mot · GG02Ju841 · 1993-01-26 00:00:00 — Samhällets insatserKriminalvårdens arbete vilar på de principer som slogsfast genom kriminalvårdsreform. Grundtankarna ireformen är att motverka de negativa konsekvenser som ettfrihetsberövande innebär samt att medverka till dendömdes anpassning i samhället.De flesta av kriminalvårdens klienter är starktmissgynnade socialt liksom i de flesta andra avseenden.Många saknar arbete och bostad, har ofta dragit på sig storaskulder och har uttalade missbruksproblem. Den allthårdare inställningen till människor som begått brott har,trots kriminalvårdens höga ambitioner, lett till att det blivitsvårare att framgångsrikt främja den dömdes anpassning.Rehabilitering av de intagna och arbete med attförebygga återfall i brott måste ses utifrån en helhetssyn.Hela samhällets insatser krävs för att kriminalvårdensklienter skall få arbete, bostad och annan samhällsservice iform av sjukvård och omsorg. Brister i samhällets resurseri form av bl.a. arbete och bostad försvårar frigivningsarbeteoch motverkar på så sätt kriminalvårdens intentioner.Kriminalvårdens klienter skall ha samma rätt som övrigamedborgare till samhällsservice.Detta kräver samarbete över myndighetsgränser. Deolika projekt som pågår mellan arbetsförmedling,socialtjänst, sjukvård m.fl. bör utvecklas och fördjupas.Inte minst är det angeläget att de intagnas kontakter medomvärlden stärks . Detunderlättar frigivningsförberedelserna och anpassningenefter anstaltstiden.Det behövs en övergripande analys av samhälletsinsatser för dem som är dömda till kriminalvård. Förslag tillåtgärder bör tas fram i syfte att lösa de intagnas bostads-,arbetsoch skuldproblem. Regeringen bör gefängelseutredningen tilläggsdirektiv i syfte att få fram ensådan analys och förslag till åtgärder.Innehållet i kriminalvårdenEn av kriminalvårdens uppgifter är att så långt möjligteliminera de bakomliggande orsaker som kan bidra tillförnyad brottslighet. har lokalahandlingsprogram för de enskilda anstalterna utvecklatsoch ett ambitiöst motivationsarbete har bedrivits för att geklienterna insikt om sina problem. Olikabehandlingsinsatser för att hindra sexuella övergrepp,misshandel eller att upphöra med ett uttalat missbruk avalkohol och/eller narkotika har byggts ut.Det är angeläget att detta arbete kan fortgå ochutvecklas. Också nya alternativ bör prövas tillsammans ochi samverkan mellan myndigheter och organisationer. För atttillgodose de behov av utbildning, missbruksprogram,föräldrakurser m.m. som finns bör det skapas ytterligareavdelningar för bara kvinnor. Även arbetet med att ge vård-och tillsynspersonalen ett ökat ansvar i klientarbetet måstefortsätta.Det bör betonas att innehållet i kriminalvården är av storbetydelse för att förändra och påverka den intagnessituation och medverka till att klienterna står bättre rustadeinför frigivningen.Behovet av anstaltsplatserBeläggningssituationen i anstalter och häkten är förnärvarande mycket besvärlig. Det är inget som tyder på attbehovet av antalet fängelseplatser kommer att minska.Tvärtom kommer flera av den borgerliga regeringensförslag till lagändringar att leda till behov av en kraftigutbyggnad av antalet fängelseplatser. Det gäller bl.a.avskaffande av halvtidsfrigivningen, ändrade straffskalorför vissa brott, åtgärder mot bruk i narkotika samt ringanarkotikabrott och en ny rattfyllerilagstiftning.Enligt beräkningar kommerbehovet av anstaltsplatser med anledning av ändrade reglerför villkorlig frigivning att öka med drygt 300 platser denärmaste åren. Vi socialdemokrater avvisar regeringensförslag till temporärt nya regler för villkorlig frigivning. Enlösning bör avvaktas till dess straffsystemkommitténredovisat sina samlade förslag.Vi anser att ett införande av två tredjedelsfrigivningmåste kombineras med åtgärder som motverkar behovet aven ökning av antalet anstaltsplatser. Härigenom innebärvårt förslag när det gäller kriminalvården en besparing påminst i förhållande till regeringensbudgetproposition. Den proposition som återförvisats tilljustitieutskottet bör därför inte nu leda till någotriksdagsbeslut. Regeringen bör dra tillbaka förslaget.Mot denna bakgrund kan anslaget till kriminalvården /94 härigenom minskas med 50 miljonerkronor.Intentionerna om en human kriminalvård ochambitionerna att tiden i anstalt ska främja återanpassningenställer krav på möjligheter till differentiering av de intagna.Dels bör den intagne ur säkerhetssynpunkt placeras pålämplig anstalt, dels bör andra skäl såsom personligaegenskaper, missbruk m.m. ligga till grund för placeringen.