mot · GG02Jo72 · 1993-03-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:226 En ny skogspolitik Statsbidrag till skogsbilvägarSkogsnäringen i inland befinner sig i en ytterstsvår situation. Efterfrågan på råvaran har minskat kraftigt.Priserna har sjunkit och fraktkostnaderna stiger.Den nya skogspolitik som regeringen har presenteratförslag om i rubricerad proposition utgör ytterligare enförsvårande omständighet. sområvaruproducenten belastas med ökade fraktkostnaderavskaffar regeringen de sista resterna av statsbidraget tillskogsbilvägar. Detta kan inte accepteras.Regeringen utgår ifrån principen om att skogsbruketskall vara självfinansierat. Med anledning härav kankonstateras att skogsnäringen tillför landet högrenettoexportvärden än någon annan näringsgren. Deekonomiska stöd som utgått till skogsbruket har finansieratsav näringen själv.Det föreligger fortfarande ett mycket stortutbyggnadsbehov av skogsvägar för att göra det möjligt attta tillvara den skogsråvara som finns. Genombidragsgivningen kan en samplanering av vägobjektengaranteras, vilket är ytterst angeläget bl.a. urmiljösynpunkt. Man kan hävda att få bidrag har, ursamhällets synpunkt, gett så stor avkastning som justbidraget till skogsbilvägar. Att avskaffa bidraget är förmånga delar av vårt land, som är beroende av skogsbruket,en katastrof.I sammanhanget bör man uppmärksamma att åkeriersom trafikerar skogsvägarna erlägger kilometerskatt påsamma sätt som när de nyttjar det statliga vägnätet. Detinnebär att staten tar betydande avgifter på ett omfattandevägsystem som byggs och underhålls av skogsägarna.Skogsbruket är således långt mer än självfinansierande idetta avseende.Genom skogsvårdsavgiften erhöll staten tidigare ensumma pengar som kunde fördelas till vissa viktigastödåtgärder i fråga om skogsvård, forskning och ävenbidrag till skogsbilvägar. Regeringen berömmer sig av att haslopat denna skogsvårdsavgift. framställs dennainsats som en regionalpolitisk välgärning. I själva verketinnebär slopandet av skogsvårdsavgiften att möjligheten solidarisk kostnadsfördelning mellan olika regioner intelängre föreligger. De som förlorat på detta är framför alltskogsägare i inland.Regeringen är inte beredd att ens följa skogspolitiskakommitténs förslag om att återinföra ett blygsamt stöd tillplanering av skogsvägar om . Departementschefen säger sigvisserligen vara medveten om behovet av att skogsvägnätetutformas optimalt och att vägar inte byggs i onödan och medfelaktig sträckning. Det bör emellertid ligga i skogsägarnaseget intresse att även i fortsättningen utnyttjaskogsvårdsstyrelsens kompetens på detta område, skriverjordbruksministern.Detta uttalande kan hänföras till avdelningen frommaförhoppningar. De som sysslat med dessa frågor kanomvittna att en bidragsgivning behövs om en samordningskall komma till stånd. I många fall är en bidragsgivningavgörande för att en skogsväg över huvud taget skall blibyggd. Detta förhållande blir särskilt accentuerat i dagenssvåra ekonomiska läge för skogsbruket framför allt iområdet långt från skogsindustrierna.Vi föreslår därför att en bidragsgivning till skogsvägaråterinförs. Den bör i första hand avse bidrag till planeringmen också till byggande.Regeringen disponerar /91 överett anslag för Särskilda regionalpolitiskainfrastrukturåtgärder m.m. På detta anslag har enligtuppgift uppstått en betydande reservation. I åretsbudgetproposition tillförs . Vi föreslår att av dessa medel får användas för bidragtill skogsvägar. Som jämförelse kan nämnas att /92 utbetalades till detta ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att bidrag till skogsvägar fårutbetalas inom en ram av finansierat genom anslaget Särskildaregionalpolitiska infrastrukturåtgärder.