mot · GG02A444 · 1993-01-26 00:00:00 — situation och framtida utveckling och upplever enekonomisk nedgång som saknar motsvarighet underefterkrigstiden. som huvudstad, och iviktiga avseenden dess motor, har kommit att drabbasrelativt mer omvälvande än många andra regioner i Sverige.Från att ha präglats av flaskhalsekonominsöverhettningseffekter har blivit en region medsnabbt stigande arbetslöshet och en kraftig ökning avantalet konkurser och företagsnedläggelser.Stockholmsregionen har 55 000 arbetslösa, vilket ärfler än i hela sammantaget.Den borgerliga regeringen liksom de borgerligaledningarna i och regionenskommuner har inlett ett omfattande arbete för attmodernisera välfärdssystemen och skapa en hållbar balansmellan intäkter och kostnader i de offentligaverksamheterna. Det är av stor vikt att systemskiftet iStockholmsregionen fortsätter i snabb takt så att grundenför framtida tillväxt kan skapas.I denna motion har ett antal förslag samlats, som har detgemensamt att de på ett utpräglat sätt berörStockholmsregionen.Ett förlorat decenniumDe svenska ekonomiska problemen är till övervägandedel självförvållade. upprätthöll demokratin iSverige en skatte- och regleringsekonomi som vändeincitament från sparande, företagande och investeringar tilllånefinansierad spekulation.Näringspolitiken har präglats av ingreppoch misstroende mot privatägda företag. I stadbidrog en gentemot industriföretag fientlig markpolitik tillatt många företag successivt lämnade staden. Densocialdemokratiska näringspolitiken har skadat svensksamhällsekonomi och regionens ekonomiskaförutsättningar.Ett symptom på skadorna är en snedvridenföretagsstruktur: många små och relativt många mycketstora företag, men få medelstora företag medtillväxtpotential. Ett annat symptom är de blygsammautländska investeringarna i företag och fastigheter iStockholmsregionen, de utländska investerarnas naturligaförsta anhalt.Stockholmsregionen har också förlorat många av detillverkande företagen. Även om regionens naturligatyngdpunkt ligger inom service- och tjänstesektorn, spelarde tillverkande företagen en nyckelroll ivälståndsbildningen. Det är också av värde för samspeletmed forskningen att det finns en varieradindustriproduktion i regionen.I är andelen hyresbostäder stor. Till detta harbidragit socialdemokraternas aktiva motstånd mot attsprida de kommunala bostadsföretagens kapital till deboende genom omvandling från hyresrätt till bostadsrätt.Med dagens bekymmersamma samhällsekonomi,kreditsvårigheter och höga realräntor är hyresgästernasmöjligheter och intresse att ta över sina lägenheter betydligtmindre än . Icke desto mindre är detangeläget att skapa de långsiktiga möjligheterna för sådantspritt bostadsägande.Fastighetsskatten slår särskilt hårt motStockholmsregionen. De taxeringsvärden som ligger tillgrund för beskattningen är högt uppdrivna och överstigerinte sällan de faktiska marknadsvärdena. Skatteuttagetkommer därmed att bli högre än vad lagstiftaren egentligenavsett. En successiv sänkning av fastighetsskatten är ennödvändighet om inte ytterligare skallförsvagas gentemot andra europeiska storstadsregioner.För att inte fastighetsskatten skall slå särskilt hårt motStockholm och vissa skärgårdskommuner med högamarkpriser bör i ett första steg övervägas att grundaskatteuttaget endast på byggnadernas taxeringsvärden.Det stora intresset för nyföretagande under 1980-taletutnyttjades inte för en nödvändig modernisering av deoffentligt finansierade välfärdssystemen. Privata företaghade kunnat bidra till lägrekostnader och större valfrihet inom vård, barnomsorg ochliknande verksamheter. I stället motverkades alla sådanainitiativ, exempelvis genom den speciella ,riktad mot ett privat initiativ i Stockholmsregionen.Med en liberal politik hadeStockholmsregionen kunnat uppvisa en betydandemångfald inom välfärdsområden som barnomsorg, vård ochutbildning. är arbetet bara inlett med att skapa dennavalfrihet och mångfald. Men kombinationen av ändradestatliga regler och en och landstingskommunalhandlingskraft i kommer att ge tydligaresultat.Under 1980-talet användes vinstmedlen i de svenskaföretagen i stor utsträckning till uppköp i utlandet.Investeringsförutsättningarna i bedömdes både avsvenska och av utländska investerare som dåliga. Direktaförbud och straffskatter mot företagsetablering ochbyggnation sände också en signal till omvärlden om attStockholm, som huvudstad och naturliga förstaanhalt för utländska företag, inte hälsade dessa välkomna.