mot · GG02Jo520 · 1993-01-26 00:00:00 — gav den socialdemokratiska regeringenuppdrag till att utreda möjligheternaatt tillämpa rituell slakt, s.k. skäktning, i Sverige.Skäktning tillämpades vid offerslakt i redan c:a3 f.Kr. Metoden anammades sedan av judar ochmuslimer och påbjöds i deras heliga skrifter. I Gamlatestamentet hävdas sålunda den ursprungligen egyptiskauppfattningen att djurens själ finns i blodet och eftersomsjälen inte fick ätas, måste djuren effektivt avblodas föreannan behandling av kropparna.Vid traditionell judisk slakt skall djuren (nötkreatur, får,get) kastas på rygg och halsen sträcks varefter halssnittetgöres. Endast köttet från främre delen av djuret (t.o.m.11:e revbenet) godkännes för konsumtion. Huvudparten avköttet får sålunda icke ätas av ortodoxa judar och säljsdärför som regel på öppna marknaden.Den ursprungligen omkullkastningen avnötkreatur har numera på många håll mekaniserats, varvidman använder en tvångsspilta (s.k. pen) i vilkendjuret efter infängsling roteras , varpå huvudetböjs bakåt och halsen sträcks. Metoden har av etiska skälutsatts för kritik och har förbjudits i England.Detta har gjort att man från judiskt håll mångenstädeshar gett avkall på kravet att ha djuren i ryggläge vidskäktningen. Som alternativ utnyttjas en tvångsspilta (s.k.Cincinnati pen) där djuret får bibehålla upprätt ställningmen hängs upp genom hydraulisk upplyftning avbröstkorgen och kraftig bakåtböjning av huvudet.Vad gäller muslimsk slakt, som utförs främst på får ochget, är kraven mindre rigorösa. Majoriteten av i Europalevande muslimer accepterar numera att djuren bedövasföre halssnittet. Vidare anses köttet från hela den skäktadedjurkroppen som tillåtet att äta.Ett flertal studier har gjorts i avsikt att objektivt bedömanötkreaturs reaktioner vid användandet av tvångsspilta förinfängsling och fixering i ryggläge och vid motsvarandeupprätt fixering.Den slutgiltiga fixeringen i ryggläge med sträckt hals tarminst en, ofta , varvid djuren -- isynnerhet under själva rotationsmomentet och vid denkraftiga bakåtböjningen av halsen -- göravvärjningsreaktioner och visar påtagliga tecken på skräck.Upprätt fixering kan som regel genomföras ,men även här förekommer avvärjnings- ochskräckreaktioner, i synnerhet vid den extremabakåtböjningen av huvudet.Själva genomskärningen -- om den sker korrekt -- avhalsens undersida bedöms inte som påtagligt smärtsam.Risken att genomskärningen av halsens mjukdelar skallutlösa avsevärd smärta är störst vid muslimsk slakt där ingareligiösa föreskrifter ges beträffande knivens egenskaper.Smärtrisken ökar när man, för att påskynda blodflödet,tvingas manuellt frilägga halspulsådrornasgenomskärningsställe genom att sticka in ena handen isåret.Skäktning innebär att de stora blodkärlen till och frånhuvudet samt luftstrupen avskäres. Undersökningar visaratt vid fritt blodavflöde inträder medvetslöshet snabbarehos får (c:a ) än hos nöt, där tiden uppskattastill mellan en halv och . kanemellertid av olika anledningar utpumpningen av blod viade avskurna halspulsådrorna bli mindre effektiv, varvidförlusten av medvetandet påtagligt fördröjs.Efter c:a 10 sekunder hörs i de flesta fall tydligakvävningsljud i samband med djupa inandningar via denavskurna luftstrupen.Även ett förfaringssätt med bedövning direkt eftergenomskärningen medför skräck och ångest för djurenunder infängsling och fixering av huvudet, samt vid självasnittläggningen.I strävar vi efter att humanisera våraslaktmetoder för att i möjligaste mån skydda slaktdjurenfrån transport- och fixeringsstress före bedövningen. Att i det läget ge dispens för rituell slakt,skäktning, vore därför från djurskyddssynpunkt att ta ettstort steg tillbaka.Ett annat tungt vägande skäl att inte ge dispens förjudisk slakt är att merparten av köttet från de skäktadedjuren skulle komma att saluföras på den öppnamarknaden. Det skulle innebära att många av demänniskor, som av djurskyddshänsyn eller av andra skäl,starkt motsätter sig rituell slakt, kom att äta skäktat kött,oinformerade om ursprunget och mot sin övertygelse.Den arbetsgrupp tillsatt för attutreda frågan om det går att finna en kompromiss som äracceptabel ur såväl religiös som djurskyddssynpunkt, harredovisat sina slutsatser och funnit att detta är omöjligt.Arbetsgruppen har enhälligt dragit slutsatsen att dispens fördylik slakt inte bör ges.Vi delar helt och fullt denna uppfattning. Vi anser ocksåatt riksdag bör tydligt och klart ta avstånd frånrituell slakt, skäktning.Invandrare i , med religion som kräver avvikelserfrån svensk lag och svenska traditioner och synsätt, bör integes dispenser som innebär misshandel av människor, typomskärelse och könsstympning, samt djurplågeri. Den sombosatt sig i skall avkrävas att följa svensk lag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortsatt förbud mot rituell slakt,s.k.