mot · GG02So34 · 1993-03-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:160 Husläkare m.m. I proposition 1992/93:160 föreslås att en husläkarreformgenomförs fr.o.m. för att vara fulltgenomförd vid utgången av 1995. Syftet anges vara attförbättra tillgängligheten och kontinuiteten i den öppnavården.Idén med husläkare i föddes för omkring 20 årsedan då primärvården var dåligt utbyggd ochläkarkontinuiteten svag. Därefter har både primärvårdenoch läkarkontinuiteten klart förbättrats.Det var därför förvånande att regeringen tog initiativ tillett husläkarförslag, utan att utgå ifrån den fina primärvårdsom bedrivs runt om i landet. Endepartementspromemoria arbetades snabbt fram, utanbred sakmedverkan och parlamentarisk förankring.Departementspromemorian presenterades i maj 1992.Förslaget möttes av stark kritik från sjukvårdspersonaloch patienter. Företrädare för de politiska partiernakritiserade också förslaget. Kritiken kom från vänster ochfrån höger. Framförallt kritiserades förslagen förläkarfixering, där distriktsvård, barnhälsovård, mödravård,arbetsterapi m.m. sattes på undantag.Den stora och obesvarade frågan är således på vilket sättprimärvården skall fungera med ett husläkarsystem och vadhänder med beslut att verka enligt WHOsfolhälsomål. Kritik riktades också mot förslagen om frietablering och central styrning av hälso- och sjukvården.Trots den starka kritiken lägger nu regeringen fram enproposition som i viktiga delar bygger på förslaget idepartementsskrivelsen. Det betyder att möterett sjukvårdsförslag som brister i sak och i bredparlamentarisk förankring.Vi socialdemokrater förordar en sammanhållenprimärvård och avvisar förslaget till husläkarlag och dessföljdändringar i annan lagstiftning. Vi föreslår i stället attkontinuiteten i relationen läkare och patient säkerställs,genom att hälso- och sjukvårdslagen (HSL) ändras så attlandstingen (kommunerna) åläggs att planeraverksamheten så, att varje innevånare frivilligt kan välja enpersonlig läkare.Vi anser att den presenterade propositionen har mångabrister. Den lagstiftning som föreslås beskärsjukvårdshuvudmännens möjligheter att upprätthålla enlika och rättvis hälso- och sjukvård över hela landet.Lagstiftningen innebär ett allvarligt ingrepp i denkommunala självstyrelsen.Den nuvarande primärvårdsorganisationen därdistriktsläkaren har områdesansvar har givit goda resultat.Den samlade kunskap som finns hos personalgrupperna vidvårdcentralerna har utgjort ett bra underlag för attförebygga ohälsa hos den enskilde eller hos särskilt utsattagrupper i området. Ytterligare insatser behövs för attförebygga hjärt- och kärlsjukdomar, cancer m.m. Ihemsjukvården skall allt fler äldre och långtidssjuka fåadekvat behandling. Folkhälsoarbetet har en viktig bas iprimärvården i arbete mot droger, tobak och sexuelltöverförda sjukdomar.Mödra- och barnhälsovården har betytt mycket när detgäller att förebygga och behandla ohälsa. Vi har i Sverigeen mycket låg barnadödlighet. Det är ett av resultaten avlång tids förebyggande verksamhet som kunnat ske i ensammanhållen primärvård.I propositionen antas att skolhälsovården kommer attskötas av sjuksköterskor, psykologer och kuratorer omhusläkarförslaget förverkligas. Det är riktigt attutvecklingen gått dithän att sjuksköterskorna tagit över alltmer av skolhälsovården. Det har säkert skett efter enbedömning av hur stor andel sjuksköterskor respektiveallmänläkare som behövs inom skolhälsovården. Men attsom regeringen nu föreslår avskaffa skolläkarna, förefallerogenomtänkt. Gruppen elever som lever i en ombonadtillvaro kommer säkert att klara sig. Men värre är det för degrupper som har en utsatt social situation i sin hemmiljö.Det kan inte antas att husläkaren ensam skall täcka upp detsom sker i samverkan mellan skolläkaren ochdistriktsläkaren som har områdes- och befolkningsansvar.Vad händer med distriktssköterskor, mödra- ochbarnhälsovården, sjukgymnaster, kuratorer,undersköterskor m.fl. när husläkaren är installerad? Hurskall informationen och kunskapsutbytet mellan husläkareoch andra berörda gå till? Vem tar hand om ''besvärliga''patienter när områdesansvaret inte gäller? Detta ärexempel på frågor som inte besvaras i propositionen.Husläkarmodellen förväntas vara fullt genomförd vidutgången av 1995. Det innebär att förändringen ska skeunder loppet av som det anges attförändringen inte ska dra några nya kostnader förlandstingen, utöver de 600 miljonerna som regeringenanslår till introduktionen av husläkare. För atthusläkarmodellen ska anses genomförd krävs ca 1 300 nyaallmänläkare, till en kostnad av ca 1,5--2 miljarder kronor.En så omfattande omstrukturering kan inte ske . Och varifrån skall pengarna tas till utbyggnaden?Risken är att sjukhusorganisationen inte kommer attutredas och ändras så att den ger resurserna, utan att det ärprimärvården -- vid sidan av husläkarna -- som kan drabbas.Vi socialdemokrater håller med om att primärvårdenbehöver