Även den svenska planlagstiftningen har genom sinkomplexitet fungerat som en sorts handelshinder förutländska företag.I flera avseenden har den socialdemokratiska politikenunder bidragit till att Stockholmsregionensförutsättningar under den nu rådande internationellalågkonjunkturen är betydligt sämre än vad som hade varitfallet med en annorlunda politik.Stockholmsregionen i världenVid /93 förverkligades EGs inre marknad.Den europeiska samarbetsprocessen, med EG som främstadrivkraft, tog därmed ytterligare ett viktigt steg.Som få länder är , med sitt geografiskaavståndshandikapp gentemot de viktigastekonkurrentländerna, beroende av en gemensam marknad.Stockholm är kanske den del av som har mest attvinna på ett svenskt medlemskap i ett integrerat blir det alltmer de olikaregionerna som tävlar och ställs mot varandra i enkonkurrenssituation. konkurrerar inteprimärt med andra delar av , utan med andranordeuropeiska storstadscentra.Stockholmsregionens välfärd avgör vi inte själva. Vad vikan bestämma själva är förutsättningarna för denna välfärd.Förmågan att skapa dessa förutsättningar kommer kritisktatt granskas av investerare, utbildningsanstalter ochkulturinstitutioner, som i sina val ställer motHamburg, och . I andra avseendentävlar med nästan alla europeiskastorstadscentra. Ett sådant avseende är lokalisering avjapanska och amerikanska företag.Stockholms geografiska läge är inte enbart en nackdel.Gentemot exempelvis östra är en naturligknutpunkt för flygtrafik till övriga . Med en tredjelandningsbana på får även enflygplatskapacitet, som ger internationellakonkurrensfördelar.En dynamisk utveckling i nordöstra gerStockholmsregionen en position som plattform ochkunskapscentrum när det gäller , de baltiskaländerna och Ryssland.Även om de ekonomiska utsikterna i S:tPetersburgsområdet och i de baltiska staterna serdystra ut, finns det anledning att erinra om tidigarehistoriska exempel på länder och städer som snabbt lyckatsskapa ekonomisk tillväxt genom en marknadsliberallagstiftning och närhet till en viktig avsättningsmarknad.Händelserna i har sammantagetöppnat nya möjligheter för Stockholmsregionen.Stockholmsregionen i betydelse för hela hartydligt fastslagits i olika utredningar och studier de senasteåren. Tydligast var kanske , som klartpåvisade betydelse som import- ochexporthamn för varor och kunskap i vidaste bemärkelse.Mälardalen kan genom förbättrade väg- ochjärnvägsförbindelser ytterligare länkas samman till enpositiv helhet, som möjliggör längre arbetspendling, bättreutnyttjande av kulturoch utbildningsutbudsamt en jämnare fördelning av bostäder och arbetsplatser.Ett snabbt genomförande av Mälar- och Svealandsbanornablir ett första test på förmågan att arbeta i denna riktning.Förekomsten av högre utbildning och forskningframhålls ofta som en central drivkraft för regional tillväxt.Stockholm har med universitet, handelshögskola, tekniskhögskola, universitetssjukhus och andra forsknings- ochutbildningsinstitutioner en nationellt unik position.Den positionen måste på ett helt annat sätt tillvaratas omStockholm skall kunna utvecklas som en internationelltkonkurrenskraftig forsknings- och utbildningsregion.Det är mot denna bakgrund viktigt att statenunderstödjer planerna på att skapa en sammanhängandeVetenskapsstad från i norr tillTekniska högskolan i söder. Ett viktigt projekt i detsammanhanget är det förslag som ingavs till regeringen ioktober om ett , som skulle ge eninternationell forskarmiljö av högsta klass.Ett påtagligt hot mot Stockholmsregionensutvecklingsmöjligheter är det felaktiga utjämningstänkandesom alltför länge styrt statsmakternas agerande. Genomstraffbeskattning och genom att tilldela regionen en orimligtliten del av statsbidrag och investeringar i infrastruktur harStockholm tappat konkurrenskraft och tillväxtpotential.Trots att svarar för avstatens skatteintäkter och av BNP samtinnefattar av landets befolkning kommerregionens kommuner 1995, när det nyastatsbidragssystemet är fullt genomfört, endast att erhålla3,av statsbidragen. En sådan brandskattning ärorimlig. Utöver den pågående översynen av det s.k.strukturindex är det -- som framhållits i motion 1991/92:Fi95av m.fl. (m) -- nödvändigt att begränsagraden