ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02L304 · 1993-01-26 00:00:00 — Förslaget i utredningen om förutsättningarna för enregionalisering av verksamheten vidkronofogdemyndigheterna (REGU) innebär bland annat,att kronofogdemyndigheterna i län ska sammanföras till en region.En särskild regionberedning har emellertid tillsatts, somägnar sig åt att arbeta med organisatoriska frågor inom denoffentliga sektorn. I direktiven till beredningen anförsbland annat, att denna bör ta upp frågan om den anpassningav statliga myndigheters regionala organisation som kanfölja av en förändrad länsstruktur och sambanden mellanlokal, regional och central nivå. Jag anser, att dennaberedning bör avsluta sitt arbete, innan ev. förändringargenomförs av nuvarande organisation avkronofogdemyndigheterna, vilket föreslås i REGU. Motbakgrund av att kronofogdemyndigheternas nuvarandeorganisation varit i kraft och ännu inteutvärderats, vore det dessutom ett för tidigtställningstagande.Det är därtill olämpligt att, som REGU gjort, påförhand peka ut , och somsjälvskrivna regionhuvudorter. I det fallregionberedningen, efter det att den presenterat sinabedömningar, skulle föreslå en ny regionindelning iSydsverige talar mycket för att skulle utgöraregionens huvudort.En satsning på vore särskilt motiverad medhänsyn till den avlövning av tjänster som på senare tiddrabbat denna förvaltningsstad. Sålunda har under senareår tjänster inom flyttats till ,medan riksbankskontoret, länsåklagarmyndigheten,tullkontoret samt Postens regionkontor dragits in.Televerket har förlagt sitt regionkontor för tillJönköping. Den största åderlåtningen av statliga tjänsterhar dock skett genom den beslutade nedläggningen av P6och flyttningen av A3 från , vilket medför attett mycket stort antal arbetstillfällen kommer att försvinna.Därför anser jag att det i avvaktan på länsberedningensbedömningar inte bör genomföras någon organisatoriskförändring av kronofogdemyndigheterna i enlighet medREGU:s förslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om organisatorisk förändring avkronofogdemyndigheterna.
mot · GG02L308 · 1993-01-26 00:00:00 — Kravet på svensk lagstiftning om möjlighet tillskuldsanering för enskilda personer reses med allt störrekraft.Insolvensutredningens förslag som lades fram hösten1990 tillstyrkes av flertalet remissinstanser. Denekonomiska kris, med arbetslöshet och minskadeekonomiska resurser, som många privatpersoner står inför,kommer att ytterligare aktualisera behovet av ettskuldsaneringsinstitut.De som arbetar vid kronofogdemyndigheter och socialamyndigheter, och andra som i sin yrkesverksamhet mötermänniskor som hamnat i en ohållbar ekonomisk situation,bekräftar också behovet av en lagstiftning på området.När kommunerna på grund av indragningar avstatsbidrag tvingas skära i verksamhet påverkar detta ocksåden service som funnits för t.ex. budgetrådgivning.Konsumentvägledare har tillsammans med socialamyndigheter haft stor betydelse för ekonomisk rådgivning.I många kommuner är det just dessa tjänster som minskaseller dras in och dess service minskar eller upphör. Dettasammanfaller med att allt fler drabbas av arbetslöshet,höga räntor, fallande fastighetspriser. Behovet förprivatpersoner av ekonomisk rådgivning och ekonomisksanering växer medan tillgången på dessa tjänster minskar.1980-talets avreglering på lånemarknaden drabbar offerav två slag -- de som lånade ut för mycket och de som lånadeför mycket. Den första gruppen, bankerna, kompenserasför sina förluster genom statlig bankgaranti, den s.k.bankakuten. Den andra gruppen, de enskilda låntagarna,har däremot inget skydd, när de hamnat i en ohållbarekonomisk situation som blivit dem för övermäktig.I finns en lagstiftning som gerprivatpersoner rätt att hos domstol ansöka omskuldsanering.I och träder skuldsaneringslag i kraftjanuari . , och har samtligaskuldsaneringsinstitut.Erfarenheterna från är goda vad gällerrehabilitering av tungt skuldsatta människor. Dessaerfarenheter och det utredningsarbete som finns tillgängligtborde vara tillräckligt underlag för lagstiftning på området.Det finns ingen anledning att förhala frågan genom attinvänta erfarenheterna från den tvåårigaförsöksverksamhet som bedrivs i två kommuner. Behovetav en skuldsaneringslag är akut. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag tillskuldsaneringslag.
