mot · GG02T643 · 1993-01-26 00:00:00 — Enligt regeringens proposition 1992/93:100 bilaga 7 harkommunikationsminister under Övriga frågor 1.Utredning av färjetrafiken i berettriksdagen tillfälle att ta del av vad han anfört i berördafråga.Den 18 juni 1992 framlade en av den förra regeringentillsatt utredningsman ett betänkande ''Färjor och farleder''(SoU 1992:56). Betänkandet har varit föremål för remiss.Kommunikationsministern har ansett, att utredningenbör utnyttjas som underlag för en dialog om trafiken iStockholmsregionen och att i länbör få i uppdrag att tillsammans med tainitiativ till ifrågavarande dialog. Avsikten är uppenbarligenatt dess resultat sedermera skall läggas till grund för ettregeringsbeslut rörande bl.a. den i naturskyddshänseendestarkt omstridda frågan om öppnande av en nyfärjetrafikled över Rödkobbsfjärden, en led som i så fallavses ersätta viss del av den nuvarande Sandhamnsleden.Den nyssnämnda färje- och farledsutredningen ansåg siguttryckligen icke böra göra någon avvägning ''mellanfärjetrafik och andra intressen som kan komma att ingå i enprövning enligt naturresurslagen''. Det kan därför befarasatt sistnämnda problematik icke kommer att ingå iunderlaget för den nu avsedda dialogen. Detta ärutomordentligt oroväckande, särskilt som det är främstbetydelsefulla naturskyddsintressen som föranlettskärgårdsfolk och naturskyddsorganisationer att resa kritikmot hela Rödkobbsprojektet.Tanken att de stora färjor som det är fråga om skallframdragas genom ett orört, helt unikt skärgårdsområdeframstår som rent absurd inte minst mot bakgrunden av detväxande intresse som regering och riksdag under senare årägnat just skyddet av våra nationella naturtillgångar.Rödkobbsfjärden med angränsande låga skärgårdar är avsådan karaktär, att området strängt taget skulle behövaökat, inte minskat skydd eventuellt genom nationalparks-eller naturreservatsförordnanden.Tidpunkten för ett beslut om en ny färjeled genomStockholms skärgård är sällsynt illa vald. I viktigahänseenden föreligger betydande osäkerhet om denframtida färjetrafikens utveckling och förutsättningar.Inom blott -- än -- kanfärjetrafikens lönsamhet och drift te sig helt annorlunda äni dagsläget.En problematik som oundvikligen måste vara ägnad attpåverka lönsamheten och villkoren för fortsatt färjetrafikhar färje- och farledsutredningen särskilt understrukit(utredningen sid 36. ):Framför allt den nordiska färjetrafiken har eninternationellt sett mycket hög omsättning av skattefriavaror. Rederierna har anpassat sitt utbud av tjänster till denalkohol- och skattelagstiftning som finns i de bådaländerna... Omsättningen av skattefria varor... mellanSverige och uppskattas till knappt enmiljard kronor. beslöts inom EG attskattefri försäljning skall upphöra vid halvårsskiftet 1999.Ett gemensamt regelsystem som skall gälla fram till dessantogs också.Utredningen påvisade särskilt, att färjetrafiken mellanSverige och har lägre kostnad för den förtäring somresenärerna erbjuds än konkurrenterna på land och ocksåmöjligheter att undgå att betala skatt för inköp av alkoholoch tobaksvaror ombord, samt att sistnämnda förhållanden''är en viktiga orsak till färjornas attraktionskraft''.Utredningen drar därav den slutsatsen att 1999 ''rimligen kommer att leda till, att dennuvarande trafiken finner andra former... Inriktningen motkonferensoch rekreationsresande till förhållandevis lågapriser kan komma att delvis ersättas med andra affärsidéer''.Vilka affärsidéer som kan tänkas komma ifråga, närsjälva grunden för den nuvarande utvecklingen raserats, gårutredningen av naturliga skäl inte in på. Vad utredningenframhåller måste emellertid betraktas som ett starktargument mot förhastade beslut om nya farleder.I dagarna har ytterligare ett bärande motiv för uppskovmed aktualiserats. Även det kan ledatill sådana konsekvenser för den framtida färjetrafiken atten ny farled blir obehövlig. Jag syftar på den rättegång somför närvarande pågår mellan å ena sidan StiftelsenSkärgårdsmiljöfonden samt å den andra de tvåfärjerederierna och samt . Stiftelsen, som företräder markägare ochskärgårdsbor berörda av färjetrafiken, har väckt talan ombegränsning av färjetrafiken enligt 5 § miljöskyddslagenm.m. samt yrkat dels förbud för trafik till och frånStockholms hamn med färjor över bruttovikt, dels att antalet genomfarter iStockholms skärgård skall begränsas till högst 4 000 , dels att tingsrätten skall fastställa attrederierna och hamnen är skyldiga att vidtaga erforderligaskyddsåtgärder och iakttaga försiktighetsmått för attmotverka skador och olägenheter, dels ock att rättenfastställer att rederierna och hamnen är skyldiga att tillstiftelsen och de parter denna företräder utge ersättning förredan uppkomna skador och olägenheter.Sedan avvisat berörda yrkandenhar i så måtto godtagitstiftelsens yrkanden som den återförvisat hela målet tillförnyad prövning av tingsrätten. har hovvrätten''Med ändring av tingsrättens dom fastställt att stiftelsen harrätt att göra gällande de anspråk på begränsning avfartygstrafik och på ersättning som avses med dess talan.Tingsrätten har att pröva målet i enlighet härmed. ''Det säger sig självt att själva sakfrågan därmed inte äravgjord. Men enbart det förhållandet att tingsrätten numåste sakligt pröva de yrkanden som stiftelsen framförtutgör ett principiellt betydelsefullt steg då det gäller krav påmiljöhänsyn och naturskydd. Även om stiftelsens kravskulle helt eller delvis bifallas enbart i fråga om begränsningav färjornas storlek och trafikens intensitet, kommersjälvfallet frågan om det ifrågasatta intrånget iRödkobbsfjärdens natur i ett helt annat och nytt läge. Detmåste också hållas för sannolikt att tingsrättens dom -- hurden än utfaller -- kommer att överprövas, något somsjälvfallet måste ytterligare öka de osäkra betingelserna förfärjetrafik genom Stockholmsskärgården.Det bör slutligen uppmärksammas att tillkomsten av enRödkobbsled och bortfallet av Sandhamnsledensmotsvarande sträckning inte bara skulle förlänga avståndenför annan fartygstrafik från söder utan troligen också ledatill nedläggning av som lotsplats. Redan nu harfarhågor framförts för förflyttning av lotsar och båtsmänfrån till . Även detta är så betydelsefulltinte bara för nu bofasta yrkesmän och familjer påSandhamn utan också för Sandhamnsmiljön som sådan ochdess månghundraåriga traditioner, att farledsfrågan inte börlösas på så bristfälligt underlag som det som föreligger.Allt talar alltså för att frågan om en ny färjetrafikled böruppskjutas till dess att säkrare underlag står till förfogande.I avvaktan härpå bör vissa av utredningens förslag ommaximistorlek, fartbegränsning och andra förebyggandeåtgärder då det gäller trafikens nuvarande påvisbaraolägenheter och skadeverkningar prövas. Den avkommunikationsministern föreslagna dialogen börbegränsas härtill. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om begränsning av den dialog somLänsstyrelsen i och fått iuppdrag att ta initiativ till.