mot · GG02Fi203 · 1993-01-26 00:00:00 — En ny regering och en ny ekonomisk politik Innehåll 1.Vårt alternativ2 2.Den internationella ekonomin7 3.Bakgrund8 4.Regeringens ekonomiska politik11 5.Det ekonomiska läget14 6.En ny ekonomisk politik17 6.1Mål och inriktning17 6.2Internationellt ekonomiskt samarbete17 6.3En politik för ökad tillväxt20 6.4En politik för ökad sysselsättning23 6.5En politik för sunda statsfinanser26 6.6Skattepolitiken29 6.7Finanskrisen32 6.8Kommunernas ekonomi33 6.9Ett program mot den ekonomiska brottsligheten35 6.10Den ekonomiska politiken och avtalsrörelsen36 7.Hemställan361. Vårt alternativSverige behöver en ny regering och en ny ekonomiskpolitikVi socialdemokrater ger med denna motion ett viktigtbesked till landets alla företagare och alla löntagare: er vilja och förmåga att investera och produceraoch skapa nya resurser. har inte råd med flerarbetslösa och fler utslagna arbetsplatser.Denna motion är en utsträckt hand till ett nyttoch långsiktigt parlamentariskt samarbete. Vi är övertygadeom att styrs bäst, inte genom konfrontation, utangenom samarbete över blockgränserna. Vi är beredda attmedverka i ett sådant samarbete, men vi är inte beredda atthålla en sönderfallande och förbrukad regering underarmarna.Sverige behöver en stark regering med majoritet iriksdagen och en ny ekonomisk politik för arbete, tillväxtoch sunda statsfinanser. Det är nödvändigt med en sådanpolitik för att hävda som industrination ochvälfärdssamhälle och för att stärka omvärldens tilltro tillvårt land.Den ekonomisk-politiska uppgiftenDen ekonomisk-politiska uppgift står inför ärstörre och svårare än på mycket . Det är tre storaproblem som måste lösas samtidigt:Sverige har ochnästa år den sämsta utvecklingen av alla närdet gäller produktionen -- det gäller nu att snabbt brytastagnationen och tillbakagången och ge utrymme för tillväxtoch framsteg.Sverige har och den snabbasteökningen av arbetslösheten -- det gäller att sätta stopp förden dramatiska försvagningen av arbetsmarknaden och istället skapa nya arbetstillfällen.I försämrasstatsfinanserna, som en följd av arbetslösheten, långtsnabbare än i andra länder och de ökade skuldräntornaunderminerar den sociala tryggheten -- det gäller nu att fåigång tillväxten och förstärka de offentliga inkomsternasamtidigt som utgifterna uthålligt anpassas till detillgängliga inkomsterna.Kritiken mot budgetförslagetRegeringens förslag till statsbudget och den politik somdär anvisas löser inte grundläggande ekonomiskaproblem. Regeringen saknar strategi för hur man skallhejda ökningen av arbetslösheten. Regeringen saknarstrategi för att få igång produktionen och öka tillväxten.Regeringen saknar strategi för att sanera de eroderadestatsfinanserna.Budgetpropositionen är dessutom häpnadsväckandebristfällig som beslutsdokument för . Trots att denstatsfinansiella situationen dramatiskt avviker från denbudget som lades fram har regeringen intelämnat en rimlig förklaring till den statsfinansiellakrisen.Även budgetförslaget präglas avalarmerande brister. Det står redan nu klart attutgiftsutvecklingen på viktiga områden kommer att avvikastarkt från regeringens beräkningar. Vissa större poster somstödet till banksektorn är över huvud taget inte redovisadei budgetförslaget. När det gäller den långsiktiga planen förstatsfinansernas sanering saknas konkreta förslag tillbesparingar som inkomstberäkningarna bygger påen tillväxt, som inte kan realiseras med den ekonomiskapolitik som regeringen nu för. Det kan illustreras med atttillväxtkalkylen förutsätter en efterfrågeökning från privatkonsumtion och export på per år.Minst lika allvarligt är att bördorna för att sanerastatsbudgeten nu ensidigt läggs på de arbetslösa och desjuka. Denna inriktning av politiken underminerarmöjligheterna att få ett brett folkligt och parlamentarisktstöd för en långsiktig och uthållig politik för sundastatsfinanser.Vår ekonomisk-politiska strategiDet behövs således en ny ekonomisk politik. Det blir nuen uppgift för att