mot · GH02Ub1 · 1993-10-06 00:00:00 — Vi anser att det finns skäl att nogastudera både möjligheter och problem med detta, bl.a.gränsdragning gentemot skolledning, elever och lärare.Regeringen bör få uppdrag att göra en sådanöversyn.Därutöver kan staten stimulera utvecklingen främstgenom att i lärarutbildning och fortbildning framhållabetydelsen av kontakterna mellan hemmen och skolan.Lärare och skolledningar måste också snabbt få tillgångtill en rik dokumentation och idébank om hur samarbetetmellan skolan och hemmen ska förstärkas.Det som har sagts om ökat föräldrainflytande i skolanbör ges regeringen till känna.Det kommunala ansvaretGenom beslutet om kommunalisering av skolan har del av det ansvar för skolan som tidigare låg hos riksdagoch regering flyttats över till de folkvalda i kommunerna. del kommuner ligger dessutom många av de avgörandebesluten över skolan decentraliserade ut till stadsdels- ellerkommundelsnämnder.Regeringen framhåller att de statliga målen ochriktlinjerna för utbildningen ska vara tydliga ochutvärderingsbara. Staten ska inte reglera på vilket sättkommunerna ska organisera sin skolverksamhet. Det skavara en tydlig fördelning av ansvaret mellan dem som skabesluta om verksamhetens mål och inriktning, det vill sägapolitikerna, och dem som arbetar med förverkligandet,främst lärare och skolledare.Vi delar den fastlagda principen om denmålstyrda skolan. Detta kräver klara och väl definierademål och krav från staten för att ge den ram inom vilken denenskilda kommunen och ytterst skolpersonalen har frihetatt välja arbetsformer och prioriteringar. Det är dock ingenenkel uppgift att formulera klara och väl definierade mål förskolan och att därvid på olika områden nå en rimligavvägning mellan den synnerligen konkretamålutformningen som starkt låser skolans verksamhet ochden mycket allmänna och abstrakta formuleringen somlämnar en närmast total frihet för de i skolan verksamma attsjälva utforma vad man vill uträtta i skolan. Det är därförangeläget att visa stor respekt för målstyrningenssvårigheter och begränsningar inom skolverksamheten. Denärmaste åren kommer att ge nya erfarenheter, varför detkrävs en stor öppenhet inför arbetet att arbeta med mål- ochresultatstyrning av skolan.Vi vill redan nu framhålla att vi anser att propositioneninte i alla delar gjort rätt avvägning mellan vad som är dekommunalpolitiskt ansvarigas ansvar och vad som äransvaret för den enskilda skolan.Vi noterar också att regeringen med ''skolan'' nästanalltid tycks avse rektor. Detta innebär att det samlas ettutomordentligt stort ansvar i rektorsrollen. Vi delaruppfattningen att rektor måste ha en tydlig chefsroll och attdet är hans/hennes uppgift att ansvara för helheten i skolansarbete.Den för skolan ansvariga kommunala nämnden har ettstort ansvar för skolans utveckling och kan självfallet inte fåställas vid sidan av viktiga beslut. Genom att utarbetakommunens skolplan bör denna nämnd tydliggöra sinaprioriteringar. Det bör t ex också genom lokala politiskabeslut efter förslag från den enskilda skolan fastställaseventuella jämkningar av timplanen eller andra störrebeslut. Som vi senare kommer att utveckla, anser vi detorimligt att beslut om betyg ska fattas lokalt i varje skola försig.Vad som anförts om det kommunalpolitiska ansvaret ochinflytandet över skolan bör ges regeringen till känna.Övriga frågorSamlad syn på barnSamhällets insatser för barn och ungdom måste präglasav en helhetssyn på de unga. Detta synsätt präglade såvälförskola--skolkommitténs arbete som de direktiv densocialdemokratiska regeringen gav läroplanskommittén. Vibeklagar att föreliggande förslag inte är ett måldokumentgemensamt för förskola--skola. Oförmåga att se samhälletsinsatser för barn och unga i ett helhetsperspektiv går stick istäv med de ansträngningar som gjorts föratt närma förskola och skola till varandra.Skolstartsålder och längdRiksdagsbeslutet om flexibel skolstart, dvs. rätten försexåringar att börja skolan, har fått till effekt att