mot · GG02N287 · 1993-01-26 00:00:00 — Fullgörandegarantin är en säkerhet för entreprenörensåtagande. Ansvaret för att entreprenaden görs klar åvilarentreprenörerna, under såväl entreprenadtiden somgarantitiden. Först om entreprenören inte kan fullfölja sittåtagande, t.ex. vid konkurs, kan garantin tas i anspråk.För att ett entreprenöravtal skall slutas, ställer i regelbeställaren som villkor att entreprenören lämnarfullgörandegaranti. När detta villkor ställs anger AB 92 attentreprenören, om inte annat föreskrivs ikontraktshandlingarna, skall ställa säkerhet för ett beloppom av kontraktssumman och5 % av nämnda summa under garantitiden.Svårigheterna att kunna erhålla fullgörandegarantier harökat sedan bl.a. Svenska Kredits konkurs. Fler beställareän tidigare kräver garantier och dessutom krävs allt högrebelopp på säkerheterna. kan därförbehovet av fullgörandegarantier bedömas till ca 25miljarder kronor . Det är högst osäkert om bankernaklarar detta med hänsyn till kapitaltäckningskravet.Sedan försäkringsbolaget och senast SvenskaKredit försatts i konkurs är möjligheterna att fåförsäkringsgarantier ytterst begränsade. Utanfullgörandegarantier står företag utan uppdrag trots att de iövrigt är kapabla att genomföra entreprenader. Bankernakan i praktiken bli de som beslutar om vilka byggföretagsom skall överleva. Efter den senaste tidens kreditförlustermåste bankernas kompetens på området starkt ifrågasättas.För del handlar det nu i det korta perspektivetom att ersätta garantier tecknade i . Trotsden senaste tidens stora byggkonkurser har ingafullgörandegarantier tagits i anspråk. Kreditrisken ärmycket begränsad eftersom det i regelfinns andra företag som är beredda att ta överentreprenaderna och förlusterna blir i regel små.Beställaren har också säkerhet i utfört arbete. Undergarantitiden är dock behovet större. Staten bör därför idetta svåra läge gå in och se vilka fullgörandegarantier somkan tryggas.Statliga och kommunala myndigheter bör instrueras att imöjlig mån begränsa sina krav på fullgörandegarantier.Vägverkets behov av fullgörandegarantier underentreprenadtiden torde vara ytterst litet, för att ta ettexempel. Färdigställs inte entreprenaden i rätt tid på grundav byte av entreprenör exempelvis, så blir den skada somuppkommer mycket liten. När det gäller just kandessutom kravet på fullgörandegarantier innebära enkonkurrensnackdel för entreprenörer jämfört medVägverkets produktionsdivision.Ett annat stort problem är kreditgivningen. Reglerna förkreditinstituten och möjligheterna för dem att lämnafullgörandegarantier bör ses över i syfte att bättre svara motbyggbranschens behov.Ett system med fungerande riskkapitalförsörjning skullebl.a. ge följande fördelar:genom att kreditkapital finnstillgängligt är producenterna inte utlämnade till bankernaseller kreditgivarnas godtyckestora och små företag kanlikställas och behandlas mer efter kompetens än efterekonomisk muskelstyrkaflera säkerheter kankombineras och härigenom ge mindre företag en möjlighetatt fortsätta sin produktion utan att fällas av nära nogorimliga säkerhetskravriskkapital till rimlig kostnad istället för improduktiva kostnader för säkerheter ochgarantier kan bidra till lägre kostnader för byggandet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att staten bör ta på sig ett ansvarför att trygga fullgörandegarantierna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att utreda reglernaför kreditinstituten.