ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Bo221 · 1993-01-26 00:00:00 — gjorde bedömningen att detfanns ett verkligt behov av 140 000 lägenheter sammanlagtur gruppen Hushåll utan eget kontrakt.Det beror på lågkonjunkturen, t.ex. att alla ungdomarsom är ''flygfärdiga'' naturligtvis inte vill flytta hemifrån justnu, att andrahandshyresgäster inte vill flytta ut etc.Skillnaden mellan högkonjunktur och lågkonjunktur liggerrunt 100 000 ungdomar, unga som väntar på arbete ochockså väntar på att flytta hemifrån. Vi vet alltså redan nuatt när konjunkturen vänder så är det plötsligt en eller fleraårskullar ungdomar på bostadsmarknaden, samtidigt.Befolkningsökningen, invandringen, stora barnkullarsom är på väg att växa upp etc. beräknas under 1990-taletblir 284 000 personer, varav 242 000 . Isnitt består varje hushåll av 2,1 personer. Ombefolkningsökningen delas med 2,1 så får man 135 000lägenheter. Så tillkommer ''självdöende'' lägenheter --lägenheter som rivs av ren ålderdom, lägenheter som är försmå och slås samman etc. Nettoavgången är 8 000 ,vilket gör 80 000 . Sedan tillkommer det ständigabehovet av ''renoveringslägenheter'', alltså lägenheter somstår tomma medan de rustas, lågt räknat 9 000 lägenheter.Antalet tomma lägenheter är , outhyrda eller osålda,ca 40 000. Till det kommer behovet att rusta upp lägenhete.I miljonprogrammet finns det ungefär 400 000 lägenhetersom behöver renoveras . Det betyder 50 000 lägenheter fram till år 2000.Men i verkligheten är bostadsmarknaden i dagstillastående. Det finns två viktiga orsaker till det. Den enaär arbetslösheten. Man väntar och ser, man byter nedsig till mindre bostad etc. Det andra skälet ärboendekostnaden: när hyrorna är höga i förhållande tillinkomsterna så t.ex. väntar ungdomarna på attflytta hemifrån. man väntar med att byggabostäder så förvärras överhettningen när nästahögkonjunktur kommer. Vi riskerar alltså att upprepasamma karusell som med inflation somrusar iväg, fastighetspriser som går i taket och spekulationersom följer i deras spår.Det är det som kallas marknadens villkor. Med högefterfrågan blir också priset högt. För att undvika dennasituation behövs omgående ett omfattande ROT-program,som omfattar även bostadshus, samt en parlamentariskutredning om framtida bostadsfinansiering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett ROT-program för bostadshusm.m.
mot · GG02Bo222 · 1993-01-26 00:00:00 — Experimentverksamhet och forskning kring gruppboende Utveckla gruppboendetVi har i den högsta bostadsstandarden i världen,men minskade bostadssubventioner och avstannatbyggande innebär svåra omställningar. Vi närmar oss ensituation på bostadsmarknaden som är lika negativ som istora delar av världen i övrigt.Bland en stor grupp bostadslösa kommer det att finnasungdomar, äldre och många kvinnor som blir hårtdrabbade. Detta är en utveckling vi motsätter oss och viinser att det kommer att behövas många initiativ för attstödja svagare grupper.Som alternativ till förnedrande välgörenhet bör manstödja uppbyggandet av olika former av gruppboende.Organisationer och kooperativ som kan bidra till attutveckla gruppboende bör få stöd. Det kan varakvinnokollektiv för ensamma mammor, men det kan ocksåvara kooperativ för äldre, som exempel kan nämnas''Färdknäppen'' i . Fördelaktiga lån bör utgå tillsådant byggande.Det är viktigt att stöd ges till experiment och forskninginom dessa områden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till experimentverksamhetoch forskning kring gruppboende.