ettintensivt utvecklingsarbete inletts i många kommuner föratt utveckla den pedagogiska verksamheten försexåringarna. Detta har varit fruktbärande både förförskola och skola.Riksdagen har uttalat sig för en översyn avskolstartsålder och längd. En sådan översynpågår och ska vara slutförd inom kort.Självklart får ett beslut om skolstart vid och entioårig grundskola konsekvenser för läroplanens innehålloch utformning. Vi beklagar att regeringen inte medverkattill att dessa frågor har kunnat vägas in i detställningstagande till en ny läroplan som ska göra.Vi anser att nästa stora skolreform är att göragrundskolan tioårig och att barn ska börja i skolan . i skolan bör i hög grad bygga på enkombination av skolans och förskolans pedagogik. På såsätt kan man dra nytta av olika personalgruppers kunskaperoch erfarenheter och en smidig övergång mellanbarnomsorg och utbildning skapas.Detta kan dock inte genomföras . Detkräver ett omfattande förberedelsearbete utöver denuppgift den nuvarande utredningen har. Det bör ankommapå regeringen att genomföra detta beredningsarbete.Förutom praktiska frågor för kommunerna ochläroplansfrågor bör särskilt beaktas konsekvenserna av entidigarelagd skolstart för barn med särskilda behov av hjälpoch stöd i sin utveckling.Vad som har anförts om sexårsstart och tioårig skolgångska ges regeringen till känna.Särskola och specialskolaFörslaget om en för , specialskolan och denobligatoriska särskolan gemensam läroplan hälsar vi medtillfredsställelse. Vi har med oro sett att de kraftigabesparingarna inom inneburit en tendens tillatt barn med olika funktionshinder inte kunnat få det stödoch den hjälp de behöver i en integrerad skolmiljö. Engemensam läroplan bör därför ses som en motkraft tilldenna tendens och understryka alla barns rätt tilldelaktighet i . En gemensam läroplan förgrundskolan får däremot inte innebära att t.ex.hörselskadade elevers rätt till sitt språk och enteckenspråkig eller synanpassad skolmiljö eftersätts. Såmåste också synskadade barns rätt till punktskrift och andraalternativa kommunikationsmedel säkras.Vi vill också understryka de praktisk-estetiska ämnenasstora betydelse för att barn med funktionshinder ska gesmöjlighet till personlig och kunskapsmässig utveckling.För en liten grupp med särskilda svårigheter krävs ocksåatt skolan ges möjlighet till sådana modifieringar i tim- ochkursplaner, som tillämpas av specialskolorna. Här måsteockså finnas möjligheter till en annan indelning avtidpunkter för bedömning av skolans och elevens resultat änsom förutsätts i de för femte och nionde klass fastställdanationella utvärderingarna.LärarutbildningEtt av stora problem har länge varit att detsaknats en relevant grundskollärarutbildning. 1985beslutade dock att en sådan utbildning skulleinföras, en med inriktning på årskurserna 1--7, en annanmed inriktning mot årskurserna 4--9. Trots starktifrågasättande från konservativt håll har den nyalärarutbildningen genomförts och får mycket positivtbemötande av de studerande, lärarutbildarna och skolanshuvudmän. Den moderate utbildningsministern fortsätterdock att angripa grundskollärarutbildningen även om haninte har hela regeringen med sig på att avskaffa den. I ställethar beslut fattats om en ämneslärarutbildning, den s kUnckelmodellen, parallellt med den bredalärarutbildningen.För framtid är det avgörande attgrundskollärarutbildningen får fortsätta att utvecklas. Ensnäv ämneslärarutbildning, där t o m ett enda ämneaccepterades av regeringen, dessutom ämnen utan relevansför skolämnena, går på tvärs med den pedagogiskautvecklingen.Lärarens professionella kunskap kännetecknas framförallt av dennes kunskap om hur man skapar så goda villkorför inlärning som möjligt utifrån de enskilda elevernasskilda förutsättningar.Goda ämneskunskaper är en nödvändig men intetillräcklig förutsättning för verklig yrkeskompetens förlärare. Förutom ämnesrelevanta kunskaper krävs etthelhetsperspektiv på barns och ungdomars utveckling ochinlärning, på kunskaper och färdigheter