bereda statsbudgeten ochfinansplanen så att ett samlat beslut om en ny politik kanfattas . Målen för denna politiken bör varadesamma som tidigare lagt fast: fullsysselsättning, ekonomisk tillväxt, stabila priser, rättvisfördelning, regional balans och god miljö.De ekonomisk-politiska åtgärderna bör kännetecknas avlångsiktighet, stabilitet och förutsägbarhet. Politiken börunder inriktas på att:Få upp denekonomiska tillväxten till . Pressaned arbetslösheten mot . Hävda den uppnåddaprisstabiliteten på god europeisk nivå.Mot denna bakgrund har vår ekonomisk-politiskastrategi följande inriktning:Vi vill intensifiera Sverigesengagemang i internatinella sammanhang för att få till ståndett samarbete för tillväxt och arbete. Det gäller såväl iNorden som i och OECD.Vi vill undervårriksdagen samla en majoritet i för enlångsiktig plan för arbete, tillväxt och sundastatsfinanser.Vi vill därigenom lägga grunden för envitalisering och utbyggnad av det svenska näringslivet, så attdet kan utgöra en stark grund för välfärdssamhället.Ensådan plan måste innefatta både en kraftfull stimulans förproduktion och investeringar under 1993-94, när denallmänna efterfrågan är svag, och ett uthålligt program föratt anpassa de offentliga utgifterna till inkomsterna underhela 1990-talet.Inom ramen för en stram utgiftspolitikmåste utrymme skapas för offensiva satsningar på starkttillväxtfrämjande och konkurrensförstärkande åtgärdersåsom infrastruktur, utbildning samt forskning ochutveckling.Vi vill behålla en flexibel arbetsmarknadgenom att hävda arbetslinjen, bekämpalångtidsarbetslösheten och förhindra uppkomsten avinflationsdrivande flaskhalsar.Vi vill skapa ettproduktions- och investeringsvänligt klimat genom atthävda ett internationellt konkurrenskraftigt skattesystem,bygga ut infrastrukturen samt yrkesutbildning och högreutbildning i takt med 1990-talets internationella krav ochskapa ett fungerande system för näringslivets försörjningmed riskkapital och krediter till rimliga villkor.Vi villgenomföra en långsiktig omställning av produktion,konsumtion och energiförsörjning i syfte att åstadkommaen bättre balans mellan ekonomi och ekologi.Vi vill föraen ekonomisk politik som bygger på rättvisa och solidaritet.Vi motsätter oss att bördorna av den ekonomiska krisenensidigt läggs på dem som är arbetslösa, sjuka ochhandikappade.Ett program för arbete och tillväxtDet är nödvändigt att nu med all kraft bekämpa dendramatiskt ökande arbetslösheten. Det måste ske på ett sättsom ligger i linje med den långsiktiga strävan attåstadkomma ekonomisk tillväxt, produktiva och varaktigaarbeten samt sunda statsfinanser. Därför måste politikeninnefatta åtgärder som kraftfullt bidrar till att höjaproduktiviteten. produktionen ochinvesteringskrona, och som gör det möjligt att vidmakthållaen flexibel arbetsmarknad.Därför lägger vi nu fram ett program för arbete ochtillväxt i syfte att snabbt skapa 190 000 nya arbets- och utbildningsplatser, bättretransportsystem samt tekniska och kommersiella framsteg isvenskt näringsliv.Våra förslag angriper de grundläggande problemen i densvenska ekonomin: att den inhemska efterfrågan är för lågsamtidigt som det finns lediga produktionsresurser.Vi villtidigarelägga angelägna och redan inplaneradeinvesteringar i infrastruktur på sammanlagt 17 miljarderkronor. Det är nu dessa investeringar skall genomföras, såatt vi har ett konkurrenskraftigt transportsystem för restenav 1990-talet.Vi vill genom riktade stimulanser få igångreparationer, ombyggnader och underhåll av bostäder ochav kommunala lokaler för sammanlagt ca 8,5 miljarderkronor. Det är nu dessa åtgärder skall genomföras, inteunder senare delen av när näringslivetsinvesteringar skall ta fart igen.Vi vill lyftautbildningsnivån och kompetensen i arbetslivet genom ettbrett och långsiktigt program för yrkesutbildning och högreutbildning och vi vill få fram 85 000 utbildningsplatser redan under det kommandeläsåret. Det är nu denna utbildning skall genomföras så attvi står väl