mot · GG02Jo93 · 1993-04-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:140 Svensk verksamhet i Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att godkännerAntarktisfördragets miljöprotokoll. Vidare föreslås en lagsom för svenskt vidkommande reglerar vad som skall gällaför vistelse eller verksamhet i . Enligt lagförslagetskall det krävas tillstånd för all vistelse eller verksamhet iområdet. Tillstånd får förenas med villkor. Fauna och floraskyddas genom särskilda bestämmelser. Vidare införs ettförbud mot mineralbrytning i . I lagförslaget finnsockså föreskrifter som gäller tillsynen. Lagförslaget byggerpå det miljöskyddsprotokoll till Antarktisfördraget somSverige har undertecknat.Allmänna synpunkterJag ser med tillfredsställelse att regeringen nu lägger ettförslag till lag om . Antarktisfördraget och dettillhörande miljöskyddsprotokollet måste betraktas somsynnerligen viktiga för skyddet av den antarktiska miljön.Av stor betydelse i sammanhanget är förbudet motutvinning av mineraler samt kravet påmiljökonsekvensbeskrivningar. Miljöskyddsprotokolletsfrämsta svaghet synes vara avsaknaden av en ingåendereglering avseende skadeansvar.Det är min uppfattning att lagen väl överensstämmermed miljöskyddsprotokollets ändamål och syften, nämligenskyddet av miljön i samt de ekosystem som finnsdär.Jag delar regeringens uppfattning att de nyabestämmelserna bör samlas i en lag. Att sprida reglerna påredan befintliga lagar torde innebära att de blir onödigtsvåröverskådliga.Min kritik hänför sig till två områden vilkabehandlas i de kommande avsnitten. Dessa är frågan omtillståndsmyndighet samt utformningen av 19 §.TillståndsmyndighetenPolarforskningssekretariatet får huvudansvaret förtillståndsgivning och tillsyn enligt lagen. I de fall dåsekretariatet är huvudman för en verksamhet skall en annanmyndighet ha gransknings-, yttrande- och tillsynsrätt.Denna myndighet skall även ha möjlighet att överklagatillståndsbeslut. skall alltid granskamiljökonsekvensbeskrivningarna innan tillståndsbeslutfattas.Jag avstyrker förslaget att Polarforskningssekretariatetutses till tillståndsmyndighet och föreslår istället StatensNaturvårdsverk.Skäl: Anledningen till att Polarforskningssekretariatetföreslås som tillståndsmyndighet synes först och främst varaav ekonomisk natur. Man vill undvika att bygga upp en nyadministration för dessa ärenden, vilka på goda grunder kanförmodas bli fåtaliga. Ett annat skäl som anförs är attPolarforskningssekretariatet har en kompetens inompolarområdet som annars är ovanlig eller obefintlig hossvenska myndigheter.Jag har förståelse för dessa skäl som onekligen talar förPolarsekretariatet som tillståndsmyndighet. Mot dessa skallemellertid vägas andra skäl av vilka vissa synnerligen starkttalar emot sekretariatet som tillståndsmyndighet.Mot talar främst detfaktum att sekretariatet synes ha intressen av skilda slag i sågott som all svensk verksamhet som bedrives eller harbedrivits på . Att under dessa förhållandenbemyndiga sekretariatet att handlägga tillståndsfrågormåste anses som klart olämpligt.Polarforskningssekretariatets opartiskhet och saklighettorde på goda grunder kunna ifrågasättas. Risken för ettåsidosättande av objektivitetsprincipen i RF 1:9 vidframtida tillståndsprövning kan icke uteslutas. Dessa tvivelgör sig gällande icke endast i fall dåPolarforskningssekretariatet står som huvudman för enverksamhet, utan även i andra fall då sekretariatet harintressen i en viss verksamhet, t ex genom att ansvara förden operativa verksamheten då annat rättssubjekt står somhuvudman. Denna ordning synes för övrigt vara tämligenvanligt förekommande.Den av departementschefen föreslagna ordningen skulleinnebära att i fall då är huvudman för enplanerad verksamhet, skall miljökonsekvensbeskrivningenunderställas en annan myndighet, ,vilken kan göra erinringar före tillståndsgivningen. Omdessa icke beaktas skall myndigheten få rätt att överklagaPolarforskningssekretariatets beslut i tillståndsfrågan.Denna lösning får