och på skolansuppgifter i samhället.Detta ges i dagens grundskollärarutbildning men inte iämneslärarutbildningen, enligt Unckelmodellen.Skolans sociala insatserI regeringens förslag till läroplan har skolanselevvårdande och studievägledande ansvar i hög gradosynliggjorts. Elevvårds- och syopersonalen har dock storbetydelse för att ge stöd och hjälp till eleverna och på så sättbidra till goda betingelser för elevernas skolarbete och godinformation om arbetsliv och fortsatta studier. Hur detskolsociala arbetet ska läggas upp är en fråga för denkommunala huvudmannen och den enskilda skolan.Skiftande problem kräver en flexibel organisation medmånga olika kompetenser.Kommunerna har ansvaret för resursfördelningen iskolan och därmed också för de skolsociala insatsernasstorlek och innehåll. Vi förutsätter att elevernas rätt till denkompetens som elevvårds- och syopersonal besitter ocksåfortsättningsvis ska vara en självklar del av skolan.Elever med särskilda behovDen nuvarande läroplanen säger att ''om elever har harsvårigheter, skall man vid fördelningen av skolansförstärkningsresurs främst söka tillgodose dessa eleversbehov, innan resurserna används för andra ändamål''. Lgr80 beskriver alltså mycket tydligt skolornas ansvar för attelever med särskilda behov av stöd har rätt till mer avskolans resurser än de elever som har det lättare. Någonsådan tydlig rätt finns inte i regeringens förslag till nyläroplan. Visserligen skriver regeringen om vikten av attbarn med särskilda behov får det stöd de behöver, men utanatt precisera ansvaret. Regeringen avser att utformariktlinjer i frågan.Vi anser dock att tydligt bör slå fast att skolansansvar för barn med särskilda behov innebär att resursernafördelas rättvist, för att garantera en likvärdig undervisning.Det gäller handikappade elever och elever med andrakortvariga eller långvariga behov av extra stöd. Det ärskolan som ska bedöma behovet och inriktningen av sådantsärskilt stöd. Det bör i möjligaste mån ske i samråd medföräldrarna.SkolbibliotekInformationssamhället ställer nya instrument förkunskap i människans tjänst. Varje ung människa ska geskunskap att använda ny teknik och kritiskt granska denpåverkan utbudet av information genom den nya teknikenför med sig.För att kunna arbeta enligt läroplanens intentionerbehöver alla skolor tillgång till ett stort och varierat utbudav litteratur, tidningar, tidskrifter och andra medier.Därför är det allvarligt att många kommunalanedskärningar drabbat skolbiblioteken. Fortlöpandekommer rapporter om minskade bokinköp, minskadeöppettider och sämre personalresurser.Skolbibliotekens betydelse som läromedel, liksombetydelsen av bibliotekskunskap, bör slås fast i läroplanen.BetygVi kan inte acceptera förslaget till nytt betygssystem.Det mest anmärkningsvärda med regeringsförslaget äratt betygssättningen i alla årskurser före slutbetyget blir enlokal angelägenhet i varje skola. Betyg kan vidareenligt regeringen börja sättas när som helst i grundskolanoch med vilken betygsskala som helst.Det förslag regeringen nu lägger är ett helt nyttbetygssystem. Det stämmer överens medbetygsberedningens förslag på några punkter, bl.a. att detär mål- och kunskapsrelaterat och ska relateras tillkursplanernas mål. Omkring detta har det också rått storenighet kring beredningens förslag. Men därutöver harregeringens förslag få likheter med betygsberedningensförslag.Debatten om betygsberedningens förslag har tydliggjortstora svårigheter att utforma ett betygssystem, som kanutveckla på ett positivt sätt. Det är därföranmärkningsvärt att regeringen tagit så lätt på uppgiftenoch i hast lägger fram ett icke genomarbetat betygsförslag,vars konsekvenser är utomordentligt svåra att bedöma såvälför som för elever, föräldrar och lärare.Eftersom betygsberedningens förslag till praktiskalösningar kritiserats kraftigt är det naturligt att deomarbetades. Vi kan dock inte acceptera att ett helt nyttbetygsförslag föreläggs utan att detta har varitföremål för nödvändigt