rustade inför den internationella konkurrensenunder 1990-talet.Vi vill åstadkomma en snabb tekniskförnyelse genom ett kraftfullt och uthålligt program för attöverföra ny teknologi till och ge bred spridning tilltekniska framtidsidéer i hela näringslivet, men särskilt till demindre och medelstora företagen. Det är nu dessa idéerbehövs, när vi skall stärka den industriella ochkommersiella basen.Vi vill säkerställa att sunda ochlivskraftiga företag får tillgång till riskkapital och krediter.Vi vill ge utvecklingsfonderna en viktig roll i den regionalanäringspolitiken och vi vill ge AP-fonderna möjlighet attplacera ytterligare som aktiekapital.Vi vill genomföra ett Europaprogram för 500 miljonerkronor riktat till små- och medelstora företag. Programmetbör innehålla ett handfast kunskapsstöd och stimulans tillsmåföretag att komma ut på Europamarknaden.Vi villetablera en effektiv ledning av statens ägarengagemang inäringslivet genom att återupprätta AB Fortia.Vi vill fåtill stånd en annan avvägning mellan produktivt arbete ochkontantstöd, och vi hävdar att regeringens ingrepp i denkommunala ekonomin har lett till att ett underskott istatsbudgeten har förts över till kommunsektorn som i sintur återfört det via a-kassorna till staten; denna finansiellarundgång har gått ut över skolan, sjukvården samt barn-och äldreomsorgen. Vi kräver att regeringen låter göra ensnabbutredning av denna rundgång och återkommer medförslag som korrigerar skadeverkningarna.Vi vill genomdetta program för arbete och tillväxt avlastaarbetsmarknadspolitiken, sänka utgifterna för passivtkontantstöd och på så sätt åter hävda arbetslinjen.Den svenska industrins framtid kan bara garanterasgenom ett aktivt samspel mellan stora och små företag, ochmellan svenskägda och utlandsägda företag i ochandra länder. Näringsklimatet måste upplevas somattraktivt för de stora företagen som de små ochmedelstora företagen kan känna framtidstro och gesmöjlighet att utvecklas och växa.Ett program för sunda statsfinanserDet är nödvändigt att skapa klarhet om denstatsfinansiella utvecklingen och med all kraft bekämpa detväxande underskottet i statens finanser. Den konsolideradestatsbudgeten, som inkluderar arbetsmarknadsfondenm.m., visar ett underskott på ,redan innan utgifterna för banksektorn har redovisats.Underskotten ger upphov till ett stort lånebehov ochväxande utgifter för statsskuldräntor, som underminerarvälfärdspolitiken.Politiken måste läggas om. Det behövs en ny politik förtillväxt och en mera ambitiös politik för att komma till rättamed underskotten i statens finanser:Vi vill få till stånd ensanering av statsfinanserna genom en samlad strategi, sombygger på tillväxt i ekonomin, nedskärningar i utgifternaoch inkomstförstärkningar.Vi föreslår vissa mindreskattehöjningar i linje med vad vi tidigare redovisat ommiljö- och energibeskattning, kapitalbeskattning samtreformerad förmögenhetsbeskattning.Mot bakgrund avden kraftiga förstärkning av den internationellakonkurrenskraften som har inträffat, föreslår vi att endel av sänkningen av arbetsgivaravgiften återtas för attstärka arbetsmarknadsfonden och minska behovet av statligupplåning.Under förutsättning att vi får gehör för vårtprogram för arbete och tillväxt, är vi beredda att medverkatill utgiftsnedskärningar under /94 avsamma omfattning som regeringen föreslagit, men vi hävdaratt dessa måste infogas i ett långsiktigt, uthålligt och meraambitiöst program för sunda statsfinanser än det somregeringen aviserat -- vi kräver att regeringen återkommermed ett förslag till ett sådant program.En förutsättningför att ett sådant program för sunda statsfinanser skallkunna få folklig och parlamentarisk förankring är attbördorna fördelas rättvist och att de medborgare som harde bredaste ekonomiska marginalerna får medverka viainkomstskatten; vi kräver att regeringen återkommer undervårriksdagen med ett förslag som tillgodoser dessa krav.Ett program för lag och ordning i det ekonomiska livetHederliga företagare och