mot · GG02Bo224 · 1993-01-26 00:00:00 — I dagens bostadspolitiska debatt diskuteras kostnaderoch subventioner och många hävdar att vi måste krympabostadsytan. Att en god bostad är en social rättighet, attbostadsytan är ojämnt fördelad mellan olika hushåll ochvilka kvalitetskrav vi kan ställa på bostaden talas det inteom.Bostäder är långsiktiga investeringar som skall svara motdagens och framtida behov. Det är därför viktigt att ställakrav på bostäders kvalitet.Kraven är särskilt viktiga för att garantera hushåll medknappa resurser ett bra boende. Dessa hushåll har inte rådatt bo med hög utrymmesstandard eller att komplettera sinbostad med diverse utrustning. De är också oftare än andrahänvisade till bostaden på sin fritid.Kvalitetskraven på våra bostäder är viktiga för attundvika kortsiktiga och segregerade lösningar.Kvalitetskraven måste hävdas i byggnormer ochfinansieringsregler. Byggherrarna och byggnadsnämndernamåste också ta sitt ansvar för kvaliteten. Det är ocksånödvändigt med ett större konsumentinflytande vidplaneringen av bostäder.I planeringen av nya bostadsområden måste störrehänsyn tas till skönhetsvärden och estetik. De tekniska ochekonomiska villkoren får inte bli allenarådande. Bostäderär långsiktiga investeringar och vi tror att de boende vårdarett vackert och trivsamt område bättre.Bostäderna skall fungera väl för olika hushåll.Planeringen måste därför garantera en mångsidiganvändning av bostaden. I bostadsplaneringen är det därförviktigt att ta tillvara den kunskap som finns om generellakrav på bostadens utformning liksom möjligheterna attanpassa bostaden efter individuella önskemål.Mångsidig användbarhet kan uppnås antingen genom attbostaden utformas allmängiltigt eller genom att det finnsmöjligheter till förändring utan stora ingrepp ochkostnader.Flerbostadshusens fördelar består bl.a. i att flerafunktioner som bostaden skall fylla kan ordnas medgemensamma lösningar. Genom att välja en gemensamlösning kan man uppnå en större kvalitet i boendet till enlägre kostnad och på ett sätt som skapar social kontakt ochsamhörighet. Detta förutsätter att storskaligheten i degemensamma funktionerna överges till förmån för lösningarför ett mindre antal hushåll.För att ge de boende möjlighet att göra medvetna val ochför att garantera en viss bestämd kvalitet bör en VDN-märkning av bostäder införas med det gamla systemet medVDN-märkning för möbler som förebild. Även garantitideroch försäkringar som håller hyresgästerna skadeslösa vidbyggskador och hälsorisker p.g.a. brister i material ellerutförande bör införas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvalitetskrav och försäkringarför boende.
mot · GG02Bo225 · 1993-01-26 00:00:00 — gäller att veckovisfastställer en s.k. subventionsränta, som ligger till grund förberäkning av räntebidrag. Subventionsräntan baseras påfaktiska köpräntor på femåriga bundnabostadsobligationer. Metoden har gett godöverensstämmelse mellan subventionsräntan och defaktiska räntekostnaderna.Under 1992 har emellertid kreditinstituten avsevärt höjtmarginalerna mellan ränta för upplåning respektiveutlåning. Denna höjning beror på en rad olikaomständigheter, som inte här skall behandlas.Riksdagen har, när principerna för räntebidragfastställdes, förutsatt att subventionsräntan skulle täcka denfaktiska räntenivån. De byggherrar, som haft attslutfinansiera sina ny- och ombyggnadsprojekt, har haft allanledning att tro att beslut skulle följas på dennapunkt.Till detta kommer att slutfinansiering för projekten intealltid kunnat ske somsubventionsräntan fastställts. En möjlighet att välja ensenare tidpunkt för subventionsräntan har därför öppnats.I perioder med stigande marknadsräntor har detta i ett antalenskilda fall skapat antingen stora skillnader mellan faktiskränta och subventionsränta eller , undervilken räntebidrag inte utgår.Den uppkomna situationen har för ett antalprojekt givit oacceptabla kostnadsökningar i nyproduktionoch ombyggnader. Dessa förändringar i låne- ochbidragsvillkoren har inte kunnat förutses av byggherrarna.Det har skapat stora problem särskilt förbostadsrättsföreningar, privata fastighetsägare med småfastighetsinnehav samt egnahemsbyggare, vilka inte har ettstörre bestånd att fördela kostnaderna på.De ändrade principerna har karaktär av retroaktivregeländring eftersom de drabbar projekt, som påbörjatsunder andra förhållanden. Detta bör enligt vår meningföranleda att metoden för att fastställa subventionsräntan,justeras retroaktivt för berörda parter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anpassning av subventionsräntantill den faktiska räntenivån.
