mot · GG02Kr293 · 1993-01-26 00:00:00 — Med utgångspunkt från långtidsbedömningar av deregionala museernas verksamhet har statens kulturrådföreslagit en utökning av statsbidraget till dessa museer.Kulturrådets resultatanalys visar på en vidgad skillnad vadgäller museernas verksamhetsnivåer och graden avutbyggnad inom olika ämnesområden. För de mindremuseerna behövs en konsolidering av verksamheten. Allamuseer behöver ökade möjligheter till metod- ochverksamhetsutveckling.Statsrådet avvisar framställning medhänvisning till att effekten av tidigaregrundbeloppshöjningar ännu inte kunnat utvärderas:I föregående budgetproposition (prop. 1991/92:100 bil 12s 105) redovisade jag ett antal riktlinjer som Kulturrådetantagit för den framtida bidragsfördelningen. Jagförutsätter att den gjorda satsningen och de kriterier förstatens bidragsgivning som tillämpas kommer att fåavsedda effekter på de regionala museernas verksamhet,men att tydliga resultat kanske kan redovisas först när denhögre bidragsnivån fått verka . Jag vill dock betona attavsikten med det grundbeloppsbaserade statsbidraget till deregionala museerna är att ett ökat antal tjänster skallinrättas vid museerna. Det ankommer på attför regeringen redovisa i vad mån nya grundbelopp faktiskthar lett till att nya tjänster inrättats och vilkaverksamhetsgrenar som härigenom kunnat förstärkas.Jag anser således att tillräckligt underlag ännu inteföreligger för en bedömning av vilka effekter som erhållitsav den gjorda insatsen för de regionala museerna.Mot den bakgrunden och med hänvisning till den planerademuseiöversynen beräknar jag ett oförändrat antalgrundbelopp för nästa budgetår.Det är självklart angeläget att effekterna av statensbidragsgivning till länsmuseerna utvärderas. Så sker ocksåkontinuerligt i samarbete mellan ochlänsmuseernas samarbetsråd. Formuleringarna ipropositionen innebär emellertid ett avsteg från tidigareregler och uttalanden från att stödet till deregionala museerna skall vara villkorslöst. Så formulerasockså ursprungliga skrivning till statsbidragettill regeringen . I propositionen 1976/77:100bilaga 12 s 170 framhåller dåvarande departementschefen:Enligt min mening bör de som har kostnadsansvaret ävenha beslutskompetensen. Mottagarna av bidragen bör därförha full frihet att avgöra hur bidragen skall användas för attfrämja de ändamål jag tidigare angivit. Någon direktkoppling i bidragskonstruktionen till antalet tjänster påmuseerna anser jag inte vara lämplig. Med en sådanmodifiering av arbetsgruppens förslag till bidragssystemunderstryks ytterligare de regionala museernas rätt att somfria kulturinstitutioner självständigt besluta omverksamhetens inriktning och innehåll. Museernashuvudmän får möjlighet att i ett regionalt perspektivbedöma hur statsbidraget skall disponeras för att bästkomma regionen till godo.Dessa riktlinjer bör enligt min mening fortfarande gälla.Detta bör ges regeringen till känna.Vid 1989/riksdag fördes en omfattande diskussionmed anledning av ett förslag att länsmuseerna skulleutarbeta verksamhetsprogram som grund förbidragsgivningen. I diskuterades om dessabehövde ses som en inskränkning i museernas frihet attsjälva planera sin verksamhet. framhöll attmuseerna ''bör självfallet'' -- liksom -- ha frihet attutforma verksamheten utifrån skiftande förutsättningar ochbehov. Vidare diskuterades kravet att ökade bidrag frånstatens sida skulle förutsätta en motsvarande satsning frånhuvudmännen. Enligt borde även tidigare gjordasatsningar beaktas. Detta senare uttalande har frånmuseernas sida tillmätts stor betydelse eftersombidragssystemet annars skulle få mycket olika betydelse iolika län.Det är viktigt att konstatera att ett ökat antal tjänsterinte i sig är någon lämplig mätare på museiverksamhetensutveckling. Flertalet länsmuseer har haft huvuddelenav sina resurser låsta i löner och andra fasta kostnader.Rörliga medel för själva verksamheten har saknats. Omman vill öka verksamheten blir effekten vid många ellerflertalet länsmuseer större om man ökar expensmedlen änom man anställer ytterligare personal. Man bör härvidbeakta att de flesta museerna genom tidigare gjordasatsningar från huvudmännens sida har ett avsevärt störreantal anställda än antalet tilldelade grundbelopp.Statsbidraget utgår av grundbeloppet som f n är . Ursprungligen beräknadesgrundbeloppet utgöra genomsnittet av en lön vid ettlänsmuseum. motsvarar det grundbeloppsbaseradestatsbidraget, som alltså uppgår till , endast 1/3 av kostnaderna för en tjänst (lön,sociala avgifter, lokal- och resekostnader etc).Grundbeloppet garanterar därför inte tillsättningen av entjänst, om inte museets huvudmän svarar för tillsammans2/3 av kostnaderna.Ett viktigt mål för statens bidragsgivning bör vara attstimulera till upprätthållande av huvudmännens insatser pånuvarande nivå. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om villkoren för grundbeloppen tillde regionala museerna.