mot · GG02N303 · 1993-01-26 00:00:00 — Finansiell verksamhet i kooperativ form BakgrundRiksdagen antog så sent som en nykreditmarknadsbolagslag (prop. 1992/93:89). Lageninnebär att kreditverksamhet endast får bedrivas iaktiebolag om inte verksamheten enligt äldrespeciallagstiftning får bedrivas av annat institut (t exhypoteksinstitut).Det är alltså inte möjligt att med nu gällande lag startaoch bedriva ny kreditverksamhet i en ekonomisk förening.Höstens lagstiftning aktualiserar frågan om neutralitetenmellan olika företagsformer och friheten att välja denföretagsform som är bäst lämpad från ägarnasutgångspunkter och avsikter med verksamheten.Redan Kreditmarknadskommittén behandladefrågan rörande formerna för bedrivande av finansinstitut(SOU 1988:29). I sammanfattningen framhåller man attanpassningsförmåga och kostnadspress främjas, om olikaslags finansinstitut får konkurrera inbördes över stora delarav kreditmarknaden. Det betyder att en verksamhet börträffas av samma reglering oavsett inom vilken institutionellram den bedrivs.Näringsutskottet uttalade vid behandlingen avden nya lagen om kreditmarknadsbolag att det ligger ettvärde i att olika företagsformer kan vara verksamma påkreditmarknaden. Eftersom det ännu inte förelagtsriksdagen något förslag om framtidaorganisation, anser emellertid utskottet att det förnärvarande inte finns skäl att omarbeta det framlagdaförslaget till lag om kreditmarknadsbolag med anledning avLandshypoteks verksamhet. Det ankommer på regeringenatt föreslå de lagändringar som erfordras beroende påvilken associationsform som förordas. Om det därutöverfinns önskemål från andra företag att få bedrivafinansieringsverksamhet i form av ekonomisk föreningförutsätter utskottet att regeringen lägger fram förslag tillerforderliga lagändringar.Näringsutskottets och Kreditmarknadskommitténspositiva uttalanden motsvaras inte alls av den nu gällandelagen. Frånvaro av lagbestämmelser innebär de facto ettetableringshinder. Enda sättet att svara upp mot deönskvärda grundprinciperna i fråga om valfrihet är på dethär området att komplettera nuvarande kreditföretagslag såatt den omfattar alla företag som kan tänkas agera påkreditmarknaden.Det har på olika håll uppkommit intresse av att startanya kreditföretag vid sidan av de redan etablerade. I flerafall har som skäl angivits att bankerna och andra etableradekreditinstitut på denna oligopolliknande marknad täckerupp sina förluster genom att föreskriva ickemarknadsbetingade villkor för ny kreditgivning. Blandannat mot denna bakgrund har intresset varit särskilt starktatt bedriva ny konkurrerande kreditverksamhet ikooperativa former.Den kooperativa företagsformens grunddragEtt kooperativt företagande bygger på tanken attmänniskor, konsumenter eller näringsidkare, går sammanför att tillgodose ett gemensamt ekonomiskt behov. Genomatt sluta sig samman kan medlemmarna få bättre villkor änom de agerar enskilt. Föreningen strävar efter att maximeramedlemmarnas nytta, dvs tillgodose ett vidare ekonomisktintresse än enbart den direkta avkastningen på satsatkapital. Medlemmen är både ägare och användare. Det gerförutsättning för en stark och uthållig relation, vilket ärsärskilt viktigt för finansiell verksamhet. Ett utmärkandedrag är vidare den demokratiska beslutsordningen enligtprincipen en medlem--en röst. Resultat i föreningen fördelas, förutom eventuell räntapå insatskapital, i proportion till delaktighet iverksamheten.Målet för ett aktiebolag är däremot att maximeraägarnas avkastning på satsat kapital. Verksamhetensinnehåll blir därmed underordnat i motsats till denekonomiska föreningen.En kooperativ förening bygger på ett förtroende mellanmedlemmen och föreningen och ofta på en långsiktigrelation. Detta gör föreningsformen speciellt lämpad förfinansiell verksamhet. Detta förutsätter nämligenförtroende i större utsträckning än annan verksamhet i ochmed att relationerna är kontinuerliga och ofta långsiktiga.Föreningens försörjning med