remissförfarande. Mot bakgrund avatt betyg i hög grad styr skolans arbete och påverkar skolansgrundläggande roll i samhället måste för skolan så viktigabeslut grundas på ett öppet beredningsarbete ochremissbehandling. Det har heller inte, som vi tidigarenämnt, förekommit något samråd medoppositionspartierna om detta nya förslag.Som oppositionsparti har vi två möjligahandlingsalternativ i denna situation. Vi kan yrkaåterremiss av förslaget till nytt betygssystem för ytterligareberedning eller yrka att utbildningsutskottet tar överberedningsansvaret och sänder ut propositionen i denna delpå remiss. Vi väljer det senare alternativet eftersom vi anseratt det är viktigt att kommunerna, skolan, elever ochföräldrar under detta läsår får besked från , intebara om läroplan utan också om betyg.I avvaktan på denna remissomgång presenterar vi vårtförslag till nytt betygssystem för . Detta förslaghar utarbetats i brett samråd där vi inhämtat synpunkterfrån ett stort antal organisationer och enskilda.Vår syn på regeringens förslagVi är motståndare till att regeringen i sitt betygsförslagöppnar för möjligheten att sätta graderade betyg redan frånårskurs ett i sexton ämnen samt att detta ska beslutas lokaltpå varje skola.Regeringen motiverar sitt förslag med att det är enpedagogisk fråga huruvida betyg ska sättas och i vilken formdetta skall ske. Därför skall beslutet tas lokalt. Samtidigtpräglas propositionen av en mycket positiv ochuppmuntrande inställning till betyg och omdömen,muntliga och skriftliga, under hela grundskoletiden.Dessutom finns i propositionen direkta uppmaningar tillskolorna att börja sätta betyg och omdömen redan föreårskurs nio. Formellt föreslår dock regeringen att betygenska regleras nationellt först i de fall de medför konsekvenserför den enskilde eleven. Med detta anser regeringen att detcentrala beslutet om betyg formellt endast skall avse årskursnio, dvs. slutbetyget i grundskolan.Vi uppfattar regeringens ambivalens som en balansgångmellan olika i regeringen och en vilja att bakvägeninföra betyg i samtliga årskurser.Betygsberedningen uttalade att barn först i början avtonåren förstår vad betyg innebär. Detta låg till grund förden breda politiska kompromiss från (m) till (v) kring närbetyg ska börja ges i . Vi tillmäter beredningenssynpunkter stort värde och vill därför sätta en nedre gränsför när betyg kan börja ges i grundskolan.Regeringen förespråkar därtill att omdömen ska sättaspå varje elev samt att information till hemmet från och medfemte skolåret ska vara både skriftlig och muntlig.Omdömen skall kunna beskriva såvälkunskapsutvecklingen i olika ämnen som i flit, ambition,arbetsförmåga, uppträdande, uppmärksamhet,samarbetsförmåga, självständighet, kreativitet, förmåga attkommunicera, analysförmåga etc.Regeringen har insett att många föräldrar kan varatveksamma till tidiga betyg och skriftliga omdömen frånskolan som torde vara offentlig handling. Regeringenuttalar därför att föräldrarna ska ha rätt att avsäga sig dennaform av information fram till slutbetyget. För ossunderstryker detta ytterligare hur felaktig helautgångspunkten är för regeringens förslag. Vi avvisar lokaltbeslutade betyg eller formella skriftliga omdömen. Vinoterar också att propositionen är så otydlig att det inte ensframgår vem som ytterst ska fatta beslutet om när betygeller skriftligt omdöme skall börja ges.Regeringen föreslår att lärarna till sin hjälp för att angebetyg/omdömen ska ha ämnesspecifika betygskriterier, delsför kravnivån efter den femte och nionde årskursen, dels förtvå nivåer över kravnivån . Betyg i ämnen skai slutbetyget anges i en sexgradig skala med beteckning Atill F, där A står för det högsta betyget och F för otillräckligakunskaper. Kraven för betyget B respektive D ska utformasav den berörde läraren. I information från regeringen harbetyget B fått den egendomliga beteckningen att motsvara''klart över förväntad nivå''. Vi ogillar denna betygsskala.Slutligen beklagar vi att regeringen avvisar Skolverketsförslag