mot · GG02Kr288 · 1993-01-26 00:00:00 — Stödet till kulturhistoriskt värdefulla segelfartyg Inom myndigheten utgörVasamuseet ett separat verksamhetsområde, som -- medundantag för lokalkostnaderna -- finansieras med avgifteroch andra externa inkomster.I proposition 1989/90:100 bil. 10 föreslog regeringenbeträffande intäkterna vid att i den mån detskulle uppkomma överskott borde medlen kunnadisponeras inom eller med anknytning till myndighetensansvarsområde. Statsrådet knöt därvid an till ett förslag omstödordning för bevarande av kulturhistoriskt värdefullasegelfartyg och fann det ''naturligt och ändamålsenligt attviss del av eventuellt överskott från Vasaverksamhetenanvänds för att tillgodose detta angelägna behov''.Statsrådet påpekade dock att ''vad jag här har anfört omanvändningen av intäkter bygger på depreliminära prognoser som museet har redovisat. Det liggeri sakens natur att sådana prognoser är osäkra och att detfaktiska utfallet kan avvika på både kortare och längresikt''. beslutade i enlighet med detta.I sin anslagsframställning /92 framförde Statenssjöhistoriska museer som sin åsikt att det var felaktigt attVasamuseets inkomster skulle användas för finansieringutanför det egna området. Resultatet av de första två årenmed visade också att museet inte genereradeöverskott i den omfattning som behövs för att skapa ettreellt stöd till segelfartygen.För /91, under Vasamuseetsuppbyggnadsskede, kunde avsättas förändamålet enbart därför att det fanns ännu ej förbrukadelotterimedel avsedda för den pågående uppbyggnaden avbasutställningar. Denna avsättning gjordes på direktuppmaning av utan att manavvaktade bokslut för att klargöra om överskott förelågeller ej. För /92 redovisade Statenssjöhistoriska museer ett överskott vid om . Av detta föreslår myndigheten att 100 000kronor avsätts för segelskutor medan resten används för atttäcka det underskott i verksamhet somberäknas för /93.För /94 och närmast följande årberäknar en nollbudget, vilket innebär enkraftig nedskärning av verksamheten. Detta drabbar bl amyndighetens egna museifartyg, isbrytaren ochfyrskeppet . Skälet till nedgången iVasamuseets ekonomi är den mer än beräknat storanedgången i besökarantalet som följer av det minskaderesandet internationellt och nationellt.För /91 begärde 25 skutägare (enskildapersoner eller föreningar) stöd med ochför 1991/92 kom 19 ansökningar med begäran om stöd med5--. Mot bakgrund av detta måste mankonstatera att det är orimligt ur såväl Statens sjöhistoriskamuseers som segelfartygägarnas synpunkt att del aveventuellt överskott från intäkterna vid skallutgöra grunden för ekonomiskt stöd till kulturhistorisktvärdefulla segelfartyg. Den nuvarande konstruktionen harskapat orealistiska förväntningar hos ägarna till aktuellafartyg, som sedan tvingas inse att inga, eller nästan ingapengar kommer att finnas till förfogande.Slutsatsen av vad som här har anförts blir att frågan omhur eventuellt överskott i verksamhet skallanvändas bör skiljas från frågan om finansiering av bidragtill kulturhistoriskt värdefulla segelfartyg och att annanfinansieringsform anvisas för detta inom kulturanslaget. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att finansieringen av bidrag tillkulturhistoriskt värdefulla segelfartyg inte skall ske medanvändande av eventuellt överskott från Vasamuseetsverksamhet och att annan finansieringsform bör anvisas fördetta inom kulturanslaget.