av inkomstutjämning i det nya systemet.Missgynnandet av syns på mångaområden. Ett aktuellt exempel är den indragning avmedel från arbetslivsfonden, som beslöts i samband medden s.k. krisuppgörelsen mellan regeringen ochsocialdemokraterna. Trots att arbetslivsfonden iStockholms län redan i utgångsläget missgynnades vidmedelstilldelningen har en oproportionerligt stor del avindragningen skett från just fonden i . Ipraktiken innebär detta att näringslivet i andra regionergynnats på Stockholmsföretagens bekostnad.Avgörandenas årStockholmsregionens problem är allvarliga, men skallsamtidigt inte överskattas. Regionen har en betydande,långsiktig utvecklingspotential. Inom regionen finnsförutsättningar för stor mångfald inom alla områden, frånutbildning och arbete till boende, kulturliv, nöjesliv ochaffärsutbud. Det ger stora möjligheter för regionensmedborgare att forma sina liv i enlighet med de egnaönskemålen. Näringsstrukturen och det geografiska läget ärockså en god bas för fortsatt välståndsbildning i harmonimed miljö och kulturarv i regionen.Om lågkonjunkturen används till en kraftfullupprustning av infrastrukturen, en bestämd omläggning avden politik som skapat dagens problem, och insatser för attöka de enskildas valfrihet och bestämmanderätt över deegna inkomsterna kan bli en fullvärdigmedlem i det nya . De fem stora avgörandena förStockholmsregionen är:att skapa enskuldfri välfärd att ordna nya former för hur denoffentligt finansierade välfärden skall nå medborgarnaförmågan att snabbt, som en del av ett nationellt arbete,rusta upp infrastrukturen förmågan att åstadkomma enkontinentalisering av som ger regionen ökadeturistmöjligheter förmågan att prioritera och kraftsamlaså att den offentliga sektorn kan vara stark, snabb ochkompetent inom de områden som prioriteras, exempelvisbrottsbekämpningen.Hur lyckas med detta avgör denframtida välfärden. Om regionen lyckas, kan dagens välfärdkomma att förbättras och stärkas. Men om regionenmisslyckas är mycket trolig.Skuldfri välfärdDe ekonomiska problemen har visat på svårigheterna attbetala alla de åtaganden som successivt utställts av stat,kommuner och landsting. är det nödvändigt att på allanivåer göra prioriteringar av vilka verksamheter som skallfinansieras av skattebetalarna, och vilka som skall överlåtasåt de enskilda att helt betala och bestämma över själva. Detär en process som kräver klarsyn och politiskt mod, och ettövergivande av vad som kommit att kallas för ''gottpåse-attityden'' gentemot väljarna.En situation med accelererande budgetunderskott, somgör mycket höga skatter nödvändiga, men där denoffentliga servicen trots det försämras, kommer att drabbaStockholmsregionen speciellt hårt.I en storstadsregion är medborgarna mer beroende avsådana offentliga verksamheter som exempelviskollektivtrafiksystem och brottsbekämpning. En hög andelinvånare med invandrarbakgrund ökar riskerna försegregation, vilket kräver insatser som också skaparmerkostnader. tvingas regionen ensam finansieraanläggningar som i praktiken betjänar hela landet.Omläggningen av den offentliga sektorn handlar omprioritering, där olika verksamheter av principiella skäl, avekonomisk nödvändighet, eller en kombination, böröverföras helt till marknaden. Det handlar vidare om attöka mångfald och kvalitet genom att utsätta tidigaremonopol i offentlig regi för konkurrens från friståendeföretag, gärna med tidigare offentliganställd personal somägare.Att finansiera den offentliga konsumtionen med lån äruttryck för en djupt omoralisk politik gentemot framtidagenerationer.Konkurrens som tumregelInom de områden där den offentliga sektorn har ettgarantiansvar för välfärden -- exempelvis grundläggandeskolutbildning eller vård av svårt sjuka --- är det angelägetatt finna former där det i ökande utsträckning blir friståendeföretag som står för utförandet, med den offentliga sektornsom finansiär och kvalitetsansvarig.Ett sätt att både effektivisera och individualiseraäldreomsorgen har inom hemtjänst börjat taform genom en s.k. beställar-utförar-modell. Det nyahemhjälpssystemet har t.ex. lett till att pensionärer medstora hjälp- och vårdbehov får en från sina individuellabehov bättre anpassad vård.Arbetet med att konkurrensutsätta offentlig verksamhethar inletts på bred front i kommuneroch landsting. Det är då också viktigt att all lagstiftningstödjer en utveckling mot ökad konkurrens och valfrihet. Såär emellertid inte fallet med exempelvis den arbetsrättsligalagstiftningen.Att gemensamma turordningsregler skall gälla för en helkommun eller för en hel förvaltning med tiotusentalsanställda lägger effektiva hinder i vägen för att bryta nerden kommunala organisationen till små och självständigaenheter. Det är angeläget att pågående översyn av denarbetsrättsliga lagstiftningen leder till förändringar pådenna punkt.