skattebetalare blir varje årlurade på flera genom denekonomiska brottsligheten. Regeringen visar ingen vilja attgöra tillräckliga insatser mot denna brottslighet.Regeringen har i stället tagit initiativet till att avskaffaregler som har motverkat en del av avarterna. Det är nunödvändigt att tar inititivet till en ny politik pådetta område:Vi vill få till stånd ett samlat program motekonomisk brottslighet och vi vill anslå 100 miljoner kronortill förstärkta insatser, innefattande bl.a. en särskildorganisation.Vi vill få till stånd en effektivarelagstiftning, så att olika lagstiftningskomplex motverkar ochförsvårar ekobrottslighet.Vi vill medverka till eneffektivare skattekontroll, framför allt mot de branscherdär ekobrottsligheten utgör det största hotet mot dehederliga företagarna.Vårt budgetalternativ /94Vi har i vårt budgetarbete varit tvungna att utgå från detmycket bristfälliga underlag som regeringen lagt fram ifinansplanen och i huvudtitlarna. Vi kommer i det fortsattaarbetet i utskotten att begära att tar fram ett nyttoch mera kvalificerat underlag för att bedöma denstatsfinansiella utvecklingen och sambandet mellanstatsfinanser och samhällsekonomi.Vi vill på det här stadiet redovisa vårt budgetalternativ irelation till regeringens förslag. Vi gör det i form av enkonsoliderad statsbudget i vilken vi räknar inarbetsmarknadsfonden m.m.u1,3o1,1Tabell 1. Konsoliderad statsbudget 1993/94*).Avvikelse mot regeringens förslag. Mdr kr.u1InkomsteruSkattehöjningar3,0Ökade skatteintäkter p.g.a. ökad sysselsättning2,6Höjd arbetsgivaravgiftu1 2,0u7,6 u1UtgiftsförändringaruArbete, utbildning infrastruktur15,9Minskade utgifter för arbetslöshet-9,8Div. besp.u1-0,8u5,3Saldo 2,3*)Statsbudgeten inklusive arbetsmarknadsfondenm.m.eSveriges ekonomi med Socialdemokraternas politikVår politik syftar till att minska lågkonjunkturenspåfrestningar på hushållens och företagens ekonomi och attförhindra onödig utslagning av mänskliga och realaresurser. Dessa resurser skall i stället sättas in för att främjatillväxt och förnyelse. Utrymme skall finnas för en godtillväxt i den konkurrensutsatta sektorn, när demarknadsmässiga förutsättningarna för detta nu är på väg.Förslagen i denna motion leder till bättre utveckling avden inhemska efterfrågan och till att produktion ochsysselsättning utvecklas starkare, se tabell 2.Våra förslag om investeringar i infrastruktur och ROT-program leder till att fallet i investeringarna halveras i åroch att nivån också blir klart över vad regeringenspolitik förutses leda till. Förslagen om kraftfulla satsningarpå utbildning inom universitet, högskolor och gymnasierinnebär att den offentliga konsumtionen utvecklasgynnsammare.Investerings- och utbildningssatsningarna leder via enökad sysselsättning till att hushållens inkomster och därmedden privata konsumtionen blir något högre än enligtregeringens politik. Denna effekt begränsas dock något avatt en stor del av de personer som berörs övergår från A-kassa till lön eller utbildningsbidrag. påverkashushållens ekonomi av flera förslag i denna motion.Höjningen av arbetsgivaravgiften begränsar löneutrymmetnågot. Vi bedömer att det gynnsammarearbetsmarknadsläget leder till en något lägre sparkvot änenligt regeringens politik. Till detta bidrar också attränteavdragens värde förblir 30 procent.Sammantaget beräknas de olika förslagen medföra attden kraftiga nedgång i BNP som regeringen räknar med för1993 i stort sett skulle utebli. Den högre produktionsnivånjämfört med regeringens politik består också 1994. Med vårpolitik blir resurstillväxten ca högre änmed regeringens politik.Arbetslösheten skulle därigenom kunna nedbringas tillunder och 1994. Med densocialdemokratiska politiken skulle vägen tillbaka mot fullsysselsättning kunna påbörjas.u2,3o2,1Tabell 2. Försörjningsbalans och nyckeltal förSverige. Procentuell förändring (om inte annat anges).Mdr krMed regeringenspolitikMed social-demokraternaspolitik19911993199419931994Privat konsumtion773-3,20,0-2,60,6Offentlig