emellertid ingen betydelse för det storaflertalet fall då inte ärhuvudman för den tänkta verksamheten. Även i dessa fallär det tänkt att miljökonsekvensbeskrivning skall tillställasStatens för granskning. Detta innebär att iflertalet fall två miljökonsekvensbeskrivningar kommer attinges till för granskning. En frånhuvudmannen samt en från Polarforskningssekretariatetsåsom operativt ansvarig.Det bör uppmärksammas att den föreslagna lagen främstär att anse som en lagstiftning till skydd för miljön iAntarktis även om det i Antarktisfördraget, liksom förvissoäven i miljöskyddsprotokollet, talas om kontinentensbetydelse för vetenskap och forskning. I skenet härav tordeäven den principiella invändningen mot föreslagen ordningkunna göras, att det framstår som mindre lämpligt atttillståndsprövning enligt en miljölag åläggs en myndighetvars huvudsakliga område är utbildning och forskning.Detta oaktat det faktum att säkerställandet av förforskningsändamål omnämns i miljöskyddsprotokollet.Jag anser icke, med hänsyn till det anförda, attPolarforskningssekretariatet uppfyller de krav påtrovärdighet och objektivitet som måste ställas på entillståndsmyndighet. Myndigheter på miljöskyddsområdetbör dessutom ha särskild kompetens i miljöfrågor, vilketifrågasätts huruvida kan ansesha. Jag inser att en lösning där tillståndsprövningen åläggsen annan myndighet än sekretariatet med största säkerhetkommer att medföra ökade kostnader. Kravet påobjektivitet i myndighetsutövningen får dock icke undernågra omständigheter åsidosättas. Tillståndsmyndighetenligt lagen om bör därför vara . Om verket för sin tillståndsgivningbehöver särskild polarkunskap får denna anskaffas. Enmöjlig lösning skulle vara att ett tillståndsärende tillställsPolarforskningssekretariatet för yttrande innan beslut itillståndsfrågan slutligt fattas.Vad gäller frågan om tillsyn finner jag starkapraktiska skäl tala för att denna verksamhet åläggsPolarforskningssekretariatet. synesbehöva avsevärda resurser för att kunna bedriva tillsyn.Förutsättningarna för att utöva den erforderliga tillsynentorde emellertid redan vara för handen beträffandesekretariatet. De invändningar med hänsyn tillobjektivitetsprincipen som gjorts i spörsmålet om lämpligtillståndsmyndighet gör sig gällande med betydligt mindrestyrka avseende nu aktuell fråga. I den mån särskildkompetens är nödvändig för fullgörandet av tillsynen börsådan inhämtas från Naturvårdsverket.Utformningen av 19 §Enligt 19 § 1 st skall den som yrkesmässigt deltar i elleranordnar vistelse eller verksamhet i , medhuvudman från annan fördragsslutande stat, förvissa sig omatt huvudmannen har erforderligt tillstånd förverksamheten. I 2 st sägs att då tillstånd finns enligthuvudmannens hemlands lag gäller detta med de villkor ochföreskrifter som meddelats, även för det svenskarättssubjektet istället för denna lag. Enligt 20 § skall svenskträttssubjekt, om arrangören inte tillhör fördragsslutandestat, själv söka erforderligt tillstånd hos den svenskatillståndsmyndigheten.Mitt förslag är att 19 § 1 st kompletteras med följandemening: ''Saknas sådant tillstånd skall svenskt rättssubjektför sitt deltagande söka erforderligt tillstånd hos densvenska tillståndsmyndigheten. ''Skäl: Enligt specialmotiveringen till 19 § följer att ettsvenskt rättssubjekt som deltar i verksamhet medhuvudman från annan fördragsslutande stat vilket ickeinnehar erforderliga tillstånd för verksamheten, skall sökatillstånd enligt denna lag.Detta framgår endast indirekt av lagtexten. Brott motnämnda bestämmelser är straffsanktionerade enligt 24 § 1 st1 p. Med hänsyn till att det är det materiella innehållet i 19respektive 20 §§ som straffbelägges, synes det vara av storvikt att det klart och tydligt framgår vilka handlingssätt ellervilken underlåtenhet att företa vissa handlingar, som ärstraffsanktionerade. Detta får sin betydelse inte minst videventuell lagföring av brott mot bestämmelserna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svensk verksamhet i .