mot · GG02Bo305 · 1993-01-26 00:00:00 — Förändringar av infrastrukturen i SkåneSkåne står inför stora och vittomfattande investeringar.Det handlar om mycket mer än fasta förbindelser överÖresund, även om detta projekt dominerar isamhällsdebatten.Järnvägsnätet i skall rustas upp. Västkustbananskall byggas ut till dubbelspår. En tunnel genomHallandsåsen är på väg att förverkligas. En riksbangårdplaneras för att med den i drift kunna möta de krav påeffektiviseringar som godstrafiken kräver.Trafiken till kontinenten växer och kräver utbyggnaderför att i första hand trafiken med gods skall kunnautvecklas. Närmast i tur torde stå en utbyggnad av hamneni och dess tillfartsvägar.På olika håll i skall därutöver ett antalmoderniseringar och effektiviseringar av såväl landsvägarsom järnvägar ske. mellan och Malmöskall elektrifieras.Kollektivtrafiken drivs i en ny struktur. Ett nyttkommunalförbund, som omfattar hela yta,är bildat. Detta förbund skall administrera kollektivtrafikeni länet. Inom län finns denna ordning . De omfattande planerna påförbättringarna av såväl spårbunden kollektivtrafik somsådan med bussar kan nu genomföras på ett rationellaresätt.Ett omfattande planeringsproblemFörändringarna kräver lösningar på många omfattandeoch skiftande problem, som alla måste lösas eller eliminerasgenom planering. I planeringen och genomförandet ärmånga inblandade. Enbart det omfattande bro-tunnelprojektet med anslutande lands- och järnvägar gerstora konsekvenser i alla 33 kommuner. Deplaneringsmässigt besvärligaste problemen medetableringen av fasta förbindelser över finns påland. Jämförelsevis är ''vattendelen'' enklare.De olika organen i står således inför enomfattande uppgift på samhällsplaneringens område.Uppgiften är komplicerad. Många är på olika sättinvolverade. I någon mening kan alla skåningar ha intressenatt bevaka. Intressena är splittrade.Den effektiva lösningen innebär bl.a. en brakoordinering av de olika delförloppen. Huvuduppgiftensom planeringen skall lösa är att skapa ett bra . Att pånuvarande stadium dra slutsatsen att detta inte är en enkeluppgift, det torde flertalet kunna göra utan någrareservationer.Samhällsplaneringen med PBL och NRLPlaneringsprocessen för användningen av mark ochvatten styrs i huvudsak av (PBL) ochlagen om naturresurshushållning (NRL). Karaktären pådessa lagar är att de präglas av demokratiska inslag och attdet är kommunerna som är spelförare iplaneringsprocessen.Kretsen av sakägare är i dessa fall mycket stor. Det ärmånga som därtill kan komma att ha synpunkter på defrågor som är aktuella. De statliga intressena företräds idetta sammanhang av länsstyrelserna. De har enligt PBLoch NRL att göra en sammanvägning och redovisa desamlade statliga intressena.Projekten drivs av olika huvudmän med olikautgångspunkter och mål för arbetet. De övriga medintressen att bevaka är till antalet omfattande. De hardessutom inte sällan motstående uppfattningar i sak. Avpraktiska eller andra skäl är ibland de i och för sigsammanhållna projekten delade i olika skeden ochdelprojekt. Dessa delprojekt drivs vanligen som formelltsjälvständiga projekt. Sammantaget leder detta till att detär svårt att hålla en aktull och samlad överblick.Planeringssystemet kommer att utsättas för storapåfrestningar. Inte bara genom att antalet och volymen iprojekten kommer att vara onormalt höga.Projekten inrymmer många frågor som är specielltbevärliga och de skall lösas med stöd av ett underlag somännu inte är komplett. Arbetet med översiktsplanernaenligt PBL är exempelvis i dess första omgång inte slutfördi . Av givna skäl, eftersom PBL-tiden är relativt färsk,saknas också erfarenheter av att arbeta med sådanakomplexa planeringsproblem som det nu är fråga om.Saknaden av en komplett första omgång avöversiktsplanering skall i och för sig inte