mot · GG02Bo227 · 1993-01-26 00:00:00 — I dagens bostadsdebatt talas det mycket om att vi bor förbra, har alldeles för stor bostadsyta. Många tycker att nu ärdet dags att tränga ihop sig och att ställa lägre krav.Men vem är det som bor för bra och som måste flytta?Enligt statistiken (SCB) så har varje invånare 47kvadratmeter alldeles egen bostadsyta. Men detta är engenomsnittssiffra och om vi studerar närmare skall viupptäcka att verkligheten ser annorlunda ut.Drygt enmiljon människor som bor ensamma i småhus har var att röra sig på.808 000 makar i småhus har var, 95 000 ensamstående i lägenhet nästan lika mycket, 57,8 kvadratmeter.Barnfamiljer och makar i småhus bordäremot mycket trängre än riksgenomsnittets 47 kvadratmetrar.916 000 makar i lägenhet har perperson.Hos barnfamiljer i småhus finns fler än 1 647 000 personer. De bor var.Ilägenhet får barnfamiljernas över 558 000 personer knappt var.Det är ganska få som deltar i den överkonsumtion somupptar en stor del av debatten, och som tyvärr ligger tillgrund för många bostadspolitiska beslut. Men många avdem som drabbas av kraftigt minskade bostadssubventionertillhör hushållen med de lägsta inkomsterna. Om dessamänniskor tvingas lämna sina bostäder och lyckas hittabilligare och mindre bostäder ser visserligen statistikenbättre ut. Men vart tar rättvisefrågorna vägen, och finns detnågra bostadspolitiska mål i den borgerligabostadspolitiken?Det är följaktligen en relativt liten grupp som svarar fören hög bostadskonsumtion. Det hindrar inte att det ärproblem, särskilt i tider när det fordras uppoffringar. Då ärkravet på rättvisa viktigare . Regeringensomläggning av bostadspolitiken löser definitivt inteproblemet, utan tvärtom förvärras det. Bidragen skärs nertill dem som redan bor dyrt och utan stora ytor, t.ex.barnfamiljer i nyproduktionen. De som lyckats skaffa sigstora ytor, och som bor billigt i äldre hus, berörs knappastalls av regeringens försämringar.En god bostad är en social rättighet. Vad en god bostadinnebär, kvalitetskrav och tillgänglighet för helabefolkningen borde vara det som diskuterades i denbostadspolitiska debatten istället för att någrabetalningssvaga grupper ska tvingas lämna sina bostäder pågrund av orimliga hyreskrav. Alla åtgärder som underlättarför folk att förändra sitt boende i olika skeden i livet bordeunderlättas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de bostadspolitiska målen.
mot · GG02Bo228 · 1993-01-26 00:00:00 — Renoveringsbidrag till bygdegårdar i Genom de 38 bygdegårdsföreningarna, organiserade i''Bygdegårdar i '', arrangeras tusentals möten, festeroch sammankomster helt ideellt. Bygdegårdarna blirbygdens och byns mötesplats över alla generationsgränser.Hembygdsföreningarna i , som är organiserade iSkånes hembygdsförbund, bedriver en liknande och mycketvärdefull mötesverksamhet, med den ytterligare profilen vårdar det historiska arvet i bygden, genom t exhembygdsmuseer, kvarnar och autentiska hembygdsgårdarmed gamla skånska miljöer.Vid reparationer och nybyggnationer har statenbidragit av kostnaden, kommunen med 30--35 %och föreningen med 15--. När nu kommunernas budgetblir alltmer ansträngd blir det vanligare att kommunen inteser det som möjligt att bidra med något. Då finns detexempel på att föreningar, som velat renovera och varitberedda att täcka upp den del som kommunen tidigareåtagit sig och därmed själva stå för av kostnaden, intefått det statliga bidraget. Motiveringen har varit att intekommunen bidragit.Detta förhållande bör utredas och åtgärdas. En störreegeninsats bör ju givetvis inte bestraffas utan snararepremieras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ge bygdegårdar i Skånemöjlighet att få statligt renoveringsbidrag även omkommunen inte ger bidrag.
