ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Ju714 · 1993-01-26 00:00:00 — Många drar sig för att anmäla brott eller att lämnauppgifter till polisen i pågående brottsutredningar eller attvittna inför domstol. Detta är ett stort problem som inte harnågon enkel lösning.Dagligen finner man i dagspressen artiklar som tyder påatt vittnens rädsla är ett allvarligt problem. Rikspolischefenhar påpekat de bekymmer det medför för rättsväsendet attallmänheten inte känner sig säker när man lämnar uppgiftertill polisen om brottslingar eller om begångna brott. Man ärrädd för repressalier. Många utsätts för tydliga ellerförtäckta hot. Det tillhör vardagen i rättsväsendet, särskiltsedan inslaget av utländska kriminella blivit allt större. Densom lämnar uppgifter kan inte räkna med anonymitet ellerpolisskydd vid risk för repressalier.Anonymitet bör kunna erbjudas vittnenMen rätten att få vara anonym bör inte vara generellutan förbehållas endast fall av undantagskaraktär, där det ärfråga om t ex organiserad brottslighet med internationellainslag såsom narkotikabrottslighet, terrorism eller annanallvarlig och betydande brottslighet. För rätt tillanonymitetsskydd skall föreligga synnerliga skäl. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att införa ett system till skydd förvittnen och andra uppgiftslämnare vilket går ut på att densom vittnar eller lämnar uppgifter rörande vissa typer avallvarlig brottslighet, exempelvis narkotikabrott, terrorism,organiserad brottslighet med internationell anknytning, fårrätt att göra det anonymt och att hans identitet inte får röjasför den tilltalade eller annan som inte kan anförtrosuppgiften.
mot · GG02Ju715 · 1993-01-26 00:00:00 — Klotter och vandalisering är något vi nästan vant oss vidåtminstone i ett storstadsområde som Stockholmsområdet.Det för inte bara med sig att vardagsmiljön blir förstördutan det kostar också en massa för sanering och upprustningvarje år.Ett exempel kan hämtas från pendeltågstrafiken iStockholms län, som har utgifter på 10--. Dethandlar bara om sanering av tåg, stationsbyggnader ochvänthallar. Överfört till alla andra sektorer i samhället blirsiffrorna mycket höga.Kostnaderna är bara den ena sidan avsaneringsproblemet, arbetsmiljön för sanerarna är denandra. Mycket starka medel måste användas isaneringsarbetet och personalen utsätts för stora risker trotsskyddskläder och annan skyddsutrustning.Det är mycket enkelt att i handeln komma över desprayburkar som används för klottret. Hyllmeter efterhyllmeter är exponerade på stormarknader, bensinstationeroch affärer, lättåtkomliga för den som vill köpa eller stjäla.Ett annat problem är att man inte kommer åtklottrarna juridiskt eftersom det har visat sig att åklagarnainte kan göra något på grund av bevissvårigheterna. Ävenom en person tas på en perrong med sprayburk i handen gårdet inte att bevisa att uppsåtet varit att de skulle klottra.Det är viktigt att samhället på olika sätt visar att man taravstånd från den här typen av bus och förstörelse av vårtgemensamma vardagsrum genom att exempelvis göra detlovligt att beslagta sprayburkar där man med fog kanmisstänka att de skall användas för klotter på offentligaplatser. Likaså bör det undersökas om handeln kan fås att istället gå över till att sälja färgsprayburkar över disk. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att minska klotteroch vandalisering av offentliga miljöer.