överdrivas.Mellankommunala planeringsproblem är emellertid alltidsvåra att lösa. De är dock svårare att lösa så länge dennabrist kvarstår, eftersom de kanske inte är kända. Specielltbesvärande är det att med hänsyn till dessgeografiska läge ännu inte har en enligt PBL antagenöversiktsplan.Planeringen enligt PBL/NRL, som i grunden är enutpräglad demokratisk process, ger även stort utrymme fördiskussioner och överläggningar. Eftersom konflikternamellan olika intressen när det gäller markanvändningen ärstora, kan det förutsättas att många av besluten kommer attöverklagas. Detta leder till betydande förlängningar avledtiderna.Ytterst kan det komma att tvinga fram kraftiga,korrigerande ingrepp i senare skeden av planeringsfasen.Den önskade koordineringen kan därmed kanske intekomma till stånd. Förändringarna, som i sig inte behövervara negativa, leder emellertid vanligen sammantaget tillekonomiska förluster genom det sätt på vilka degenomföres.Överblick och omvärldskontaktMot denna bakgrund är det naturligt att söka en lösningsom innebär att problemet ''samlad överblick'' löses. Det ärklart olämpligt och hämmande att kunskapen om ''vad sompågår'' och ''vem som gör vad'' etc. inte finns samlad på ettställe. i dess helhet är mer eller mindre berört. En förhela samlad översikt av ''läget'' bör därför tas framoch hållas aktuell.Länsstyrelserna har bl.a. uppgiften att iplaneringsprocessen för användningen av mark och vattensvara för de samlade statliga intressena. Omständigheternai talar för att de bägge länsstyrelserna bör ha ett närasamarbete i denna uppgift. En strukturplan måste arbetasfram för hela , en strukturplan som anger denhuvudsakliga förläggningen och markanvändningen för destörre strukturbildande elementen. bör geregeringen till känna behovet av en strukturplan för Skåne.Under de närmaste åren kommer ett stort tillskott ivolymen av arbetsuppgifter för länsstyrelserna i , somskall av utöver ordinarie verksamhet. Det ärtveksamt om dimensioneringen och fördelningen avresurserna hos länsstyrelserna är sådana, att arbetet kanbedrivas med hänsyn tagen till en allmänt godresurshushållning på ett önskvärt och rationellt sätt.Regeringen bör därför ta initiativ till en översynav länsstyrelserna i . Syftet skall vara att klarläggabehoven av resurser m.m. så att de på ett rationellt sätt kanmöta kraven på överblick och administrativ kapacitet m.m.,så att de förbättringar av infrastrukturen i som nuplaneras kan genomföras effektivt. Det finns betydanderisker för att ledtiderna förlängs med den nuvarandeokoordinerade ordningen.Det bör särskilt noteras möjligheten att skapa en mellande bägge länsstyrelserna gemensam planeringsenhet, som iförsta hand skulle ha uppgiften att svara för dessa tunga,länsövergripande planeringsfrågor som nämnts ovan.Den översyn som vi här förordar bör komma till ståndutan tidsutdräkt.Det är vidare ett klart olämpligt förhållande attledamöterna i lekmannastyrelserna i saknarinitiativrätt i den betydelsen att de kan få ett ärende tillbehandling i lekmannastyrelsen. De är helt utlämnadetill en välvilja. bör därför begära en ändring avdet aktuella regelsystemet i syfte att ge ledamöterna ilekmannastyrelsen den demokratiska rättigheten att kunnainitiera ärenden till behandling i länsstyrelsenslekmannastyrelse. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om dimensioneringen ochfördelningen av resurserna m.m. hos länsstyrelserna iKristianstads och för att klara de planerings-och andra administrativa uppgifter som förestår medhänsyn till förestående upprustning av infrastrukturen iSkåne,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en strukturplan förSkåne,3. att hos regeringen begär förslag till ändringi regelsystemet för lekmannastyrelsen i så attledamöterna kan initiera ärenden i enlighet med vad somanförts i motionen.