mot · GG02L421 · 1993-01-26 00:00:00 — Motsvarande ska gälla förpartner/partnerskap.Den följdändring som föreslås i 7 kap. 1§ innebär att de straffbestämmelser som gäller för vanligtäktenskap vid obehörigt ingående av sådant också ska gällaför partnerskap.Samtliga föreslagna följdändringar föreslås träda i kraftden 1 juli 1993.Gemensam adoption undantagenVårt förslag till lag om partnerskap innehåller ettundantag från de regler som gäller för äktenskap.Vi tror inte att frågan om homosexuella par ska fåadoptera barn är mogen för ett avgörande . Debatten omhomosexuella och deras krav om att få en sådan möjlighethar relativt kommit igång.Vår uppfattning är att denna debatt måste fåfortlöpa för att belysa samtliga sidor av denna mycketkomplicerade och viktiga fråga. Forskningen inom dettaområde måste få fortsätta. Den offentliga debatten omfrågans etiska dimensioner och praktiska konsekvensermåste ges en chans att tränga ned i folkdjupet innan detkan vara dags att lyfta denna fråga till ett avgörande.Förslaget till lag säger därför uttryckligen atthomosexuella par inte ska få adoptera barn gemensamt.Någon förändring av den befintliga lagstiftningen omadoption sker därmed inte.FörfattningsförslagFörslag till lag om partnerskap 1 § Partnerskap ingås mellan två personer av samma kön.Partnerskap ingås genom registrering. De som har ingåttpartnerskap är partner.2 § Rätten att ingå partnerskap prövas enligt svensk lag.3 § Partnerskap får inte ingås om det föreligger hindermotsvarande dem som framgår av 2 kap. äktenskapsbalken.Partnerskap får ingås om minst en av personerna ärsvensk medborgare och har hemvist i riket.Regeringen meddelar föreskrifter omvillkorsprövningen och förfarandet vid registreringen.4 § Registrering av partnerskap har med de i 5 § anfördaundantagen samma rättsverkningar som ingående aväktenskap.Bestämmelser i svensk lagstiftning som behandlaräktenskap och makar skall ges motsvarande användning förpartnerskap och partner.5 § Reglerna om adoption för makar gäller inte förpartnerskap.Bestämmelser i svensk lagstiftning, som innehållersärskilda regler om den ena maken i äktenskap medanknytning till makens kön, äger inte tillämpning påpartnerskap.Bestämmelser i internationella överenskommelser ochsvenska författningar om internationella rättsförhållandengäller inte för partnerskap, med mindre överenskommelseneller författningen handlar om partnerskap ellermotsvarande personer av samma kön.6 § Bestämmelser om äktenskapsskillnad ägermotsvarande tillämpning på partnerskap.Talan om upplösning av partnerskap, som ingåtts här iriket, kan alltid väckas vid svensk domstol.Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993.Förslag till lag om ändring i äktenskapsbalkenHärigenom föreskrivs att 2 kap. 4 §, 3 kap. 3 § samt 5kap. 5 § skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse 2 kap. Äktenskapshinder 4 § Den som är gift får inte ingå nytt äktenskap.3 kap. Prövning av äktenskapshinder 3 § andra stycket. De som begär hindersprövning skallpå heder och samvete skriftligen uppge om de haringått äktenskap. Den som har ingått äktenskapskall styrka att äktenskapet har blivit upplöst, om inte dettaframgår av folkbokföringen eller av intyg från utländskmyndighet.5 kap. Äktenskapsskillnad 5 § Om äktenskapet har ingåtts trots att makarna är släktmed varandra i rätt upp- och nedstigande led eller ärhelsyskon, har var och en av makarna rätt tilläktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Detsammagäller om äktenskapet har ingåtts trots att någon avmakarna redan var gift och det tidigare äktenskapet inte harblivit upplöst.Föreslagen lydelse 2 kap. Äktenskapshinder 4 § Den som är gift eller partner får inte ingåäktenskap.3 kap. Prövning av äktenskapshinder 3 § andra stycket. De som begär hindersprövning skallpå heder och samvete skriftligen uppge om de haringått äktenskap eller partnerskap. Den som tidigarehar ingått äktenskap eller partnerskap skall styrka attäktenskapet eller partnerskapet har blivit upplöst,om inte detta framgår av folkbokföringen eller av intyg frånutländsk myndighet.5 kap. Äktenskapsskillnad 5 § Om äktenskapet har ingåtts trots att makarna är släktmed varandra i rätt upp- och nedstigande led eller ärhelsyskon, har var och en av makarna rätt tilläktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Detsammagäller om äktenskapet har ingåtts trots att någon avmakarna redan var gift eller partner och det tidigareäktenskapet eller partnerskapet inte har blivitupplöst.Föreligger tvegifte, har var och en av makarna i dettidigare äktenskapet rätt att få detta upplöst genomäktenskapsskillnad utan föregående betänketid.I fall som avses i första stycket kan talan omäktenskapsskillnad föras även av allmän åklagare. Varnågon av makarna gift eller partner vid äktenskapetsingående, har var och en av makarna i det tidigareäktenskapet rätt att få detta upplöst genomäktenskapsskillnad utan föregående betänketid.I fall som avses i första stycket kan talan omäktenskapsskillnad föras även av allmän åklagare.Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993.Förslag till lag om ändring i brottsbalkenHärigenom föreskrivs att 7 kap. 1 § i skallha följande lydelse.Nuvarande lydelseIngår den som är gift nytt äktenskap eller ingår ogiftäktenskap med den som är gift, dömes för tvegifte till bötereller fängelse i högst två år.Föreslagen lydelseIngår den som är gift eller partner äktenskapeller partnerskap, dömes för obehörigt ingåendeav äktenskap eller partnerskap till böter eller fängelse ihögst . Detsamma gäller annan, som ingåräktenskap eller partnerskap med den som är gift ellerpartner.Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993.SpecialmotiveringLag om partnerskap 1 § Det är bara personer av samma kön som kan ingåpartnerskap. Liksom för äkta makar ställs dock inga krav påatt de två personerna har ett sexuellt förhållande tillvarandra eller att de sammanbor.I själva ordet partnerskap ligger att bestämmelsernabara gäller parförhållanden. Detta innebär i sin tur att engrupp personer, t.ex. deltagarna i ett kollektiv, inte kananvända sig av lagen för att införa inbördes arvsrätt.Vidare förutsätts ytterligare betingelser. De tvåpersonerna skall nämligen uppfylla de villkor som enligtbestämmelsen i §3 gäller för registrering av partnerskap, eller med andraord i huvuddrag samma villkor som gäller för att ingåäktenskap.I andra punkten fastslås att partnerskap ingås genomregistrering. Genom denna bestämmelse -- och 3 § tredjestycket -- utesluts vigselbestämmelserna i äktenskapsbalkenfrån tillämpning vid partnerskap. Regler om självaregistreringsförfarandet kan bestämmas av regeringenenligt vad anges i det följande.På samma sätt som de som ingått äktenskap är makar (se1 kap. 1§ ) anges i tredje punkten att de somregistrerat partnerskap är partner. Det kan ha betydelse vidtillämpningen av 4 § andra stycket i detta lagförslag.De övriga allmänna bestämmelserna i 1 kap. 2--5 §§äktenskapsbalken blir tillämpliga på partnerskap genombestämmelsen i 4 § nedan.2 § Eftersom de flesta länder saknar lagstiftning ompartnerskap bör även utländska medborgares rätt att ingåpartnerskap -- med beaktande av 3 § andra stycket -- prövasenligt svensk lag. Det bör framgå av en särskildbestämmelse härom.3 § Första stycket i förevarande bestämmelse svarar mot2 kap. och tredje stycket mot balkens 3och 4 kap.Genom första stycket blir äktenskapshindren i 2 kap.äktenskapsbalken villkor även för att ingå partnerskap. Detbetyder att personer som är inte kan ingåpartnerskap utan tillstånd. Vidare betyderregeln bl.a. att släktskapshindret och bigamiförbudet blirgällande för partnerskap.Före lagändringen 1988 i ochäktenskapsbalken gällde att omyndigförklarad inte fick ingåäktenskap utan förmyndarens tillstånd. erfordrasinte sådant tillstånd att ingå äktenskap för personer som häravses. I stället prövas vid vigseln om en person har ellersaknar rättslig handlingsförmåga och alltså är i stånd attavge sitt ja och samtycke till äktenskapet. Bedöms så intevara fallet kan det motivera förordnande av god man.Innebörden av lagändringen sammanfattas i NJA II s. 490--493. Motsvarande bestämmelser bör bli tillämpliga vidingående av partnerskap. Detta bör ingå i de övervägandenom tillämpningsföreskrifter som regeringen har att göraenligt tredje stycket.I andra stycket återfinns ett villkor om partnernasanknytning till . I uppställs ingakrav på att personerna skall ha anknytning till Sverige.Frågor rörande internationella rättsförhållanden regleras istället i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskapoch, såvitt avser de nordiska länderna, i förordningen(1931:429) om vissa internationella rättsförhållandenrörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Omregistrering av partnerskap inte särskilt villkorades i dettahänseende skulle följden bli att utländska par kunde ingåpartnerskap här i riket utan att registreringen skulle fånågon betydelse i deras hemland. Registreringsordningenbör därför bara få användas av par som har tillräckliganknytning till Sverige.Vid val av anknytningskriterium kan man tänka sig fleralösningar. En är att som i och knytatillämpningen till medborgarskapet. Detta är enbetydelsefull och lättdefinierad omständighet. Det bördärför, på samma sätt som i och som föreslås iNorge, föreskrivas att minst en av personerna skall varasvensk medborgare och ha hemvist i Sverige.Tredje stycket innebär att reglerna i 3 kap.