mot · GG02Ju716 · 1993-01-26 00:00:00 — Delgivning i den summariska processen Delgivningslagen ändrades i lagen SFS 1990:1410 genombl.a. införande av en ny delgivningsform ''förenkladdelgivning''. Dessa delgivningar kan dock inte användas iden summariska processen eftersom de måste föregås avsedvanlig delgivning.Polisens arbete med delgivningar har den senaste tidenblivit allt mer betungande. Som exempel kan nämnas attpolismyndigheten i under båda kalenderåren 1990och 1991 diarieförde 4 691 delgivningsärenden medan det 1992 diariefördes 6 212 sådana ärenden hos myndigheten.Erfarenhetsmässigt vet man att det i huvudsak är ärenden iden summariska processen som svarar för ökningen.Med andra ord har delgivningsverksamheten blivit bådedyrare och mer arbetsbetungande för polismyndigheterna.Det är därför viktigt att man gör en utvärdering avlagförändringen samt utreder hur delgivningar i densummariska processen skall kunna förenklas.Man bör i första hand undersöka om förenkladdelgivning skall kunna användas även i den summariskaprocessen. Mot en sådan ordning kan möjligenrättsäkerhetssäl invändas. Eventuella försämringar avrättssäkerheten kan dock hindras genom att de förenkladedelgivningarna ger möjlighet till återvinning.Följande åtgärder bör utredas som komplement till deförenklade delgivningarna: avgiftsfinansiering avdelgivningsverksamheten telefondelgivning ökat antaldelgivningar genom kronofogdemyndighetenBeträffande den sista föreslagna åtgärden kan nämnasatt polismyndigheterna är skyldiga att verkställadelgivningar då kronofogdemyndigheterna begär sådanhjälp. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om delgivningar i den summariskaprocessen.
mot · GG02Ju717 · 1993-01-26 00:00:00 — ändrades reglerna för allmänrättshjälp vid bodelning. Allmän rättshjälp i ärenden ombodelning mellan två makar får beviljas endast om det medhänsyn till boets beskaffenhet och makarnas personligaförhållanden finns särskilda skäl för rättshjälp. Båda skälenskall vara uppfyllda.Den 20 mars 1990 hölls en hearing påjustitiedepartementet där bl.a. , de fyrarättshjälpsnämnderna, advokater, representanter förinvandrarbyrån, familjerådgivare och tre stora tingsrätterdeltog.Ämnet var: Är möjligheten till rättshjälp i bodelning förrestriktiva och var bör reglerna ändras?Det rådde stor enighet om att reglerna varitalltför generösa men att den nya lagen och motivuttalandeni förarbetet inneburit att rättshjälp i bodelningsärendensällan eller aldrig beviljades, och de många förslag tillförändringar som framfördes har inte övervägts, och deskulle inte medföra stora kostnader för staten. Efterhearingen har inte praxis ändrats. Rättshjälp kan ej beviljastrots att misshandel, övergrepp och utslagning på grund avpsykiska besvär finns dokumenterade iansökningshandlingarna. I dessa fall kommer den svagareparten i kläm, likaså om makan eller maken vägrarmedverka vid bodelning och t.o.m. gömmer undangemensamma tillgångar.En ny hearing skulle kunna ge värdefull information omdagsläget och förslag till förändringar.I maj 1991 uppdrog den socialdemokratiska regeringenåt att utvärdera hur reformen 1988uppfyllts när det gäller den enskildes möjligheter att fåtillgång till juridisk hjälp. Utskottet har vid många tillfällenifrågasatt om inte den nya lagstiftningen ibodelningsärenden är så restriktiv att speciellt kvinnor görstora rättsförluster. Den frågan fick inget svar iRiksrevisionsverkets rapport som kom i februari 1992.Eftersom bodelningsärenden inte omnämns i rapporten börfrågan aktualiseras på nytt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om allmän rättshjälp vid bodelning.
