mot · GG02U249 · 1993-01-26 00:00:00 — Sammanfattning -- Varje enskild människa är unik och har okränkbararättigheter.-- beräknas jordens befolkning ökamed ungefär 80--90 miljoner , vilket motsvararMexicos folkmängd. Den snabba folkökningen kan dockvara ett hot mot en hållbar global utveckling.-- Andelen kvinnor i tredje världen som önskar skaffafärre barn än tidigare ökar. Betydande framsteg har gjorts ide länder man satsat på familjeplanering. Ökade insatserinom befolkningsområdet bör göras i det bilateralabiståndet.-- En stärkt social ställning och ökad utbildningsnivå hoskvinnorna har central betydelse förbefolkningsutvecklingen.-- måste medverka till att familjeplanering ochrätten till preventivmedel blir uppmärksammade frågor isamband med om befolkning och utvecklingsom äger rum i 1994.InledningVarje människa är unik och har rätt att mötas medrespekt och få sina grundläggande behov av mat, vatten,god miljö tillgodosedda. Som liberaler arbetar vi för allamänniskors lika värde och för solidaritet med de som avslumpen råkat bli födda i den fattiga delen av världen.Samtidigt måste tyvärr konstateras att den snabbabefolkningsökningen, som till två tredjedelar sker istäderna, är ett allvarligt hot mot möjligheterna till enbärkraftig utveckling. Faktum är att vi fram väntas vara ytterligare tre miljardermänniskor på jorden och att av denna ökning kommeratt tillfalla . Människan får aldrig betraktas somett hot mot miljön, utan är en resurs för omgivningen.Däremot kan svält, torka, krig etc. tvinga människor attagera på ett sätt som skadar miljön.BiståndetU-länderna står för av kostnaderna försina familjeplaneringsinsatser. För att nå ut till alla par ibarnafödande ålder, som finns i , måsteinsatserna fördubblas.Av samlade biståndsmedel går ungefär tvåprocent till verksamhet relaterad till befolkningsutveckling,varav den största delen används multilateralt.Sverige har en lång tradition och god kunskap inomfamiljeplaneringens område. Svenskt bistånd bör ocksåekonomiskt kunna stödja internationella enskildaorganisationer som driver bra projekt inomfamiljeplaneringsområdet. Vårt bilaterala arbetebeträffande befolkningsfrågan är dock något eftersatt. Detär angeläget att satsningar inom familjeplanering medvetetförs in i bilaterala förhandlingar så att konkreta projekt kanigångsättas i våra programländer. Samtliga programländerhar en stor befolkningsökning.Vi vet att dessa länder genomsyras av mycket storasociala, ekonomiska och även politiska problem. Genom ettökat bilateralt samarbete skulle vi kunna bidra med viktigainsatser. Ett bilateralt samarbete innebär också att svenskbiståndspersonal engageras direkt i arbetet medbefolkningsfrågor och därmed ökas kunskaperna inomdetta område.Kvinnornas ställningUnder kommer vi dock att leva medparadoxen att även om varje kvinna i tredje världen igenomsnitt föder färre antal barn än tidigare är det heltenkelt fler kvinnor som föder barn. Under detta decenniumkommer det att ske en ökning av antalet kvinnori fruktsam ålder. Följden blir att den totala ökningen avmänniskor blir ungefär 80--90 miljoner . Det ärdetsamma som om vi fick ett nytt varje år.En stärkt social ställning för kvinnorna i kombinationmed en stärkt utbildningsnivå har en central betydelse isammanhanget. Andelen kvinnor i tredje världen somönskar skaffa färre barn än tidigare ökar.Dessutom måste man satsa på informationsverksamhetbland ungdomar, såväl män som kvinnor, om attpreventivmedel finns och möjliggöra en kontinuerligtillgång till dessa. Kvinnor får i bästa fall råd genombybarnmorskor och genom barnoch mödravård. Förtonåringar och män fordras andra kanaler exempelvisgenom skolor, universitet, arbetsplatser ochmilitäranläggningar.Läget i världenBetydande framsteg har faktiskt gjorts i , därman satsat på familjeplanering under de senastedecennierna.Afrika är den kontinent som mycket sent startat arbetetmed familjeplanering. Men i många harman börjat känna optimism då man sett att det är möjligtatt på förändra ökningstakten. I harman lyckats få ner det antal barn enkvinna föder under sin fruktsamma period av livet(fruktsamhetstalet) från 8 till 6,7 barn och i från6,5 barn till 5,0 barn (1984--88).Under 1980-talet var social marknadsföring avpreventivmedel något som introducerades i ett stort antalländer, vilket har medfört en ökad tillgång av sådana tillstora delar av jordens befolkning.I måste politiker och opinionsbildare fåkunskap om befolkningsökningens konsekvenser. Iblandkan det finnas anledning att överväga lagar som begränsarmänniskor att gifta sig alltför lågt ner i åldrarna. (I Etiopienär den legala åldersgränsen för äktenskap .) Inte sällankan det uppstå konflikter mellan å ena sidan radikala kravpå upplysning om familjeplanering och tillgång tillpreventivmedel och å andra sidan både kulturella ochreligiösa värderingar. Detta måste lösas från land till landoch på ett sätt som inte motverkar familjeplaneringenssyften.Mer än familjeplaneringU-ländernas förmåga att öka sin ekonomiska tillväxt ochförbättra människornas livsvillkor är inte enbart beroendeav familjeplanering. Erfarenheten visar att enbart ländermed demokratiskt samhällssystem och marknadsekonomihar förutsättningarna för en hållbar utveckling på sikt.Det finns också ett tydligt samband mellan å ena sidanläskunnighet, utbildning, hälsovård och å andra sidanutvecklingsnivå samt befolkningstillväxt.Detta uppmärksammades inte minst i samband medFN:s läskunnighetsår 1990, där , ,och lade fram ett handlingsprogramför att främja läskunnigheten. Det är väsentligt att biståndsatsas på grundläggande utbildning. Målsättningen är att tillår 2000 utrota analfabetismen i världen.FN:s befolkningskonferensSverige bör i förberedelsearbetet inför FN:s konferensom befolkning och utveckling, som äger rum i ,särskilt driva vissa angelägna frågor.Detta gäller alla kvinnor och mäns rätt att tillgå effektivaoch ofarliga preventivmedel och information omfamiljeplanering. bör också verka för att inteabortlagar införs som leder till en ökning av antalet illegalaaborter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökade insatser förinformation om familjeplanering i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökade kunskaper ombefolkningsfrågor hos biståndspersonal,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett ökat bilateraltsamarbete med våra programländer beträffandebefolkningsfrågor,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om läskunnighetens betydelse förfamiljeplaneringsprogrammens förverkligande,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förberedelserna inför om befolkning och utveckling i .