mot · GG02Fö315 · 1993-01-26 00:00:00 — Det svenska försvaret står inför stora nödvändiganedskärningar i den fredstida organisationen om man skallha en hygglig chans till att behålla de 16 brigader som ansesnödvändiga för att försvara landet vid ofred. 1992 årsförsvarsbeslut präglades av en vilja att skapa 16 slagkraftigamodernt utrustade brigader. Försvarsbeslutet anses avmånga som det försvarsbeslut som hadebäst balans mellan mål och medel trots att en vissunderfinansiering kunde skönjas, främst avseende deförsvarsindustriella projekten . Enmajoritet inkl. nyd ansåg att dessa projekt var nödvändigaför totalförsvaret och skulle därför bibehållas och drivasvidare medan man sökte en vettig finansiering.Finansieringen är nu löst och projekten är säkrade vilket viinom nyd finner mycket tillfredsställande. Men p g a den finansiella situationen för landet har försvaretbelagts med sparkrav för perioden 92--97 vilket ytterligareskapar obalans i förhållande till uppsatta mål. Dennaobalans förstärks av det nuvarande läget för den svenskakronan i förhållande till utländska valutor. Man kan t ex räkna med en avsevärd fördyring i somtill stor del består av från utlandet inköpta komponenter.Med dessa fakta som grund vill ny demokrati föreslåföljande åtgärder för att förbättra den svenskaförsvarsekonomin på kort resp. lång sikt.ArménDen materiella upprustningen bör prioriteras för 12brigader. De fyra andra brigaderna skall naturligtvis levavidare men utbildningen till dem bör minimeras ochbemanning ske genom den bevisligt stora utbildadepersonalreserv som finns samt genom att man ökaromsättningstiden på dessa förband. Om detsäkerhetspolitiska läget motsäger en avveckling av dessaförband skall naturligtvis resurser satsas på dem i framtidenså att de når samma duglighetsgrad som de tidigareomtalade 12 brigaderna. I detta sammanhang är det viktigtatt man utnyttjar sambandet flexibilitet--återtagningsförmåga--en vital försvarsindustri. En naturligföljd av detta är att antalet fredstida utbildningsplattformarminskar och att man optimerar utbildningen per regemente(utbildning för två brigader per regemente i största möjligamån). Då vi nu är inne i den värsta ekonomiska krisen pånittonhundratalet måste sparsamhet även visas på detmilitära området därför föreslås att ÖB får i uppdrag attredovisa ett minimerat behov av värnpliktiga (GU ochRU) ett minimerat behov av utbildningsetablissemangytterligare kostnadsbesparingar (och i dettasammanhang relevanta tidsfaktorer).Av besparingsskäl i närtid bör därför Lv6 och Lv4samlokaliseras i . I20 bör läggas ned och denutbildning som bedrivs där och som bedöms somnödvändig bör flyttas till . Det finns säkert enytterligare rationaliseringspotential att utnyttja inom armén,i alla fall enl RRV, och då främst vad gäller inköpsrutineretc. Vidare bör försvarsledningen undersöka vilket ellervilka ytterligare regementen som lämpar sig församlokalisering och återkomma till regering och riksdagsom då har att fatta beslut om ytterligarebesparingsåtgärder av denna natur.MarinenEn fråga som åter bör aktualiseras är frågan omsammanslagning av kustflottan och . Omman beaktar det faktum att både ochflottan behöver omsätta sina mindre fartygoch att bägge parterna lider brist på pengar är frågan ytterstintressant då man lätt ser ett samband som leder till ettmöjligt samutnyttjande av resurserna. Det finns åsikter somhävdar att en sådan åtgärd skulle ses som en militariseringav civila göromål. Detta anser vi vara fel då man kan pekapå att ett sådant arrangemang ej är en ovanlig företeelseinternationellt. Vidare innebär detta stora ekonomiskabesparingar, då kustflottan måste utbilda värnpliktigaoch hålla fartygen igång. Av detta skäl skulle det varaekonomiskt och samhällsnyttigt att kunna kunnalägga in lite av vardagsnära arbete i flottans uppgifter.Vidare kan man se fördelar med att äldre officerare lättarekan omplaceras till mer renodlade bevakningsenheter. Isammanhanget bör ju trots allt nämnas att kustbevakningenstår under marint kommando i krigs- ochmobiliseringstillstånd och det anses allmänt att fredstidaorganisation bör anpassas till krigsorganisationen. Enutredning bör tillsättas för att snabbutreda vilkaekonomiska vinster som kan göras till följd av en dylikomorganisation.Vad som ovan sagts om samdrift avseendeflotta--kustbevakning gäller naturligtvis även förhållandetflottan--sjöfartsverket.Marinens inre strukturDet sägs ofta att det interna samarbetsklimatet inommarinen inte är tillfredsställande. Man hänvisar tillmotsättningar som går mycket långt tillbaka i tiden och somhar sin grund i uppdelningen av de två vapenslagen, flottanoch kustartilleriet. Dessutom har nämnts en brist pågemensamma mål.Dessa samarbetssvårigheter lär ha utvecklats, trots olikaförsök till samordningsgrepp, i en allt mer negativ riktning.Följden blir hög inre friktion och bristande effektivitet.Med de stora förändringskrav som försvaret står införmåste kraftfulla åtgärder vidtas för att eliminera dessamotsättningar inom marinen. För att klara detta torde detbehövas konkreta strukturella ingrepp varvid dennuvarande funktionsuppdelningen inom marinen ochuppgiftsfördelningen mellan försvarsgrenarna armén ochmarinen bör omprövas.Vi vill därför