mot · GH02K7 · 1993-10-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:48 Handlingsoffentlighet hos kommunala företag Den borgerliga regeringens politik håller på att förändraSverige. Kraftiga avregleringar sker inom olika områden föratt uppnå ett systemskifte. Förändringar sker kanske främstför att, som det heter, stimulera en effektivisering av denoffentliga sektorn. När det gäller bostadspolitiken har dettakommit till uttryck i att schablonbeskattningen fr.o.m. den1 ersätts med en konventionell beskattning avde allmännyttiga bostadsföretagen och att ävenlånefinansieringsreglerna likställs med vad som gäller förövriga aktörer på marknaden. Avregleringen avbostadsmarknaden har haft som syfte att göra spelreglernapå marknaden neutrala för att de kommunalabostadsföretagen skall konkurrera på samma villkor somandra fastighetsägare. Det enda som skall skilja dessaföretag från andra bostadsföretag är att de ägs avkommunen med de restriktioner i kommunallagen somdetta medför.Förslaget att alla kommunala företag, oavsett vilkenverksamhet som bedrivs, skall jämställas med myndighetervad gäller offentlighet och sekretess står därför i direktmotsats till alla andra signaler från statsmakterna om hur dekommunala bostadsföretagen bör agera på marknaden.Regeringsförslaget ger intryck av att det tidigare intefanns någon offentlighet rörande de kommunala företagenoch att kommunernas inflytande över företagen var högstbegränsad. Detta är inte någon riktig bild av förhållandet.Relationerna mellan kommunen och företaget redovisasnaturligtvis öppet i de kommunala organen. Allakommunala beslut och underlaget för dessa är såledesoffentliga hos kommunen om skäl inte finns enligtsekretesslagen att sekretessbelägga dem.Regeringens förslag till sekretess till skydd förbostadshyresgästers personliga uppgifter går ut på att detskall gälla endast om det kan antas att hyresgäster ellerderas närstående annars lider men om uppgiften röjs.Sekretessen bör enligt förslaget inte vara mer långtgåendeän vad som är strängt nödvändigt. Många kommunalabostadsföretag har dock redan med nuvarande lagstiftningtagit ställning mot all skyldighet att lämna uppgifter om enhyresgäst. Det kan inte accepteras att en hyresgäst i ettkommunalt bostadsföretag har sämre integritetsskydd änhyresgäster hos andra hyresvärdar. Det kan knappast finnasett samhälleligt intresse av en sådan lagstiftning. För ettkommunalt bostadsföretag på en konkurrensutsattmarknad är det dessutom helt oacceptabelt att lämna utuppgifter om hyresgäster eller bostadssökande som lämnatuppgift till bostadsföretaget. Det bör i detta sammanhangunderstrykas, att uppgifter om bostadssökande är uppgifterom presumtiva kunder hos företaget och bör därför kunnasekretessbeläggas även av detta skäl.Det har inte i utredningen eller i propositionenanalyserats vad förslaget innebär för de kommunalaföretagen i form av direkta kostnader för exempelvisdiarieföring, arkivering och dylikt, inte heller de direktakonsekvenserna för de anställda i företagen när det gällertjänstemännens ansvar för tjänstefel i utlämnandet avallmänna handlingar där och skadeståndslagenblir tillämpliga. Även offentligheten vid tjänstetillsättningkommer att verka avskräckande och innebära att dekommunala företagen fortsättningsvis inte kan attraheraalla arbetssökande. Sekretesslagen måste i det sistnämndage ett helt annat skydd för den anställde än vad som sker idag.Det är främst massmedierna som anser att det finns ettbehov av att öka insynen i de kommunala företagen. Manstödjer detta på yttrandefrihetens regler som är en väsentligförutsättning för massmediernas möjlighet att informeraallmänheten. Exempelvis skall meddelarfriheten enligtförslaget gälla inom de kommunala företagen trots attLagrådet haft invändningar mot detta (sid 35--36).Lagrådets invändningar är främst attsekretessbestämmelserna i sekretesslagen viker förmeddelarfriheten och att arbetstagaren i exempelvis ettkommunalt bostadsföretag som brutit mot tysnadspliktengår fri från straff och skadestånd. En arbetstagare i ettmotsvarande privat bostadsföretag som röjer skyddadeföretagshemligheter blir dock skadeståndsskyldig.Regeringen anger i skälen för sin bedömning (sid 37) ''attde skillnader som Lagrådet pekat på teoretiskt sett förvissokan finnas, men att de i praktiken inte medför någraallvarliga konsekvenser för tillämpningen. Den framtidarättstillämpningen får närmare avgöra gränserna förmeddelarfrihet''. ansåg däremoti sitt betänkande (SOU 1992:134) att meddelarfrihet inteskall råda i de kommunala företagen och att den dessutomskulle inskränkas i myndighets verksamhet som avseruthyrning av bostadslägenheter. Det kan inte vara rimligtatt bedriva bostadsuthyrningsverksamhet därsekretesslagen som skall skydda företaget, dess anställdaoch framför allt dess hyresgäster kan sättas ur spel avmeddelarfriheten.Dessutom kan den nya kommunallagens regler omhandlingsoffentlighet inte utvärderas. Dessa bestämmelserträdde i kraft så sent som och det vore olämpligt att införa nya regler omhandlingsoffentlighet innan en utvärdering av dessa skett.De kommunala bostadsföretagen är beredda att arbeta ikonkurrens med andra bostadsföretag men det förutsätteratt man konkurrerar på lika villkor och inom sammaregelverk som övriga aktörer på bostadsmarknaden.SammanfattningDet är ytterst olämpligt att jämställa de kommunalaföretagen med de kommunala myndigheterna utan att tahänsyn till verksamhetens art. De kommunalabostadsföretagen måste ges möjlighet att agera på sammavillkor som övriga aktörer på bostadsmarknaden.Hyresgästerna hos de kommunala bostadsföretagen måsteha samma integritetsskydd som hyresgäster hos andrahyresvärdar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de kommunalabostadsföretagen bör undantas från lagen omhandlingsoffentlighet hos kommunala företag.