsarbeten krävs. Försämringar för dem som redanär drabbade av arbetslöshet måste förhindras.Kort om viktigaste förslagI motion 1992/93:Fi117 har vi utförligt presenterat våraförslag för att pressa ned arbetslösheten. Här presenterar vide viktigaste:Rekryteringsstöd för ungdomEtt specialdestinerat stöd för att nedbringa denkatastrofala arbetslösheten bland ungdomen är idagnödvändigt om inte stora ungdomsgrupper skall lämnaskvar i arbetslöshet vid nästa konjunkturuppgång.Praktikplatser bör endast vara en kortare introduktionoch följas av ett förhöjt rekryteringsstöd under högst niomånader. Stödet bör kunna variera men i snittkunna uppgå till . Vi föreslår ett rekryteringsstöd avdetta slag för ungdom. Att intresse finns för denna lösningvisas av initiativ från parterna inom verkstadsindustrin.Kompetensutveckling i arbetslivetVänsterpartiet har upprepade gånger föreslagit ettbidragssystem för kompetensutveckling i arbetslivet ienlighet med den inriktning som föreslogs ikompetensutredningen sedan.I detta arbetsmarknadspolitiska läge förefaller detvälbetänkt att prioritera s.k. varselarbetsplatser. Enförutsättning för bidrag är givetvis att varsel återkallas.Andra förutsättningar skall vara att utbildningsplanernagodkänns och att det föreligger överenskommelser mellande lokala parterna om utbildningens utformning ochinriktning. I många fall kan det vara lämpligt att genomförautbildningarna på deltid och därmed kombinera arbete medutbildning.Vi föreslår ett system med avdrag på arbetsgivaravgiftenom högst . Vi menar att detta skulle vara ettutmärkt system såväl för näringslivet i stort som för dengemensamma sektorn. Avsikten är att förbättrakompetensen som utslagning från den ordinariearbetsmarknaden förhindras.På detta sätt skulle staten gå miste om vissaarbetsgivaravgifter. Å andra sidan ökar ju skatteintäkterna,och behovet av finansiering från arbetsmarknadsfonden ochkostnader för arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskar.Kunde volymen öka ytterligare vore det utmärkt i och medatt åtgärden är förhållandevis billig, administrativt enkel,och framför allt genom att den ordinarie sysselsättningenstärks och utslagning därmed förhindras.BeredskapsarbetenNär det gäller beredskapsarbeten finns det utrymme fören väsentligt större volym än vad regeringen föreslår.Omfattningen har legat på en mycket låg nivå medtanke på den omfattande arbetslösheten. AMS harredovisat ett stort antal objekt inom bygg- ochanläggningsområdet, olika typer av skogsarbete liksominom natur- och fornvård.Med tanke på att allt fler högutbildade drabbas avarbetslöshet bör deras kompetens utnyttjas genomberedskapsarbeten inom olika områden inomtjänstesektorn. Beredskapsarbeten anknyter till dearbetslösas kompetens liksom till olika behov i samhället.Vi avvisade regeringens förslag att begränsaersättningen till beredskapsarbete genomatt föreskriva lägre arbetstid. Vi föreslår att de tidigarereglerna återinförs, vilket innebär att ersättningsnivånåterställs.ArbetsmarknadsutbildningBehovet av arbetsmarknadsutbildning av olika slag ärfortfarande mycket stort. Det handlar både omyrkesutbildning och om förberedande kompetenshöjandeutbildning. Bland de arbetslösa finns många med godyrkesutbildning, men som saknar specifik kompetens somdata, språk, ekonomi, matematik m.m. I många fall finnsbehov att skräddarsy utbildningspaket med utgångspunkt inågon viss yrkeserfarenhet när uppsägningar skett t.ex. frånen industri. Det ordinarie utbildningssystemet är givetvisutmärkt i många fall, men behovet av kompletterandeyrkesinriktad utbildning är fortfarande stort. För mångamänniskor är inte ordinarie skolgång ett realistisktalternativ i varje situation vare sig ekonomiskt ellerpraktiskt. Att förbättra sin kompetens yrkesmässigt isamband med att man söker jobb är då