mot · GG02U227 · 1993-01-26 00:00:00 — Krediter på förmånliga villkor är ett ändamålsenligtinstrument i biståndsfinansiering av störreinvesteringsprojekt. Erfarenheterna av u-kreditverksamheten har varit goda. Med en biståndsinsatspå har en total kreditvolym på ca 11miljarder kronor möjliggjorts. Några biståndsmedel harinte behövt tas i anspråk för risktagandet i samband medkreditgivningen. Kreditgivningen har till avsett investeringar för byggande av u-ländernasgrundläggande infrastruktur vad gäller främstenergiförsörjning och telekommunikationer. Dessaprojekt -- ofta mycket kapitalkrävande -- bör allmänt settalltid kreditfinansieras. Investeringarna måste alltidförränta sig och kreditfinansiering ger låntagarnaanledning att noggrant överväga kostnaden förinvesteringen och eventuell kapitalkostnad förinvesteringsbeslut. Vid gåvofinansiering kan man lätt bortsefrån normala avkastningskrav och kapitaletsalternativanvändning. En felinvestering slår hårt, inte barapå grund av storleken av kapitalinsatsen utan också pågrund av att investeringarna vanligen är långsiktiga vadgäller system- och teknikval och binder därigenomresursallokering även . Ett annat skäl förkreditfinansiering är att anslagsmedlen utnyttjas effektivareoch får större genomslagskraft. Den förhållandevisbegränsade andel (ca 3--) som avsatts förkreditbistånd har t.ex. medfört att har varit enbetydande finansiär i uppbyggandet av kraftnäten ochutbyggnadsprogram av telekommunikationer. Dennaverksamhet skulle inte ha varit möjlig medanslagsfinansiering såvida man inte starkt beskurit andradelar av biståndet. Indirekt har det även betytt att svenskteknik och svensk kunskap kunnat utnyttjas i en bred kretsav u-länder.Enligt förordningen för u-krediter kan u-kredit beviljaskreditvärdiga länder med vilka BITS bedriver teknisktsamarbete, SIDA:s programländer och andra somutvecklingspolitiskt bedömts acceptabla. Kreditgivningenhar till avsett BITS- och SIDA-länder. Dettabetyder att u-krediterna över lag har lämnats -- om inte tillde allra fattigaste -- så ändå till länder som är fattiga och somvarit mottagare av annat bistånd från . Det har gälltverksamheter -- ofta finansiering av större projekt -- somicke varit möjliga, och inte heller rimliga, att stödja medgåvomedel inom ramen för SIDA:s landprogram eller BITStekniska samarbete. U-kreditgivningen har således utgjortett kompletterande instrument till annat svenskt bistånd isvenska mottagarländer.Kreditgivningen har, såsom framgått, i hög gradfokuserats på projekt för att utveckla u-ländernasinfrastruktur, i synnerhet för att förbättra kraftförsörjningoch telekommunikationer. Det gäller stora ochkapitalkrävande investeringar. Behoven är ofta väldokumenterade och projekten noggrant förberedda genomomfattande förstudier. Kraft- och teleförvaltningarna ärdärtill i de flesta förhållandevis starka och solidaorganisationer, bl.a. som resultat av kanske 20--närasamarbete med och andra biståndsgivare.Den internationella konkurrensen bland leverantörerna ärvanligen mycket stor vilket ger låntagarna i enstark förhandlingsposition gentemot utländska leverantöreroch finansiärer. Risken för att förmånlig finansieringutnyttjas av leverantörer för höjning av priser är därmedbegränsad så länge upphandlingen sker efter internationellanbudsgivning. De projekt som har finansierats har ocksåöver lag genomförts i stort sett planenligt och med lyckatresultat. Uppenbara misslyckanden och probleminsatser ärfå. Resultatet har blivit att u-krediter bidragit till väsentligaförstärkningar av kraftnät, kraftutbyggnad ochelektrifiering.Den samhällsekonomiska lönsamheten i investeringar ikraftsektorn och telekommunikationer är vanligtvis hög iden krets av det här är fråga om. När det gällertelekommunikationer uppgår ofta avkastningen till ca 20--, vilket är ett uttryck för hur väsentligtelekommunikationen är för ett lands ekonomiskautveckling. De utvärderingar som BITS har genomfört harbekräftat detta.U-kreditsystemet är ett biståndspolitiskt instrument.Det hindrar inte att systemet har positiva effekter försvenska företags möjligheter att konkurrera på nyamarknader och att det därmed också kan få positiva effekterför svensk export. De som hittillsanvänts av biståndsmedel för u-krediter har använts för attfinansiera svenska varor och tjänster om totalt ca 11miljoner kronor under kontrakt om totalt 17 miljarderkronor som svenska företag erhållit för genomförande avprojekt i olika . Enkäter har visat att mångasvenska företag -- i synnerhet de stora svenskaexportföretagen -- har ökat bearbetningen av aktuella u-landsmarknader på grund av u-kreditsystemet. Därmedtorde u-kreditsystemet ha givit vidare u-landspolitiskaeffekter än dem som hänför sig till den direkta u-kreditgivningen. Detta genom det ökade engagemang, denökade kunskapsbas och de fördjupade förbindelser sometablerats mellan svenskt näringsliv och den grupp u-ländertill vilka u-krediter lämnats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av en fortsattutveckling av u-kreditsystemet som biståndspolitisktinstrument.