mot · GG02Fi118 · 1993-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /94, m.m. (kompletteringsproposition) En god och uthållig tillväxt är en viktig förutsättning föratt skapa nya resurser för en aktiv fördelningspolitik. Engod tillväxt är också nödvändig för att trygga sysselsättningoch skapa bra levnadsvillkor i alla delar av vårt land.Under de senaste åren har haft en negativekonomisk utveckling till följd av en djup lågkonjunkturoch de konsekvenser som överhettningen under 1980-taletmedfört. Enligt regeringens reviderade finansplan väntasBNP sjunka . förväntas dock enökad tillväxt på 1,2 %.Regeringens ekonomiska politik är inriktad på enexportledd tillväxt och en reformering av de offentligafinanserna. Flera tecken tyder nu på en vändning iekonomin. Exportföretagen kan visa på en kraftig ökningav exporten, men det ger dessvärre inte resultati ökad sysselsättning.De långsiktiga reformprogram som redovisas ikompletteringspropositionen är nödvändiga för att lyftaSverige ur de ekonomiska problemen.1980-talets ekonomiska utvecklingSocialdemokraterna bär ansvaret för den ekonomiskapolitik som bedrevs under merparten av 1980-talet.När den socialdemokratiska regeringen tillträdde hösten1982 devalverades den svenska kronan . Tidendärefter präglades sedan av en osedvanligt lång ochutdragen högkonjunktur, men eftervården avdevalveringen var bristfällig. Konkurrenskraften i svensktnäringsliv försvagades successivt och lade grunden tillmånga av dagens ekonomiska problem.Olika åtgärder, bl.a. avregleringen inomkreditmarknaden, medverkade till att banker ochkreditinstitut beviljade generösa krediter till framföralltinvesteringar i fastigheter. Det ledde till ökad inflation ochöverhettning i ekonomin. Därefter har följt krisen i detfinansiella systemet med stora kreditförluster inom bankeroch olika finansinstitut. För att rädda bankerna åsamkas nustaten och ytterst skattebetalarna stora kostnader.Skattesystemets utformning gynnade lån ochskuldsättning i stället för sparande. Personer och hushållmed goda inkomster tjänade på inflationsekonomin. Medinflationsekonomin följde också en omfördelning avförmögenheter. Den som hade möjlighet att investera ifastigheter och utnyttja skattesystemet kunde dra storaekonomiska fördelar. Spekulationen främjades medansparande och hushållning med ekonomiska resurserbestraffades.1980-talets spekulations- och inflationsekonomi skapadestora orättvisor. En ekonomi med hög inflation omfördelarpå ett godtyckligt sätt förmögenheter. Det var vad somskedde under 1980-talet.Den ekonomiska krisenOrsakerna till dagens ekonomiska problem finns till stordel ekonomiska politik.Målen för den nuvarande regeringens ekonomiskapolitik är att återskapa tillväxt i ekonomin, varaktigt hållainflationen på en låg nivå och skapa förutsättningar försänkta räntor.En hög inflation leder till fördelningspolitiska orättvisor.Inkomster och förmögenheter omfördelas på ett godtyckligtsätt. Den nedväxling av inflationstakten som skett är därförmycket positiv, inte minst ur ett fördelningspolitisktperspektiv.En varaktigt låg inflation skapar förutsättningar för lägreräntor. Därmed läggs också grunden för en ökad tillväxt ochnya arbetstillfällen. Ett högt ränteläge slår hårt mot såvälenskilda som företagare. Barnfamiljer med stora lån fört.ex. bostad drabbas nu hårt av det höga ränteläget.Målet för den ekonomiska politiken måste vara att gealla medborgare en god välfärd och levnadsstandard. Engod välfärd innebär bland annat tillgång till sjukvård,möjligheter till utbildning, sysselsättning, en godboendemiljö.InkomstfördelningI internationell jämförelse är ett land med småskillnader mellan olika inkomstgrupper. Detta har varit tillgång och skapat politisk stabilitet i samhället.Det har länge funnits en tämligen bred politisk samsynom vikten av minskade klyftor mellan individer, hushåll ochregioner.Inkomstskillnaderna mellan olika grupper, hushåll ochregioner har minskat fram till i början av1980-talet.I bilaga 19 till långtidsutredningen redovisas dockett trendbrott 1982/83 när det gällde fördelningen avköpkraften. därefter blev inkomstfördelningenalltmer ojämn. 1990 var fördelningen ungefär på sammanivå som 1975.1980-präglades av ekonomisk högkonjunktur. Vissagrupper däribland ungdomar, ensamstående med barn ochäldre pensionärer fick dock inte så stor del avvälfärdsökningen under 1980-talet.Under 1980-talet var en utökning av arbetstiden ettvanligt sätt att höja sin inkomst. Ensamförsörjandeföräldrar, vilka oftast är kvinnor, kunde dock inte utnyttjadenna möjlighet för att höja sin inkomst. Därav följde attensamförsörjande med barn var en grupp som fick dåligstandardutveckling.Trots strävan mot jämställdhet i arbetslivet är detfortfarande stora löneskillnader mellan män och kvinnormed likartade arbeten. Löneskillnaden mellan män ochkvinnor har till och med ökat . Kvinnolönerna ligger --under männenslöner på den svenska arbetsmarknaden.BarnfamiljernaBarnfamiljernas ekonomiska