mot · GG02Ju835 · 1993-01-26 00:00:00 — Drygt hälften av de polisanmälda våldsbrotten utspelaspå gator och torg, i eller kring nöjeslokaler samt påallmänna kommunikationsmedel.Rena överfall utgör en mindre del av det totalagatuvåldet men har desto allvarligare konsekvenser.Gärningsmännen är ofta påverkade av alkohol eller andraberusningsmedel och många av dem är inte främmande föratt ta till grovt våld.Enligt SCBs offerundersökningar utsätts under ett årcirka av den svenska befolkningen förnågot slags våld. Denna siffra har stigit för varje år.Gärningsmännen i det polisanmälda våldet är till stor deltidigare brottsbelastade missbrukare av olika slag.Bland de personer som gör sig skyldiga till upprepadevåldsbrott utanför familjen är de flesta sådana som är aktivai en rad olika brottstyper. Våldet ingår således som en delav ett mönster av allmän brottslighet, där tillgreppsbrottendominerar.Våldsbrott bör leda till fängelse om det inte föreliggersärskilda skäl att döma till annan påföljd.Straffsystemet måste uppfattas som rättvist avmedborgarna. Häri ligger att gärningar som av allmänhetenuppfattas som svåra brott också måste bedömas som sådanaav lagstiftare och domstolar och följas avfrihetsberövanden. En alltför slapp straffrättskipning fårkonsekvenser inte bara för de kriminellas brottsbenägenhetutan även för gemene mans respekt för rättssystemet ochvilja att engagera sig i kampen mot våldet.Lagstiftningen mot grova våldsbrott måste skärpas. Detmåste dessutom bli strängare regler för återfallsförbrytare.Vad nu sagts är rimliga krav på förändring. Mensamtidigt med dessa förändringar måste man också varaöppen för nytänkande i försöken att komma åt ochförhindra våldsbrott.Missbruket av narkotika och alkohol i allt lägre åldrarbidrar med största säkerhet till en ökad våldsbrottslighet.Den som begår våldsbrott har också självblivit utsatt för våld som barn. Våldsbenägna personervistas eller har vistats i våldspräglade miljöer. Samhälletsattityd till våld och våldskildringar i media, t ex på film ochi TV, avståndstagande, accepterande eller passiv, har sinbetydelse för våldsutbredningen. Detta var några exempelpå s k miljöfaktorer. Frågan om det genetiska arvetsbetydelse har diskuterats men har under lång tidtillbakavisats som ogrundad.Den senaste tidens forskning visar emellertid attgenetiska förutsättningar har betydelse, men inte ensamtutan i samverkan med en eller flera miljöfaktorer.Forskningen har vidare lett fram till att medicinering,aggresivitetsdämpande, mot våldsbenägenhet är möjlig isyfte att förhindra brott. Vidare går det att på ett tidigtstadium upptäcka de barn som är i farozonen.Förutsättningarna för medicinering mot våld avvåldsbenägna personer måste utredas.Regeringen bör skapa ett genomtänkt program för attbekämpa våldsbrottsligheten. Programmet bör bl ainnehålla åtgärder som syftar till att ändra attityderna tillvåld i samhället samt riktade åtgärder mot barn ochungomar, t ex i fråga om uppväxtmiljö. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att straffvärdet för våldsbrottmåste höjas och att skärpningar måste göras i straffskalan,särskilt i fråga om grova våldsbrott,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ta återfall i våldsbrott påstörre allvar och att skapa bättre förutsättningar för attförhindra återfall i sådant brott,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utreda förutsättningarna föratt använda aggressivitetsdämpande medicinering motvåldsbenägna personer,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det viktiga behovet av ett särskiltåtgärdsprogram mot våld.