ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02L604 · 1993-01-26 00:00:00 — Diabetikers rätt att teckna personförsäkring Diabetiker bör ha rätt att teckna personförsäkring påsamma villkor som andra grupper i samhället.Trots den medicinska utvecklingen som gjort det möjligtatt med ett givet medicinskt förhållningssätt ochuppmärksam kosthållning leva ett normalt liv har intesärbehandlingen av diabetiker förändrats i svensklagstiftning.Skall en diabetiker teckna en sjuk- ellerolycksfallsförsäkring kräver försäkringsbolagen högrepremier på grund av en bedömd ökad risk. Det är intetillfredsställande och kan upplevas diskriminerande förmånga. Med dagens högtstående sjukvård är en sådan synpå risktagandet omotiverat.Sedan flera år har vi motionerat om en likabehandling avdiabetikerna i detta fall. har utskottet ochriksdagen avslagit motionskravet genom att hänvisa tillförsäkringsrättskommitténs betänkande (SOU 1986:56).Utredningen ligger färdig och har sedan längeremissbehandlats men någon proposition har ännu intepresenterats. Det är angeläget att så sker.Det är inte rimligt att låta en likabehandling i detta fallskjutas inför tveksamheter och eventuelltbehov av ytterligare överväganden i ett heltutredningskomplex. Den av oss aktualiserade frågan, omdiabetikernas rätt att teckna personförsäkring som andra,bör brytas ut från övriga delar av försäkringsutredningensförslag för den händelse att andra delar i betänkandetkräver ytterligare utredning. Några bärande motiv att intelikabehandla diabetikerna, utifrån dagens moderna syn pådessa frågor, finns inte.Försäkringsbolagen bör kunna förmås att inte krävaförhöjd premie. I annat fall borde samhället träda emellanoch svara för den förhöjda andelen av premien för att endiabetiker skall kunna teckna försäkringar på jämlik nivåmed övriga. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om diabetikers rätt att tecknapersonförsäkring på samma villkor som andra grupper isamhället.
mot · GG02L605 · 1993-01-26 00:00:00 — Obligatorisk ansvarsförsäkring för fritidsbåtar Krav på att införa en obligatorisk ansvarsförsäkring förfritidsbåtar har prövats iriksdagen. Senast i betänkandet 1989/90:LU15 då utskottetyrkade avslag med motiveringen att försäkringsfrågan får''vila i avvaktan på erfarenheterna av systemet medregistrering av fritidsbåtar''. Den motiveringen kanrimligtvis inte användas , eftersom majoritetfattat det oerhört korkade beslutet att avvecklafritidsbåtsregistret.Därför återkommer vi till kravet om attansvarsförsäkring för fritidsbåtar skall finnas i lagen.Det finns ett stort antal fritidsbåtar i , en del storaoch tunga andra mindre och lätta, en del med kraftigamotorer som ger möjlighet till höga farter.Även om båtarna framförs av kunniga förare som tarhänsyn till omgivningen och till andra som vistas på sjöneller på bryggor och vid stränder, kan olyckor inträffa. Detinträffar också olyckor som föraren ställs till ansvar för.Alla som framför fritidsbåtar gör det inte alltid med denhänsyn och respekt till andra, med det omdöme som krävseller med den kunskap som vore önskvärd. Oskickligt ellerslarvigt beteende, för hög fart, en alltför stor och starkmotor och en alltför ''lätt'' förare kan få förödandekonsekvenser.I motsats till vad som gäller för framförande av fordonpå land och i vägtrafiken saknas krav på obligatoriskförsäkring för ''fordonet'' till sjöss -- båten.Många båtägare har redan försäkring som täcker skadorpå tredje man i likhet med fordonsförsäkringen. Alla ärtyvärr inte lika förutseende och det är kanske just blanddessa man finner dem som främst borde ha löst en sådanförsäkring -- till gagn både för sig själva och föromgivningen.Såväl materiella som allvarliga personskador, även meddödlig utgång, har skett i samband med olyckor orsakade avfritidsbåtar. De som har drabbats av skadan eller deefterlevande har i vissa fall blivit utan rättmätig ersättning.Finns det verkligen något hållbart skäl varför det skall varaolika bestämmelser för trafikolyckor som sker på land ochtill sjöss?Vi anser att obligatorisk ansvarsförsäkring börinföras för fritidsbåtar. Sådan försäkring bör liktbestämmelser i trafikskadelagen gälla för personskador ochsakskador som orsakas på annans egendom.Både kulturutskottet och lagutskottet har uttalat sigpositivt för denna form av försäkring. Önskemål om ennordisk överenskommelse i denna fråga har också uttalats.Överläggningar kom till stånd men frågan skulledärefter vila i avvaktan på erfarenheter av registrering avfritidsbåtar.Erfarenheterna finns nu -- men inte fritidsbåtsregistret.Vi anser att det nu är hög tid att införa obligatoriskansvarsförsäkring för fritidsbåtar. Det bör kunna sjösättasinför nästkommande båtsommar. Om våra nordiskagrannar ännu inte är redo att gå ombord och fatta beslut fårde bli akterseglade. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om obligatorisk ansvarsförsäkringför fritidsbåtar.
