ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Jo529 · 1993-01-26 00:00:00 — Djurskyddslagens samband med vår egen hälsa böruppmärksammas. Metoder som ger djuren anständigalivsvillkor måste alltid vara en grundförutsättning. Djur fårinte utsättas för stress som kan leda till nedsättning avmotståndskraften av deras immunsystem.Djur som uppföds eller transporteras på ett ickeanständigt sätt blir sjuka. De överlever endast genombehandling med antibiotika. Det finns risk för attrestsubstanser av mediciner sedan vid slakt överförs genomvår mat.Folkhälsan kan utsättas för allvarliga hot genom attresistensproblem uppstår hos oss människor. Friska ochsunt uppfödda djur skall vara ett mål för att våranimalieproduktion skall kunna konkurrera effektivt på enstörre europeisk marknad.Konsumenterna måste informeras om hälsorisken medatt äta mat från stressade djur.WHO har varnat för en salmonellatyp som ärsvår att upptäcka vid test. Genom att vi ställer höga, meninte orimliga, krav på forskning och metodutveckling har vimöjlighet att hålla svensk djurproduktion utanför deallvarligaste hälsoriskerna.Inom WHO bör verka för enhälsosäkerhetsmärkning av olika livsmedel som hör tillanimalieproduktionen. Vi kan på så sätt verka för att gedjuren ett anständigt liv. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att djur bör uppfödas underanständiga livsvillkor,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om höga, men inte orimliga, krav påforskning och metodutveckling för att bedriva svenskkonkurrenskraftig frisk animalieproduktion,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den bör verka förhälsosäkerhetsmärkning av livsmedel.
mot · GG02Jo601 · 1993-01-26 00:00:00 — Gällande regler om strandskydd grundas på attsamhället vill värna om det rörliga friluftslivet där detannars skulle kunna hindras av markägarintressen. Det ärbra att vi har sådana regler.Stränderna är dock även av stor betydelse för växt- ochdjurlivet. Vissa arter skulle riskera att utrotas ombebyggelse, skogsavverkningar och åkerbruk skulle tillåtastränga ända ner till vattnet.I samband med om miljöoch utveckling (UNCED) skrev underen konvention om biologisk mångfald. Denna konventiontorde komma att ratificeras av riksdag under år1993. Detta förpliktar till åtgärder i nationell lagstiftning föratt i olika avseenden öka skyddet för den biologiskamångfalden.Strandskyddsbestämmelserna bör utvidgas så att de ävenvärnar om den biologiska mångfalden. Det bör ankommapå regeringen att i samband med behandlingen avmiljöskyddskommitténs förslag tillse att strandskyddetutvidgas i detta avseende. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvidgning av strandskyddet tillgagn för den biologiska mångfalden.
mot · GG02Jo605 · 1993-01-26 00:00:00 — Omhändertagande av miljöfarligt avfall i ett internationellt perspektiv har vissa klarlägganden kommitbeträffande regelverket inom EG för miljöfarligt avfall,MFA. Ett bärande motiv i detta tycks vara attnärhetsprincipen prioriteras. Gränsöverskridandetransporter med MFA skall i princip inte tillåtas om detinom landet finns tillgänglig behandlingskapacitet.Den svenska MFA-politiken har delvis haft en annaninriktning. Närhetsprincipen finns visserligen etableradmen för att en specialiserad och miljöriktig behandling skallkomma till stånd krävs det ett visst underlag. Saknasmiljömässigt riktig behandlingskapacitet i landet eller kanen bättre sådan finnas utomlands, skall i princip export föromhändertagande medges.Emellertid är prövningen helt beroende av om ämnet,produkten eller varan av innehavaren kallas för miljöfarligtavfall eller något annat. Väljer innehavaren att kalla det fören insatsvara finns i princip inga hinder för vare sig exporteller transport om de för en sådan aktivitet gällandereglerna iakttas.Utvecklingen för omhändertagande av MFA går mot enalltmer specialiserad återvinning och behandling. Däravföljer att inom den givna totalramen de olika väl avgränsadedelflödena blir mindre och mindre. Flödena inriktas genomen kvalificerad och tidigt insatt förbehandling motrespektive behandlingssätt. Om det då i ett land finns enetablerad behandlingskapacitet som i allt väsentligt kansvara för omhändertagandet av landets MFA-flöde,kommer behandlingsaktörerna att med stöd av att agera på en sluten marknad. Konkurrensensätts helt ur spel. Har sedan dessa aktörer en i och för sigbred, ospecialiserad behandlingskapacitet, som ärekonomiskt nedskriven, och en, om än ålderstigen menfungerande och väl underhållen och därför acceptabelteknisk lösning, medges inte export. Ej heller kan despecialiserade alternativen eller annan konkurrerandeaktör etableras, såvitt de inte erhåller subventioner av någotslag. Mycket talar för att är på väg in i en sådansituation.Den samverkan mellan de nordiska länderna som varitledstjärnan när det gälleromhändertagandet av MFA hotas av denna utveckling.Sverige står i och för sig inte utan modernbehandlingskapacitet. Frågan är, hurbehandlingskapaciteten kommer att behöva respektivekunna förändras, om EG-regelsystemet skall tillämpas ävenpå de nordiska länderna.Enligt vår uppfattning behövs det en analys avmöjligheterna att vidmakthålla, utveckla och driva enmiljöriktig svensk (nordisk) behandlingskapacitet medutgångspunkt från dessa nya förutsättningar. börbegära att regeringen på lämpligt sätt genomför en sådananalys och redovisar slutsatserna av den för . Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning ommöjligheterna att utveckla en miljöriktig ochkostnadseffektiv svensk behandlingskapacitet föromhändertagande av det miljöfarliga avfallet.