mot · GG02Bo229 · 1993-01-26 00:00:00 — I denna motion föreslås, att uppdragsverksamheten iLantmäteriverket och lantmäteriet i övrigt bolagiseras.I proposition 1992/93:100 Bilaga 15 föreslås attLantmäteriverkets utländska uppdragsverksamhet skallbedrivas i ett statligt ägt bolag. I förslaget hänvisas till deallmänna riktlinjerna för verksamhetsformerna inomstatsförvaltningen vilka återfinns i finansplanen 1992/93:100Bilaga 1 avsnitt 2.1.4. Enligt finansplanen bör staten endasti undantagsfall och då med bestämda motiv uppträda somägare av verksamheter med kommersiella förutsättningar.Lantmäteriverket och lantmäteriet i övrigt bedriver enbetydligt mer omfattande uppdragsverksamhet inomSverige än utomlands. Uppdragsverksamheten inom landetberörs uppenbarligen inte av propositionens förslag ombolagisering. Verksamheten omfattar konsulttjänsterfrämst beträffande mätningar, kartor ochfastighetsvärdering. På marknaden finns ett antalkonsultföretag verksamma inom samma områden.Konkurrensen mellan dessa och lantmäteriet sker inte pålika villkor. Lantmäteriet utför uppdragen som myndighetoch har dessutom utvecklingsstöd från bland annat denanslagsfinansierade verksamheten med allmänna kartor.Den av på regeringens uppdrag gjordaöversynen har inte beträffande tagittillräcklig hänsyn till nuvarande brister frånkonkurrenssynpunkt. Enligt vår mening kan det starktifrågasättas om rådande förhållanden är förenliga medkonkurrensreglerna i gällande lagstiftning och enligt EES-avtalet.De så kallade allmänna kartorna produceras avLantmäteriverket och inom lantmäteriet i övrigt som enmonopolverksamhet huvudsakligen finansierad medanslagsmedel. Vi anser, att det från samhällsekonomiskutgångspunkt vore en fördel om även denna produktionutsätts för öppen konkurrens. Det i denna motionföreslagna produktionsbolaget för uppdragsverksamhetkunde då i konkurrens med övriga konsultföretag arbetaockså med allmänna kartor, medan Lantmäteriverketenbart svarar för beställarrollen.De här föreslagna förändringarna är enligt vår meninghelt i linje med de i finansplanen presenterade riktlinjernaför statens engagemang i konkurrensutsatt verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den inom avLantmäteriverket och inom lantmäteriet i övrigt bedrivnauppdragsverksamheten liksom produktionen av allmännakartor bolagiseras.
mot · GG02Bo23 · 1993-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:80 Utökat älvskydd I propositionen föreslås genom ett tillägg till lagen omhushållning med naturresurser m.m. att ytterligare älvar,älvsträckor och åar skyddas mot vattenkraftsutbyggnad.Propositionen är en framgång för naturvården och allasom engagerat sig i arbetet med att bevara vattendrag motvattenkraftsutbyggnad. Den borgerliga regeringen visar härstörre miljöförståelse och naturvårdsinsikt än vad desocialdemokratiska lyckats visa.Vänsterpartiet hoppas nu också att kampen för att räddade fyra sista helt orörda älvarna i är över och harlyckats i och med att regeringen anser att de från och mednu ska betecknas som nationalälvar.I propositionen saknas dock tre älvsträckor som finnsmed i den departementspromemoria (Ds 1992:29) som ärunderlaget för propositionen. Vi antar att det är något slagsolycksfall i arbetet i regeringen som medfört detta.Vänsterpartiet yrkar att sträckan mellan och i (Brunnsberg), sträckan iGideälven mellan och och sjön ochJaurekaska i ska omfattas av det utökadeskyddet.Samtliga dessa sträckor har mycket höganaturvårdsvärden, kulturhistoriska värden och storbetydelse för framtida turism och rekreation.I samtliga fall förekommer t.ex. utrotningshotade artersom i princip är oersättliga.När det gäller älvsträckan vid Brunnsberg finns även enosedvanligt stark opinion bland invånarna för att bevarasträckan. Av 5 000 invånare har 4 200 skrivit att de villbevara älvsträckan. Det torde i procent vara bland destarkaste opinionsyttringar som förekommit i landet.Ser man på frågan med lite tidsperspektiv och