mot · GG02Ju718 · 1993-01-26 00:00:00 — Ersättning till enskild för kostnader i förvaltningsprocessen För att den enskilde skall kunna ta tillvara sin rätt motdet allmänna krävs ibland ett domstolsförfarande. Varjedomstolsförfarande medför kostnader. Den enskilde kansåledes ha kostnader för juridiskt biträde, inställelse vidrätten, utredning osv. Det är ett viktigt rättssäkerhetskravatt den enskilde kan få ersättning för de kostnader somförfarandet har åsamkat denne. Det kan ifrågsättas om deregler som gäller uppfyller detta krav.Processer mellan enskilda och det allmänna förs iallmänhet i förvaltningsdomstolar. Den enskildesmöjligheteter att få ersättning för sina rättegångskostnaderstyrs i detta fall främst av förvaltningsprocesslagen(1971:291). Enligt denna kan den enskilde få ersättning förvissa processkostnader, såsom kostnader för bevisning ellerför inställelse vid rätten. För vissa skattemål finns en lag(1988:479) om ersättning för kostnader i ärenden och målom skatt m.m. Huvudregeln enligt denna är, att denenskilde själv skall svara för sina kostnader i ordinäraärenden. Den enskilde kan vidare i vissa fall beviljas allmänrättshjälp.Vid en process i en förvaltningsdomstol där en enskildstår mot det allmänna, får den enskilde med nu gällanderegler svara för sina egna kostnader, och dettaäven om han vinner processen. Detta är en stötandeordning. Till detta kommer att den nämnda lagen om rätttill ersättning i vissa skattemål sällan tillämpas och attdomstolarna är restriktiva med att bevilja rättshjälp för måli förvaltningsdomstol. De bestämmelser som reglerarden enskildes rätt att få ersättning för kostnader iförvaltningsprocess framstår som klart otillfredsställande.Nya regler i denna fråga bör alltså utredas.De nya reglerna om rätt till kostnadsersättning bör utgåfrån den enskildes berättigade krav på rättssäkerhet. Denenskilde bör alltid få sina kostnader täckta om han vinneren betydande framgång i den sak som processen gäller.Även om så inte skulle vara fallet, bör den enskilde fåersättning för kostnaderna så snart en process framstår sommotiverad för att tillvarata dennes rätt. Så kan ha varit falletäven om det allmänna har haft framgång i processen.Ytterst bör gälla att det allmänna skall svara förkostnaderna när det framstår som oskäligt -- av någonorsak -- att den enskilde skall bära dessa. Regeringen börbelysa och göra en översyn av de regler som gäller för reglerom enskilds rätt till ersättning för kostnaden iförvaltningsprocessen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändrade regler om enskilds rätttill ersättning för kostnader i förvaltningsprocessen.
mot · GG02Ju721 · 1993-01-26 00:00:00 — Ersättning åt offentlig försvarare när brottsling rymt från straffverkställighet Somligt är bara möjligt i . Var annanstans i vårvärld får advokater som är försvarare åt förrymdabrottslingar sina utlandsresor till klienten betalda av landetsskattebetalare?Det är vad som skett i vårt land. Den förrymdebankiren och storförskingraren offentligaförsvarare, advokaten , har fått betalt med28.000 kronor för sina resor till har advokaten träffat förskingraren som rymt frånett svenskt fängelsestraff och höll sig gömd på en egenlyxyacht. Advokatens uppgift var att diskutera denförrymde storförskingrarens överklagande av en avdomarna mot honom.Ändra på detta!Jag ska i denna min motion icke ifrågasättaAdvokatsamfundets etiska regler som bl.a. säger att enadvokat som är offentlig försvarare inte får avslöja ens varen förrymd klient håller sig gömd. Detta kan synas märkligtmen jag lämnar förhållandet därhän.Vad jag här vill föreslå är att ändring sker i denlagstiftning som tvingat -- i detta fall -- attbesluta att staten ska stå för resekostnader och ersättning åtden offentlige försvararen i fall där klienten rymt frånstraffverkställighet och håller sig gömd.Klientens ensakGömstället må finnas utom eller inom land. Ärbrottslingen på rymmen måste det vara hans/hennes ensakatt överklaga en dom. Vill offentlige försvararen eller annanadvokat hjälpa den förrymde klienten må detta ske utan attsvenska staten ska stå för kostnaderna.Regeln måste vara att klienten ska komma tillförsvararen om staten ska stå för kostnaderna!Det bör nämnas att de tre justitieråden i HD som togställning till advokaten reseräkningar inte varöverens. Ett av justitieråden ansåg att staten icke varskyldig att betala under föreliggande omständigheter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning till offentlig försvararenär klienten rymt från straffverkställighet.
