mot · GG02Ju606 · 1993-01-26 00:00:00 — En person som är onykter och sätter sig vid ratten rör sigmed ett dödligt vapen i sina händer. Medvetandet om densituationen trubbas av i proportion till hur påverkad avalkohol föraren är. Med jämna mellanrum påminns vi omatt människor inte tagit till sig vetskapen om att alkohol ochbilkörning inte hör ihop. Resultatet avspeglar sig i tragedierpå vägar, gator och trottoarer där oskyldiga mejas ner medlemlästning eller död som följd.Jag vill ta som exempel en rubrik ur tidningen körde ihjäl 11-åring. Det var påpåskdagen som (fingerat namn) och en jämnårigkamrat kom gående på en trottoar. Då kom en bil körandeupp på gångbanan och mejade ner honom bakifrån. Bilenfortsatte utan att stanna. Den kraftigt berusade förarengreps . Vederbörande misstänks för vållande tillannans död, smitning och rattfylleri. Trots det släpptesföraren efter gripandet.Vad som med rätta upprör människor är inte bara dentragiska händelsen i sig som så meningslöst drabbar deneller de som blir direkt träffade och deras familjer utan detär också, som många upplever det, samhällets otillräckligareaktion på det som skett.Det saknas en klar och otvetydig reaktion frånsamhällets sida som i ord och handling säger att priset måstevara högt för den som med vett och vilja med alkohol ikroppen sätter sig vid ratten och kör ihjäl en människa.Det pågår dessbättre arbete för att skärpa dennuvarande rattfyllerilagen. Liknande fall som det jagkortfattat har refererat här har inträffat år efter år.Avsaknaden av åtgärder som både straffar de skyldiga ochpå ett förebyggande sätt varnar dem som i det härsammanhanget är lättsinniga och obetänksamma blir meroch mer påtaglig.Vad man har saknat är en kontinuerlig information frånrättsvårdande myndigheter som ihärdigt inpräntar attrattfylleribrott är allvarligt. Därför måste risken att åka fastmed sprit i kroppen öka. Polisens kontroller får inteinskränkas till punktinsatser. Som det nu är så utgörproblemet med rattfyllerister på vägarna en mycket störrerisk än vad gemene man tror.Det förebyggande arbetet måste också innebära attsamhället reagerar snabbt när man får någon indikation påatt en person har alkoholproblem och kombinerar det medbilkörning. Om samhället väljer att i sådana fall tillämpanågon slags låt-gå-liberalism och väljer att hellre ''fria änfälla'', d.v.s. underlåter att ingripa, då blir det alltid någonannan som får betala dyrt för den underlåtenheten.Ser man tillbaka finner man att frihetsstraff var enregelmässig påföljd för rattfylleri, fängelse dendominerande påföljden för grovt rattfylleri. Tyvärr skeddeen förändring när den förra regeringen ändraderattfylleribestämmelserna vilket medförde att villkorligdom olyckligt nog blivit en allt vanligare påföljdför grovt rattfylleri.När fyrpartiregeringen tillträdde aviserades i den förstaregeringsförklaringen hårdare krav mot det grovarattfylleriet. efterregeringsförklaringen tillsattes en utredning med uppgift attpå se över reglerna för grovt rattfylleri. Den har nulagt fram sina förslag.Det behövs ett helt batteri av åtgärder, främst att mansänker promillegränsen för grovt rattfylleri och attfängelsestraffen för rattfylleri blir betydligt längre ännuvarande praxis, att straffminimum för grovt rattfylleriskärps och att det blir betydligt svårare att få tillbaka sittkörkort efter en rattfylleridom samt att rattfylleristeromedelbart skall kunna låsas in och körkortet direkt tas omhand. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående behovet av kraftfullaåtgärder mot rattfylleri.