mot · GG02L309 · 1993-01-26 00:00:00 — Statlig lönegaranti vid konkurs m.m. Under föregående år beslutade riksdagsmajoriteten attkraftigt försämra reglerna för lönegarantin. Taket förutbetalning av lönegaranti sattes till 100 000 kronor.Under den korta tid som gått sedan lagen ändrades harnackdelarna med den ändrade lagstiftningen blivituppenbara. Vid en konkurs har ofta arbetstagarnafordringar på innestående lön och semesterersättning.Härutöver är de berättigade till uppsägningslön med mellanen . Det nuvarande systemet leder såledestill att många arbetstagare inte får normal uppsägningstidvid en konkurs. Särskilt hårt drabbas äldre arbetstagaremed längre uppsägningstider.Mest utsatta i sammanhanget är dock sjömännen ochvissa andra yrkesgrupper med sådana lönesystem att de oftahar stora innestående lönefordringar. Som exempel påsådana grupper kan nämnas byggnadsarbetare, målare ochandra grupper med liknande ackordsystem baserade påmätning. De speciella arbetsförhållandena för de härgrupperna innebär att arbetstagare ofta har mycket storabelopp inarbetade vid en konkurs. Vid en konkurs får mansåledes ofta en mycket kort uppsägningstid. I vissa fall fårman inte ens ut alla innestående lönefordringar och intenågon uppsägningstid alls. Med hänsyn till de speciellaförhållandena för de här grupperna är det enligt våruppfattning nödvändigt med en speciallagstiftning försjömännnen och andra speciellt utsatta grupper.Enligt uppgift har man i valt att ha enspeciallagstiftning för sjömännen med hänvisning till despeciella problem som uppstår för dem vid konkurser.Enligt vår uppfattning bör frågan om enspeciallagstiftning utredas med förtur för de yrkesgruppersom beroende på speciella lönesystem har storalönesummor inarbetade vid en konkurs.Lönefordringar hade tidigare hög prioritet enligt denförmånsrättsordning som gäller i konkurs. Lönefordringarna fick stå tillbaka förskattefordringar och företagsinteckningar. Därmedurholkades löntagarnas möjligheter att få betalning urkonkursboet. Detta möjliggjordes genom attlönefordringarna tryggades i och med att maxibeloppet förlönegarantin i stället höjdes.När nu rätten till lönegaranti kraftigt har försämrats, börenligt vår uppfattning förmånsrättslagen ändras så attlönefordringar placeras högre i förmånsordningen. Detskulle också medverka till att bankerna tvingas göra enordentlig kreditprövning och att färre oseriösa företag kanstarta verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att frågan om enspeciallagstiftning utreds med förtur för de yrkesgruppersom beroende på speciella lönesystem har storalönesummor inarbetade vid en konkurs,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändring av förmånsrättslagen.
mot · GG02L312 · 1993-01-26 00:00:00 — har antalet konkurser ökatmarkant. I de flesta fall är dessa konkurser riktiga --utgifterna överstiger vida tillgångarna. Men det finns dessvärre också exempel på att man försätter företag i konkursav taktiska skäl. Man planerar helt enkelt konkursen.Ett exempel på hur det kan gå till är detta: Företaget gåri konkurs på egen begäran. Man har tidigare lagt ut storabeställningar på varor från sina leverantörer. Ett avtal medbanken upprättas, vars innehåll är att banken skall beviljanya lån till ägarna som i sin tur skall lägga anbud på detkonkursförsatta företaget. En konkursförvaltare tillsättssom konfronteras med det utskrivnaavtalet, som är anpassat till bankens förmån. Bankenfinansierar lånet som man räddar sina egna pengari konkursen. De stora förlorarna är de företag som levereratvaror till företaget. En annan stor förlorare är staten somgår miste om obetalda skatter och arbetsgivaravgifter.Dessutom får staten, d.v.s. skattebetalarna, betala deanställdas lönegarantier.Bankaffären är inte olaglig även om leverantörerna ochstaten förlorar stora pengar. Vinnare är banken, sommöjligen riskerar det nya kapitalet, och de ny-gamla ägarnasom slipper undan sina borgensåtaganden.Det anförda exemplet liksom många andra visar med alltydlighet på behovet av en skyndsam översyn av denlagstiftning som reglerar tillgångars och skulders prioritetgentemot olika fordringsägare vid betalningsinställelse,ackord och konkurs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en skyndsam översynav lagstiftningen rörande betalningsinställelse och konkurs.
