mot · GG02Jo404 · 1993-01-26 00:00:00 — Nuvarande och kommande problem inom svenskt fiske,speciellt vid , har kommit i skymundan imängden av andra nationella och internationella problemsom vi upplevt under 1992.För fiskenäring är utan tvekan problemen demest omfattande som upplevts . Problemenhar dessutom förvärrats sista deloch risken är därmed påtaglig för hela näringens framtid.Det är flera orsaker som medverkar till denna situation,och först kan då nämnas torskutfiskningen i islutet av . Detta har upprepats i Östersjön.Kombinerat med mycket liten föryngring av beståndetunder kan det dröja flera, kanske innanfisket återigen kan bli lönsamt. Till detta kommer att trotsgod tillgång till lax drabbas fisket av upprepade och utökadefiskerestriktioner samt så extremt låga priser att även dettafiske nu håller på att förlora sin betydelse. Återstårströmmingsfisket, som inte har samma lönsamhet genomextremt låga priser och stora överskottsproblem.Sälstammens ökning och de problem som därmed följerför kustfiskare vid ökar de praktiska ochekonomiska påfrestningarna ytterligare.Norrlandsfiskare har genom klimatet en klar nackdelgentemot fiskare från andra kustavsnitt på grund av attvintrarna kan vara 5--6 månader långa. Besättningarna fårdärmed en extremt lång bortovaro från hemmet samtmånga och långa hemresor med stora kostnader. Eftersomvarken klimatet eller långa avstånd kan förändras börsamhället i stället försöka stödja det lokala Norrlandsfisketoch därmed främst de ''ortbundna'', mindre fiskebåtarnasmöjlighet att bedriva ett framgångsrikt fiske även iframtiden.För att klara av Norrlandsfiskets framtid behövs tre olikastrategier:För det första behövs nationella och regionalpolitiskaåtgärder. I fiskeutredningens delbetänkande finns en endaregionalpolitisk åtgärd föreslagen. Ett transportstöd på 2miljoner kr/år till fiskare inom och norrutsamt inom föreslås utgå för sill och strömming.Detta ger i genomsnitt ca /år till varje fiskare!Fiskare och staten kan inte som förvänta sig attfångstresurserna räcker till både för ett småskaligt garnfiskeoch ett storskaligt trålfiske. Vill samhället ha och utveckladet förstnämnda fisket i måste även resursenskyddas och byggas upp för detta genom att uthållighetentryggas. Detta kan då ske genom att det storskaliga och förbeståndet förödande trålfisket får restriktioner och att detekniskt utrustas på sådant sätt att små fisk inte fiskas borteller skadas som hittills.Här kommer den andra strateginin: Fisket i är en gemensam angelägenhet förSverige och . Här behövs ett djupgående samarbeteom fiskets framtid i . Det är av stor vikt attfrågan tas upp mellan regeringarna i berörda länder.Nästa strategi gäller de framtida förhandlingarna angåendeett eventuellt medlemskap i fiskenäring harp.g.a. sitt läge och långa avstånd en problematik som intefinns i nuvarande EG. Det är viktigt att dettauppmärksammas. Eventuella framtida regionalpolitiskastödåtgärder från EG förutsätter även nationella satsningarinom regionapolitiken, men även ett nära samarbete medFinland. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionalpolitik och EG när detgäller yrkesfisket i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samarbete mellan ochFinland angående Bottenhavsfiskets framtid.