mot · GG02L607 · 1993-01-26 00:00:00 — Ersättning åt aids-offren och deras familjer Enligt uppgift finns det 100 människor kvar i livet av de197 som fick aids i den svenska sjukvården. Vid fleratillfällen har skadeståndsfrågan aktualiserats. I en del fallhar skadestånd utgått med förhållandevis blygsammabelopp.Barn som mist sina föräldrar och andra anhöriga till densom drabbats av aids har inte fått någon ersättning alls.Flera statsråd har halvhjärtat engagerat sig iersättningsfrågorna. Inget har hänt. Frågorna har återigenaktualiserats i media (se bl a AB 16.1.93).Det måste nu skapas förutsättningar för dem somdrabbats av aids i den svenska sjukvården och deras familjeratt få ersättning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det måste skapasförutsättningar för dem som drabbats av aids i den svenskasjukvården och deras familjer eller anhöriga att fåersättning.
mot · GG02L609 · 1993-01-26 00:00:00 — I många avseenden har officiella representanter förSverige velat framstå som föredömen för världen. svenska poliser till för att kartläggaprostitution och pedofilverksamheten där för att undervisathailändarna, hur de skall lösa problemen.Verksamheten kan i sig vara angelägen, men detförvånande är, att myndigheterna i inte först ''soparrent framför egen dörr.'' När en svensk kyrkoman i detofficiellas tjänst förgrep sig på svenskasmåflickor utbredde sig här den stora tystnaden.Enligt min mening bör det inrättas med syfte att handläggaersättningsfrågor för personer som söker sin rätt.En mor, tidigare politiskt verksam inom socialacentralnämnden i bygden, anmälde mannen, sedan hon fåttreda på att denne förgripit sig på ett stort antal småflickoroch hennes egna två minderåriga döttrar. Vad hände medden anmälan? Polisen underlätatt förhöra både mannen ifråga liksom anmälaren ochhennes döttrar. Åklagaren avskrev målet. Kyrkorådethjälpte mannen till sjukskrivning, och domkapitletmedverkade till att han fick en ny tjänst. JO avskrev ärendetutan åtgärd!!!! Ingen brydde sig, helt i strid med gällanderegler, om de utsatta småflickorna och deras familjer.Istället påbörjades en tyst förtalskampanj mot anmälarenför att förta henne hennes trovärdighet.Modern kämpade vidare helt ensam. har numannen dömts för sexuellt umgänge med barn förövergrepp på den nya arbetsplatsen. Den modiga kvinnanfick rätt, men det officiella samhället fortsätter att tiga. Ärdet inte en rimlig begäran att samhället ställer upp ochgottgör den skada som samhällets tioåriga underlåtenhetåstadkommit? En redogörelse för detta fall ges i nr 41 . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inrätta med syfte att handläggaersättningsfrågor för personer som söker sin rätt, i vissasammanhang kallade ''rättshaverister''.
mot · GG02L703 · 1993-01-26 00:00:00 — Den tekniska utvecklingen går allt snabbare. För någraår sedan var t.ex. persondatorer, mobiltelefoner och faxarovanliga i de svenska hemmen. är förhållandet heltannorlunda. Försäljningen av faxar, persondatorer ochmobiltelefoner har skjutit fart med 1990 som bästaförsäljningsår. såldes ca 225 000 faxar, ca300 000 persondatorer och över 100 000 mobiltelefoner iSverige. Nya telefonmodeller, som också är faxoch persondator, utvecklas och kan bli tillgängliga undernästa år. Utöver den ''vanliga'' telefonen finns en litenuppfällbar bildskärm, ett utdragbart tangentbord,möjligheter till anslutning av skrivare, möjligheter tillautomatiserad telefonförsäljning ungefär som i vanligafaxar och en mängd andra tekniska finesser.I har problemet med oönskad faxreklamuppmärksammats. Enligt uppgift har i i december1992 genom lagstiftning oönskad faxreklam bannlysts. Detgäller tydligen all faxmarknadsföring till både företag ochkonsumenter, om det inte redan finns etableradekundrelationer. Även i vissa europeiska länder hardiskussioner startat om skyddet av konsumenternasprivatliv och integritet; om vilka konkreta möjligheter somallmänheten bör ha att välja bort den reklam som via faxm.m. tränger in i hemmen.Även om problemen med oönskad faxreklam ännu ej ärstora i , finns det enligt vår uppfattning all anledningatt uppmärksamma frågan. Det bör tillsättas någonarbetsgrupp/ utredning med uppgift att följa utvecklingenoch komma med förslag på ev. åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om oönskad faxreklam.