mot · GG02Jo606 · 1993-01-26 00:00:00 — Amalgamförbud samt pant på amalgamfyllningar Kvicksilver är ett gift som på alla sätt måste elimineras ivår natur.Tandvården har i alltför bidragit tillnedsmutsningen av naturen och belastningen på människangenom användningen av amalgam, som innehåller 50%kvicksilver.Det har visat sig att kvicksilver från amalgam är en storbelastning på den yttre miljön i samband med kremeringaroch en allvarlig belastning på rötslam, då stora mängderkvicksilver och andra metaller avgår frånamalgamfyllningar och ut i avföring. Det kan inte försvarasatt tandvården fortfarande får använda och sprida ca 1,7 tonav detta gift som tandfyllnadsmaterial.Ett förbud mot användning av amalgam somtandfyllnadsmaterial måste införas.Fram till totalförbudets genomförande ska varje nyamalgamfyllning beläggas med en pant i storlekmotsvarande batteripanter dvs 20 x den pant som ett batteribeläggs med.De medel som på ovanstående sätt insamlas ska avsättasi en särskild fond för omhändertagande och destruktion avkvicksilvret, så att giftet inte sprids vidare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om totalförbud och pant påamalgamfyllningar samt särskild fond.
mot · GG02Jo607 · 1993-01-26 00:00:00 — Staten tar genom försorg, med vissaintervaller, prover för en långsiktig kontroll av vatten kringvåra kuster. Detta sker enligt en s.k. PMK-marinprogram.Det innefattar bl.a. 205 stationer spridda runt våra kuster,där man gör kontroller av meteorologiska och hydrologiskavariabler, tar kemiska och biologiska prover av sediment,redoxpotential, abundans, biomassa, artantal samt görbottenfaunaundersökningar m.m.Det anmärkningsvärda är att i själva finns ingakontrollpunkter och där tas inga prover. Detta ärsynnerligen anmärkningsvärt, då , som alla vet, ärett både utsatt och hotat vatten.Det är inte försvarbart, att man på detta sätt undantarÖresund från statlig kontroll genom Naturvårdsverketsförsorg. Därför bör ett antal kontrollstationer flyttas överfrån övriga kustområden till . Detta skulle inte ökakostnaderna för den statliga kontrollen totalt men man fickdå en viktig jämförelse mellan alla delar av Sveriges kuster. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kustvattenkontroll i .