alternativet. Viföreslår att volymen av arbetsmarknadsutbildningenkraftigt utvidgas.UtbildningsbidragenNär det gäller utbildningsbidragen har riksdagenbeslutat om flera försämringar. Det gäller dels reduktion aversättningsnivån och dels inskränkningar i tillämpningen.Vi avvisade sänkningen av ersättningsnivån och uppreparnu detta ställningstagande.Regeringen föreslog också att all särskilt anordnadarbetsmarknadsutbildning för dem som är ochall arbetsmarknadsutbildning i det reguljärautbildningssystemet i fortsättningen endast skall berättigatill SVUXA-ersättning. I övrigt infördes en lånemöjlighetvilket för de flesta blir ett lånetvång. I stället för 90 procentav tidigare lönenivå blir det i ersättning för ensådan anvisad utbildningsåtgärd.I många fall slår dessa nedskärningar hårt. De redandrabbade får en ännu svårare situation. För många komdessa nya regler att ge helt andra förutsättningar än vad somförespeglats. Det finns i och för sig behov av att förenklareglerna i samband med studier. Det finns då säkertanledning att samordna mellan regelsystem inom CSN ochAF. Att plötsligt införa nya regler utan att ta hänsyn till denolikartade ekonomiska situationen mellan t.ex.arbetsmarknadsutbildning och arbetslivsutveckling ärorimligt. Detta gäller både för den enskilde som förAF/staten. I det ena fallet belastas budgetanslaget medkostnaden, i det andra fallet är det Riksgäldens lånekontosom får göra utbetalningen. I det ena fallet finns det ett tak,i det andra inte. För den enskilde blir det ekonomiskautfallet helt olika i de båda fallen. På detta sätt kommerarbetsmarknadspolitiken i praktiken att styras avsysselsättningspolitiskt ovidkommande omständigheter.Vi föreslår att tidigare ersättningsnivåer ochtillämpningsregler återställs vad gäller utbildningsbidragen.Vad gäller arbetslöshetsförsäkringen, KAS ocharbetsmarknadsfonden återkommer vi i särskild motion tilldessa frågor.Regeringens propositionUngdomspraktikenVi står fast vid vår kritiska hållning införungdomspraktiken. Detta var avsett som ensistahandsåtgärd för att hålla ungdomar i meningsfullsysselsättning och förhindra permanent utslagning innan deens fått fotfäste på arbetsmarknaden.Vi har gång på gång påpekat nackdelarna och riskernamed systemet: Undanträngningseffekter av ordinariearbetstillfällen, sammanblandningen av arbete och praktik,ersättningsnivåerna, att vara utanför anställning, avtal ochfacklig gemenskap m.m.Vi har krävt en rejäl utvärdering och kraftigt utökadeinsatser av ordinarie arbetsmarknadspolitisk natur för attminska volymen av ungdomspraktik. Regeringen gårmotsatt väg genom att för innevarande budgetår planera föratt 100 000 ungdomar genomsnittligt skall delta iungdomspraktiken. Det har blivit en förstahandsåtgärd somförstärker den otillräckliga ambitionsnivån i regeringensarbetsmarknadspolitik. är det svårt att uppfyllavolymmålet för arbetsmarknadsmyndigheterna. Idagbefinner sig ca 62 000 ungdomar i praktiksystemet.Det finns alla skäl att nu i ett uppåtgåendekonjunkturläge planera för en avtrappning av denna''tillfälliga sistahandsåtgärd''. För detta krävs dockkraftfulla insatser av annat slag, inte minstarbetsmarknadsutbildning, rekryteringsstöd ochberedskapsarbeten. Detta är den inriktning somVänsterpartiet föreslog och som AMS harföreslagit i slutet i sin anslagsframställan.Regeringens förslag att modifiera regelsystemet så atttvå perioder kan göras efter varandra på samma arbetsplatsoch förslaget om finansieringsbidrag om 1 000 respektive3 förstärker åtgärdens negativa drag. Omungdomen fortsätter efter en första praktikperiodskall anställning ske, gärna med ett förstärktrekryteringsstöd som incitament. Praktikperioden påarbetsplatsen bör förkortas, inte förlängas.Verkstadsindustrins Arbetstidsnämnd har i ett initiativav visat på en realistisk kombinationav