mot · GG02L313 · 1993-01-26 00:00:00 — Leverantörers möjlighet till utdelning i konkurs Leverantörsförlusterna vid konkurser beräknas för 1992ha uppgått till . 1991 var det 10miljarder kronor. Detta utslagningstryck drabbar företag,dess ägare och anställda, samt ger en dominoeffekt somytterligare kan leda till en fördjupad lågkonjunktur ocharbetslöshet. Många små företag går under till följd av attett större företag gör konkurs.Som en följd av nuvarande bestämmelser iförmånsrättsordningen får leverantörerna bära huvuddelenav förlusterna vid konkurs, eftersom bl.a. skatter ochsociala avgifter har företräde framför kundfordringar.Leverantörerna har dessutom ofta dålig möjlighet attförutse konkurser och därmed undvika dem.Staten är den som är bäst skickad att tolkavarningssignalerna från ett företag med ekonomiskabekymmer, men också den som har bästa förutsättningarnaatt bära förlusterna. Staten har byggt upp effektivainformations- och varningssystem i dessa frågor.Den s.k. insolvensutredningen har i sitt slutbetänkande(SOU 1992:113) föreslagit vissa ändringar iförmånsrättslagen. Utredningen har dock bara gått halvavägen genom att föreslå ett jämställande avleverantörsfordringar och skattefordringar. Betänkandethar ännu inte utsänts på remiss.Den accelererande ökningen av konkurser, vilka till stordel är följdkonkurser, måste stävjas.Förmånsrättsordningen bör ändras så att inteleverantörsföretag går i följdkonkurs, d.v.s. i konkurs somföljd av att de inte erhåller utdelning för fordran de har ikundföretagens konkurser. En förmånsrätt förleverantörsfordringar bör införas så att dessa blirprioriterade och därmed alltid går före statens fordran. Ettalternativ till förmånsrätt för leverantörsfordringar är attfrån företagshypoteket avsätta en kvotdel till förmån föroprioriterade enskilda borgenärer. Detta skall leda till attleverantörernas ställning väsentligt skulle stärkas och attföljdkonkursernas antal minskades. Vi anser attregeringen bör pröva möjligheterna att införa en lagändringsom motverkar följdkonkurser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av förmånsrättslagen.
mot · GG02L315 · 1993-01-26 00:00:00 — har framkommit, att även ''vanligtfolk'' hamnat i ''skuldfällan''. Vissa saknar möjligheter attunder hela sin livstid kunna bli kvitt sina låneåtaganden.Många tog lån , då bankerna med kraftfull ochförförisk reklam påhejade folk att låna utan attkreditvärdigheten undersöktes.I med 1,6 miljoner invånare, varav 900000 , finns 500 000 mål registrerade hoslänskronofogdemyndigheten, vilket visar att det inte längreendast kan röra sig om opportunister.Införande av en s.k. skuldsaneringslag är därför mycketangeläget.Fördelarna med att införa en s.k. skuldsaneringslag är bla följande:1. Kostnaderna för utbetalning av socialbidrag minskar.2. Utredningskostnaderna blir ringa. Erfarenheter finnsredovisade i andra västerländska rättssystem, t.ex. ,och England.3. Balans och rättvisa skapas mellan enskilda å ena sidanoch banker och försäkringsbolag å den andra. Desistnämnda har redan erhållit statens stöd.4. För borgenärerna, vilka är betjänta av gäldenärensbetalning av den realistiska delen av gälden, skulle enformell nedskrivning av en orealistisk gäld inte medföranågon reell förlust.5. Skadeverkningarna för gäldenären och hans familjnedbringas, då den hamnat i en hopplös ekonomisksituation.En humanitär aspekt lägges således på införandet avsystemet.Nackdelarna skulle vara:1. Att betalningsmoralen skulle kunna eftersättas.2. Att principen pacta sunt servanda (avtal skall hållas)eftersätts.Fördelarna överväger dock i betydande utsträckningnackdelarna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger till känna vadi motionen anförts om en skuldsaneringslag.