mot · GG02Jo609 · 1993-01-26 00:00:00 — De grundläggande ekologiska kunskaperna omsumpskogarna och deras funktion i landskapet ärfortfarande mycket bristfälliga. Naturvården har tyvärr inteuppmärksammat sumpskogarna och har ingen kännedomom var speciella skyddsvärden finns. Ett tydligt exempel påhur försummad sumpskogen är som våtmark ärnaturvårdsverkets våtmarksinventering . Dennaredovisar 600 000 ha myr som skyddsvärd, dvs. För sumpskogen redovisas bara 3 000 ha somskyddsvärd, vilket endast motsvarar 0,av totalarealen.Trots att den årliga exploateringen av myrmark i landet baratorde uppgå till en tiondel av arealen sumpskog som dikas,fortsätter i stort sett att lämnasumpskogarna därhän i de pågåendevåtmarksinventeringarna och koncentrerar sig på öppnamyrar.Förståelsen för att bevara sumpskogar är dålig ellersaknas helt. Från allmänhetens synpunkt torde fånaturtyper utnyttjas så lite som sumpskogar. De blöta ochofta svårframkomliga sumpskogarna torde bara besökas isamband med jakt eller ibland vid hjortronplockning. Trotsdet låga intresset för sumpskogarna saknas självfallet intebevarandevärden. Vid en genomgång av boken ''Floravårdi skogsbruket -- artdel'' visar det sig att av de ca 80 hotadekärlväxterna på skogsmark är 40 mer eller mindre knutnatill sumpskogar. Sumpskogarna utgörs dessutom till stor delav s.k. brandrefugier, vilka sällan eller aldrig brunnit. Detinnebär att sumpskogsarterna troligen anpassat sig till derelativt stabila förhållandena med hög luftfuktighet ochskugga som råder i sumpskogen och därför inte klarar etthyggesskogsbruk. Ett bra exempel på den funktion som ensumpskog kan ha är exemplet med tjäderkycklingarna, somunder sina 14 första levnadsdagar tycks vara helt beroendeav den animaliska födan som finns i sumpskogarna.Det måste till mer grundläggande forskning för attbelysa våtmarkernas funktion, där dessa sätts in i ett störreekologiskt sammanhang. Det måste även till meromfattande konsekvensstudier. Inventeringsunderlagetöver skyddsvärda objekt (gäller särskilt sumpskogarna)måste bli bättre. De juridiska och/eller ekonomiskamöjligheterna att bevara våtmarkerna måste också blibättre.Trots att naturvårdslagen 1986 ändrades så att värdefullasumpskogar, kärr, myrar och andra våtmarker skulle räddasfrån utdikning fortsätter denna i alltför stor omfattning.Många arter och biotoper drabbas i samma takt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om grundläggande forskning,konsekvensstudier samt skydd av sumpskogar.
mot · GG02Jo610 · 1993-01-26 00:00:00 — Allemansrätten har en säregen ställning irättsordningen. Lagstiftningen är spridd på flera lagar. Denär ofullständig och något samlat grepp inom lagstiftningenhar aldrig tagits. Första gången allemansrätt finns med ilagtext är ändringar i naturvårdslagen. Detinnebar dock inte att lagstiftaren då tog ställning till rättensinnehåll. Bestämmelsen i lagens 1 § ändrade inte dettidigare rättsläget.Allemansrätten sönderfaller i två delar, rätten tillnaturprodukter och rätten att färdas och vistas på annansmark. Båda avsnitten bygger på ålderdomliga stadganden ibrottsbalken (12 kap BrB).Man har behållit en säregen indirekt reglering, som istort sett varit oförändrad mer än ett århundrade, trots attfriluftslivets utveckling gett allemansrätten en helt annanpraktisk betydelse . Stadgandet i (12:2:2 BrB) är skrivet för ett helt annat samhälle än dagensmoderna samhälle. Människor är på ett helt annat sätt änförr lättrörliga . Många besökare från andra länder harinte den ringaste (eller felaktig) kunskap om vadallemansrätten i egentligen innebär. Exemplen påhur detta kan visa sig är många. Med hänvisning tillallemansrätten -- som man hört talas om eller fått felupplysning om -- har främlingar gått in i trädgårdar eller påandra odlingar och tagit för sig! Man har slagit upp tält iklungor eller ställt på tomter och andrainhägnade områden och ''bosatt'' sig där under avsevärdtid -- under hänvisning till allemansrätten! Markägare harinte kunnat tala inkräktarna till rätta och känt sig maktlösa.Det nya sättet hos mindre nogräknade skoterägare attnöjesköra utanför godkända leder bidrar också till att sättaallemansrätten på undantag.Sveriges närmande till EG och ökningen av antaletutländska turister och deras intresse av att utnyttja vårt landför friluftsliv medför ökat behov av klarare regler förallemansrättens omfattning och innehåll.Allemansrätten i -- använd på rätt sätt -- ärvärdefull och på många sätt omistlig, men enligt vår meningär det nu dags att lagstifta i ämnet -- i likhet med vad somskett i Norge.Lagreglerna i vårt land är så obestämda attallemansrätten ofta är beroende av sedvanor ochvärderingar, som kan växla i olika delar av landet.Regelsystemet skall inte utformas av domstolar utanlagstiftarna måste avgöra hur ett regelsystem gällandeallemansrätten skall vara utformat.Det finns anledning att även understryka resebyråersoch andra researrangörers ansvar när dessa marknadsförSverige som turistland. Inte alltid följs upplysningar omallemansrätten av upplysningar om de begränsningar ochdet ansvar som friheten medför. Många turister frånutlandet får helt enkelt felaktiga uppgifter iresebroschyrerna och tror att allemansrätten tillåter ettuppträdande som vi exemplifierat med i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till lagstiftninggällande allemansrätten.