Över huvud taget finns skäl att ifrågasätta en ordning därturordningsregler tas in i lagstiftningen. I praktiken drabbarsådana regelsystem på ett omoraliskt sätt yngre arbetskraftoch nytillträdande på arbetsmarknaden.Samtidigt som den anställde skall kunna känna tryggheti sin anställning och inte kunna bli utsatt för godtycke,måste det slås fast, att det är arbetsgivaren, som med enverksamhets långsiktiga överlevnad som mål, bäst förmåravväga vilken arbetsstyrka som passar bäst.En annan fråga som uppmärksammats av näringslivetsorganisationer är den flora av kommunala ochlandstingsägda bolag som börjar konkurrera med privataföretag, men som kan arbeta med borgen ellerliknande vilket snedvrider konkurrensen.Infrastruktur i tidTiden har ett högt pris. Trots att en väsentlig del avtrafikarbetet utförs i , har dess andel avinfrastrukturinvesteringarna inte motsvarat detta.Genom har ett viktigt stegtagits för att snabbt åtgärda decennier av underlåtelser närdet gäller väg- och järnvägsnätet i . Enring runt , tillkomsten av tvärleder, ett tredjejärnvägsspår genom liksom andra satsningar påkollektivtrafiken kan effektivt bidra till att förbättraStockholmsregionens infrastruktur.Tiden för genomförandet av dessa projekt är mycketviktig. Det gäller att kunna inleda arbetena , dels föratt utnyttja lågkonjunkturens möjligheter, dels för att deolika trafiksystemen snabbt skall kunna tas i drift.Många olika myndigheter och politiska församlingar ärpå ett eller annat sätt involverade i genomförandet avDennisöverenskommelsens olika delar: ,, , länslandsting, och andra kommuner liksomlänsstyrelse och miljötillsynsorgan. Detta riskerar att ledatill revirstrider och förseningar.Regeringen bör mot denna bakgrund, analogt med hurtidigare stora infrastrukturförändringar hanterats iregionen, utse en särskild samordnare med ansvar förprojektens genomförande. Regeringen måste skyndsamtframlägga de lagförslag -- om bl.a. möjligheter tillavgiftsfinansiering -- som är en förutsättning förDennisöverenskommelsens genomförande. För att snabbtkunna genomföra är det ocksåangeläget att beviljar nödvändiga medelrespektive ställer garantier enligt överenskommelsen tillförfogande.Arlanda flygplats har en strategisk, nationell betydelseoch det är viktigt att flygplatsen kan tillföras en tredjelandningsbana. Det är vidare av synnerlig betydelse, inteminst mot bakgrund av kraven på en integreradMälardalsregion, att flygplatsen kan anknytas tilljärnvägsnätet.Den beslutade kommer attmöjliggöra flygpendeltrafik från ochdärmed öka flygplatsens tillgänglighet. kommeren järnvägsförbindelse att leda till stora miljöfördelarjämfört med busstrafik. Flera utredningar har visat påmöjligheten att involvera det privata näringslivet i ägandeoch drift av en Arlandabana, och en sådan lösning skulleutgöra ett viktigt demonstrationsexempel på hur staten kansamverka med näringslivet i viktiga infrastrukturfrågor.Under 1992 kunde glädjande nogåterinvigas som trafikflygplats för reguljär passagerartrafik.De bolag som etablerats har mötts av en stor efterfrågan påcity-till-city-trafik mellan och andradestinationer i och utlandet. spelar sedantidigare en viktig roll för affärsflyget.Bromma flygplats i sitt känsliga läge måste utnyttjasfrämst för flygets kollektivtrafik, och i andra hand förprivatflyg. Det finns därför anledning att flytta över skol-och övningsflyg till andra flygplatser, och renodlaflygplatsens uppgifter. Det är vidare angeläget att staten nusnabbt tecknar ett långsiktigt avtal med omverksamheten.Ett kontinentalt StockholmSverige är på väg att europeiseras. Det gäller också vårtförhållningssätt till alkohol. går från sprittraditionertill en vinkultur. Det är då rimligt att också lagstiftningenförändras.Stockholm bör bli ett försöksområde för försäljning avalkoholhaltiga drycker i livsmedelsbutiker. Utländskaerfarenheter från bl.a. har visat att