påminnersig vad vi vet om hur mycket biologisk mångfald somvi har förlorat i -- inte minst i våtmarksbiotoper --framstår kravet att rädda det lilla som finns kvar av orördaälvsträckor som mycket självklart.Propositionen föranleder ändring i 3 kap. 6 §naturresurslagen. Tredje stycket i paragrafen medgerundantag för vattenföretag som orsakar endast obetydligmiljöpåverkan. Vi yrkar att en sådan ändring bör göras ivattenlagen att tillåtligheten av sådana företag avgörs avregeringen.En sådan ändring undanröjer bl.a. problemet med attförsöka bestämma vad ''obetydlig miljöpåverkan'' är.Vi förutsätter också att propositionens förslag ipraktiken tillämpas av . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att älvsträckan vid Brunnsberg iÖsterdalälven, älvsträckan mellan och iGideälven och sjön och Jaurekaska i skallomfattas av 3 kap. 6 § naturresurslagen om utökat älvskydd,2. att beslutar att ändra vattenlagen så atttillåtligheten av vattenföretag som orsakar obetydligmiljöpåverkan skall avgöras av regeringen.
mot · GG02Bo230 · 1993-01-26 00:00:00 — Där har institutet utvecklats kvalificerad forskningsmiljö med betydandeinternationell anknytning. De vetenskapligakvalitetskraven -- liksom kraven på den forskandepersonalen -- är desamma som tillämpas vid universitet ochhögskolor. finns vid institutet 8 professurer,varav två är tillsatta och två kan väntas bli tillsatta inomkort. Lokala intressenter i har erbjudit sig att donera2,för besättande av de fyra återstående.Institutet har ett tiotal doktorander och varje åravlägger en eller två personer forskarexamen. De mestomfattande vetenskapliga kontakterna finns med Uppsalauniversitet samt med KTH. Även för den lokala högskolani har institutets verksamhet en växandebetydelse.Institutets framtid har varit föremål föröversyn. Regeringens utredare harnyligen föreslagit att institutet överförs från närings- tillutbildningsdepartementet samt inordnas i Uppsalauniversitet. Det skulle därvid också kunna utveckla sinbreda inriktning mot samhällsbyggande och urbanistik.Institutet självt har tillstyrkt detta, liksom iGävleborgs län och universitet.Jämfört med andra tänkbara lösningar för institutetsframtid förefaller denna vara den som på en gång innefattarden största vetenskapliga utvecklingspotentialen samt ärenklast och mest naturlig. Ett fristående institut kan fåbetydande svårigheter att överleva och skulle lätt kommaatt inriktas helt mot rent tekniska problem. Detinternationella kontaktnätet riskerar också att utarmas omen sådan lösning väljs. En annan departementsanknytningän till förefaller också onaturligom man vill betona den långsiktiga forskningen i institutetsarbete. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att överföra förbyggnadsforskning till medanknytning till .
mot · GG02Bo24 · 1993-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:80 Utökat älvskydd Utökat älvskyddRegeringen föreslår i proposition 1992/93:80 att ett antalälvsträckor skall erhålla skydd enligt naturresurslagen.Detta är ett stort och glädjande framsteg urnaturvårdssynpunkt. Propositionen överensstämmer i stortmed den utredning som gjorts av i tre fall frångår regeringen utredningens förslag.Det gäller , sträckan mellan Åsens kraftverkoch Väsa kraftverk, på sträckan mellan Stennäsoch samt , sjön och Jaurekaska.Skälen i utredningen för att undanta dessa älvsträckorfrån exploatering är enligt min mening mycket goda ochregeringens skäl för att inte undanta dessa sträckor är intetillräckliga.Riksdagen bör därför besluta att också ovan nämndasträckor undantas från exploatering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt , utöver vad regeringen föreslår, beslutar atti 3 kap. 6 § naturresurslagen införa en bestämmelse om attinte medge vattenkraftverk samt vattenreglering ellervattenöverledning för kraftändamål i följande älvsträckor:a) sträckan mellan Åsens kraftverk och Väsa kraftverk iÖsterdalälven,b) sträckan mellan och i ,c) i sjön och Jaurekaska.