föreslå att demarina strukturproblemen granskas förutsättningslöst av ensärskild utredning.FlygvapnetSatsningarna som görs på flygvapnet finner vi riktiga omän dyra. Det enda sättet att hålla nere kostnaderna förflygvapnet torde vara att, förutom interna rationaliseringar,minimera antalet flottiljer. Men eftersom frågan är underutredning och även styrs av utfallet på dekoncessionsprövningar som pågår är det dumt att låsa något antal flottiljer, men antalet fem som nämnts ärintressant som arbetshypotes. Vidare bör i sammanhangetnoggrant undersökas om det kan gagna och underlätta fören framtida JAS-export om vi kan erbjuda ett färdigtbeväpningsprogram (Missiles rbt 225). Dettasvensk-brittiska projekt kan vara en bra lösning påbeväpningsproblematiken då man framför allt slipperknäsätta sig ytterligare hos , det kan räcka med motornsom hinder för en fri export.FörsvarsmaterielexportDen svenska dubbelmoralen avseendeförsvarsmaterielexport måste försvinna, och en generösareoch ärligare syn bör prägla lagstiftningen. Det generellaexportförbudet skall upphävas och ersättas med laglig rättför svenska företag att sälja och utveckla försvarsmateriel,oavsett det svenska försvarets behov av produkten. Dennuvarande tillståndslagen skall bytas ut mot en lag somföreskriver en anmälningsplikt före eller under affärensgång. På detta sätt kommer man ifrån den krångligatillståndsbyråkratin då industrin mer kommer att få handlaunder eget ekonomiskt och moraliskt ansvar. Det skallnaturligtvis inte vara helt fritt att exportera men förbudenkan i huvudsak begränsas till tre punkterVapen får ejsäljas till krigsförande part. Handel med krigsmaterielfår ej ske på sådant sätt att det sker mot svenska intressenoch kan innebära ett hot mot riket. Vidare skall ej handelmed krigsmateriel ske med land som grovt förbryter sig motde mänskliga rättigheterna.Dessa tre grundläggande regler räcker då inget svensktföretag är så dumt att det satsar en massa pengar påutveckling eller drar på sig onödiga försäljningskostnaderavseende en affär med en part som man kan misstänka inteklarar grönt ljus enligt prövning under ovan angivnapunkter.För övrigt kan man hänvisa en lagändring till det faktumatt fler och fler länder kan räkna sig som demokratier ochatt vi lever i vad man kan kallar ett fredligt trotskriget i det . Det borde därför inte finnasnågra formella hinder för vapenexport till sålänge de uppfyller de tre angivna punkterna.Ovan föreslagna åtgärder skapar ej några besparingar iomedelbar närtid men skulle med all säkerhet om det skötsrätt kunna innebära besparingar om av dentotala försvarsbudgeten under budgetåret 95/96. För övrigtär det inte orimligt att förutom detta ge alla myndigheter ettsparkrav på av deras totala budget.Detta torde vara enkelt att uppfylla genom rationaliseringarav administration, ekonomiska rutiner, drift, underhåll etc. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den materiella upprustningeninom armén prioriteras till tolv brigader och att de övrigafyra brigaderna får leva vidare med ett minimerat uppdrag,2. att hos regeringen begär att ÖB får i uppdragatt redovisa ett minimerat behov av värnpliktiga inomarmén,3. att hos regeringen begär att ÖB får i uppdragatt redovisa ett minimerat behov avutbildningsetablissemang,4. att hos regeringen begär att ÖB får i uppdragatt föreslå ytterligare kostnadsbesparingar inom armén och isammanhanget relevanta tidsfaktorer,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Lv4 och Lv6 samlokaliseras i ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att I20 läggs ned och att den utbildning som bedrivs där och som bedöms som nödvändig flyttas till Bodeneller annan ort som av ÖB bedöms vara lämplig,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ytterligarerationaliseringspotential inom armén i fråga ominköpsrutiner och annat som uppmärksammats av RRV,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att försvarsledningen bör få iuppdrag att återkomma med förslag på vilket eller vilkaförband som lämpar sig för samlokalisering,9. att hos regeringen begär en utredning om ensammanslagning av och kustflottan,10. att hos regeringen begär en utredning omen sammanslagning av och kustflottan,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att frågan om strukturellaingrepp i den nuvarande funktionsuppdelningen inommarinen och uppgiftsfördelningen mellan försvarsgrenarnaarmén och marinen utreds förutsättningslöst i syfte atteliminera vissa motsättningar inom marinen,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om antalet flygflottiljer,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att noggrant undersöka om enframtida JASexport kan underlättas om man kan erbjudaett färdigt beväpningsprogram,14. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i krigsmateriellagstiftningen att det generellaförbudet mot export upphävs och ersätts med en generellrätt för de svenska företagen att sälja och utvecklaförsvarsmateriel, oavsett det svenska försvarets behov avprodukten, dock med viss anmälningsplikt,15. att hos regeringen begär att ett krav ställspå de myndigheter och andra verksamheter som sorterarunder begreppet försvar att de internt rationaliserar av sin budget fr.o.m. /95.