friareförsäljningsregler kombinerat med en massivinformationskampanj dessutom kan leda till minskad totalalkoholförsäljning.Det är också angeläget att lätta upp de rigida regler somkringgärdar servering av alkoholhaltiga drycker pårestauranger och pubar. Det är förbjudet att driva enrenodlad bar, eftersom all form av spritutskänkning kräverlagad mat. Dessa regler kräver orimligt höga marginaler förkrögaren och som i dåliga tider gör att kundunderlagetviker och krogen står tom med konkurs som följd. Omrestauratören ges rimliga spelregler som myndigheterna haren chans att kontrollera efterlevnaden av, kan flermänniskor starta restaurang eller bar och fler människorkan kanske ha råd att mötas och umgås även utanförhemmen.Stockholm behöver ett utbud av restauranger och barersom svarar mot våra ambitioner att vara en region avbetydelse på karta. Vanliga stockholmare,affärsfolk och turister skall ha råd att besöka restaurangeroch pubar. Det är också viktigt att den omhuldade principenom näringsfrihet får råda, liksom en syn på den enskildesom en i grunden myndigförklarad individ även i frågor omalkoholförtäring.Styrka, kraft och snabbhet där det behövsSärskilt oroande är att den offentliga sektorn har ökadesvårigheter att sköta sina mest grundläggande förpliktelser.Hit hör inte minst brottsbekämpningen.De förslag till straffskärpningar för olika brott motenskilda som regeringen framlagt är positiva. Emellertidbör också övervägas hur insatserna mot ekonomiskbrottslighet kan effektiviseras.Idag finns brister i polisens utredningskompetens ochutredningsresurser. Även samordningen mellan polis,skattemyndigheter, kronofogdemyndigheter och åklagareföreter brister.Dessa brister är oroande med hänsyn till den ökandebrottslighet som följt i den ekonomiska krisens spår.Skattemyndigheten beräknar att momsbedrägerierna hartredubblats i . Ettalltmer utbrett fusk snedvrider konkurrensen i utsattabranscher och slår ut de mest hederliga näringsidkarna.Samtidigt dyker nya former av ekonomisk brottslighet upp,exempelvis övertagande av skuldtyngda fastigheter somsedan under någon tid töms på inflytande hyror och däreftersäljs vidare.Det är också angeläget att utredningstiden för konkurserförkortas och att det införs en maximitid för utredarna. Ifordringsägares och aktieägares intresse ligger att försökaavsluta utredningarna så fort som möjligt för att få till stånden snabb utredning och minska osäkerheten för bland andrakreditgivarna.Kommunismens fall i har också öppnatSverige för nya former av organiserad, maffia-artadbrottslighet. Det finns mot denna bakgrund skäl att öppnamöjligheterna för den svenska polisen att begagnaspaningsmetoder som buggning och bevisprovokation. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att grunda uttaget avfastighetsskatt på endast byggnadstaxeringsvärdet,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelseför tillväxten i hela ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att satsa på Stockholmsom forsknings- och utbildningsregion,24. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om projekten ochFysikcentrum,25. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av attStockholmsregionen tillförs en rimlig andel av statsbidragoch offentliga investeringsmedel,36. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om graden av inkomstutjämning idet nya statsbidragssystemet för kommunerna,37. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om indragningen av medel frånArbetslivsfonden i ,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av förändringar i denarbetsrättsliga lagstiftningen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om snabbare genomförande av dens.k. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en särskild samordnare förDennisöverenskommelsens genomförande,411. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flygtrafik,412. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att göra tillförsöksområde för försäljning av alkoholhaltiga drycker ilivsmedelsbutiker,513. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utskänkningsregler föralkoholhaltiga drycker,514. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av effektivare insatsermot ekonomisk brottslighet,615. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillåtelse av buggning ochbevisprovokation som polisiära spaningsmetoder.6