mot · GG02L704 · 1993-01-26 00:00:00 — Orsakerna till detta är många. För enallergiker är det avgörande att innehållet i en vara deklarastillfredsställande, så att allergiframkallande ämmen kanundvikas. Särskilt upprörande är det när basvaror somkläder eller möbler med textilier inte är ''säkra''.Textilier saknar allergideklaration. Därför kan enallergiker tvingas att köpa exempelvis på särskilt sättallergisanerade sängkläder. Det är bra att denna möjlighetfinns, men det blir inte billigt för dem som inte kan användade ''mangelfria'' men allergiframkallande lakanen.I finns en rekommendationatt tvätta babykläder innan dessa tas i bruk. Detta för attkunna vara säker på att få bort från produktionenkvarvarande eventuella rester av allergiframkallandemedel! Vissa personer är så känsliga att de inte kan gå in iklädesaffärer utan att få överkänslighetsreaktioner.Vanligen kan det inte klarläggas vad som framkallarallergiska besvär förrän efter det att varan/ämnet varit ibruk . Det är rimligt attkonsumenterna har en god information om de varor deköper och inte minst att de som vet om ''sinaallergiframkallande ämnen'' kan undvika dem.Därför menar vi att det bör prövas om inte textilier ochmöbler skall förses med en innehållsdeklaration sommotsvarar den på matvaror. förses textilier med enupplysning om vilka material som ingår. Denna bordekunna enkelt kompletteras med uppgifter om vilka kemiskaämnen som har använts i framställningsprocessen m.m.Regeringen bör på lämpligt sätt ta initiativ till enmärkning av textilier på det sätt vi ovan förordat. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om märkning av textilier m.m. förundvikande av allergier.
mot · GG02L707 · 1993-01-26 00:00:00 — riksdag har , 1985 och 1988,beslutat om att kosmetiska produkter skall förses medmärkning som visar om de testats på djur. Vid förstatillfället fick i uppdrag att utreda hur ensådan märkning skulle genomföras. Vid andra tillfället vardet som fick uppdraget.Konsumentverket redovisade sitt uppdrag 1990--12--19.I sin redovisning anger i princip att detinte bör genomföras någon märkning av kosmetika meduppgift om den testats på djur. Vidare angerKonsumentverket att det bör tas fram en folder i samverkanmed kosmetikabranschen som belyser frågan omkosmetiska produkter och djurförsök.Frågan om märkning av kosmetika med uppgift om dentestats på djur handlar om att tillgodose ett konsumentkrav,ett krav som formulerats ur en vilja att kunna visa djuretiskhänsyn och kunna välja bort våld mot djur. redovisade sitt uppdrag förbisågs dettanästan totalt. I stället gjordes endast en teknisk bedömningav frågan.Det här konsumentkravet har en mycket stark och bredförankring i samhället. I en undersökning som gjordes avNordiska Samfundet mot plågsamma djurförsök, och somredovisades i deras medlemstidning nr 4/91,uttalade i princip samtliga ledare för riksdagspartierna stödför en aktiv konsumentinformation i syfte att ökaefterfrågan på icke-djurtestade produkter samt påskyndautvecklingen bort från att djur utnyttjas för så futilaändamål som testning av kosmetiska preparat. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär utredning om enmärkning av kosmetika med uppgift om huruvida dentestats på djur eller ej kan genomföras,2. att hos regeringen begär förslag om hur enaktiv konsumentinformation kan genomföras i enlighet medvad i motionen anförts.