mot · GG02L317 · 1993-01-26 00:00:00 — Rätt att väcka fråga om företagsrekonstruktion Antalet företag på obestånd har ökatdramatiskt, vilket bl.a. inneburit en ökadkapitalförstörelse, arbetslöshet och mänskligt lidande. Enav orsakerna till att flertalet företag på obestånd försätts ikonkurs, istället för att t.ex. rekonstrueras via ackord, är attåtgärder ofta vidtas . Studier av företag på obeståndhar visat att en företagsledning ofta har svårt att accepteraatt ett företag är på väg in i en ekonomisk kris. Det bördärför ges ökade möjligheter för andra aktörer, främstborgenärer, att ingripa och påkalla en genomgång elleranalys om ett företags situation samt en eventuellrekonstruktion, utan att en obeståndssituation måsteföreligga.Genom att sätta en tidpunkt då borgenär har rätt attväcka diskussion om företagsrekonstruktion, kan ökademöjligheter ges till tidiga åtgärder och därmed flerföretagsrekonstruktioner utan konkurs.I aktiebolagslagen 13:2 anges att om det finns skäl attanta, att ett bolags egna kapital understiger hälften av detregistrerade aktiekapitalet skall en kontrollbalansräkningupprättas. Detta kan sedermera leda till att företagettvångslikvideras. skulle det kunna gesmöjlighet för borgenär att väcka fråga om en eventuellrekonstruktion. Genom förslaget skiljer man rätten tillöverläggningar om företagets situation från självaobeståndet och dess tvingande regler, och skapar iställetincitament till diskussion och ett tidigt agerande som kanskekan rädda företaget från konkurs.I förslag till ny lag (SOU1992:113) om företagsrekonstruktion behandlas problemetmed att många företag drivs alltför innan åtgärdervidtas. I utredningens förslag föreslås bl.a. en förändring avförmånsrättslagen för att skapa ökade incitament förkreditgivare att följa upp kreditgivning och ingripa tidigt.Förslaget med en tidpunkt då borgenär kan väcka fråganom företagsrekonstruktion, är tänkt som ett komplementtill förslag, för att därigenom skapaytterligare möjligheter till ett tidigt agerande om företagbefinner sig i kris. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skapa möjligheter förborgenären att tidigt väcka förslag om rekonstruktion.
mot · GG02L318 · 1993-01-26 00:00:00 — Den lag om lönegaranti som gällde t.o.m. 1992-06-30innebar att fordringar som blev kända förkronofogdemyndigheten från det att konkursenavslutades eller beslut om dess avskrivning vann laga kraftkunde ersättas av garantin. Lönegarantiutredningenföreslog en regel av innehåll att garantin skulle gällafordringar som blir kända för förvaltaren senast efterdet att ett beslut om avskrivning av konkursen har vunnitlaga kraft. Konkurser utan bevakning utgör av allakonkurser. 1991/92:139 s.31 anser departementschefen att möjligheten att få enlönefordran ersatt av lönegaranti inte bör vara öppen längretid än konkursen varar. Om en arbetstagare dröjer med attframställa sin lönefordran så länge att den inte uppdagas ensunder utredning av konkursboet kan man enligt dennesmening med fog fråga sig om fordran fortfarande omfattasav garantins sociala syfte. Departementschefen säger vidareatt tiden från konkursutbrottet till dess att konkursen äravslutad endast i undantagsfall understiger sex månader.Uttalandet är säkert riktigt. Det händer i realiteten att en konkurs avslutasefter bara några veckor.Risken är då stor för rättsförluster. Förvaltaren avslutarvisserligen inte en konkurs om han tror att det kan finnaslöneanspråk. Men alla handlingar är inte alltid i ordning närett företag går i konkurs. Ofta är det tvärtom.Det är lätt att se att det i en konkurs kan finnaslöneanspråk som förvaltaren inte har kännedom om.Frågan är enligt vår mening inte om, utan snararenär, den första rättsförlusten inträffar.Vi anser att lönegarantilagens karaktär av socialskyddslagstiftning kräver att det finns en garanterad minstatid inom vilken en arbetstagare har rätt att göra sinafordringar kända. Rör det sig om en tidigare anställd kandenne på grund av utlandstjänstgöring eller av annat skäl iundantagsfall få kännedom om konkursen först i ett långtsenare skede. Något som helst skäl att ha änett år kan vi inte finna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en ändring ilönegarantilagen.