mot · GG02Jo612 · 1993-01-26 00:00:00 — Under har laxstammarna i Västerbottensälvarnavarit utsatta för en kraftig överfiskning framför allt genomett hårt havsfiske i södra . Överfiskningen haraccentuerats ochmyndigheter, fiskeorganisationer och politiker har i mångasammanhang fört fram krav på en effektiv reglering avfisket.I har det under i stort sett hela 80-taletgenomförts en rad åtgärder för att bygga upp laxstammarnaigen. Det har dels varit fråga om olika begränsningar avfisket vid kusterna och i älvarna och dels direktafiskevårdsåtgärder som avelsfisken, utsättningar av lax,biotopförbättrande åtgärder, fisktrappor m m.Under de senaste åren har vi dessvärre konstaterat att ensjukdom som först uppträdde 1974, och därför kallas ''M74'', ökat mycket kraftigt i omfattning. 1992 dog mellan 50och av alla laxyngel i kompensationsanläggningarnavid i M 74.De bakomliggande orsakerna till den ökandedödligheten av laxyngel är inte klarlagd, men mycket talarför att den på något sätt är miljörelaterad. Det har t exkonstaterats att dödligheten drabbar yngel från vissa honorav lax (som vandrar ner till södra ) men intehavsöring (stannar i ). Laxen på (med som uppväxtområde) är inte drabbad avM 74. En teori när det gäller sjukdomsförloppet är attlaxhonorna lagrar upp någon form av miljögifter i sitt fettunder uppväxten i . Gifterna överförs sedan tillrommen och orsakar yngeldöden.Även om dödligheten syns tydligast i odlingarna äreffekten betydligt allvarligare i älvar med naturligalaxbestånd. Undersökningar visar att avgången är likartadför den naturligt lekande laxen och här finns det ingamöjligheter att öka reproduktionen eftersom det är antaletlekande laxar som avgör hur stor föryngringen blir. Iodlingarna har man kunnat kompensera bortfalletgenom att lägga in mera rom. Men även detta stöter dockpå problem när dödligheten överskrider 90 %.Om inte kraftfulla åtgärder sätts in för attkompensera de skador som uppstått, och för att ta reda påorsakerna till dödligheten bland laxynglen, måste mankonstatera att framtiden för våra laxbestånd ser mycketmörk ut.De åtgärder som erfordras för att minska effekternaav de skador som uppstår är följande:I det korta perspektivet måste kraftiga begränsningar avallt laxfiske komma till stånd. Det måste röra sig om i vartfall en halvering av fisket för att ett ökat antal lekandelaxhonor skall kunna kompensera det stora bortfallet avyngel.I ett längre perspektiv bör man försöka härleda orsakertill dödligheten. För att klara detta erfordras att betydandeforskningsresurser sätts in. Eftersom det uppstått en akutsituation är beredskapen för sådana insatser dålig, ochdärför erfordras att regeringen under i vart fall enövergångstid ställer medel till förfogande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för Västerbottenslaxensbevarande.
mot · GG02Jo613 · 1993-01-26 00:00:00 — Industrins utsläpp från olika industrianläggningar harvarit och är i alltför många fall fortfarande ett hot motmänniskors liv och hälsa och vår gemensamma miljö. Undersenare år har vi blivit alltmer uppmärksammade på denbesvärliga miljösituationen på i nordvästraRyssland. Den stora mängden utsläpp där har ocksåpåverkat naturen i norra . släpps uttonvis av gift i luften. Delar av dessa föroreningar spridsäven till den svenska fjällvärlden. är intemindre än en miljöbomb.Situationen i Montjegorsk är synnerligen besvärande.När det gäller utsläppen från smältverken i Montjegorsk ärsärskilt Nordfinland utsatt. De skadliga utsläppen är långtöver naturens egen toleransgräns. Man måste ta med ibilden att naturen så långt norrut är ytterst sårbar. Helaskogsområden har slagits ut och på dessa platser finnsnumera endast enstaka kvarvarande träd, som är sjuka ochdöende. En av ''miljöbovarna'' är fabriken somdagligen vräker ut stora mängder svaveldioxid, fluorväteoch klor. Tillsammans med gaserna hamnar också olikametallföreningar i atmosfären. Men Severonikel är tyvärrinte det enda företaget i som smutsar ned. Därfinns ytterligare ett 30-tal enheter som bidrar tillmiljöförstöringen.Det allra största problemet på ärförmodligen ändå svavelutsläppen frånnickelframställningen. Företag som är belägna nära norskagränsen på ryska sidan släpper ut stora mängdersvaveldioxid. I och kommer utsläppenhuvudsakligen från kol och olja från ett stort antal småkällor och i betydligt mindre mängder.Eftersom den mycket stora mängden utsläppsvaveldioxid på den ryska sidan kommer från en och sammaplats borde det vara förhållandevis lätt att åtgärda dettatekniskt.De delar av som främst påverkas av utsläppen ärTornedalen och området norr om linjen --upptill Treriksröset. Detta är ett kargt område och utsläppenkan medföra att trädgränsen förflyttas nedåt.Det är därför ytterst angeläget att driver påförhandlingarna med för att få till stånd enminskning av de föroreningar som släpps ut och då i förstahand en minskning av svaveldioxidutsläppen. Ett samfälltagerande från de nordiska länderna inom ramen är angeläget. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det angelägna i att driverpå förhandlingarna med för att få till stånd enminskning av utsläppen från den starkt förorenandeindustrin på .