konsumtion387-0,5-0,80,20,5Bruttoinvesteringar271-9,5-3,0-5,3-4,5Lagerinvesteringar*-250,20,50,20,5Export4055,08,05,08,0Import382-0,53,5-0,33,6BNP1 433-1,41,6-0,22,0Konsumentpriser 5,12,85,12,9Disponibel inkomst-3,70,1-3,2-0,5Sparkvot, % nivå5,65,75,64,7Arbetslöshet, % nivå6,27,24,54,0Källor: Budgetpropositionen och egna beräkningar. * Förändring av lagerinvesteringarna i procent avföregående års BNP e 2. Den internationella ekonominFörväntningarna om en internationellkonjunkturuppgång har gradvis justerats ned under detsenaste halvåret.I har utvecklingen blivit en besvikelse. Dentyska räntenivån är alltjämt kvar på en hög nivå som svar påen alltför svag finanspolitik. Oviljan att betalaåterföreningens kostnader genom skatter eller neddragningav andra utgifter medför att ekonomin nu stramas åt viapenningpolitiken. Först nu finns det en uttalad vilja frånden tyska regeringen att ta itu med underskottet, men detär lång väg kvar innan det resulterar i faktiska åtgärder.De tyska räntehöjningarna spreds under det gångna årettill hela så att även länder i djup lågkonjunkturtvingades strama åt sina ekonomier. Prognosen förtillväxten i har ytterligare skrivits ned under desenaste månaderna.De länder som deltar i det västeuropeiskavalutasamarbetet EMS hade innan höstens valutakrisersedan fem år tillbaka valt att inte utnyttja de möjligheter tilljustering av växelkurserna som finns inom systemet. Dessaländer har dock haft olika ekonomisk utveckling. Skillnaderi finanspolitik, tillväxt och inflation skapade starkaspänningar som gjorde att de etablerade växelkurserna intekunde upprätthållas. blevsituationen akut och valutasamarbetet bröt samman.Valutaoron spreds också till många mindre länder inkl.Sverige, som drabbades mycket hårt.Såväl världens BNP som världshandeln växer, om änsvagt under innevarande år. Tillväxten i är dock intetillräcklig för att nedbringa arbetslösheten. Den betydandetillväxten i 1994 förmår också bara marginellt minskaarbetslösheten.Runt om i världen växer emellertid insikten om att detär nödvändigt att stimulera de stagnerande ekonomierna.Den japanska regeringen har tidigarelagt offentligainvesteringar, infört stimulanser för privata investeringarsamt vidtagit åtgärder riktade mot den finansiella sektorn. IFörenta staterna har den nyvalde presidenten de amerikanska väljarnas mandat att föra en mertillväxtorienterad politik. för upp tillväxt ocharbetslöshetsbekämpning högt upp på sin dagordning. EGhar beslutat om ett första steg på vägen mot en mera aktivekonomisk politik, innefattande ett gemensamtinvesteringsprogram.Det har alltså skett ett internationellt omslag till förmånför en mer aktiv och tillväxtorienterad ekonomisk politik.Detta kan leda till en allmän uppgång ivärldsekonomin allteftersom beslutade och planeradeåtgärder får genomslag, framför allt i , och EG.3. BakgrundFinansplanens beskrivning av det ekonomiska förloppeti under det senaste årtiondet är starkt präglad avpartipolitiska övertoner. Någon saklig ekonomisk analysgörs inte. Det är att beklaga. Det hade varit värdefullt om1980-talets erfarenheter -- såväl positiva som negativa --bättre hade kunnat tas till vara vid utformningen avregeringens ekonomiska politik.Arbeta och sparaInledningen kännetecknades avstagnerande produktion, fallande investeringar, växandeunderskott i affärerna mot utlandet, stigande arbetslöshet,stora underskott i statens finanser samt alltför hög inflation.Den nya ekonomiska politik som inleddes syftadetill att återställa balansen i ekonomin, sätta fart påindustrin, bekämpa arbetslösheten och pressa nedinflationen. Socialdemokratin anvisade en väg som innebaratt vi både skulle arbeta och spara oss ur krisen.Resultaten av denna politik lät inte vänta på sig.Tillväxten var god och arbetslösheten minskade år från årunder . Budgetunderskottet, som 1982motsvarade av BNP, vändes till ett smärreöverskott . Industrins investeringarfördubblades mellan 1982 och 1990.Trots dessa obestridliga framgångar kom den senaredelen av att kännetecknas av en uppdrivenaktivitet med stark inflationspress och en omfattandefastighetsspekulation. Detta hängde samman med det sättpå vilket banker, försäkringsbolag och fastighetsbolagutnyttjade den frihet som avregleringen avkreditmarknaden innebar.