äktenskapsbalken om prövning av äktenskapshinder och 4kap. om vigsel inte får användning vid partnerskap. Det börankomma på regeringen att fastlägga föreskrifter förvillkorsprövningen och registreringsförfarandet. Medhänsyn till att partnerskap i många hänseenden jämställsmed äktenskap bör beaktas att, enligt internationellkonventionsfäst rätt, det krävs att samtycke till äktenskapskall avges i vittnens närvaro (jämför prop. 1973:32 s. 103).4 § Av 4 och 5 §§ framgår rättsverkningar av attpartnerskapet registreras.4 § innehåller lagförslagets huvudbestämmelse.Bestämmelsen innebär att äktenskapets rättsverkningar blirgällande för partnerskap. Undantagen är uttömmandeuppräknade i följande bestämmelser. Också uttrycken gifteller gifta i lagstiftningen medför tillämpning påpartnerskapet; se t.ex. 20 kap. 4 § samt 4 kap.13 § och 36 kap. 3 § . Begreppetnärstående omfattar också partner.Bestämmelsen innebär t.ex. att partnerna har ömsesidigunderhållsplikt, att bestämmelserna om makarsekonomiska förhållanden också i övrigt blir tillämpliga, attpartnerna får legal arvsrätt efter varandra enligt 3 kap.ärvdabalken och att reglerna om beskattning av och socialaförmåner för makar äger tillämpning på partner. Ytterligareexempel är att efterlevande partner blir dödsbodelägare, set.ex. 18 kap. 1 § , och får rätt att yttra sig i olikasammanhang motsvarande den rätt som tillkommer make,se t.ex. 10 kap. 18 §, 11 kap. 16 § och 13 kap. 5 §föräldrabalken samt 12 kap. 33 och 47 §§ jordabalken.5 § Första stycket innebär att reglerna om gemensamadoption för makar i 4 kap. inte fårtillämpning på partner. Bestämmelsen innebär att partner iadoptionsärenden betraktas som ensamstående.Svensk lagstiftning innehåller på några punkter särskildaregler om den ena maken i ett äktenskap med anknytningtill makens kön, t.ex. var detta fallet med de tidigarereglerna om änkepension. I dessa fall har det inte varitavsett att reglerna skulle få tillämpning på make oavsettkön. Sådana regler undantas genom andra stycket fråntillämpning på partnerskap.I den danska lagen finns en bestämmelse motsvarandeden i tredje stycket. Däremot finns inte någon motsvarigheti det norska förslaget. Vid utfrågningen om svensk lag omregistrerat partnerskap framhöll fleraav de närvarande juristerna behovet av en bestämmelsemed detta innehåll för att undvika internationellträttsligakomplikationer.Frågan om giltighet för svenska partnerskap i utlandetoch för utländska partnerskap i förutsätts lösasgenom avtal mellan dessa stater.6 § Upplösning av äktenskapets rättsverkningar sker tillskillnad från dess ingående alltid inför borgerlig myndighet.Det finns därför inte anledning att tveka om att låtaupplösning av partnerskap förläggas hos samma instans ochatt låta förfarandet bli detsamma. Därför anges iförevarande bestämmelse att reglerna omäktenskapsskillnad skall äga motsvarande tillämpning påpartnerskap. Denna hänvisning får också anses omfattabestämmelserna för det processuella förfarandet. Detta fårtill följd bl.a. att talan om upplösning av partnerskap är attanse som ett äktenskapsmål. Redan på grund av 4 § blirexempelvis bestämmelsen i 10 kap. 9 § andra och tredjestycket rättegångsbalkslagen tillämplig för partner. Genomförevarande bestämmelse får emellertid även t.ex. 16 § och31b § rättshjälpslagen giltighet för ärenden om upplösningav partnerskap.Eftersom lag om internationellarättsförhållanden rörande äktenskap m.m. genombestämmelsen i 5 § tredje stycket inte får tillämpning saknasregler för när mål om partnerskap får upptagas vid svenskdomstol, se 3 kap. 2 § nämnda lag. Därför bör nuföreskrivas att mål om upplösning av partnerskap ochdärmed sammanhängande frågor alltid, om partnerskapetregistrerats inför svensk myndighet, kan tas upp av svenskdomstol. Frågan om vid vilken svensk domstol talan kanväckas löses enligt de allmänna bestämmelserna omäktenskapsmål.Följdändringar i 2 kap. 4 §, 3 kap. 3 §, 5 kap. 5 §Genom partnerskapslagen blir bestämmelser iäktenskapsbalken tillämpliga på partnerskap. Däremot fårpartnerskapslagens bestämmelser inte giltighet iförhållande till äktenskap. Därför bör några tillägg göras tillvissa bestämmelser i äktenskapsbalken.Följdändring i 7 kap. 1 § Genom att denna bestämmelse i brottsbalkenändras, blir det möjligt att döma en person för obehörigtingående av äktenskap eller partnerskap. Detta blir dennya brottsrubriceringen som ersätter tvegifte.Genom att 5 kap. 5 § tredje stycket äktenskapsbalkenändras kommer ordet tvegifte att borttagas helt. Fördelenmed detta är inte bara att den nya brottsrubriceringen ocksåkommer att omfatta situationen med partnerskap,utan också att ordet tvegifte, som inte förekommer i dagligtspråkbruk, utrangeras. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att antar i motionen intaget förslag till lagom partnerskap,2. att antar i motionen intaget förslag till lagom ändring i ,3. att antar i motionen intaget förslag till lagom ändring i .