mot · GG02L326 · 1993-01-26 00:00:00 — En myndighet för obeståndsmål och skuldsaneringsärenden Samhällets olika insatser i situationer när enskilda ochföretag drabbas av lågkonjunkturens ekonomiska effekterär splittrade på flera olika organ.Splittrad bildKonkurserna handläggs av konkursförvaltarna. Vidtingsrätterna fattas olika beslut av mestadels formellkaraktär. Tillsynsmyndigheterna utövar tillsyn överkonkursförvaltarna. har i sittslutbetänkande (SOU 1991:106) föreslagit att flera avtingsrätternas arbetsuppgifter skall flyttas tilltillsynsmyndigheterna.Ackordsärendena handläggs vid tingsrätterna. Ackordetsom sådant administreras dock av fristående jurister, s.k.gode män.I betänkande (SOU 1990:74) omskuldsaneringslag föreslås att tingsrätterna skall handläggasaneringsärendena medan fristående jurister skall göra denödvändiga utredningarna. Detta betänkande har ännu inteföranlett någon lagstiftning.I sitt slutbetänkande (SOU 1992:113) föreslårInsolvensutredningen att ett nytt institut,företagsrekonstruktion, ska införas. Institutet skall skötasav fristående jurister. Tingsrätterna ska handläggaärendena om betalningsinställelse. En tanke bakomförslaget är att minska förlusterna för de oprioriteradeborgenärerna.Lönegarantin handläggs avkonkursförvaltarna medan länsstyrelserna alltjämt sköterutbetalningarna.Vad gäller samhällets bekämpning av den ekonomiskabrottsligheten så handhas denna också av ett stort antalaktörer. Polis och åklagare samarbetar på det området medkonkursförvaltare, skattemyndigheter,kronofogdemyndigheter, tullen och Riksbanken.Viktig samordningNågon egentlig samordning av samhällets olika insatserpå obeståndsområdet har inte skett . Splittringenmåste innebära att samhällets resurser inte utnyttjasoptimalt som behovet av samordning i dagenssystem måste antas medföra effektivitetsförluster.Dagens system drar också med sig stora kostnader församhället. Exempelvis har konkursförvaltarnas högaarvoden diskuterats flitigt . Rädslan att drapå sig stora kostnader har föranlett en tvekan att införa ettskuldsaneringsinstitut i . Många anser också atttingsrätternas roll på obeståndsområdet rimmar illa medtanken att domarnas arbetsuppgifter bör renodlas ochkoncentreras på sådant som innebär egentlig tvistlösning.Det är mot den här bakgrunden uppenbart att det skulle ståmycket att vinna med en samordning av samhällets insatserpå obeståndsområdet.Särskild obeståndsmyndighetEn naturlig lösning är att inrätta en särskild myndighetmed uppgift att sköta konkurshanteringen inklusivekonkursförvaltingen, ackords- och saneringsärendena samtlönegarantihanteringen.Stora besparingarInrättandet av en sådan myndighet skulle innebära attbåde samhällets och statens kostnader för hantering avobeståndsfrågor minskade. En undersökning av 1990 årsförhållanden har gjorts på ett synnerligen kvalificerat sättoch däri redovisas följande resultat. Samhällets totalakostnader innefattande främst myndighetskostnader ochförvaltararvoden uppgår till /år varav102 miljoner drabbar staten. Den här föreslagnanyordningen skulle kosta sammanlagt 170 miljonerkronor/år varav max. 54 miljoner stannar på statsverket.Spareffekterna blir alltså för samhället 149 miljonerkronor/år och för staten 48 miljoner. Om beloppenomräknades till 1993 års nivå skulle konkurskostnadernaoch därmed också besparingarna vara väsentligt större.Avslutningsvis kan sammanfattas sålunda att den nuföreslagna reformen skulle medföra en bättre hantering avobeståndsmål och saneringsärenden till en lägre kostnad förbåde samhället och staten. I sin tur skulle detta leda tillminskade konkursförluster för borgenärerna vilket ytterstär till godo för hela näringslivet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en myndighet för obeståndsmåloch skuldsaneringsärenden.