om ett utvärderingsprov i årskurs nio. Därmedbegränsar man skolans möjlighet att bedöma annat än demätbara kunskaperna, exempelvis undervisningens resultatmed avseende på elevernas förmåga att använda förvärvadekunskaper.Rätten till en likvärdig skola är en grundbult i densvenska skolan. Samma krav på utvärdering ochuppföljning måste ställas på de privata skolorna som på denallmänna . Det är därför orimligt att denationella proven inte omfattar de privata på samma villkorsom övriga skolor.Vi vill mot denna bakgrund avslå regeringens förslag tillnytt betygssystem.Information och betygVårt förslagVarje slag av betygssystem påverkar arbetet i skolan istörre eller mindre grad. Betyg kan stimulera elever tillökade insatser och stärka deras självkänsla. Betyg kan ävenbidra till att knäcka självförtroende hos dem som trots hårtarbete inte uppnår de resultat som andra klarat med ettminimum av insatser. Betyg styr även arbetet i riktning motmätbara kunskaper och kan därmed komma i konflikt medskolans övergripande mål.Många ser i huvudsak fördelar med betyg, andradäremot nästan enbart nackdelar. Vi har vid utarbetandetav vårt förslag försökt ta hänsyn till de olika uppfattningarsom finns bland elever, föräldrar och bland de anställda iskolan.UtvecklingssamtalUnder de flesta skolåren ska inte skriftliga betyg ges.Information till föräldrar och elever skall i stället skemuntligt.I dag åläggs skolan genomföra s.k. kvartssamtal medhemmet för att informera om elevens skolgång. Dessasamtal har mycket skiftande karaktär. De kan varieramellan att vara uppläsningar av elevens resultat påskrivningar till att vara verkliga utvecklingssamtal mellanlärare, elev och förälder.Vi anser att återkommande samtal mellan lärare, elevoch förälder är av mycket stort värde för elevens skolgång.Dessa kontakter bör därför vidareutvecklas till att utgörautvecklingssamtal där huvuduppgiften är hur elevensskolgång och utveckling ska främjas och vilka problemskola, hem och elev gemensamt måste ta itu med.Utvecklingssamtal bör präglas av stor öppenhet från alladeltagande parter och ge ömsesidig information och leda tillömsesidiga åtaganden. Samtalet är den mest överlägsnakontaktformen. Det kan ibland vara lämpligt att fästa detömsesidiga åtagandet på papper, men då är det en sakenbart mellan läraren, eleven och föräldrarna. Det är vårfasta övertygelse att samtal är den överlägsnakontaktformen när ett barns utveckling ska analyseras; föratt tydliggöra krav och fungera som för arbetet iskolan i kontakterna mellan skola och hem.Den syn som vi här framfört på hur informationen tilleleven och kontakterna mellan hem och skola ska gå tillinnebär en högre ambitionsnivå än de tidigarekvartssamtalen. Det kräver utvecklingsåtgärder som detankommer på regeringen att inititera. Om ställersig bakom vårt förslag om utvecklingssamtal i skolan börregeringen återkomma till med en redovisning avvidtagna åtgärder. Även detta bör ges regeringen till känna.BetygVi anser i likhet med betygsberedningen att betygen skavara mål- och kunskapsrelaterade. Bedömningen avelevernas kunskaper ska ske med utgångspunkt ikursplanernas mål och relateras till de krav och nivåer somkursplanerna ställer upp.Vi anser att ska ha ett gemensamt pånationell nivå fastställt betygssystem. Vi förordar attbetyg ska sättas från och med årskurs åtta. Vi är dockberedda att stå kvar vid den kompromiss som träffades ibetygsberedningen, dvs att betyg ska ges från årskurs sju,om detta skulle möjliggöra en bred politisköverenskommelse om ett framtida betygssystem förgrundskolan.Vi föreslår en betygsskala som använder fyrabeteckningar. Det är enligt vår mening orimligt att betygeni skulle ges ett större antal skalsteg än igymnasieskolan, vilket är fallet med regeringens förslag.Sakliga skäl talar i stället för att betyg sätts utifrån dekravnivåer som enligt regeringens förslag definieras ikursplanerna, dvs tre nivåer: en godkänd nivå, en nivå förgod prestation och en nivå för utmärkt prestation.Betygstegen