mot · GG02Fi306 · 1993-01-26 00:00:00 — Det nya kommunala statsbidragssystemets konsekvenser för Från och med årsskiftet 1992/93 har ett nyttstatsbidragssystem införts för kommunerna. Det innebär atthuvudparten av statens bidrag numera är generella och intespecialdestinerade och prestationsanknutna. Systemetbestår dels av en långtgående inkomstomfördelning mellankommunerna, dels av tillägg eller avdrag grundade på ettantal faktorer som anses beskriva för kommunernaopåverkbara strukturella kostnader.Den senare delen i systemet är efter en omfattande kritikföremål för förnyad utredning. Denna utredning skall varaklar och förväntas därefter få en sådan behandling attdess resultat kan påverka statsbidragssystemet fr.o.m. 1995.Det är enligt vår mening bra att denna s.k.Strukturkostnadsutredning kommit till stånd. Det ärangeläget att de kostnadsskillnader mellan kommunernasom beror av struktuella förhållanden utreds mer ingåendeän den tidigare kommunalekonomiska utredningen hade tidoch möjlighet till.Såvitt vi erfarit är Strukturkostnadsutredningensuppdrag begränsat till kostnadsdelen i systemet. Detinnebär att den tyngsta komponenten, dvs.inkomstomfördelningen, inte kan tas upp av utredningen.Denna begränsning är av flera skäl olycklig.Vi har bl.a. på grundval av material från närmare försökt att studerakonsekvenserna för kommunerna i av ettgenomförande av det nya systemet i nuvarande utformning.Vad gäller skatteinkomsterna visas att de ökar kraftigtmellan och 1993. Därefter förväntas de stiga med cirkaen miljard i länet. Länets kommunala skatteintäkterkommer enligt beräkningarna att minska i relativ andel avde samlade skatteintäkterna i landets kommuner från drygt23 % 1991 till 1993. Därefter förväntas denna andelbli fram till 1995.Ser vi därefter på statsbidragen får vi en annan ochmycket skrämmande bild. I absoluta tal minskarstatsbidragen till länets kommuner från ca 9 miljarder 1991successivt till 1,4 miljarder då det nya systemetkommer i fullt bruk, dvs. Relativt sett minskar länets andel av statsbidragentill kommunerna från 1992 till 1995. Enhögst uppseendeväckande utveckling.De totala skatteintäkterna och statsbidragen blir förlänets kommuner i stort sett oförändrade under perioden.1994 sker visserligen en ökning men den är helt borta redan1995. Detta innebär att hela skatteintäktsökningen ikommunerna i under dessa år överförs tillövriga landet.Under samma period ökar nämligen desamlade skatte- och statsbidragsintäkterna för landetskommuner från 155 miljarder till 197 miljarder. Det innebären minskning av länets andel av dessa inkomster från till 17 % 1995.Länets andel av befolkningen i landet utgör förnärvarande och kan förväntas bli i stort sett densammaunder den aktuella perioden.I materialet från framgårhärutöver vilka inkomster per invånare länets kommunerhar enligt dessa beräkningar i jämförelse med landetssamtliga kommuner. Förändringarna är dramatiska. Frånatt 1991 ha haft en genomsnittlig inkomst per invånare somöversteg riksgenomsnittet medför det nyasystemet att länets kommuner 1995 har en genomsnittliginkomst per invånare som understiger riksgenomsnittetmed 14 %.Denna fullkomligt orimliga omfördelning avinkomsterna från kommunerna i till övrigalandet är ett skäl för översyn också avinkomstomfördelningen i systemet. Vi tror inte det kommeratt vara möjligt att rätta till dessa felaktigheter enbartgenom åtgärder på kostnadssidan eftersom den delen avsystemet omfattar så väsentligt mycket mindre pengar.Det finns dock även andra och framför allt ett mycketviktigt skäl till att inkomstomfördelningen måste tas upp tillny prövning. Åtskilliga uppgifter har såväl under tidigareutredningsarbete liksom kommit fram somvisar att inkomstutjämningen kommit att bli