mot · GG02L306 · 1993-01-26 00:00:00 — Reglerna för handläggning av konkurser Omvärldens och även företagarnas syn på konkurser harde senare åren kraftigt förändrats. Från att ha varit någotsom alla någorlunda seriösa företagare i det längsta försöktundvika, har konkurs mer och mer blivitbetraktad som en naturlig, i vissa fall självklar metod attrekonstruera företag.För många ekonomiska rådgivare har konkurs blivit ettnaturligt alternativ till andra, ofta mer omfattande ochgenomgripande rekonstruktioner inom ett befintligtföretag. Konkurs ses i många fall som ett ''smartare'' sätt attlägga grunden för fortsatt drift, i stället för att gå den oftakanske mer arbetsamma vägen via förändringar ochomställningar utan konkurs.I många fall används konkursen som ett medel att isamråd med någon/några av företagets kreditgivare geföretaget ''en ny start'', med en förbättrad balansräkning.Detta är i längden till nackdel för näringslivets effektivitetoch utveckling samt hindrar den fria konkurrensen av bl.a.följande skäl:Den egentliga orsaken till obeståndetåtgärdas inte, driften fortsätter på i princip oförändrat sätt,utan att företaget egentligen är effektivare och lönsammareän före konkursen.För varje ineffektivt företag som''rekonstrueras'' enbart genom att bli av med vissa(oprioriterade) skulder, riskerar ett eller flera mer effektivaföretag att i nästa skede bli utslaget.Rekonstruktionensker nästan helt på oprioriterade fordringsägaresbekostnad. Följden blir en ren förmögenhetsöverföring frånfordringsägarna till det ''rekonstruerade'' företaget, vilketmåste ses som klart olämpligt, speciellt i de vanligtförekommande fall då ägarbilden är den samma efterkonkursen som före.Varför har utvecklingen gått i denna riktning?Mängden konkurser gör att ''tillvänjningsfaktorn'' harhaft stor betydelse.Kreditgivarnas ochkonkursförvaltarnas allt mer märkbara strävan att låtatidigare ägare ha ''första tjing'' på konkursboet görkonkursen allt ''ofarligare'' för företagsägarna.Konkursförvaltarna visar en tendens att prioritera företagetsom sådant, vid hantering av konkursboet, i stället förfordringsägarnas intressen, som de egentligen skall bevaka.Det är ofta en smidigare hantering för förvaltaren omtidigare ägare tar över och driver vidare, dessutom slipperdå förvaltaren kritik.Förmånsreglerna i en konkurs gördet alltför lätt att för prioriterade kreditgivare skjutaförlusten framför sig, genom att låta skulderna kvarstå utanatt ställa krav på att nya resurser skall tillföras ochstrukturen förändras för att möjliggöra en långsiktiglönsamhet.Följden blir att de oprioriteradefordringsägarna genom sina förluster möjliggör att deprioriterade fordringsägarna kan göra sina fordringarräntebärande ytterligare , åtminstone till nästakris/konkurs, där de nya oprioriterade fordringsägarnaskapital har förbrukats.Förslag till åtgärderStoppa möjligheterna för gamla ägarkretsen att direktefter en konkurs driva företaget vidare själv och/eller vianära släkt eller bulvan utan nya insatser av eget kapital ochgenomgripande förändringar.Införande av någon formav karens efter varje konkurs.Utökatillsynsmyndigheternas möjligheter att bevaka attkonkursförvaltare verkligen tillvaratager allafordringsägares intressen och att sunda affärsmetoderföreligger både före och under en konkurs.Inte belastaett fåtal konkursförvaltare med orimligt antal stora ochkomplicerade konkurser.Öka kravet på det formellaavslutandet av konkurser och noggrann granskning avslutrapporter.Som konkursförvaltare diskvalificerapersoner som deltager i planering av konkurser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om begränsad rätt för gamlaägarkretsen att direkt efter en konkurs driva företagetvidare utan nya insatser av eget kapital.