mot · GG02Ju801 · 1993-01-26 00:00:00 — Brottsligheten orsakar såväl enskilda som det allmännastora kostnader. Brottsligheten medför också personligalidanden och skapar otrygghet. Traditionell kriminalpolitikhar främst varit inriktad på kontroll,övervakning och reaktioner mot redan begångna brott.Åtgärder av dessa slag är nödvändiga inslag i detbrottsbekämpande arbetet. Ska vi däremot kunna lyckas attinte bara hejda ökningen av brottslighet utan även minskadess omfattning, krävs en bredare satsning på detbrottsförebyggande arbetet. ''Det bästa'' brottet är det som aldrig begås. Därförmåste arbetet med att förebygga brott ytterligare stödjasoch främjas. I har man från statligt håll utarbetaten särskild informationsfolder, som distribueras till allahushåll. I foldern finns mängder av tips om hur manförebygger olika slags brott som t.ex. villa- ochlägenhetsinbrott, bil- och cykelstölder. Iinformationsmaterialet finns också aktuella telefon- ochadressregister till de organisationer som finns för att stödjaoch hjälpa brottsoffren. Informationsfoldern har rönt storuppskattning i . Vi bör därför eftersträva att ocksåi utarbeta och distribuera ett liknande häfte med rådoch hjälp till svenska familjer och hushåll. BRÅ,Brottsförebyggande Rådet, borde enligt vår uppfattning få iuppdrag att utarbeta ett sådant svenskt brottsförebyggandeinformationshäfte. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett brottsförebyggandeinformationshäfte.
mot · GG02Ju803 · 1993-01-26 00:00:00 — Kontaktförmedlingen av utländska kvinnor Ungefär 300--350 kvinnor kommer till varje årgenom s.k. kontaktförmedling. Ca 150 av dem stannar ilandet . Det betyder att cirka 200 kvinnor varjeår sänds tillbaka till sina hemländer och ett liv i förnedringoch misär.Ett sätt att minska verksamheten medkontaktförmedling är att inte tillåta annonsering omkontaktverksamhet och förmedling av utländska kvinnor.Det har visat sig att många kvinnor som kommit till vårtland genom kontaktförmedling eller genom kontakt med ensvensk man på semester i hennes hemland ofta blir utsattaför misshandel. Om de har minderåriga barn med sig hardet förekommit att även barnen utsatts för misshandel ochövergrepp. Detta kan bl.a. kvinnojourerna tillstyrka.I början ser oftast allt ut att fungera bra för paren. Imånga fall tröttnar dock mannen på kvinnan,kanske irriterad över att hon inte tillräckligt snabbtassimileras i det svenska samhället eller att hon inte uppfylltde förväntningar som kontaktförmedlingen utlovat.Kvinnan skickas tillbaka till sitt land.Om äktenskapet inte varat blir kvinnanutvisad enligt den s.k. tvåårsregeln i utlänningslagen. Deninnebär att om ett äktenskap eller samboende, där den enapartnern är utländsk och den andra svensk, upphör får inte den utländska partnern stanna i Sverige.Regeln har tillkommit för att förhindra s.k. skenäktenskap.Under tvåårsperioden skall den utländska partnern anmälasig hos polisen . Polisens uppgift är bl.a.att kontrollera om förhållandet består.Att först bli godkänd men sedan kanske misshandlad ochratad av den svenska mannen är oerhört grymt. Att sedanäven bli utvisad och ratad av de svenska myndigheterna ärinhumant och förstärker kvinnans känsla av att inte varaaccepterad. De utländska kvinnorna och ibland ävenbarnen blir helt berövade sitt människovärde ochutlämnade till förnedring och fattigdom.Av bl.a. humanitära och medmänskliga skäl bör intetvåårsregeln automatiskt tillämpas om äktenskapet ellersamboendet upphör på grund avmisshälligheter.Ur yttrandefrihetsrättsliga och tryckfrihetsrättsligaaspekter kan det vara svårt att komma åtkontaktannonserna och förbjuda dem. Den yttrande- ochtryckfrihet, som vi har i vårt land, är det viktigt att vara räddom. Men det måste också finnas gränser för friheten.Särskilt om den missbrukas. Eftersom det finns annonsersom medför sådana konsekvenser att de skadar människorbåde fysiskt och psykiskt måste det finnas möjlighet attstoppa sådan verksamhet. Kopplerilagens bestämmelserskulle exempelvis kunna prövas i sammanhanget.Frågan om kvinnlig slavhandel handlar om jämställdhetoch människovärde. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt verksamheten med kontaktförmedling av utländskakvinnor bör upphöra,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt utlänningslagen bör ändras så att inte den s.k.tvåårsregeln automatiskt tillämpas,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt kopplerilagens bestämmelser bör prövas vid verksamhetmed kontaktannonser.