praktik och anställning. Införandet avfinansieringsbidrag gör situationen ännu mer förvirrad ochkomplicerad. Grundförutsättningen för praktikplacering äratt icke ordinarie arbete utförs. Erläggandet avfinansieringsbidrag innebär att arbetsgivaren får starkaremotiv att kräva produktiva resultat. Motsättningen mellanpraktik och arbete blir ännu tydligare. Dessutom innebärett sådant inslag att det blir ännu svårare att hittapraktikplatser. Rent rättsligt och administrativt riskerarfinansieringsbidragen att föra med sig problem. Förslagettill nyordning bör avslås i sin helhet.Inte heller bör beslut tas nu om förlängning av åtgärdenför nästkommande budgetår. Före ett sådant beslut bör ensamlad arbetsmarknadspolitisk utvärdering göras avåtgärden inom ramen för en mer ambitiös inriktning avarbetsmarknadspolitiken. Härvid bör AMS slutsatser ochförslag tillmätas en väsentligt större vikt än vad regeringengjort i detta fall.Vad gäller akademikerpraktiken bör regeln skärpas såatt praktikperioden skall följas av anställning innannågon utvidgning sker. Likaså krävs en redovisning avresultaten av nuvarande regelsystem innan ettställningstagande kan göras. Regeringens förslag börsåledes avvisas i detta läge.ALUArbetslivsutveckling som även det tillskapades som ensistahandsåtgärd för att förhindra utförsäkring ochutslagning har blivit den största åtgärden. Vänsterpartiethar i den arbetsmarknadspolitiska motionen från i vårasvarnat för denna expansion av ALU.I många fall kan ALU vara ett bra komplement därintressanta projekt kan ta tillvara kompetens och intresse.Det bör dock vara en åtgärd i sista hand annars finns det enuppenbar risk att det skapas en artificiell arbetsmarknadhelt vid sidan av den ordinarie. På det sättet kan denarbetslöse komma allt längre ifrån ordinariealternativ på arbetsmarknaden. Finansieringen medupplåning via riksgälden helt vid sidan avarbetsmarknadsbudgeten leder till felaktiga incitamentliksom ersättningsnivåerna i jämförelse med vad som nugäller vid arbetsmarknadsutbildning. ALU blir somvolymåtgärd ett uttryck för den oambitiösaarbetsmarknadspolitiken som alltmer övergivitarbetslinjen.Verkligt oroande är det att se att regeringen , med sittinitiativ att tillskapa en ALU-delegation, avser attytterligare utöka omfattningen av ALU. Detta tycks vara ensista desperat åtgärd att möta misslyckandet med attmotarbeta långtidsarbetslösheten.Vänsterpartiet kan inte acceptera denna expansivainriktning av ALU-åtgärden. Många av de exempel påprojekttyper som nämns utgör samhällsviktiga insatser somVänsterpartiet har anvisat medel till i särskilda motioner,t.ex. naturvård, miljösatsningar, kulturmiljövård etc.Andra illustrerar kommunala uppgifter som bordeutvecklas inom den normala verksamheten. Det kräverdock, som vi framfört i många sammanhang, ytterligaremedel till den kommunala ekonomin. Det borde alltså imånga fall handla om ordinarie jobb, särskilt anvisadeprojekt, eller beredskapsarbeten.Den negativa syn på den kommunala resursutvecklingenliksom den oambitiösa arbetsmarknadspolitiken somregeringen uttrycker i propositionen är i själva verketbidragande till den starkt växande långtidsarbetslösheten.ALU-expansionen är ingen lösning på problemet utanbidrar snarare till att dölja det.Regeringens förslag om en ALU-delegation bör avvisas.Endast mycket oklara riktlinjer skisseras ochansvarsfördelningen gentemot AMS förefaller oklar.Redan med dagens volym saknas medel tillkringkostnader till ALU. Regeringens begäran om 450miljoner kronor bygger dock på en kraftig expansion. Vianser att 300 miljoner kan disponeras för detta ändamål.Med anledning av vad vi anfört finner vi inte att detredan nu finns anledning att utöka försöksperioden medALU . Innan ett beslut om förlängning tas krävsen samlad utvärdering av ALU inom ramen för