i årskurs nio ska motsvara uppnåddakunskaper och färdigheter på dessa nivåer. Förbetygssättning i årskurs åtta finns inga fastställd kravnivåerför ämnena just för den årskursen. Här får lärarnasprofessionella bedömning avgöra betygen. Dennaosäkerhet i betygssättningen blir naturligtvis än mermarkant i regeringens förslag om betyg sätts under ännuflera årskurser som saknar i kursplanerna fastställdakravnivåer.Betygsbeteckningarna föreslår vi utgöras av G(godkänd), VG (väl godkänd) och MVG (mycket välgodkänd). För elev som inte uppnått kravnivån godkändbör detta framgå i betygsdokumentet genom beteckningen(x) följt av ett omdöme som beskriver elevenskunskapsutveckling i det aktuella ämnet/ämnesgruppen.Betyg får inte ges i ordning, uppförande eller för att bedömaandra karaktärsegenskaper. Det bör heller inte finnasnågon regel om att föräldrar ska ha rätt att avsäga sigbetyg/omdöme. Därmot delar vi regeringens uppfattning attbetyg ska kunna kompletteras.Det är den obligatoriska skolans viktigaste ansvar att allaelever vid slutet av årskurs nio kan lämna medkunskaper i alla ämnen som når upp till godkänd nivå.Kunskapsutvecklingen varierar starkt mellan elevereftersom den utgör en process som förutsätter tid ocherfarenhet. Därtill är den beroende av social stabilitet kringeleven. Insatser för att motverka svårigheter och reparerabrister får inte anstå till slutet av grundskoletiden utanmåste sättas in . Skolan måste fortlöpande följa uppde elever som inte når upp till godkänd nivå i ett eller fleraämnen. Skolan har ett särskilt ansvar för att elever sombehöver särskilt stöd också får dessa extrainsatser liksom attskolarbetet anpassas efter deras behov och förutsättningar.Utgångspunkten är således att varje elev vid slutet avgrundskolan ska kunna uppnå betyget godkänd i allaämnen. Vi delar den åsikt som flera remissinstanser bl.a.Lärarförbundet, Rädda barnen, om det olämpliga att i använda betygsom ''icke godkänd'', ''underkänd'' eller ''otillräckligakunskaper''. får aldrig vara kravlös.För såväl individens som samhällets skull är det nödvändigtatt lägga fast var gränsen går för att kunskaperna ochfärdigheterna ska anses vara godkända i de olika ämnena.Om detta trots alla stödinsatser inte lyckats ska dettaframgå i betygsdokumentet genom beteckningen (x) följt avett omdöme om elevens kunskapsutveckling. Detta innebäratt skyldigheten kvarstår för skolhuvudmannen att erbjudaeleven förnyade pedagogiska insatser och ytterligarestudier. Detta kan ske inom ramen för ellergymnasieskolan utifrån ett samråd med eleven ochhans/hennes föräldrar. Ambitionen ska entydigt vara attgenom denna ytterligare förkovran ska kunskaperna ochfärdigheterna nå upp till godkänd nivå också för dessaelever.För att i årskurs nio upprätthålla jämförbarhet ibetygssystemet krävs riksgiltiga prov i form av ämnesprovför alla elever i svenska, engelska och matematik.I propositionen föreslås ett nationellt provsystem medämnesprov i årskurserna fem och nio, diagnostiska prov ochgrundläggande färdighetsprov i årskurserna två och sjusamt urvalsundersökningar för uppföljning av kunskaper iolika ämnen och årskurser. Det offentliga skolväsendetföreslås ha skyldighet att delta i ämnesproven samt iurvalsundersökningar som ingår i den nationellautvärderingen. Övriga prov kan användas vid behov ocherbjudas som service till skolorna. Privatskolor föreslåsendast ha skyldighet att delta i ämnesprov i svenska.Vi accepterar huvuddragen i regeringens förslag tillnationellt provsystem för det offentliga skolväsendet ochmotiven för detta. Provsystemet behövs dels för attupprätthålla likvärdigheten i utbildningen över hela landeti alla skolor och dels är det en kvalitetskontroll för attutbildningsresultat i ska kunna jämföras med andraländers. Därtill kommer att ett nationellt provsystem kananvändas av lärare för att kunna sätta in stödåtgärder till deelever som behöver sådana.När det gäller ämnesproven i årskurs fem är dock våramotiv till detta annorlunda än regeringens.