mot · GG02U256 · 1993-01-26 00:00:00 — har bedrivit en aktiv u-landspolitik. Många biståndsprojekt har genomförts.Biståndspolitiken har i omgångar varit utsatt för kritik ochdet har då varit en kritik och diskussion om biståndetsstorlek, till vilka länder det ges och effektiviteten ibiståndet.Djupare diskussioner om biståndets inriktning ochutveckling är dessvärre knutet till en liten grupp som harhaft svårt att förnya sig. I all verksamhet visar det sig allt förofta att det skapas en anda av ''så har vi alltid gjort eller såkan man inte tänka eller göra''. Biståndsområdet utgöringet undantag.Om man frågar sig vad som kan påverka utvecklingen avvärlden till en plats präglad av rättvisa, tolerans, demokratioch mänskliga rättigheter så finns det en del idéer som redanidag praktiseras utifrån olika utgångspunkter av å ena sidanfolkrörelserna och å andra sidan i ett land är beroende av många saker.Utbildningssystemet, antalet arbetstillfällen i industrin,tjänstesektorns utveckling, infrastrukturens utbyggnad,hälso- och sjukvården, stabil politisk situation är bara någraexempel på faktorer som spelar in.Idag riktas biståndet på olika kategorier. Barn ochkvinnor är prioriterade grupper bland dessa kategorier.Kategorin ungdomar tillhör inte de prioriteradebiståndsgrupperna. När SIDA bedömer behovet av biståndberörs barns och kvinnors situation, men mycket sällanungdomarnas.Fenomenet är tyvärr signifikant i FN-sammanhang.Barnen har sin egen . FN ordnarmed jämna mellanrum kvinnokonferenser. Ungdomen haringen motsvarighet till detta. Sporadiskt ordnas med långamellanrum aktiviteter för ungdomar i FN:s regi.Av resonemanget ska man inte dra slutsatsen att det ärfel att satsa på barn och kvinnor. Det är alldeles utmärkt attsatsningar görs på dessa grupper. Vad vi vänder oss mot äratt ungdomen glöms bort. Som vi ser det behövs ett helt nytttänkande, både i och i andra utvecklade länder, närdet gäller olika typer av satsningar på ungdomar.Den borgerliga regeringen har deklarerat att man villsatsa på demokratibistånd. En naturlig utveckling av ensådan inriktning borde vara att skapa möjligheter för olikaungdomsorganisationer i tredje världen att utvecklas. Imånga länder är det förbjudet för ungdomar att organiserasig. Man måste fråga sig hur det ska gå till att utvecklademokrati då folkflertalet i tredje världen, d.v.s.ålderskategorin 15--, står utanförsamhällsutvecklingen? Saken blir inte bättre av att de somborde vet -- SIDA och UD -- inte ser denna koppling ochungdomens betydelse i strävan efter en bättre värld.Ett pedagogiskt exempel är den stora miljö- ochutvecklingskonferensen i . Världens ledarevar samlade och många NGO:s (Non-GovernmentalOrganisations) fanns på plats. När världens framtid stod pådagordningen var kategorin ungdomar utan ett naturligtforum.Vid var ursprungsbefolkningarnasrepresentanter bättre organiserade änungdomsorganisationerna från 175 länder.Sveriges regering måste stå upp för den demokratiskautvecklingen och våga tala om ungdomars rätt till utvecklingoch deltagande i samhällsutvecklingen med de mänskligarättigheterna som ledstjärna.Det är rimligt att SIDA, som har över 500 anställda,också har några som arbetar med ungdomsperspektivet ibiståndet. Förvisso finns det aktiviteter som olikafolkrörelser och ungdomsorganisationer är involverade i.Men helhetsperspektivet saknas på SIDA och även i vissaorganisationer.Det finns många organisationer, och även sådana sominte har egna erfarenheter av biståndsarbete, som vill delgesina kunskaper och hjälpa till. Problemet för dessa