mot · GG02N256 · 1993-01-26 00:00:00 — Värdering av tillgångar i försäkringsbolag Den finanskris som drabbat framförallt bankerna menockså i viss utsträckning tangerat försäkringsbolagen hargett upphov till en debatt om värdering av bl a bankernasfastighetspanter.De av bankerna övertagna fastigheterna är att betraktasom omsättningstillgångar. Detsamma gäller de placeringarsom försäkringsbolagen regelmässigt gör i fastigheter ochvärdepapper av olika slag.Reglerna för hur omsättningstillgångar skall värderasframgår tydligast av skattelagstiftningen, som stadgar förförsäkringsrörelse att vid beskattningen får lager avvärdepapper och fastigheter inte tas upp till lägre värde ändet lägsta av anskaffningsvärdet och det verkliga värdet, dvsenligt lägsta värdets princip. Vid värderingen gäller i principFIFU-metoden, dvs antagandet görs att de tillgångar somfinns kvar i lagret är de som har anskaffats senast.Lägsta värdets princip innebär att snabba och storanedgångar i aktuella marknadsvärden får snabbtgenomslag. Detta är motiverat av den försiktighetsprincipsom all företagsekonomisk redovisning bör bygga på.Värderingsregler som bygger på FIFU, leder till attresultatet kommer att bli betydligt känsligare -- och dåockså variera mer -- än om redovisningen hade byggt påSIFU-principen.Det kan finnas konflikter mellan försiktighetsprincipenoch önskan att redovisa förhållandevis stabila resultat medutjämning över t ex en konjunkturcykel. Detta bör inteminst gälla livförsäkringsbolagen.De åtaganden de gör är av utpräglad långsiktig natur.Kravet på finansiell stabilitet och försiktighet kommer tilluttryck i en rad särregler som gäller för försäkringsbolag.Av denna anledning kunde det vara lämpligt att modereratillämpningen av lägsta värdets princip när det gällerlivförsäkringsbolagen. Framförallt fastighetsvärderingenborde mer kunna ta hänsyn till ett över en något längretidsperiod normalt men försiktigt värderatfastighetsbestånd. Att detta är företagsekonomisktmotiverat framgår också av försäkringsbolagens generelltmera långsiktiga förvaltningspolitik vad gäller derasfastighetsbestånd.Fördelen med något förändrade värderingsmetoderskulle vara att uppgång på marknaden inte skulle slå igenommed en sådan kraft som varit fallet under 80-taletsfastighetsboom men också den mycket snabbakursuppgången på aktiebörserna. Trycket frånfinansinspektionen på försäkringsbolagen att ökaåterbäringskapitalet ledde till de för konsumenterna mycketsvårförståeliga höjningarna av återbäringsräntorna och detännu mera svårförståeliga kravet från inspektionen attåterta dessa tidigare utbetalade återbäringar, närmarknadsvärdena drastiskt ändrades i negativ riktning.Försäkringsbolagens marknadsföring i slutet av 80-taletmed förvånande höga återbäringsräntor som främstakonkurrensmoment hade aldrig kommit till stånd omvärderingsmetoderna hade varit annorlunda utformade.Den osäkerhet som sedan växte fram vad gällerpensionsförsäkringarnas säkerhet, när de lågamarknadsvärdena slog igenom i redovisningen, ledde till attmånga människor avbröt eller drog ner på sitt långsiktigapensionssparande. De gällande värderingsreglerna harbidragit till en sämre konsumentinformation än nödvändigtoch en konsumentinformation som blev mycket snedvridenberoende på att förhållandevis små värdeförändringar totaltsett uppfattades som mycket betydelsefulla, vilket framgårav bilden nedan.Försäkringsbranschen är föremål för enutredning, försäkringsutredningen. Frågan är dock om denu nämnda värderingsreglerna kommer att behandlas meraingående i utredningens fortsatta arbete. De nu nämndavärderingsfrågorna är dock i detta sammanhang att betraktasom detaljfrågor.Den 1991 tillsatta redovisningsutredningen skall bl aundersöka om försäkringsbolag behöver omfattas avsärlagstiftning i redovisningssammanhang. Utredningenskall vara klar med sitt arbete . Om denu berörda värderingsfrågorna kommer att beröras i dennautredning framgår inte tydligt av direktiven.Skattelagstiftningen har ofta givit de tydligasteanvisningarna om hur tillgångar och skulder skall värderas.De avvägningar som görs i skattelagstiftningen är dockmotiverade av rent fiskala överväganden.Finansinspektionen ger vidare råd och anvisningar förbranschen och försäkringsbranschens redovisningsnämndhar en viktig uppgift att påverka regelutformning ochpraxis.Det finns alltså många instanser som skulle kunnaaktualisera den väckta frågan omvärderingsreglerna.Den uppfattas som viktig, inte minst därför attutvecklingen på finansmarknaderna skulle uppfattas somsundare, och förståelsen för försäkringsbolagens resultatoch försäkringslöften skulle öka. Av denna anledning börregeringen tillse att frågan om försäkringsbolagensvärderingsprinciper gällande fastigheter m m verkligenkommer att utredas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att utreda om envärdering av fastigheter m.m. i försäkringsbolag enligtlägsta värdets princip är den mest lämpligavärderingsmetoden.