mot · GG02U278 · 1993-01-26 00:00:00 — Utbildning inom förvaltning, domstols- och polisväsende som ett led i utvecklingsbiståndet ger betydande bistånd till s kutvecklingsländer främst i tredje världen men på senare tidockså till länder i vårt grannskap på andra sidan Östersjön.I många fall har biståndet varit betydelsefullt ochframgångsrikt, särskilt för de människor som direkt berörts.Vad som tyvärr är påtagligt är dock att -- trots stora insatserfrån omvärlden -- en mera genomgripande eller långsiktigförändring till det bättre ofta inte kommit till stånd. I mångaländer står man och stampar på samma ställe, i andra harnöden och orättvisorna blivit allt större. I en del fall har mananvänt stora delar av de egna resurserna till att bygga uppen krigsmakt som hänsynslöst utnyttjas av makthavarnamot grannar och mot den egna befolkningen. Detta harblivit ett direkt hinder för en utveckling till ett störrevälstånd för befolkningen som helhet.Vad som är rätt uppenbart är vidare att en viktig orsaktill uteblivna framsteg är djupgående brister i styrelsesystemoch förvaltning i mottagarländerna även i de länder därförutsättningarna för framsteg annars borde vara goda.I regeringens proposition 1992/93:100 bil 4 betonasockså ånyo i de inledande avsnitten det s k demokratimåletsamt att respekten för mänskliga rättigheter ochutvecklingen av fördjupad demokrati är viktiga faktorer förett lands utvecklingspolitik och för vår bedömning avfördelningen av biståndet.I propositionen hänvisas också till, att demokratin är påväg i många av de länder, som biståndet går till och att detär viktigt att demokratiseringsprocessen får stöd. Så är detförvisso. De övergångar som skett från ren diktatur ellerauktoritära styrelsesystem till mera demokratiska ivästerländsk mening har varit trevande och i några fall harde misslyckats.De målsättningar som på detta område anges för svensktbistånd är bra. Frågan är bara hur de skall förverkligas. Dekonkreta insatserna har inte varit särskilt omfattandeoch i årets budget är också förslagen om vad som kan görasmera konkret få och svävande.Enligt min mening skulle ett verksamt medel för attfrämja en bestående övergång till ett demokratiskträttssamhälle vara att i allt högre grad inrikta insatserna påuppbyggnaden av förvaltningsorganisationen, domstolarnaoch poliskåren på ett sådant sätt, att dessa oundgängligadelarna i ett rättssamhälle kan fungera effektivt och ienlighet med elementära rättsprinciper. Det är väl känt attbristerna härvidlag är mycket stora.Detta gäller inte bara i länder som traditionellt mottagitstora bidrag från vårt land och andra länder, det gäller äveni flertalet av de stater i , där ett formelltdemokratiskt styre återkommit och det gäller i de nya statersom uppstått efter sönderfall.Var man än kommer i stater med formellt nyvunnendemokrati finner man att poliskårer, domstolar ochförvaltningsmyndigheter, i den mån de alls fungerar,är svårt anlupna av korruption och svågervälde.I vissa fall har poliskårerna utvecklats till rena terrororgansom nära samverkar med allt mäktigaremaffiaorganisationer.Allt detta är naturligtvis ytterst allvarligt för allamänniskor som drabbas, som inte vågar göra polisanmälannär brott begåtts eftersom de vet, att allt då blir ännu värreoch som inte kan lita på att domstolar ochförvaltningsmyndigheter fungerar på ett opartisk sätt. Dettatillstånd av rättslöshet eller rättsosäkerhet är också ettverksamt hinder för en utveckling av materiellt välstånd,utbildning och social trygghet.Men det är också en fara för den sköra demokratin somsådan. Människor förlorar tron på demokratin somstyrelseform. Vi har också kunnat se hur människor i mångafall i de val som hållits i stigande grad röstat på partier meduttalat auktoritära synsätt, partier som man vid ett ytligtbetraktelsesätt inte trott skulle ha någon chans. Det är alltför lätt att ta en övergång till demokrati som en garanti föratt demokratin skall fortbestå och fungera på det sätt somvi är vana vid.Det krävs naturligtvis många olika insatser för attkomma till rätta med de brister som här angetts och detkrävs i många fall samordnade aktioner av internationellaorgan. Men vårt land kan och bör dra sitt strå till stacken,om vi menar allvar med att biståndet skall bidraga till attstärka demokratin och långsiktigt ge bättre förutsättningarför välståndsutveckling för alla.Vi kan göra detta genom att driva rättssäkerhetsfrågornai internationella biståndsorgan vilket givetvis är viktigt, menvi kan också göra det på ett mera konkret sätt genom egnainsatser.Den väg vi kan gå är framförallt att erbjuda utbildning.Vi har betydande erfarenheter av utbildning på mångaområden som ett led i biståndet. Men utbildning på sådanaområden som här berörts tillhör de absoluta undantagen.För att rättssamhällen skall kunna byggas upp och för attdemokratier skall kunna överleva är det av stor vikt att nyasatsningar görs.Vi bör således enligt min mening använda biståndsmedelför systematisk utbildning inom områden som rörförvaltning, domstolsväsende och polisväsende. Det kanske genom att utbildning erbjuds i de länder till vilka vi gerbistånd, men det kan också ske genom att vi tar hitstipendiater, som får deltaga i utbildningar som särskiltanordnas vid juridiska och samhällsvetenskapligafakulteter, vid domstolar och vid polishögskolan.Utbildningen bör vara särskilt tillrättalagd men ocksåkombinerad med praktiktjänstgöring.Jag är medveten om att det är svårt att på mycket kortsikt göra större omprioriteringar inom de fastlagdaländerramarna. Men att använda av en del avbiståndsmedlen på det sätt jag här angett bör inte varaomöjligt och bör dessutom stå i god överensstämmelse medambitionen att förverkliga de målsättningar om insatser fördemokrati och ökad rättssäkerhet som anges på ett flertalställen i propositionen.Vidare bör den inriktning av utbildningshjälp som jaghär angett ges hög proritet vid den kontinuerligautvärderingen och omprövningen av biståndets utformningframöver. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar uttala att utbildning inomförvaltning, domstolsväsende och polisväsende skallanordnas som ett led i biståndspolitiken i enlighet med vadsom anförts i motionen.