mot · GG02Ju844 · 1993-01-26 00:00:00 — BrottsutvecklingenAntalet polisanmälda brott i uppgår till ca 1,2miljoner . Denna siffra har i princip varit oförändradunder . Andelen brottsbalksbrott har dock ökatmed och uppgår nu till 1,045 miljoner.Brottsförebyggande rådet har gjort en prognos överutvecklingen av polisanmälda brott fram . Idenna spås en årlig ökning av antalet anmälda brott med ca25 000 om inga nya insatser görs från statsmakternassida. skulle det med en sådan utvecklinginnebära att antalet polisanmälda brott har ökat till mellan1,35 och 1,53 miljoner. Brottsbalksbrotten skulle kommaatt ligga mellan 1,2 och 1,3 miljoner anmälda brott varav680 000--870 000 skulle utgöras av stöldbrott och 51 000--57 000 av våldsbrott.För att en sådan utveckling skulle bli verklighet talartyvärr många faktorer. Inte minst den förändring avmedborgarnas sociala tillvaro, särskilt den kraftigt ökandearbetslösheten, kan komma att påverka brottslighetenuppåt. Likaså kan de nedskärningar som görs lokalt ikommunerna på förebyggande verksamhet för barn- ochungdomar leda till en ökad brottsfrekvens.En sådan utveckling skulle leda till att statens kostnaderför brottsligheten skulle öka under resten av 1990-talet.Stora resursförstärkningar till polis, åklagare, domstolarm.m. skulle bli nödvändiga för att inte minska denambitionsnivå vi har i kampen mot brott. Ävenenskilda, företag och lokala myndigheter/kommuner skullelida stor ekonomisk skada med tanke på ökat antal inbrottoch stölder, vandalisering och våldsbrott.Brottsförebyggande rådet poängterar i sin rapport attdenna brottsutveckling är trolig om inga nya åtgärdervidtas. Rådet pekar på att nästan det enda som kanvända denna trend är en ökad satsning påbrottsförebyggande verksamhet.Regeringens politikRegeringen väljer i årets budgetproposition att beskrivadetta problem. Men några konkreta åtgärder föreslås inte.Man ger förvisso BRÅ, ochKriminalvårdsstyrelsen i uppdrag att ta fram en framtids-och omvärldsanalys avseende det kriminalpolitiskaarbetsfältet, men några nya mer konkreta åtgärder mot detökande antalet polisanmälda brott är svårt att finna iregeringens proposition.Justitieministern väljer istället att fortsätta deninriktning som kriminalpolitiken fick i och medregeringsskiftet . Det är de repressiva åtgärderna ochåtgärder när brott redan begåtts som prioriteras. Nyaekonomiska resurser satsas på att förlängafängelsevistelserna för flertalet personer som har begåttbrott och dömts till fängelse. I det besvärliga statsfinansiellaläge som staten befinner sig i är detta märkligt. På en radområden vill man dessutom skärpa straffsatserna.Bara den förändring av den villkorliga frigivningen somregeringen föreslagit kommer /94 att belastastatskassan med ca 20 miljoner i nyinvesteringar för attåstadkomma fler anstaltsplatser. Driften av dessa kommerårligen att medföra en ökad kostnad om ca 50 miljonerkronor /94 och ca /95.Några offensiva satsningar för att bryta trenden medökat antal anmälda brott är svårt att återfinna ibudgetpropositionen. En av de få åtgärder som på lite siktskulle kunna förändra denna bild -- brottsförebyggandearbete -- blir styvmoderligt behandlad av regeringen. I ordsäger man sig prioritera det brottsförebyggande arbetet,men några nya resurser eller initiativ föreslås inte.I kärva ekonomiska tider ställs politiken inför svåra val.Den borgerliga regeringen väljer att ta fram stora nyaresurser och prioritera de repressiva åtgärderna i form avlängre fängelsevistelser. Hade regeringen på allvar velatbryta den negativa brottsutvecklingen borde man istället haprioriterat det brottsförebyggande arbetet.Socialdemokratins synSocialdemokratin har en annan syn på dessa frågor änden borgerliga regeringen. Vår utgångspunkt är att detbrottsförebyggande arbetet -- centralt och lokalt -- måsteprioriteras. Bl.a. måste nya ekonomiska resurser avsättas istatens budget för den brottsförebyggande verksamheten.För socialdemokratin är den brottsförebyggandeverksamheten en central del i en strategi för att på siktminska den anmälda brottsligheten. Vi delar BRÅ:suppfattning att den prognostiserade ökningen av brottnästan enbart kan brytas med hjälp av ökat