mot · GG02L319 · 1993-01-26 00:00:00 — Den nuvarande indelningen av exekutionsväsendet i 24kronofogdemyndigheter (en myndighet i varje län) underRiksskatteverket (RSV) som central förvaltningsmyndighetoch chefsmyndighet tillkom så sent som . Detär anmärkningsvärt att RSV efterföregående indelningsändring tagit initiativ till en ny.Någon utvärdering av nuvarande organisation har inteskett.REGU (utredningen om förutsättningarna för enregionalisering av verksamheten vidKronofogdemyndigheten) har i ett i december 1992avlämnat förslag förordat att och Malmöhuslän sammanförs till en region med som huvudort.Om RSV framhärdar i att genomdriva en förändring avmyndighetsindelningen av exekutionsväsendet bör enförnyad prövning ske beträffande region framtida regionindelning i bör i ställetomfatta och med somhuvudort. Ett sådant förslag stämmer bättre överens medtankarna bakom en förnyad länsstruktur och en framtidaregionalisering av den statliga verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en eventuell nyregionindelning av avseendeSydsverige bör omfatta och medKristianstad som regionhuvudort.
mot · GG02L320 · 1993-01-26 00:00:00 — Lönegarantilagen har tillkommit för att garanteralönefordran för anställda i företag som går i konkurs. Lagenändrades under /92 i så måtto attersättningen begränsades till per anställd ochkonkurs.Lagen har under en lång följd av år varit ett utmärktinstrument för att trygga lönen vid konkurser. Under senareår har det emellertid uppmärksammats allt fler, på etttvivelaktigt sätt, utnyttjat lönegarantin. Det har varituppenbart att felaktiga inkomstuppgifter lämnats i en delfall. Mycket höga lönenivåer har redovisats. Nivåer sominte alls varit representativa för berörda yrken ochbranscher, utan avsevärt överstigit dessa.Det var därför motiverat att ändra lagen och begränsadessa möjligheter att ta ut för höga ersättningar. Men nivånför ersättningstaket sattes allt för lågt. Ganska många av desom nu drabbas av att företaget där man är anställd går ikonkurs, förlorar pengar. Lönefordran överskrider taket ilönegarantin. Det som framförallt medverkar till detta är attmånga löntagare har betydande belopp i semesterersättninginnestånde hos arbetsgivaren.Taket i lönegarantin bör därför höjas så att denmotsvarar den innestående lönen och semesterersättningenför löntagare i normala inkomstlägen.Ett annat område där lönegarantilagen har bristeruppträder i samband med rekonstruktion av företag somgjort konkurs. De anställda arbetar kvar i företaget underuppsägningstiden och sker en rekonstruktion. Detkan betyda att ett företag konkurrerar på den öppnamarknaden och inte har några lönekostnader. Dessa täcksav lönegarantin. Det innebär naturligtvis en betydandesnedvridning för konkurrensen.I samband med den omfattande konkursvågen ibyggbranschen har detta blivit särskilt tydligt. Det finnsexempel på rekonstruerade företag som tack varelönegarantin vuxit och ökat sina marknadsandelar ibetydande omfattning, på bekostnad av de företag som harburit sina lönekostnader själva.Det här är naturligtvis ingen enkel problematik. Det ärangeläget, i den utsträckning det är möjligt, att tillämpaarbetslinjen också på detta område. Arbete ska så långt sommöjligt gå före arbetslöshet. Men , som dettamåste vara en huvudregel, måste också hänsyn tas tillprincipen om konkurrens på lika villkor. Att ha regler somleder till olika konkurrensvillkor kan ju leda till nyakonkurser, ny arbetslöshet och ökade kostnader församhället. Det finns därför anledning att skyndsamt seröver reglerna i lönegarantilagen i detta avseende. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att höjaersättningstaket i lönegarantilagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att skyndsamt se överlönegarantilagen, så att inte tillämpningen av lagen innebäratt konkurrensvillkoren snedvrids.
