mot · GG02Ub107 · 1993-03-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:170 Forskning för kunskap och framsteg I hägnet av en alltmer internationaliserad svenskekonomi pågår ett omfattandeförnyelsearbete syftande till att öka produktivitet ocheffektivitet på de svenska arbetsplatserna. Detta arbete ärviktigt om välfärden skall kunna bevaras och utvecklas i denhårdnande internationella konkurrensen.Vid effektiviseringar i varu- och tjänsteproducerandeverksamheter vägleds förnyelsearbetet av vetenskapligtaccepterad teoribildning om strategier som kanåstadkomma förbättrad effektivitet och produktivitet. Dethandlar då om vad som lite slarvigt brukar kallas ''leanproduction'' respektive ''sanningens sekund'' (dåtjänsteproducent och konsument tillsammans skapartjänstens kvalitet).Det är emellertid sämre beställt med vetenskapligateorier om strategier som leder till ökad effektivitet imyndighetsutövning och lagtillämpning. Problemet meddessa typer av verksamhet är att de inte ens är jämförbaramed tjänsteproduktion i den privata tjänstesektorn. Denprivata tjänsteproduktionen har tillgång till såväl ett tydligtkundbegrepp som goda instrument för mätning avkundnyttan. Därigenom är det möjligt att mätaförnyelsearbetets effekt för produktivitet och effektivitet. Imånga kommunala och vissa statliga tjänsteproducerandeverksamheter har man också tillgång till ett användbartkundbegrepp. I dessa verksamheters förnyelsearbete kanman därför i viss utsträckning dra nytta av de erfarenhetersom liknande privata tjänsteproducenter gjort i sinaförnyelseprocesser.Myndighetsutövande och lagtillämpande verksamhetkännetecknas däremot av avsaknad av både ett användbartkundbegrepp och goda signalinstrument. Man kan möjligentala om myndighetsutövande och lagtillämpandeverksamhet som olika typer av kollektiva tjänster för allamedborgare, men det underlättar inte mätproblematiken.Det är alltså inte bara ''bristen'' på marknadssignaler somförsvårar utarbetandet av strategier för effektivitets- ochproduktivitetshöjning i myndighetsutövande ochlagtillämpande verksamheter, utan det är också bristen påjämförbara marknadsbaserade verksamheter.I avsaknad av dessa faktorer och särskilt med tanke påmyndigheternas resursrestriktioner är det ytterligt svårt förde berörda myndigheterna att själva konstruera olika typerav signalinstrument för att mäta förändringar i produktivitetoch effektivitet.Utan egentlig återkoppling vad gäller effekterna för''medborgarnyttan'' av förändringar i arbetsorganisation,kompetens, beslutsmakt osv. kan man befara att intressetför förnyelsearbete snart kan komma att avta. Följden avdetta skulle då inte bara bli eventuella välfärdsförluster förmedborgarna utan också att chanserna för de statligtanställda minskar vad gäller möjligheterna att få merstimulerande och omväxlande arbetsuppgifter, att få ta delav kompetensutvecklingsåtgärder m.m. -- kort sagt växa iarbetet.Ett ytterligare skäl att ge myndigheterna det ovanskisserade stödet för förnyelsearbetet är att det finns vissrisk för att detta arbete annars bedrivs efter sammautgångspunkter som i privat sektor, trots väsentligtannorlunda förutsättningar.Erfarenheter från norsk forskning (Den ''syke'' stat,, Universitetsförlaget i , 1992) visaratt förnyelsearbetet i norsk statsförvaltning baseratspå föreställningar om att högre effektivitet åstadkommesgenom insatser på att förbättra lednings- och styrfunktionersamt öka kostnadseffektiviteten -- problem somforskningen identifierat i den privata sektorn utifrån dessförutsättningar. Däremot har förnyelsearbetet inte inriktatspå att t.ex. förbättra rättssäkerhet, sakkunskap ochdemokratiskt funktionssätt, utan snarare dolt dessaförutsättningar.Den ovan föreslagna forskningen skulle kunna ta sinutgångspunkt i en grundlig utvärdering av detförnyelsearbete som redan utförts på flera verk med ihuvudsak myndighetsutövande och lagtillämpandeverksamhet. Därigenom skulle såväl de positivaerfarenheter som vunnits i förnyelsearbetet bättre kunna tastill vara, utvecklas och spridas som bättre kunskap omförutsättningarna för effektivisering av myndighets- ochlagtillämpande verksamhet vinnas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av forskning kringstrategier om hur lagtillämpande och myndighetsutövandeverksamhet kan effektiviseras sett ur ettmedborgarperspektiv.