mot · GH02Fö1 · 1993-10-06 00:00:00 — med anledning av skriv. 1992/93:258 Farligt gods m.m. Regeringens skrivelse om farligt gods m.m.(1992/93:258) tar upp frågan om beredskap förkemikalieolyckor och transport av farligt gods. Viinstämmer i stort med regeringens redogörelse överproblemen och vilka åtgärder som behövs.I det fortsatta arbetet är det angeläget att även lägga storvikt vid den kommunala räddningstjänsten, militärens roll ifredstid och behovet av fortbildning.Kommunens roll i det förebyggande arbetet är väldefinierad och den kommunala räddningstjänsten fungerarbra när det gäller bränder, olyckor m.m.När det gäller kemikalieolyckor varierar beredskapenmellan kommunerna liksom personalens kunskapsnivå.Detta beror kanske främst på att bränder och olyckor varitdet mest traditionella arbetet för räddningstjänsten. Menriskerna vid spridning av kemikalier har blivit alltmer tydligoch det gäller även vid bränder då stora mängder kemikalierkan frigöras eller bildas vid själva branden i varulager o.dyl.Kunskapsnivån inom detta område måste stärkas i denkommunala organisationen. Man bör också se över reglernaom den kommunala räddningstjänstens skyldigheter så atten dålig ekonomi inte hindrar angelägna åtgärder somexempelvis fortbildning om kemikalier.Det är också angeläget att kunskaperna omkemikalieolyckor stärks inom försvaret.Kemikalieolyckorna kan kräva stora insatser under lång tidoch det är då naturligt att försvaret får träda in och ta ettvisst ansvar. För att det ska fungera krävs möjlighet tillsamordning av insatserna och gemensamma övningar. FOAhar kunskaper om olika kemikalieutsläpp, men det ärosäkert om dessa kunskaper verkligen nått ut på lokal nivå.I kristider är det lätt att skära bort resurser förfortbildning. Det sker för de flesta kommunalaräddningstjänster. Det är därför angeläget att särskiltbehandla detta område så att både ochden kommunala räddningstjänsten avdelar tillräckligafortbildningsresurser.Det gäller framför allt hur olika kemikalier skallhanteras, hur en miljöriktig sanering går till samt risker förbåde den egna personalen och allmänheten vidolycksutsläpp eller olika former av bränder. I det senarefallet är det angeläget att även fortbilda personalen vadgäller riskerna vid ''normala'' bränder. Plaster i inredning,varulager m.m. kan ge upphov till farliga utsläpp sompåverkar både släckningspersonalen och de kringboende.Många kommuner berörs av omfattande transporter avfarligt gods, som kräver noggrann kartläggning för attolycksberedskapen skall kunna hållas aktuell. Även tillsådant arbete krävs resurser som i kristider kan vara svårtatt få behålla.Räddningstjänsten bör också tillsammans medkommunernas miljökontor eller motsvarande ha uppsiktöver gamla upplag etc.Vi instämmer med regeringens uppfattning att detbehövs ett omfattande samarbete mellan olika företag ochräddningstjänsten; dels för att undvika olyckor och dels föratt kunna agera på rätt sätt i fall en olycka inträffar.Ansvarsfördelningen och kostnadsansvaret mellankommunen och företagen, i händelse av en eventuellolycka, bör preciseras. Detsamma gäller vid transport avfarligt gods. Det får aldrig råda tveksamheter av detta slagsom fördröjer nödvändiga åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortbildning och om den kommunalaräddningstjänstens skyldigheter.