resurser från sjukhusen för att kunna nå målet, enallmänläkare per 2 000 innevånare. Vi bedömer att en sådanomstrukturering tar , om det sker på ett sådantsätt att kvalitet och omhändertagande tryggas ochkapitalförstörelse undviks. Det krävs sannolikt också ettsammanhållet huvudmannaskap för sjukvården, om ensådan resursöverföring från sjukhusen till primärvården skakunna ske.Enligt propositionen skall ersättningen till husläkarnakunna variera mellan sjukvårdsområdena. Det antas ipropositionen att det kan krävas högre ersättning för att fåläkare till mer glesbefolkade områden av landet. Detkommer sannolikt också att krävas mer betalt för områdenmed besvärliga sociala förhållanden. Dessa skrivningar ipropositionen visar att vi socialdemokrater har rätt, när vihävdar att det inte går att garantera läkarresurser rättvistfördelade över hela landet, i ett system med fri etablering.De regionala orättvisorna kommer inte att lösas medpropositionens förslag, om fri etablering införs. Det går inteatt garantera en rättvis fördelning av läkare över landet, ominte huvudmännen har möjlighet att planera och organiseraverksamheten så att de tillgängliga läkarresurserna fördelasrättvist. Fri etablering kommer också att driva uppkostnaderna i sjukvården och innebär en risk för attgrundläggande vårdbehov får stå tillbaka för mindreangelägen ''lyxvård''.Hur blir det med medborgarnas möjligheter att påverkasjukvården om husläkarförslaget genomförs? Av vem ellervilka skall man utkräva politiskt ansvar? Kan politikerna taett verksamhetsansvar om sjukvården helt drivs av privatavårdgivare?Bestämmelserna om obligatorisk listning finns detanledning att pröva i särskild ordning. Dels den märkligakonstruktion som innebär att den enskilde, som inte vill blilistad, måste begära att få bli avförd från listan, efter att ha''tvångslistats''. Dels den oerhört omfattande byråkrati somblir resultatet av de mycket stränga krav som måste ställaspå dessa listor. Dessa listor måste ajourhållas med mycketstor noggrannhet. Läkaren får ju betalt efter listan.Integritetsfrågan kräver sin lösning. Hur hanterasjournalerna när man vill byta läkare? Här har Lagrådetriktat ovanligt hård kritik. Regeringen har inte åtgärdat allapåtalade brister. Propositionen är här bristfällig i sak.I propositionen förutsätts att AT-utbildningen ska ske pånuvarande sätt. Det betyder att också privata husläkareförväntas ställa upp med . Vi kan då konstateraatt i , där privata husläkare nu etablerar sig, harman slagit fast att utbildning inte passar in i ett privathusläkarsystem. Det skulle störa husläkarens möljlighet attägna sig åt sina uppgifter. Bevekelsegrunderna är diffusa.En husläkarmodell med fri etablering hämmarutbildningen.Sammanfattningsvis tror vi att det föreslagnahusläkarsystemet riskerar att skada en f.n. väl fungerandeprimärvård. Det kan ge allvarliga konsekvenser också fördet förebyggande arbetet och för folkhälsan.Vi socialdemokrater vill i stället försöka ta tillvara detsom fungerar bra i dagens sjukvård. Vi vill bygga vidare påoch utveckla den befintliga primärvården. Vi vill genomdetta säkerställa rätten till en personligt vald läkare för alla.Vi vill skapa förutsättningar för förebyggande hälsovårdpå arbetet, i skolan och under livets skiftande behov, t.ex.på ålderns höst.Vi vill utveckla rätten att välja läkare, vårdcenteral ochsjukhus.Vi vill att sjukvården skall vara tillgänglig för alla och vivill ha rättvisa mellan olika delar av landet. Patienten skallsjälv ha rätt att frivilligt välja sin personlige läkare och harätt att byta läkare när han så önskar. Det är behoven ochönskemålen hos medborgarna som skall styra hälso- ochsjukvården framåt.Under lång tid har det varit politisk enighet om hälso-och sjukvårdens betydelse för folkhälsan. En sammanhållenprimärvård med mödra- och barnhälsovård, har varit ensjälvklarhet för sjukvårdspolitiker. är allt förändrat.Förslag framförs om att dela upp primärvården, införaköpa/säljmodeller och dela ut checker till olika ändamål. Viär övertygade om att detta är en dålig utveckling somkommer att bli dyr för samhället och orättvis för denenskilde. I utsätts helaprimärvården för nyliberala experiment. Vi föreslår därföratt en översyn sker beträffande vilka lagändringar somkrävs för att trygga en sammanhållen primärvård.Avslutningsvis vill vi peka på att vi stämmer in ipropositionen beträffande behovet av kontinuitet reglerad iHSL, den utökade förskrivningsrätten fördistriktssköterskorna och behovet av att föra över resurserfrån sjukhusvården till primärvården. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionens förslag tillhusläkarlag och de ändringar i annan lagstiftning som följerdärav,2. att beslutar om en komplettering i hälso- ochsjukvårdslagen som ger varje innevånare möjlighet attfrivilligt välja läkare,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn avlagstiftningen i syfte att säkerställa en sammanhållenprimärvård.