mot · GG02Ju805 · 1993-01-26 00:00:00 — Kränkning av små barn Övergrepp på barn oavsett deras ålder är alltid ettallvarligt brott. förekom ett rättsfall där ettbarn utsatts för våld men där domstolen ansåg att barnetinte blivit kränkt vad avser dess personliga integritet ellermänniskovärde på grund av att det vid händelsensinträffande var under ett och ett halvt år.En annan domstol har i en annan dom om ersättning tillbarn för psykiskt lidande och kränkning av den personligaintegriteten medgivit skadestånd trots att barnen vidgärningstillfällena var till en dryg månadrespektive till gamla.Jag anser det ytterst olyckligt att man bedömer sådanahär fall olika och att man överhuvudtaget sätter enåldersgräns för kränkning. Det är väl känt att barn ändafrån födseln påverkas av yttre händelser. Det är ju bl.a.därför det är så viktigt att det nyfödda barnet får vara näramodern.Med anledning av den skiftande syn som finns påkränkning av små barn bör kunskapsunderlag utarbetast.ex. av barnpsykiatrisk och barnpsykologisk expertis somstöd för domstolarna i deras bedömning av våld ochkränkning av barn. Om själva lagstiftningen skaparoklarhet bör också denna ändras så att inga tvivel kanuppstå om hur lagen skall tolkas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kunskapsunderlag om kränkningav små barn,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förtydligande av lagstiftning omkränkning av små barn.
mot · GG02Ju806 · 1993-01-26 00:00:00 — Vi medborgare måste kunna leva i ett samhälle där denenskildes frihet och integritet respekteras och där ettömsesidigt trygghetsförhållande finns. Rätten att få upplevatrygghet till person och egendom utgör ett grundläggandepsykologiskt behov. Tyvärr bryts dock ofta dettatrygghetsförhållande och brottsoffren står då oftastensamma med sin traumatiska upplevelse utan möjlighet tillsnabb rehabilitering, t ex i form av samtalsterapi, lägenhetsbyte,indentitetsbyte etc. Ofta drabbas offren av djupa kriser ochdepressioner, psykisk obalans och apati. Dessa psykiskareaktioner gestaltas ofta i fysiska reaktioner och fysisksvaghet. Härtill kommer i regel även svåra ekonomiskaförluster.I årets budgetproposition aviserar regeringen sin vilja attförbättra brottsoffrens ställning. Positivt är ocksåregeringens beslut om ett bidrag tillBrottsofferjourernas på föruppbyggande av lokala brottsofferjourer.Det finns dock en stor obalans i systemet från samhälletssida med tanke på de resurser som satsas på brottsoffrenrespektive brottslingarna. I årets budgetproposition satsarman på kriminalvården medansumman som avsätts till brottsoffren är 35 miljoner kronor.Skadestånden som utbetalas avbrottsskadenämnden återspeglar inte de verkligakostnadsbehoven. Dessutom är det synnerligen viktigt attrehabilitering kan sättas in snabbt och att pengar då finns.Det är därför viktigt att en brottsofferfond inrättas somomedelbart vid behov kan tas i anspråk för snabbarehabiliteringsinsatser och skadeståndsersättningar där inteförsäkringsbolagen och staten täcker skadorna. Denna fondskulle kunna knytas till brottsskadenämnden.Avgifter till denna fond bör finansieras av alla personersom dömts enligt ellerspecialrättslagstiftningen oavsett påföljd som fängelse,skyddstillsyn, villkorlig dom eller böter. Mindre trafikellerordningsförseelser bör undantas.Avgiftsstorleken till fonden kan övervägas. Enligt enbelgisk modell kan avgiften vara men i Tysklandfinns en annan variant med olika procenttabeller beroendepå dommålets storlek och karaktär. Brottsofferfondenskulle med tiden förfoga över stora tillgångar som snabbtskulle kunna komma brottsoffren till hjälp. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inrätta en centralbrottsofferfond.
