mot · GG02Ju18 · 1993-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:142 Åtgärder mot bruk av narkotika samt ringa narkotikabrott Nuvarande lagstiftningBestämmelser om straff för olovlig befattning mednarkotika finns i narkotikastrafflagen. Lagen trädde i kraft1 och har ändrats vid ett flertal tillfällen.Ändringarna har bestått i dels att de olika gärningsformernaför narkotika har kompletterats och utvidgats, dels att olikastraffskärpningar fortlöpande har genomförts. Den senastegenomförda lagändringen, som trädde i kraft den 1 juli1988, innebar främst att eget bruk av narkotikakriminaliserades.Lagen innehåller tre svårighetsgrader av narkotikabrott;för normalgraden, narkotikabrott, döms till fängelse , för ringa brott döms till böter eller fängelse i sexmånader eller, om sådan gärning endast bestod i eget brukav narkotika, till böter, och för grovt brott döms till fängelsei lägst och högst 10 år.En särskild regel om ansvarsfrihet finns vid eget bruk avnarkotika om gärningen uppdagats genom att vederbörandesökt eller underkastat sig vård eller annan behandling.PropositionenI propositionen föreslås bl.a. att den straffrättsligaregleringen av eget bruk av narkotika och andra ringanarkotikabrott skall skärpas. Fängelse förs in i straffskalanför eget bruk av narkotika och den särskilda regeln omansvarsfrihet när bruket uppdagas vid en vård- ochbehandlingskontakt föreslås utmönstrad.Socialdemokraterna avvisar regeringens förslag om attinföra fängelse i straffskalan för eget bruk av narkotika ochförslaget om att slopa ansvarsfrihetsregeln.Fängelse i straffskalanInförandet av fängelse i straffskalan för eget bruk avnarkotika skulle innebära en avgörande förändring avsamhällets narkotikapolitik. Den straffrättsliga regleringenskulle med en sådan utformning leda till att i princip allnarkomanvård från samhällets sida skulle kunna ske undertvång och straffhot. En sådan ordning skulle innebära endrastisk förändring av förhållandet mellan denstraffrättsliga regleringen och socialtjänstlagstiftningen.Riskerna är betydande för att de enskildas och olikamyndigheters vårdansträngningar skulle motarbetas. Det ärvår uppfattning att vården av missbrukare alltjämt i principbör åvila och sjukvården och att frågor om attanvända tvång i vården av missbrukare bör avgöras inomramen för den socialrättsliga lagstiftningen. Regeringensförslag innebär ett brott mot denna princip och att en nymöjlighet till tvångsvård införs bakvägen.Samtidigt som regeringen nu föreslår straffskärpningarpågår en oroande nedrustning av narkomanvården runt omi landets kommuner. Den utvecklingen måste stoppas.Narkotikamissbruket löses inte med vård och behandlingunder straffhot utan genom att tillräckliga resurser avsättstill narkomanvård.AnsvarsfrihetsregelnRättsväsendets insatser mot narkotikamissbruket måsteutformas så att de inte motverkar utan understödersamhällets ansträngningar att erbjuda vård åtvårdbehövande missbrukare. Det var skälet till att ensärskild ansvarsfrihetsregel infördes när eget bruk avnarkotika kriminaliserades. Regeln innebär att omgärningen uppdagats genom att vederbörande sökt ellerunderkastat sig vård eller annan behandling så skall ejdömas till ansvar för brott.Regeringen föreslår i propositionen attansvarsfrihetsregeln slopas. Detta innebär enligt våruppfattning betydande risker för den frivilliganarkomanvården. Det kan medföra att den som behövervård för sitt missbruk avhåller sig från att söka sådan vårdeftersom han därmed skulle ange sig för brott. Vårdorganenär visserligen underkastade sekretess gentemot debrottsbeivrande myndigheterna i de fall det här gäller, mendetta är inte tillräckligt. Det är självfallet av stor betydelseför arbetet med att motivera narkotikamissbrukare för vårdatt den vårdsökande inte skall behöva oroas av att hansansträngningar att komma ifrån sitt missbruk indirekt skulleleda till att han blir lagförd. Detta är särskilt viktigt närmånga missbrukare bär på HIV-smitta, med denspridningsrisk det innebär, och behöver vård ellerbehandling.Förslag tillLag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64)Härigenom föreskrivs att 2 § narkotikastrafflagen(1968:64) skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelseÄr brott som avses i 1 § att anse som ringa, döms tillböter eller fängelse . Bestod gärningenendast i eget bruk av narkotika, döms till böter. Om ensådan gärning har uppdagats genom att gärningsmannensökt eller underkastat sig vård eller någon annanbehandling, skall inte dömas till ansvar.Är brott som avses i 1 § med hänsyn till arten ochmängden narkotika samt övriga omständigheter att ansesom ringa, döms till böter eller fängelse i högst sex månader.Bestod gärningen endast i eget bruk av narkotika, döms tillböter. Om en sådan gärning har uppdagats genom attgärningsmannen sökt eller underkastat sig vård eller någonannan behandling, skall inte dömas till ansvar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionens förslag till lag omändring av 2 § narkotikastrafflagen (1968:64),2. att beslutar anta motionens förslag till lagom ändring i 2 § narkotikastrafflagen (1968:64).