mot · GG02Bo240 · 1993-01-26 00:00:00 — Räntebidrag för reparation och underhåll av hyres- och bostadsrättshus Regeringens proposition 1992/93:100 bilaga 8 föreslår ettavskaffande av räntebidrag för reparation och underhåll avhyres- och bostadsrättshus, det så kallade RBF-stödet.Motivet för stödet har varit att vid lånefinansieradereparations- och underhållsåtgärder skulle stödet motsvaravärdet av egnahemsägares ränteavdrag. Stödet gällersådana reparations- och underhållsåtgärder som inte avserden enskilda lägenheten.I utredningen om statens stöd för bostadsfinansieringenSOU 1992:47 del II föreslås att RBF-stödet avskaffas förreparations- och underhållsåtgärder fr o m den 1 januari1994. RBF-stödet har haft sin största betydelse förhyresfastigheter som schablonbeskattas. Tar man emoträntestöd behandlas kostnaden som investering.Investeringar skrivs av genom värdeminskningsavdrag.Ägare till övriga hyresfastigheter har därför i de flesta falldragit av underhållsåtgärderna direkt. Utredningens förslaggick därför ut på att en avveckling av RBF-stödettidsmässigt skulle sammanfalla med att de företag som nuschablonbeskattas övergår till konventionell beskattning.Detta förslag verkar riktigt. Underhållsåtgärder börfinansieras genom fastighetens hyresintäkter. Ettavskaffande av räntestödet nu utan att beskattningenförändras kan innebära att besparingen, 135 miljoner förbudgetåret, istället resulterar i minskade inkomster förstaten i form av inkomstskatt, sociala avgifter ochmomsintäkter av betydligt större omfattning. Med den storaarbetslöshet som finns i byggarbetskåren är det bra omunderhållsåtgärder tidigareläggs. Bortagande avräntestödet nu kan innebära att underhållsåtgärdersenareläggs. Skulle detta bli följden kan åtgärden att intesamordna räntestödets upphörande med enskatteförändring innebära att antalet arbetstillfällenreduceras. Något 10.000-tal årsarbetare har nämnts idebatten. En motsvarande förändring av antalet arbetslösainnebär en belastning på statens finanser som vidaöverstiger besparingen inte bara för budgetåret utan ävenpå lång sikt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett avskaffande av RBF-stödet tidsmässigt bör samordnas med en övergång tillkonventionell beskattning av de bostadsföretag som nuschablonbeskattas.
mot · GG02Bo242 · 1993-01-26 00:00:00 — En person som lånar för att köpa sin bostad har betaltden summan om innan lånet är amorterat,genom att räntan är hög. I en inflationsekonomi med rätttill höga skatteavdrag för räntan gick det ihop förlåntagaren. Med de onormala stegringarna påfastighetsvärdena kunde det bli en god affär. När man såldefastigheten hade man fått ''betalt för att bo''. Staten får igendet mesta på skatt i alla led: moms, byggarnas inkomstskatt,företagsskatt o s v.När vi nu gått över till en inflationsfri ekonomi, slår dettasystem helt annorlunda och mycket ogynnsamt för de flestasom äger sin bostad. Alltfler söker lyfta av sina betungandelån till sparkassan (Jord, arbete, kapital), som lånar uträntefritt till dem som sparat och fortsätter spara entid när lånet är amorterat.Räntefri utlåning har framtiden för sig i en sundekonomi. Detta är ingenting nytt i världshistorien. Högaräntor har ansetts omoraliska och kallats ocker. Muslimskabanker arbetar i princip utan ränta.Med nuvarande regler för bostadsbidrag tycks dennaräntefria finansieringsform missgynnas. Om man inte ärhyresgäst måste man enligt uppgift ha ränte- utgifter förbostaden om man ska få rätt till bostadsbidrag. Samhälletmissgynnar på det sättet en sund finansierings- form för demsom äger sin bostad och gynnar en osund.Regeringen bör se över reglerna för bostadsbidrag, så atträntefria lån stimuleras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär utredning och förslagom regler för bostadsbidrag som gynnar räntefriabostadslån.