så långtgåendeatt den tagit bort praktiskt taget alla incitament förkommunerna att öka skattekraften. Det kan t.o.m. varalönsamt för kommunerna att agera så att inkomsternaminskar. Tillskottet via det nya statsbidragssystemetkompenserar bortfallet mer än väl.Det är enligt vår mening självklart att vi i dagens kärvaekonomiska läge med sjunkande produktion och ökandearbetslöshet borde ha ett statsbidragssystem som gerkommunerna incitament att öka skatteinkomsterna ochminska kostnaderna. Om inte det beslutade systemetändras och Stockholmskommunerna får rimligareinkomster, ser vi med stor oro på den framtida utvecklingenbåde i huvudstadsregionen och i landet som helhet.Det är ingen tvekan om att en real minskning avkommunernas inkomster av den storleksordningen det härhandlar om kommer att kräva stora förändringar iverksamheterna. Sannolikt måste i ännu större utsträckningän resurserna koncentreras till de obligatoriskauppgifterna. torde inte heller dessa kunna undgånedskärningar. Vilka resurser som kommer att finnas försysselsättningen står skrivet i stjärnorna.Genom sitt ansvar för samhällsplaneringen på lokalnivå, den lokala infrastrukturen, utbildningen,barnomsorgen, olika sociala insatser samt kultur och fritid,har kommunernas insatser stor betydelse för näringslivetsutveckling. Om kommunerna i , somvarit en viktig motor för landets utveckling, kanmedverka inom sina ansvarsområden kommer det att fåkonsekvenser för näringsliv och ekonomi i hela landet.Vi anser inte att kommunerna i skall haandra förutsättningar än kommunerna i allmänhet.Däremot måste de ha samma förutsättningar. Den tid då detfanns utrymme för överföring av resurser från vårt län tillövriga landet är nu förbi. De tidigare redovisadeförsämringarna för landets kommuner 1995 får helt enkeltinte inträffa.Arbetslöshet och därmed följande sociala problem ärbesvärliga var de än inträffar. Vi vågar dock påstå att de ärmer svårhanterliga i ett storstadsområde än på andra orter.Dagens utveckling med mycket kraftig ökning avarbetslösheten inte minst bland ungdomar och invandrareinger stora farhågor . Kommunerna iStockholms län måste ha resurser att hantera dessaproblem.Vad gäller kommunernas ekonomiska situation harunder senare tid framkommit fler rapporter som beskriverutvecklingen och . Detär rapporter från både , vid , och länslandsting.I konstateras bl.a. att kommunerna iStockholms län drabbats hårdare av statliga nedskärningarän landets övriga kommuner . Vidarenoteras att de jämfört med övriga kommuner i riket lyckatsbättre med att dämpa volymtillväxten; jämförtmed . Slutligen noteras att de tvingats blimer effektiva och prioritera ned vissa verksamheter i störreutsträckning, inte minst för att få råd med en utökad barn-och äldreomsorg.Landstinget konstaterar i sin rapport, där man försöktmäta kommunernas finansiella styrka genom ensammanvägning av de ekonomiska måtten soliditet,årsresultat och skattesats, att den samladekommunalekonomin i länet kraftigt har försämrats mellanåren 1989 och 1990.Sammantaget anser vi att det vi redovisat här visar attsituationen nu är sådan att det inte längre går attslentrianmässigt flytta resurser från tillandra delar av landet. Vi kräver mot denna bakgrund att enförnyad studie görs av de samhällsekonomiskakonsekvenserna av den stora inkomstutjämningen i det nyastatsbidragssystemet för kommunerna. Om det skall skegenom tilläggsdirektiv till Strukturkostnadsutredningeneller i annan ordning må vara upp till regeringensbedömning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att en förnyad studieav de samhällsekonomiska konsekvenserna av den storainkomstutjämningen i det nya statsbidragssystemet förkommunerna görs, med speciell uppmärksamhet riktad motförhållandena i .