helaarbetsmarknadspolitiken.Generellt anställningsstöd (GAS)krävde i motion Fi117 till prop1992/93:150 att ett marginellt sysselsättningsstöd skulleinföras vilket dock tyvärr avvisades. I nuvarandekonjunkturläge skulle detta stimulera anställningar på denordinarie arbetsmarknaden. Regeringen har i och med sittförslag om ett generellt anställningsstöd (GAS) tänkt om,vilket är glädjande. Förslag av denna typ är billiga eller rentav självfinansierande.Däremot kan naturligtvis olika tekniska utformningarkomma till användning. Det gäller ju att få till stånd ett såeffektivt system som möjligt -- såväl administrativt som setttill de reella sysselsättningseffekterna. Ett generellt systembaserat på arbetsgivaravgiftssänkning kommer givetvis att''läcka'' subventioner till företag som ändå skulle nyanställa.Å andra sidan är det lätt att visa att det är lönsamt både förstatsbudgeten och för samhällsekonomin även om bara enmindre andel av nyanställningarna direkt kan härledas tillexistensen av stödet.Dock måste stöd till naturliga säsongsanställningarundvikas. Ett sätt är att som föreslagitundanta anställningar understigande i ettsådant system. Detta skulle dock innebära ett annatadministrativt system där stödet tar hänsyn till enskildaanställningar och inte som regeringens förslag där hänsyntas endast till genomsnittligt antal anställda månadsvis.Dessa överväganden kan leda till att ett förstärktrekryteringsstöd med bidragsteknik vore administrativtenklare och även sysselsättningspolitiskt mer träffsäkert. Vinoterar att AMS i sin fördjupade anslagsframställan avolika skäl valt alternativet rekryteringsstöd medbidragsteknik. Ett sådant system kan ju också utformas merselektivt och inriktas på långtidsarbetslösa och ungdomar.Regeringens förslag innebär administrativa och tekniskaproblem som påtalats av skatte- ocharbetsmarknadsmyndigheterna. Detta måste tas på allvar.Det tycks även som om regeringsförslaget inte uppfyller sinegen målsättning att åstadkomma en arbetsgivarrabatt av tekniska skäl.Vänsterpartiet vill i nuvarande konjunktur- ocharbetsmarknadsläge starkt förorda införandet av ettmarginellt sysselsättningsstöd. Formen och tekniken börövervägas för att nå god effektivitet. Regeringsförslaget haruppenbara brister och övervägande om alternativ saknas.Vi emotser konstruktiva utskottsdiskussioner som snabbtleder till positiva resultat för de arbetslösa. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sysselsättningspolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetsmarknadspolitiken,3. att beslutar införa rekryteringsstöd förungdom enligt vad i motionen anförts,4. att beslutar införa ett bidragssystem förkompetensutveckling i arbetslivet enligt vad i motionenanförts,5. att beslutar att återinföra de tidigarereglerna för beredskapsarbeten enligt vad i motionenanförts,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetsmarknadsutbildning,7. att beslutar att återinföra de tidigareersättningsnivåerna och tillämpningsreglerna förutbildningsbidragen enligt vad i motionen anförts,8. att på tilläggsbudget för /94anvisar till rekryteringsstöd för ungdom,kompetensutveckling i arbetslivet, beredskapsarbeten,arbetsmarknadsutbildning och utbildningsbidrag enligt vadsom anförts i motionen,9. att avslår regeringens förslag till nyordningav ungdomspraktiken,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om akademikerpraktiken,11. att avslår regeringens förslag till utvidgningav ALU,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ALU,13. att godkänner att endast 300 miljonerkronor får användas för kringkostnader i samband medALU-verksamhet enligt vad som anförts i motionen,14. att avslår regeringens förslag om en ALU-delegation enligt vad som anförts i motionen,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om generellt anställningsstöd.