antalbrottsförebyggande åtgärder.Socialdemokratin är starkt kritisk till den repressiva ochpassiva politik som regeringen för. Vi är också kritiska tillregeringens förslag att använda nya ekonomiska resurser tillatt hålla de dömda inlåsta än . Det kan starktifrågasättas om det i dagens ansträngda budgetläge ärrimligt att satsa ökade resurser på att totalt ökaanstaltstiderna. Vi menar för vår del att införandet avtvåtredjedelsfrigivning bör ske efter det attstraffsystemkommittén lämnat sitt förslag. Förändringenbör förenas med åtgärder för att åstadkomma en ökadanvändning av andra påföljder än fängelse. En sådanförändring i den villkorliga frigivningen måste ses i ett störresammanhang så att statens kostnader inte ökar dramatiskt.Straffsystemkommittén utreder på regeringens uppdragstraffsystemets uppbyggnad, andra påföljdsalternativ somexempelvis samhällstjänst samt den villkorliga frigivningen.Vi menar att denna utredning bör avvaktas innan riksdagentar ställning till en förändring av den villkorligafrigivningen.Socialdemokratin är i stället beredd att öka resursernatill det brottsförebyggande arbetet, både i form av ökadforskning och stöd till lokala brottsförebyggande projekt.De allmänna uttalanden om hur viktigt detbrottsförebyggande arbetet är måste nu följas av konkretaåtgärder från sida. Totalt villsocialdemokraterna öka anslagen med 10 miljoner kronortill detta område under /94.Det är också vår uppfattning att en sådan satsning pånågra års sikt lönar sig för samhället i stort. Kan man minskaantalet brott minskar behovet av resursförstärkningar tillpolis, åklagare, domstolar, socialnämnder, kriminalvård,frivård etc. I bästa fall kan en kraftfull satsning påbrottsförebyggande verksamhet kanske leda till atttotalkostnaden för brott minskar.Samhällets kostnader för den brottsförebyggandeverksamhetenDe direkta satsningar som staten gjort för attstimulera den brottsförebyggande verksamheten är mycketsmå. Av de ca 10,5 miljarder som staten under budgetåret1992/93 anslog för den brottsbekämpande verksamheten(polis, åklagare, domstolar etc.) gick bara direkt till den brottsförebyggande verksamheten.Även om staten via statliga myndigheter någotytterligare har bidragit till projektverksamhet med lokaltbrottsförebyggande arbete är den sammantagna bilden attdenna verksamhet är satt på undantag.Lokalt avsätter man också ekonomiska medel ochpersonella resurser för att stimulera denbrottsförebyggande verksamheten. Hur mycket somkommuner och landsting anslår, sammantaget ,är omöjligt att ange. Det finns dock stor risk att deinsatser som gjorts med lokala medel kommer attminska på grund av kommunernas kärva ekonomiska läge.Former för brottsförebyggande åtgärderDet brottsförebyggande arbetet kan ske på två nivåer --centralt eller lokalt. Kriminologisk forskning visar att detbästa resultatet nås genom det lokala brottsförebyggandearbetet. Det lokala brottsförebyggande arbetet förutsätterdock att man centralt bidrar genom förändrad lagstiftning,projektmedel, forskning/utvärdering, förändrademyndighetskrav och samordning.Det lokala brottsförebyggande arbetet måste främstriktas mot ungdomar. Det är denna grupp som behöverpåverkas normmässigt för att minska tillflödet av nyabrottslingar. Enligt forskningsrapporter från harett tioårigt arbete med brottsförebyggande insatser riktademot ungdomar nu resulterat i en minskning av antalet nyaungdomsbrottslingar.Det lokala brottsförebyggande arbetet måste också hasom inriktning att förbättra den sociala kontrollen genomskolan, familjen, grannarna och kompisarna.För att insatserna ska bli framgångsrika är den lokalasamordningen mellan olika myndigheter (skola, social,fritid, kultur, polis, åklagare, domstol m.fl.) oerhört viktig.Drar inte dessa åt samma håll är risken stor att det positivaresultatet uteblir.De ideella föreningarna har också stor betydelse för detlokala brottsförebyggande arbetet. Genom dessa kanframförallt ungdomar lotsas in i bra fritidsverksamhet,gemenskap och positiv normbildning.Runt om i landet bedrivs många lokala projekt medinriktning på brottsprevention. Brottsförebyggande rådetbedriver en försöksverksamhet på 5 platser i landet(/, , , ochÖstersund). Man