mot · GG02Jo614 · 1993-01-26 00:00:00 — Sanderosionen, inte minst på den skånska sydkusten, ärett gissel. På sina håll har strandlinjen flyttats mer än 100meter. Detta har inneburit att vägar, byggnader,försvarsanläggningar och rekreationsområden spolierats.Inställningen från centrala instanser, till vilka åtgärdersom ska vidtagas för att förhindra sanderosionen, är oftamotstridiga. Fördelningen av kostnader för olika insatser äroklar, beroende på om åtgärderna kan anses somförebyggande, skadebegränsande eller återställande.Det allmännas inställning till åtgärder som påverkar(motverkar eller begränsar) sanderosion är inte entydig.Åtminstone samhället borde ha en sammanhållen strategiför åtgärder. En sådan strategi måste därför tas fram ochredovisas. Det handlar då exempelvis om att söka svar påhuvudfrågan, om åtgärder över huvud taget skall sättas inmot sanderosionen.Det är i en sådan analys inte minst viktigt att klarläggaolika motsatta intressen.Det behövs vidare en analys av kunskapsläget och hurdet utvecklas. D.v.s. en mera allmän genomgångbeträffande läget inom forskningen och utvecklingen. Dettabör även omfatta var initiativ till forskning och utvecklingsker. Likaså behövs det klarläggande av samband, avskadebilden och dess utveckling m.m.Det krävs även en diskussion och värdering av olikakonkreta åtgärder för att klarlägga vad som är avförebyggande och vad som är av långsiktig karaktär.Analysen ska också innefatta behovet av utveckling m.m.,reda ut vem som skall fatta beslut om insatser och huråtgärderna ska finansieras.För olika typer av akuta bekämpningsaktioner måste detklarläggas var beslut om insatser och omfattning skall fattas.Här uppkommer då även frågan om gränsdragningenmellan akuta insatser och insatser som förebyggerrespektive återställer.Huvuduppgiften skall dock vara att ta fram en samladstatlig uppfattning och strategi.Regeringen bör därför på lämpligt sätt ta initiativ, somsyftar till att klara ut inställningen till inte minst de frågorsom ovan redovisats beträffande problemen medsanderosion. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot sanderosion m.m.
mot · GG02Jo615 · 1993-01-26 00:00:00 — Förbud mot jakt med blyhagel Nya undersökningar i såväl som utlandet visar,att de blyhagel som jägare använder utgör en mycket storförorening i naturen.Förr trodde man, att blyet oxiderade på ytan ochkapslades in, men de nya undersökningarna visar att i blyetistället ingår giftiga föreningar som direkt förstörgrundvatten och vattendrag. Nya beräkningar visar att ca300 vattendrag i borde saneras, något som skullekosta många miljarder kronor.Den beräknade blymängden som jakten i Sverigedumpar i den svenska naturen uppskattas till ca 800 tonvarje år. Vissa forskare menar att jakten med blyhagelorsakar mycket större föroreningar än den samladetrafikens utsläpp av blyhaltiga ämnen.De åtgärder som vidtagits i är bl.a. att enövergång från användning av blyhagel till hagel som inte ärmiljöfarliga ska ske genom i huvudsak frivilligaöverenskommelser och ska vara genomförd i början av2000-talet. Dessutom planerar att införaförbud mot att använda blyhagel vid jakt i de känsligavåtmarkerna.Flera länder har uppmärksammat problemet medblyhagel och i både och är jaktmed blyhagel förbjuden . Det finnsdärför ingen anledning för att förhålla sig passiv tilldetta problem. Eftersom det finns alternativ böranvändningen av miljöfarliga blyhagel upphöra. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att jakt med blyhagel förbjudsfr.o.m.