ÖverhettningenKreditmarknadens avreglering 1985 ledde till enkreditexpansion av unik omfattning. Mellan 1986 och 1990ökade skuldsättningen i den svenska ekonomin med 900miljarder konor, från av BNP. Hushållensskuldsättning ökade med ca i dagenspenningvärde.Avregleringen innebar att den inhemska efterfråganstimulerades kraftigt i ett läge när kapacitetsutnyttjandetredan var högt. Särskilt kraftig blev efterfrågeökningeninom fastighetssektorn med dramatiska prisstegringar ochstark investeringsökning som följd.I efterhand kan det slås fast att avsaknaden av styrningav investeringarna i kombination med den statligautgiftspolitiken inte gav en tillräckligttillväxtorienterad sammansättning av investeringarna.Marknadens och kreditinstitutens bedömning var att demest lönsamma investeringarna bestod i att byggakontorsfastigheter, den mest hemmamarknadsorienteradeverksamhet som står att finna. var statensfinanspolitiska ambitioner sådana att man inte satsadetillräckligt på investeringar i för den långsiktiga tillväxtenviktiga områden som utbildning, forskning ochinfrastruktur.Även den privata konsumtionen ökade markant underdenna tidsperiod, från av den disponiblainkomsten till 1989. Denna nedgång isparandet, vilken till stor del kan förklaras av utvecklingenpå kreditmarknaden, innebar att konsumtionen 1989 var ca50 miljarder kronor större än om hushållen valt attkonsumera en oförändrad andel av sin inkomst.Trots att de offentliga utgifterna under dessa årreducerades från av BNP, och trots att detfinansiella sparandet stärktes, kunde intekreditexpansionens kraftiga efterfrågestimulans motverkas.Överhettningen blev akut.I detta läge försökte den socialdemokratiska regeringenpå olika sätt motverka den kraftigt ökade efterfrågan iekonomin. /90 föreslogs en rad åtgärder, avvilka flera kunde genomföras tillsammans med ellerfolkpartiet. Dessvärre vann inte alla förslag riksdagensgehör. Såväl 1989 som 1990 presenterade densocialdemokratiska regeringen åtgärder motöverhettningen. Hade de åtgärder som då föreslogs kunnatgenomföras, hade överhettningens skadeverkningarbegränsats. Svårigheterna för en minoritetsregering att fåigenom kortsiktigt impopulära åtgärder var uppenbara.Kraftigt omslag i ekonominÖverhettningen ledde till att vinsterna ochlöneglidningen tog fart och att inflationen ochfastighetspriserna steg. När den internationellakonjunkturen mattades av var kostnadslägealldeles för högt. Exporten utvecklades mycket svagt.Efter överhettningen blev omslaget i den inhemskaefterfrågan mycket kraftigt. Hushållens sparbeteendespelade även här en stor roll. Från att ha varit extremt lågtblev det extremt högt. Konsumtionen minskade åter, av inkomsten 1992,motsvarande en konsumtionsminskning om inte mindre än90 miljarder kronor. Även byggandet av bostäder ochkontorsfastigheter rasade från sin tidigare mycket höganivå.u20,3o20,1Diagram 1. Andel avdisponibel inkomsteNedgången i den inhemska efterfrågan har ocksåförstärkts av att kreditförlusterna i banker, bostadsinstitutoch finansbolag medfört såväl en kreditåtstramning somhöjda räntor, vilket ytterligare försvagat efterfrågan.Industriproduktionen har fallitmed , den kraftigaste nedgången sedan 1930-talet.Industrins leveranser till utlandet har inteminskat, varför hela nedgången torde kunna hänföras tillden nedpressade inhemska marknaden.Den svaga utvecklingen av samtliga inhemskaefterfrågekomponenter och exporten har inneburit attkapacitetsutnyttjandet i ekonomin sjunkit ytterligare. Dethar medfört en kraftig nedgång isysselsättningen och en ökad arbetslöshet. Det i sin tur harmedfört att de offentliga finanserna har underminerats,både till följd av vikande inkomster och ökade utgifter förframför allt arbetslöshetsunderstöd.4.