medverkar från BRÅ också i det s.k.Fisksätraprojektet och Stockholmsprojektet.Erfarenheterna från dessa visar att det är avgörande attdet lokala brottsförebyggande arbetet bedrivs på ettsystematiskt sätt. Man måste noggrant undersöka hurverkligheten ser ut (antal invånare, brottslighetens storlekoch art, lokala resurser etc.). Därefter måste tydliga mål förverksamheten sättas upp som alla samverkande parterdelar. Först därefter kan man välja vilka medel som skaanvändas för att nå de uppsatta målen. Slutligen bör mananalysera och utvärdera om man har lyckats ellermisslyckats och vad orsakerna till detta kan vara.Det lokala brottsförebyggande arbetet kan bedrivas iprojektgrupper, genom tillskapandet av lokalabrottsförebyggande råd, genom bl.a. organisationer somSamverkan mot brott och Våga värna varandra. Oavsettvilken form som väljs är det dock viktigt att poängtera attdet sker på det systematiska sätt som angivits ovan.Det centrala brottsförebyggande arbetet är av en annankaraktär. För riksdag och regering handlar det om attkontinuerligt se över lagstiftningen, så denna på bästa sättunderstödjer det brottsförebyggande arbetet. Ett exempelpå en sådan åtgärd var när man införde legitimationstvångför checkar, vilket resulterade i en kraftig minskning avantalet checkbedrägerier.Via de statliga myndigheterna kan kraven på tillverkareav bilar, låsanordningar m.m. skärpas för att försvåra brott.De centrala myndigheterna, exempelvis ,har en viktig roll att fylla när det gäller påverkan avinställningen hos de enskilda poliserna till det lokalabrottsförebyggande arbetet och att prioriteringen av dettaarbete tydligt framgår av den centrala myndighetensdirektiv till sina lokala motsvarigheter.De centrala instanserna kan också med ekonomiskaanslag bidra till en ökad lokal brottsförebyggandeverksamhet. Detta förutsätter dock att riksdag och regeringprioriterar detta och anslår tillräckliga medel.Statens olika myndigheter och institutioner kan ocksåstödja den brottsförebyggande verksamheten långsiktigtoch bidra till dess utveckling genom forskning ochkontinuerlig utvärdering av de olika insatser som görs lokaltoch centralt. Här har universiteten och BRÅ en särskiltviktig uppgift.Genom BRÅ, , universiteten m.fl.kan man upprätta internationella kontakter för att kunna tadel av erfarenheter från brottsförebyggande verksamhet iandra länder. En viss samordning avforskningsverksamheten kan och bör göras. Inte minst motbakgrund av de förändringar som sker i EG med mer öppnagränser och ett eventuellt svenskt EG-medlemskap kommerdetta att bli av central betydelse.Effekter av brottsförebyggande åtgärderDet är svårt att entydigt påvisa att benägenhetenatt begå brott går att påverka. Därtill saknas erforderligforskning och utvärdering. Att detta till stor del saknas kanförklaras av att det först har skett ensystematisering av de brottsförebyggande projekt sombedrivs med denna inriktning.Det brottsförebyggande arbete som riktar in sig på attpåverka normer och moraluppfattning är svårt att mäta påkort sikt. Först efter 5--kan man dra säkra slutsatserav sådana projekt.För de brottsförebyggande projekt som riktat in sig påatt öka grannkontakterna och att förbättra lås pålägenhetsdörrar, tekniska förbättringar i garage och källareetc. visar preliminära utvärderingar att detta haft stor effektpå brottslighet som inbrott och stöld.Som tidigare nämnts har man i , efter ca 10år, börjat se de positiva effekterna av ett intensivtbrottsförebyggande arbete riktat mot ungdomar. Andelennya ungdomsbrottslingar verkar nu minska.En slutsats man kan dra av detta är att detbrottsförebyggande arbetet måste bedrivas långsiktigt ochmed tålamod.Polisens brottsförebyggande arbetePolisen spelar en central roll i det brottsförebyggandearbetet. Framförallt kan polisen lokalt vara den instans somtar initiativ till brottsförebyggande projekt och som bidraraktivt till projektens genomförande.Polisen måste synas på gator och torg, i skolor, pådaghem etc. Genom sin närvaro på sådana platser kanpolisen indirekt dämpa brottsligheten. För medborgarnaskapar en sådan patrullering ökad känsla av trygghet ochunderlättar allmänhetens kontakter med