mot · GG02L321 · 1993-01-26 00:00:00 — Bank- och finanskrisen har lärt oss att företag medekonomisk välutbildad personal kan hamna i situationer dåde inte kan betala sina skulder. För de flesta företag hardetta inneburit att de gått i konkurs. De inblandade ärdärmed oftast lösta från skulden. har företagen fåttackord och kunnat fortsätta sin verksamhet.Många privatpersoner drogs med i den finansiella yran.Banker och finansbolag hade en tuff marknadsföring avkrediter. Lånegivarnas kreditprövning har ibland varitnärmast obefintlig. Privatpersoner som dragit på sig storalån och kommit på obestånd så att de saknar möjlighet attbetala inom överskådlig tid kan inte bli fria från sinaskulder. I princip kan deras liv vara fördärvat. Förprivatpersoner som råkat illa ut borde det finnas enmöjlighet att bli fri från sina skulder.Frågan har utretts av . Denlämnade ett delbetänkande med förslagtill skuldsaneringslag. Lagen skulle skapa ''en möjlighet föröverskuldsatta personer att under vissa förutsättningargenom beslut av tingsrätt få sina skulder nedskrivna''.Därefter har ingenting hänt. Med hänsyn till det förmånga privatpersoner akuta ekonomiska läget är detangeläget att de organisatoriska och kostnadsmässigaeffekterna av utredningens förslag skyndsamt utreds. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att arbetet med enskuldsaneringslag för privatpersoner påskyndas.
mot · GG02L322 · 1993-01-26 00:00:00 — Som en följd av den djupa ekonomiska kris Sverigehamnat i har många människor försatts i en prekär situationmed konkurs som följd. Av olika skäl har dessa hamnat i enlånekarusell de inte bemästrat.Det har därvid framförts förslag om behovet av en lagsom i vissa fall gör det möjligt att häva skuld, s.k.skuldsanering. Tyvärr har dessa förslag ännu inte blivitgenomförda trots det stora behov som finns. Men insiktenhärom ökar.Det har hävdats att risken för bristande betalningsmoralskulle öka om en skuldsaneringslag genomfördes. Denrisken är mycket liten. Erfarenheterna från visaratt farhågorna för upplösning av betalningsmoralen varitöverdrivna. Det handlar inte om att totalt avskriva skulderutan om att skriva ned en del av dessa skulder under vissagivna och oåterkalleliga villkor.En person som saknar rimlig möjlighet att kunnaåterbetala sina skulder bör under vissa av domstolfastställda villkor kunna få sina skulder minskade. Givetvismåste denna möjlighet vara kringgärdad av regler sommotverkar bristande betalningsvilja. Men eftersom detfinns människor som genom enstaka felaktigt ekonomisktbeslut kunnat hamna i livslång personlig tragedi, bör detfinnas en möjlighet för samhället att kunna bidraga till attsanera ekonomin. Därvid är inte försöksverksamhet i någrakommuner till någon nämnvärd nytta. Åtminstone inte fördem som bor i andra kommuner.Det har hävdats att en skuldsaneringslag inte är någonpatentlösning, utan att det krävs flera samverkandeåtgärder. Mot detta kan hävdas att även om flera åtgärderär nödvändiga vore en skuldsaneringslag ett verksamtmedel för att hjälpa människor i en svår situation.Dessutom skulle stat och kommun kunna göra ensamhällsvinst genom skatteinkomster och minskadeutbetalningar av socialbidrag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att lagen omskuldsanering införs.