mot · GG02L709 · 1993-01-26 00:00:00 — har olika former av leasingavtal växtfram i konsumentsammanhang. Dessa nya former är till sinkaraktär att jämställa med kreditköp men har inte inordnatsunder konsumentkreditlagens bestämmelser. Konsumentenstår därmed utan det skydd som denna lag ger. Detta lederofta till allvarliga problem för konsumenterna. Ocheftersom många avtal gäller bilar blir de ekonomiskakonsekvenserna för de berörda hushållen mycket kännbara.De standardavtal som används vid billeasing till enskildakonsumenter är som regel desamma som används vid avtalmellan näringsidkare. Konsumenten är i alla avseenden denunderlägsne avtalspartnern med små möjligheter såväl attsätta sig in i avtalets reella innebörd som att överblickakonsekvenserna för den privata ekonomin. Det ärexempelvis nästan omöjligt att förutse den verkliga kostnadsom avtalet för med sig.Problemen med leasing till privatkonsumenter innebärinte bara kostnader för den enskilda konsumenten utanäven för samhället. Ett stort antal ärenden har behandlatshos de kommunala konsumentvägledarna och i . Exempelvis har Konsument,, fått ägna leasingavtal orimligt mycket tid. Ettstort antal ärenden har också blivit föremål fördomstolsprövning. som särskiltundersöktes var antalet leasingärenden av allalagsökningsärenden vid Södra Roslags tingsrätt och vidVästerviks tingsrätt 12 procent.Det finns uppenbara likheter mellan billeasing ochavbetalningsköp och förekommande leasingavtal bör istället kunna betraktas som konsumentkreditköp ikonsumentkreditlagens mening. Förbättringar ikonsumentskyddet skulle kunna uppnås genom ändringar ikonsumentkreditlagen av innebörd att denna sortsleasingavtal skall betraktas som kreditköp ikonsumentkreditlagens mening. En sådan ändring bordekunna genomföras omedelbart.Om man ändå skulle bedöma att en sådan ändring ärmindre lämplig eller omöjlig att genomföra så bör en lagmed särskilda bestämmelser om uthyrning av vara tillkonsumenter övervägas. En sådan lag föreslogs av denutredning som föregick konsumentkreditlagen. Förslagetavslogs då men med reservation att frågan skulle tas upp tillförnyad prövning om en för konsumenterna ofördelaktigöverströmning från köp till uthyrning skulle ske eller omutvecklingen annars skulle visa att en särskild regleringbehövdes.Enligt vår bedömning har dessa farhågor med rågebesannats varför reformen skyndsamt bör genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagreglering av leasingavtal tillprivatkonsumenter.
mot · GG02L711 · 1993-01-26 00:00:00 — Den kristdemokratiska grundsynen bygger på etttänkande inspirerat av den judiskt-kristna etiken. Dennainspiration har framför allt givit oss synen på människansunika ställning i skapelsen samt varje människas ansvar försin egen person och för sina medmänniskor. Alla människorhar dessutom en skyldighet att förvalta jordens resursereftersom jorden endast är given oss till låns och skallöverlämnas till nästa generation. Ytterligare en viktigkristdemokratisk tanke är subsidiaritetsprincipen. En högrenivå ska aldrig beröva en lägre dess frihet och ansvar, utanstödja och hjälpa den lägre nivån att fullgöra sin uppgift.Bara när den lägre nivån inte har möjlighet att utföra sinuppgift ska den högre nivån ta över.Dessa principer kan överföras på detkonsumentpolitiska området. Det offentliga ska visserligen,genom lagar samt statlig/kontroll ochrådgivning, garantera konsumenterna deras rättigheter ochskydd men människors frivilliga engagemang får inteunderskattas. Konsumentorganisationernas ställning iSverige har av tradition varit förhållandevis svag. I enföränderlig tid med vida kontakt- och informationsnät kanen omvärdering och omstrukturering av dagenskonsumentverksamhet vara nödvändig. Framtiden kräveren förändrad konsumentpolitik som skapar en balansmellan å ena sidan statligt/kommunalt konsumentskydd ochå den andra frivilligt engagemang för påverkan ochdelaktighet. Vidare är det viktigt att människornasinneboende idealitet får ett nödvändigt livsrum i detekonomiska livet. Dessa värden bidrar till att ge marknadenett nödvändigt korrektiv.Sverige är därför, precis som alla moderna samhällen,betjänt av starka självständiga konsumentföreningar sominte bara har en rådgivande roll vid konsumenternas val avvaror och tjänster. Minst lika viktigt är att kanaliserakonsumenternas vilja att agera efter etiska normer och somreaktion sända tydliga signaler till producenterna.I finns det exempel på starkakonsumentorganisationer. Fler organisationer behövs.Statens uppgift är att stödja tillkomsten av sådana.Frivilliga konsumentorganisationer skulle kunna inriktasitt arbete på varukvalitet, miljöfrågor, omsorg för djuren,kamp mot våld och pornografi i litteratur eller film.Dessutom skulle konsumentorganisationer kunna verka föratt tredje världens varor inte diskrimineras vid importen tilli-världen. På samma sätt kan konsumentorganisationer geinformation om sparande i aktier och aktiefonder tillföretag som har en klar etisk profil. Genom upplysning, välformulerade krav och påtryckningar i TV, radio och presskan dessa organisationer utgöra en påverkan som leder tillett mer ansvarsfullt samhälle.Ansvarstagande konsumenter är en tillgång. Framtidenskonsumentpolitik måste utformas så att en balans mellandet statliga/kommunala konsumentskyddet och frivilligakonsumentorganisationer uppnås. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förändrad konsumentpolitiksyftande till att främja det enskilda engagemanget ikonsumentpolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de frivilligakonsumentorganisationernas behov av stöd.