polisen.Framförallt måste sådana uppgifter åligga de lokalakvarterspoliserna/områdespoliserna. Tyvärr finns alltför få sådana för att garantera ett lokalt brottsförebyggandearbete på samtliga orter i landet. Enligtbudgetpropositionen uppgår antaletkvarterspoliser/områdespoliser till ca 350 st.Antalet kvarterspoliser måste därför ökas. FrånRikspolisstyrelsens sida måste denna form av polisarbeteprioriteras. Från centralt håll måste man tydligt markeravikten av att man i de lokala polisdistrikten avsätter resurseroch värnar om kvarterspolisernas/områdespolisernasbrottsförebyggande arbete.Brottsförebyggande rådetBRÅ fyller flera viktiga funktioner i detbrottsförebyggande arbetet.BRÅ kan samordna det lokala och centrala arbetet medbrottsprevention. Rådet kan också fungera sominitiativtagare till nya projekt inom områden därexempelvis inte tidigare prövats olika former avbrottsförebyggande verksamhet.Genom sin vetenskapliga inriktning kan BRÅ bidra systematisering av den brottsförebyggandeverksamheten och att utveckla modeller för den lokalabrottsförebyggande verksamheten. De har också kunskaperom hur man kan analysera och utvärdera effekterna av denbedrivna verksamheten.Därtill kommer att BRÅ har de internationellakontakter som behövs för att ta tillvara erfarenheter avsådan verksamhet i andra länder. De internationellakontakterna kan också användas för att initiera gemensamforskning inom området brottsprevention.För att kunna fullgöra dessa uppgifter behöver BRÅ gesordentliga resurser. Dels för att ta initiativ till, medverka,samordna och utvärdera de lokala brottsförebyggandeprojekten, dels för att kunna genomföra en utvidgadforskning nationellt och internationellt.Kriminologisk forskningDet brottsförebyggande arbetet är starkt beroende av attomfattande och kontinuerlig kriminologisk forskning sker.Forskningen kan ge värdefulla svar på frågor som varförvissa börjar begå brott, allmänhetens rättsmedvetande ochmoral, kostnaderna för brottslighet, vilkabrottsförebyggande insatser som är effektiva resp.ineffektiva, vilka behandlingsinsatser som ger positivaresultat osv.Frågan om den kriminologiska forskningensorganisation och resurser har utretts av enensamutredare (1992:80). Regeringen förväntasunder lämna en proposition i frågan tillriksdagen.Redan nu vill vi redovisa några av de utgångspunkter vihar angående den kriminologiska forskningen:Resurserna måste förbättras för att möjliggöra en utvidgadforskning inom kriminologins område. Inte minst bör nyaresurser tillföras för att kunna inrätta professurer inomkriminologins område.Det internationellaforskningssamarbetet måste intensifieras och utbytet av deolika ländernas erfarenheter av exempelvis lokaltbrottsförebyggande arbete ske kontinuerligt.En tydliguppdelning av forskningsansvaret mellan BRÅ, polisen,universitet m.fl. måste göras för att undvika dubbelarbeteoch resursslöseri.Forskningen måste ges status ochstadga genom inrättande av flera professurer ochdoktorandtjänster. Vi har tidigare förespråkat inrättandetav tre professurer inom detta område.BRÅ bör även iframtiden ha en central roll i den kriminologiskaforskningen. BRÅ kan med sin direkta koppling mellanforskning och praktisk tillämpning tillföra området speciellakunskaper. BRÅ bör därför bli basen för en av deföreslagna professurerna. Vi är också tveksamma till attflytta de resurser som finns på BRÅ och som användsför att stödja fristående forskningsprojekt. Nyaorganisatoriska former kan dock vara nödvändigt attöverväga.Forskningsresultaten måste på ett effektivt sättspridas till alla dem som arbetar med brottsprevention ochbrottsbekämpning. Även här har BRÅ en viktig roll att fyllagenom sitt vittförgrenade distributions- och kontaktnät.Våra förslagMålsättningen för det brottsförebyggande arbetet är,som vi ser det, att minska brottsligheten i ochdärigenom minska kostnaderna för samhället som helhet.Den brottsförebyggande verksamheten måste långsiktigtbidra till att minska belastningen på polis, åklagare ochdomstolar.Central samordningI dag är ansvarsfördelningen mellan de olika centralainstanser som arbetar med brottsförebyggande verksamhetnågot oklar. Vi tror att det skulle vara till fördel