situation varierar kraftigtberoende på inkomstnivå och antal barn.För att stärka barnfamiljernas situation är barnbidrageten viktig tillgång. Det infördes på initiativ avcenterpartiet. Därefter har det byggts ut medflerbarnstillägg.I kompletteringspropositionen föreslår regeringen ettomfattande sparprogram för att sanera svensk ekonomi.Det påverkar exempelvis olika former av transfereringar tillhushållen. För att värna barnfamiljerna har dockregeringen valt att undanta besparingar som direkt skulledrabba barnfamiljerna. Någon förändring eller besparinginom barnbidraget eller flerbarnstilläggen föreslås därförinte.Höga räntor drabbar barnfamiljerna hårt eftersom dessahar högre nettoränteutgifter än andra grupper i förhållandetill den disponibla inkomsten. Enligt beräkningar har giftamed barn i genomsnitt nettoränteutgifter motsvarande 7--av den disponibla inkomsten, medan ensamståendeutan barn har utgifter motsvarande av inkomsten.Arbetslöshet 1989 innebar ett trendbrott på arbetsmarknaden.Arbetslösheten började öka som en konsekvens av denbristfälliga ekonomiska politik som bedrevs av densocialdemokratiska regeringen under 1980-talet.Tillgång till arbete är nödvändigt för att skapaekonomisk trygghet för alla människor. Avsaknaden avarbete får stor negativ fördelningspolitisk effekt. Det ärdärför positivt att regeringen lagt förslag om ytterligareoffensiva åtgärder för att bekämpa arbetslösheten.Andelen ungdomar utan arbete är betydligt högre än förandra delar av befolkningen. Detta kan medföra problem iframtiden. Ungdomarna måste därför prioriteras för att deskall komma in på arbetsmarknaden. Risken är annars storatt de arbetslösa ungdomarna blir en förlorad generation.Det är därför tillfredsställande att regeringen så aktivt söktnya och varierande arbetsmarknadspolitiska åtgärder förungdomarna.Arbetslösheten har drabbat män i högreutsträckning än kvinnor. I och med att varslen ökar inomden offentliga sektorn och bank- och försäkringsvärldenriskerar dock alltfler kvinnor att bli arbetslösa.Arbetslösheten är generellt högre i glesbygdsområdenän i storstadsområden. Det är därför mycket viktigt att deinsatser som sätts in på det arbetsmarknadspolitiskaområdet fördelas över hela landet, i tätorts- såväl somglesbygdsområden.Fördelningspolitiska effekter av 1980-talets politikI finansplanen 1992 redovisades vissafördelningspolitiska effekter av den ekonomiskautvecklingen till och med 1980-talets slut. Den visade att:Inkomstspridningen och antalet fattiga ökade i mångaOECD-länder, bl a som följd av en högre arbetslöshet.Utvecklingen i liknar den i andra länder.Enbetydande omfördelning har skett från yngre till äldrehushåll.De familjetyper som hade den lägsta standardenvid har haft en svag utveckling, t exensamstående med barn, ungdomar och ensamståendepensionärer.Lönespridningen har ökat, särskilt blandprivattjänstemän. Löneskillnaderna mellan kvinnor ochmän har ökat.Efter decennier av utjämning av dedisponibla inkomsterna, ökade skillnaderna något under1980-talet. Inkomsterna har ökat särskilt påtagligt i deöversta inkomstskikten.Trenden till en jämnareinkomstfördelning bröts och fördelningen har blivit någotojämnare.1991 trädde den stora skattereformen i kraft som innebaren radikal förändring av skattesystemet. Inkomstskatternasänktes som den indirekta beskattningen viamervärdesskatt ökades. Ett resultat av skatteomläggningenblev att personer med höga inkomster fick kraftigt sänktskatt. förändrades reglerna för ränteavdrag,vilket inneburit att personer och hushåll med högskuldsättning och stora lån påverkades kraftigt till följd avavdragens minskade värde.Hösten 1992 träffades en överenskommelse mellanregeringen och socialdemokraterna om åtgärder för attstabilisera ekonomin. Inslag i detta program var bl askattehöjningar på bensin.Det är mycket viktigt att de åtgärder som behövervidtas för att sanera ekonomin inte drabbar lågavlönademer än högavlönade. Bördorna i samhället måste fördelasrättvist.Alla måste efter förmåga bidra till att vända dennuvarande ekonomiska stagnationen mot utveckling. Enrättvis fördelningspolitik måste alltid vara ett nödvändigtinslag i den ekonomiska politiken.Vi anser att det är viktigt att regeringen kontinuerligtredovisar de fördelningspolitiska effekterna av olikaekonomisk-politiska åtgärder. Det bör ske på liknande sättsom gjordes finansplan.Regeringen bör därför ges i uppdrag att återkomma tillriksdagen med en genomgripande analys av defördelningspolitiska konsekvenserna av 1980-taletsekonomiska politik -- som präglades av hög inflation,överhettning i ekonomin, avfolkning av glesbygdsregioner,kraftig storstadsexpansion -- och som lett till betydandeekonomiska problem i hela samhället. Problem som numåste lösas genom ett omfattande program för sanering avde offentliga finanserna. En sådan redovisning börpresenteras antingen eller i samband med 1994års finansplan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en fördelningspolitisk analys.