mot · GG02L713 · 1993-01-26 00:00:00 — Översyn av viss lagstiftning och vissa straffsatser Skall människors tilltro till lagstiftning och derättsvårdande myndigheterna kunna hållas på en hög nivå,krävs att lagarna upplevs som rättvisa och rimliga och att derättsvårdande myndigheternas hantering äröverensstämmande med det allmänna rättsmedvetandet isamhället.En dom i harväckt uppståndelse i vida kretsar och mötts med frågor omvår lagstiftning och straffen är avpassade efter brottens artoch svårighetsgrad. Det som åsyftas är ett åtal som riktadesmot föreståndaren för en livsmedelsaffär i Hallsberg.Brottet bestod av att han sålt semlor utan att iaktta desärskilda bestämmelser, som gäller vid försäljning avsemlor, enligt livsmedelslagen. Föreståndaren hade intelock över disken där semlorna förvarades.Också andra former av förseelser mot livsmedelslagenhar varit föremål för prövning om det skulle lämnas till åtal.Det handlade då om en restaurangidkare som startade sinverksamhet, innan alla tillstånd var givna.Dessa båda exempel ställer frågan om inte vissaförseelser, mot livsmedelslagen och andra lagar av sammakaraktär, skulle kunna beläggas med liknande straff som närman överträder hastighetsbestämmelserna, kör mot röttljus o.s.v. Alltså någon form av i förväg fastställtbötesbelopp, nivåbestämt med utgångspunkt frånförseelsens art och svårighetsgrad.Det går inte att komma i från, att rättsväsendet iallmänhetens ögon drar något av löjets skimmer över sig närman med tingsförhandlingar med nämndemän, domare,åklagare etc. dömer en affärsföreståndare för ovan nämndaförseelse. När samma allmänhet kan konstatera att vårträttsväsende inte alltid förmår att döma de som utfört grovavåldsbrott och egendomsbrott, eller de som begår grovaekonomiska brott. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet att se över visslagstiftning och de straff som utmäts vid förseelser motdessa lagar.
mot · GG02L714 · 1993-01-26 00:00:00 — Överföring av uppgifter till från En rationalisering av statlig verksamhet har pågått undermånga år i syfte att minska samhällskostnaderna. Avstatsfinansiella skäl är det viktigt att arbetet med atteffektivisera och förbilliga statliga verksamheter fortsätter.Vi politiker måste därför pröva om det finns statligaverksamheter som kan begränsas utan allt för stora negativaeffekter eller som kan drivas mer ändamålsenligt i andraformer eller om olika statliga verksamheter kan samordnas.Mot denna bakgrund vill jag ta upp frågan om samordningav och uppgifter.Konsumentverket har ansvar för de statliga insatsernainom det konsumentpolitiska området och skall inomramen för lagstiftningen på olika sätt verka för att vårt landhar en så effektiv konsumentpolitik som möjligt. Ett viktigtkonsumentområde -- kanske det viktigaste -- handläggsdock inte av , nämligenlivsmedelsfrågorna. För dessa frågor ansvarar i ställetLivsmedelsverket.Det är anmärkningsvärt att just livsmedlen, som är denför alla viktigaste konsumtionen, inte helt och hållet ingår iKonsumentverkets ansvarsområde. Frågor om mat,matkvalitet, livsmedlens ursprung och behandling tilldrarsig allt större intresse och får i det utvidgade europeiskasamarbetet allt större betydelse.Konsumentverket borde som expert på att företrädakonsumenternas intressen rimligen ha de bästaförutsättningarna att företräda konsumenterna även i derasegenskap av konsumenter av livsmedel och inte enbart ideras egenskap av konsumenter av ''prylar''.För att få både en effektivare konsumentpolitik vadgäller livsmedel och en effektivare och mindre kostsamstatlig verksamhet anser jag att bör uttala sig föratt frågan om överförande av uppgiftertill prövas.Samtidigt bör prövas om några av Livsmedelsverketsuppgifter hellre bör överföras till ,eller . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om överförande avLivsmedelsverkets uppgifter främst till .