om ansvaretför den centrala samordningen av det centrala och lokalabrottsförebyggande arbetet åligger en myndighet.Lämpligen kan ges dennauppgift.Samordningen skulle kunna innebära följande:Framtagande av åtgärdsprogram, förslag till lagändringarm.m. Samordning av forskning inom detbrottsförebyggande området. Stöd till lokalabrottsförebyggande projekt. Systematisering ochutvärdering av de lokala och centrala insatserna.Internationella kontakter. Spridning av erfarenheter ochforskningsresultat inom det brottsförebyggande området.En sådan samordnande funktion skulle inte innebära attandra centrala myndigheters ansvar skulle minska iförhållande till dagsläget. Den samordnande myndighetenskulle inte överta det verksamhetsansvar som redan i dagåvilar exempelvis och de lokalapolismyndigheterna. Uppgiften skulle som tidigare nämntsvara att samordna och därmed åstadkomma eneffektivisering av det brottsförebyggande arbetet.ResursbehovetFör att klara ett utökat brottsförebyggande arbete,främst lokalt, krävs utökade ekonomiska och personellaresurser. Framförallt bör staten anslå medel för att stödjade lokala projekt som kan tänkas startas.De nya resurserna behövs för att klarasystematiseringen, stödåtgärder, utbildning avprojektdeltagare samt utvärderingen av de lokalaprojekten. Nya resurser behövs också för att på bred frontstimulera till start av nya lokala brottsförebyggande projektöver hela landet.Socialdemokraterna föreslår därför attBrottsförebyggande rådet under /94 ges ettprojektbidrag om för utvecklandet av detlokala brottsförebyggande arbetet. Pengarna bör utbetalasunder /94, men ska kunna användas underen treårsperiod.Huvuddelen av de 6 miljonerna ska användas somprojektstöd till nya lokala brottsförebyggande projekt.Ekonomiskt stöd kan erhållas efter ansökan. Beslut om stödfattas av . En del av projektmedlen bör fåanvändas för central administration av projektet, förutvärdering och centrala brottsförebyggande initiativ ienlighet med vad som tidigare anförts under rubriken --Central samordning.Efter projekttidens slut bör en sammanfattande rapportöver projektet göras och spridas.Utökade forskningsresurser kommer att bli nödvändigtför att medge en vidgad forskning inom detbrottsförebyggande området. Medel bör finnas förtillskapandet av tre professorstjänster inom detkriminologiska området.I det socialdemokratiska budgetalternativet har 3miljoner kronor reserverats för detta ändamål. Viåterkommer med hemställan i denna del när regeringenpresenterat sin proposition om den kriminologiskaforskningen.Även ett intensifierat internationelltforskningssamarbete och erfarenhetsutbyte förutsätterökad medelstilldeling. Likaså för att klara den nationellaspridningen av forskningsresultat och utvärderingar avdenna verksamhet.BRÅ har i sin anslagsframställan för perioden /94--1995/96 begärt ett ökat anslag om undervart och ett av åren för att kunna hålla verksamheten på denhöga och ambitiösa nivå som präglar BRÅ:sverksamhet.Vi föreslår därför att Brottsförebyggande rådetsordinarie anslag under /94 höjs med 1miljon kronor utöver vad regeringen föreslagit. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökadebrottsförebyggande åtgärder för att bryta trenden med ökatantal polisanmälda brott,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om polisens brottsförebyggandearbete genom kvarterspoliser/områdespoliser,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den kriminologiska forskningeni framtiden,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om resurser förforskningsprofessurer inom det kriminologiska området,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av central samordningav det brottsförebyggande arbetet i ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad satsning på och utvecklingav det lokala brottsförebyggande arbetet,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om BRÅ:s roll i detbrottsförebyggande arbetet,8. att till /94 anvisar ett reservationsanslag om för utvecklandet av det lokala brottsförebyggandearbetet i enlighet med vad som anförts i motionen,9. att till Brottsförebyggande rådets ordinarieverksamhet för /94 anvisar utöver vad regeringen föreslagit.