mot · GG02Ju807 · 1993-01-26 00:00:00 — Människor som utsätts för brott av olika slag befinner sigi en mycket utsatt situation. Staten -- som har det högstaansvaret för lag och rätt -- måste anstränga sig när det gällerstödet till dessa människor. Inte bara strikta rättviseskältalar för detta. Förtroendet för rättsstaten riskerar attminska om ett stort antal människor upplever sig somövergivna och illa behandlade av de rättsvårdandemyndigheterna.Brottsofferskadefonden erhåller inga ökade anslag iregeringens budgetproposition. Jag anser att regeringen hargjort en allvarlig felprioritering och yrkar därför i förstahand på att anslaget till fonden uppräknas i relation till denökande brottsligheten. I andra hand föreslår jag attregeringen överväger olika förslag att öka de kriminellas''egenavgifter''. En modell kan vara att internerna pålandets fängelser betalar till brottsofferskadefonden.Vilken modell regeringen än väljer så skall resultatet -- merpengar till brottsofferskadefonden -- uppfyllas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anslag tillbrottsofferskadefonden.
mot · GG02Ju808 · 1993-01-26 00:00:00 — Påföljd med föreskrift om reglering av brottsskada Många av dem som begår brott ådrar sig storaskadestånd och har i övrigt en ekonomisk situation att detkrävs hjälp och stöd för att reda ut denna. Skulderna kanofta vara av en sådan storleksordning att man inte ser någonmöjlighet att ta itu med dem eller mer eller mindre struntari det.Kriminalvårdsregionen i har i en rapport visat attendast en av tjugofem klienter har återfallit i brott sedan defått hjälp att få sin ekonomi totalsanerad. Samtliga klienterhar återgått till arbete eller liknande. Materialet ger ingetbelägg för ett direkt samband mellan ekonomisk saneringoch rehabilitering. Däremot kan materialet ge upphov hypotes om att en ekonomisk sanering utgör en faktorsom underlättar rehabiliteringen.Erfarenheter i sådana här regleringsärenden visar på attbåde klienterna och målsägarna är tacksamma för att sakeroch ting regleras.Det kan finnas anledning att vidare utreda huruvida ensådan reglering kan utgöra en föreskrift i en särskildpåföljd: skyddstillsyn med föreskrift som avser reglering avuppkommen skada.Föreskriften bygger på att klienten samtycker till den.Skuldregleringen skulle föreslås genom en särskild plan somutarbetas . Planen skulleutarbetas av kriminalvårdens socialjurister i samverkanmed klienten. Därvid skulle också målsägarna kontaktas.Om dessa ställer sig positiva till regleringsplanen skulledenna meddelas som föreskrift vid dom. Planen börsjälvfallet omfatta de skador som har uppkommit genombrottet men också hela klientens ekonomiska situation.Detta är ett måste om man ska nå full rehabiliteringseffekt.Frivården skulle därefter som vid andra påföljder följa uppoch kontrollera att planen verkställs.Straffsystemkommittén, som har till uppgift att utredaalternativa påföljder, bör även utreda ovannämnda förslagtill en särskild påföljd med föreskrift om plan för regleringav skulder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen överlämnar förslagetom särskild påföljd, med föreskrift om plan för reglering avskulder, till för närmare utredning.