Överbeläggning och i flera fall dubbelbeläggning somfått ske under innevarande budgetår gör det svårare attskapa ett sådant innehåll i verksamheten attåteranpassningen kan främjas på bästa sätt. Dessutomförsvåras kampen mot narkotikan.Det är angeläget att åtgärder kan vidtas som leder till attden nuvarande svåra beläggningssituationen kanmotverkas. Mot bakgrund av det synnerligen besvärligastatsfinansiella läge som befinner sigi är det just nu inte möjligt att tillföra ytterligare medel tillverksamheten.Det är dock angeläget att åstadkomma rationaliserings-och effektivitetsinsatser i syfte att få utrymme att vidtaåtgärder som minskar den nuvarande överansträngdabeläggningssituationen. Ambitionen att ha enmedelbeläggning på bör därför inte ges upp, även om möjligheterna att nåmålsättningen det närmaste året verkar avlägsna.Kampen mot missbruketOfta är den enda förutsättningen för att bli av medalkohol/narkotikamissbruk att påbörja någon form avbehandling. Såväl kontraktsvård som vistelse enl § 34 Kvalger goda möjligheter till rehabilitering. Dessa verksamheterbör utvecklas i samverkan med och olikavårdgivare för att tillvarata de behandlingsresurser somfinns.Genom en bättre planering, uppföljning och ett flexibeltutnyttjande av vårdutbudet kan möjligheter ges till fler §34-vistelser och att fler kan dömas till kontraktsvård i ställetför fängelse. Härigenom skulle behovet av fängelseplatserockså minska.Dock har kommunernas besparingar inommissbruksvården blivit ett hinder för att utnyttja dessamöjligheter till behandling. Det är inte klienternasmotivation att bli av med sitt missbruk som saknas, utanofta handlar det om kommunernas vilja att ta på sig ettkostnadsansvar för missbruksvården. Om kommunen integör det återstår i regel endast fängelse som alternativ.FrivårdenFrivårdspåföljderna utgör ett alternativ till fängelse. Detfinns all anledning att utveckla såväl föreskrifter sominnehållet i verksamheten.Många av frivårdens klienter saknar arbete och bostad.De har ofta en ofullständig skolutbildning. Hos mer änhälften av klienterna finns ett känt alkohol- och/ellernarkotikamissbruk.En av frivårdens viktigaste uppgifter är denförmedlande, dvs. att se till att klienten får tillgång till detstöd och den hjälp som andra samhällsorgan kantillhandahålla. Det förutsätter ett väl fungerande samarbetemed övriga samhällsorgan, såsom socialtjänst,arbetsförmedling och sjukvård.Det är genom metodutveckling och ett väl struktureratinnehåll i frivårdspåföljden som andelen klienter i frivårdkan öka och antalet klienter i fängelse minska. Det ärangeläget att utvecklingen får fortsätta.De frivilliga övervakarnaFör att klara sina uppgifter måste frivården ha tillgångtill goda medarbetare i form av väl utbildade övervakare.De gör värdefulla insatser för de dömda, inte minst genomatt ge dem en förankring bland ''vanligt folk''. De utförockså ett viktigt samhällsarbete genom att förmedlaförståelse och kunskap om kriminalvården och dessverksamhet.Det finns en omvittnad svårighet såväl att rekryteraövervakare som att behålla dem som redan finns.Problemen kan i viss utsträckning tillskrivas den lågaersättningen på . Varkenövervakararvodet eller övriga ersättningar som kan utgå förde insatser som övervakaren gör, har följt med ikostnadsutvecklingen under senare år.Vi föreslår att ersättningen till de frivilliga övervakarnaökas från till per månad.Anslaget till lekamannaarvoden bör därför höjas med 10miljoner kronor. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tilläggsdirektiv tillFängelseutredningen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av differentieringenav intagna,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den villkorliga frigivningen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder för attfrämja återanpassningen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheter till kontraktsvårdoch § 34-vistelse,6. att beslutar anslå för höjningav lekmannaarvoden utöver regeringens förslag,7. att beslutar att till kriminalvården /94 anvisa ett ramanslag på 3 .