är att detinte finns någon som kan hjälpa till med de första stegen:nödvändig byråkrati, kontakter, samlad kunskap om olikaungdomsorganisationers positiva och negativa erfarenheterav biståndsarbete bland ungdomar etc.Möjligen är förklaringen till att dessaungdomsorganisationer inte får vad de skulle behöva för attkunna starta ett biståndsarbete att det saknasungdomskonsulter. SIDA har speciella konsulter för andraområden som man stödjer.Med lite nytänkande skulle man kunna ändra på dennanegativa bild. Fler ungdomsorganisationer skulle medbättre organisation, öppenhet och vilja att stötta och hjälpakunna bli viktiga komponenter i det svenskabiståndsarbetet.Vi menar därför att bör ge regeringen och iförlängningen SIDA i uppdrag att se överbiståndsverksamheten i denna del och hur stödet till olikaungdomsinitiativ från svensk sida och i det globalasamfundet kan förbättras.I framtiden borde SIDA i alla sina biståndsprojekt och ide projekt man stöttar ha med ungdomsperspektivet som ennaturlig del. I varje projekt, lokalt som centralt, borde detåtminstone finnas en medvetenhet att ge ungdomar enmöjlighet till föreningsverksamhet ochsamhällsengagemang. Målet för detta bör vara att geungdomar i biståndsländer identitet och självkänsla för attkunna spela en viktig roll i sitt lands utveckling.Ungdomsledare från olika länder i tredje världen bör gesmöjlighet att besöka och studera . Ett visst sådantarbete bedrivs av samarbetsorganisationen ,för ungdomsorganisationer. Det skerdock i en relativt blygsam omfattning. Med ett aktivt stödfrån SIDA skulle denna verksamhet kunna utvecklas tillgagn för biståndsländernas utveckling.Även utrikesförvaltningen kan spela en viktig roll iarbetet med att hjälpa ungdomsorganisationerna. Detborde vara naturligt att UD:s personal i ochutomlands ges allmänbildning i ungdomsfrågor och ibehovet av att i de olika beskickningarna runt om i världenha goda relationer med morgondagens ledare som finns iungdomsvärlden. Det senare ligger definitivt i Sverigesframtida intresse.Svenska ungdomar och ungdomsorganisationer måsteockså ges möjlighet att resa till utvecklingsländer för attskaffa sig kontakter, bygga upp kunskap och påbörjaplanerandet av utbyte och biståndsverksamhet. Det borde idetta sammanhang vara naturligt att SIDA stöttar sådanaresor och på andra sätt underlättar för svenskaungdomsorganisationer att vidga sina kontakter i tredjevärlden.Tyvärr är detta inte inställningen hos SIDA . Dettakanske kan bero på de bristande kunskaperna omungdomsorganisationernas potential och vilja att bidra tillett bra och effektivt bistånd riktat till ungdomar i tredjevärlden.Vi lever i då främlingsfientlighet och rasism blivitvanligare även i vårt land. Ett sätt att motarbeta detta är attge fler svenska ungdomar möjlighet att skaffa siginternationella kunskaper och kontakter. Likaså att svenskaungdomar genom besök av ungdomar från tredje världenfår ökade insikter om levnadsvillkoren i dessa länder.Vi menar att regeringen bör ges i uppdrag att se över hurkategorin ungdomar skulle kunna prioriteras och stödjas ibiståndsarbetet samt hur ett förbättrat stöd ska kunna gestill ungdomsorganisationernas utbytes- ochkontaktverksamhet i tredje världen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ungdomars ochungdomsorganisationers betydelse ibiståndsverksamheten,2. att hos regeringen begär en översyn av hurstödet till det ungdomsinriktade biståndsarbetet kanförbättras och hur man bättre kan ta till vara de svenskaungdomsorganisationernas vilja att göra en insats på dettaområde.