riskkapitalRiskkapitalförsörjningen har nämnts som ett problemför ekonomiska föreningar, som avser att agera påkreditmarknaden. Aktiebolaget anses ha större möjlighetertill riskkapitaltillskott från aktieägarna genom nyemissionav aktier.En analys av bankernas nyemissioner under 80-taletvisar emellertid att nyemissioner inte varit den källa tillriskkapital som man skulle kunna tro. Under perioden1981--ökade det totala riskkapitalet (redovisat egetkapital plus värderingskonton och andra reserver) i desvenska bankerna från ca till 67 miljarder(källa: SCB), dvs en ökning på drygt 50 miljarder. Enmindre del av denna tillväxt -- ca 16 miljarder, varavNordbanken svarade för nästan hälften -- härrör frånnyemissioner medan den större delen utgörs av interntgenererade vinstmedel.Värt att notera är, att den bank som f n bedöms ha denstarkaste finansiella ställningen, , integjorde någon nyemission under 80-talet.Kapitalförsörjningen kan inte ses som ett generelltproblem för den ekonomiska föreningen. Den har sammamöjligheter som aktiebolaget att genom vinstgenereringbygga upp obeskattade reserver. Till detta kommermedlemmarnas tillskott av insatskapital.F ö kan man konstatera att aktiebolagsformen inte mednågon automatik ger tillgång till riskkapital. Man kan sättaett frågetecken för aktieägarnas generella intresse att ikrissituationer ställa upp med friskt riskkapital.Utvecklingen talar för att så inte alltid ärfallet.Denna fråga kan ytterligare belysas med statistik frånlantbrukskooperationens ekonomiska föreningsföretag.Den genomsnittliga soliditeten uppgick till ca 30 %inom livsmedelssektorn och inom skogssektorn.Detta ligger väl i paritet med genomsnittet för börsen.Behovet av en generell kreditmarknadslagstiftningSom framgått av det tidigare anförda finns inte någotprincipiellt eller praktiskt hinder mot att bedriva finansiellverksamhet i företagsformen ekonomisk förening. Tvärtomär det angeläget att inte bryta mot svensk och europeiskrättstradition som tillåter variation och mångfald i fråga omföretagsformer.Det måste vara ägarna som själva avgör vilkenföretagsform som är mest lämpad för att tillgodose derasintressen. Däremot bör samhället ställa upp enhetliga kravpå verksamhetsbetingelserna oavsett företagsform. Det ärfullt möjligt att tillskapa en enhetlig kreditföretagslagsom reglerar kreditverksamhet bedriven i aktiebolag ellerekonomisk förening. Med en sådan generell lagstiftning kanman åstadkomma konkurrensneutralitet mellan bådaföretagsformerna.Avslutande synpunkterDet är en utbredd uppfattning att en bättre konkurrensmellan olika producenter på en marknad leder till ett bättresamhällsekonomiskt resursutbyte.I och med att efterfrågan i många fall är mångskiftandebehövs också ett utbud som inte är likriktat. Sannolikhetenför att uppnå detta är större om det finns olika typer avproducenter, med olika inriktning, på marknaden. Om allaorganisationer har samma uppbyggnad och sammamålsättning föreligger risken att deras agerande och utbudblir likriktade.Det är inte förenligt med honnörsorden valfrihet ochmångfald att gynna en företagsform framför en annan. Viden jämförelse mellan och är det tydligtatt de senare är betydligt mer medvetna om detta. I detsvenska lagstiftningsarbetet förbises alltför ofta värdet avföreningsformen. Denna obetänksamhet kan allvarligthindra möjligheterna för finanssektorn att få en struktursom är nyttig för medborgarna. Det skulle också strida motEGs regler. Det förefaller självklart att statsmakten inteskall diskriminera en verksamhet för att den bedrivs iföreningsform. Istället talar mycket för att den kooperativaformen är särskilt lämplig för flera typer av finansiellverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändringi kreditmarknadslagen så att den kompletteras till att ävenomfatta kreditverksamhet bedriven av ekonomiskaföreningar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att föreningsbankslagen bör varakvar som en del av den generella banklagstiftningen.