mot · GG02A801 · 1993-01-26 00:00:00 — Kvinnan i politikenSverige är ett av de länder som har den störstakvinnorepresentationen på både lokal, regional och centralpolitisk nivå. Vid valet blev det en tillbakagångframförallt beträffande valet till . 117 kvinnligariksdagsledamöter () valdes in 1991 jämfört med 133() vid val.Det är olyckligt att kvinnor inte har den möjlighet attpåverka politiska beslut i samhället som de borde ha.Kvinnors syn, kunskaper och erfarenheter måste in i desammanhang där politiska och andra beslut fattas för att fåett mjukare och mer jämställt samhälle.Vi lever i då det är acceptabelt att kvinnorengagerar sig politiskt, men det är få kvinnliga politiker somidag får den markservice som ofta manliga politiker får.Följden blir att de flesta kvinnliga politiker trippelarbetar.De arbetar i hemmet, utanför hemmet och politiskt.Det är endast mycket starka och välmotiverade kvinnorsom orkar med detta tunga arbete. Det behövs därför enattitydförändring för att nå vidare framgångar påjämställdhetsområdet. Dels behöver kvinnan få meraavlastning i hemarbetet, dels behöver hon samhällets stöd iform av bl a politisk skolning.Kvinnan på arbetsmarknadenDen tidigare förda politiken i vårt land har varit mycketbra på att få ut kvinnan på arbetsmarknaden och att ändrahennes roll. Mannens roll har inte ändrats i sammautsträckning, vilket gått ut över barnens situation.Den förda politiken har också varit bra på attnedvärdera det arbete som utförs i hemmet. Man har t exinte gjort det arbetet ATP-grundande.De aktiviteter som gjorts för att ändra kvinnorollen ochfå ut kvinnan i arbetslivet har befäst kvinnans uråldrigauppgift och tradition att vårda och serva. Denarbetsmarknad som erbjöds kvinnan var nämligen starktsegregerad och blev det än mer.Kvinnans traditionella hemarbete, vård och omsorg, fickhon ta med sig in i den offentliga sektorn. Dit var det svårtatt få männen. Den statusfyllda av män domineradearbetsmarknaden öppnades inte i någon större utsträckningför kvinnan. finns fortfarande en statusfylld manligarbetssektor och en kvinnlig arbetssektor med lägre status.Indoktrinering och nedvärdering av olika gruppersarbetsinsatser har fortsatt. Löneskillnaden mellan kvinnorsoch mäns arbetsinsatser, trots att de har likartadearbetsuppgifter, ökar istället för att minska. Det kvinnorutför, framförallt om det de utför är traditionellakvinnouppgifter, värderas lägre än mäns insatser oavsettutbildning och kvalifikationskrav.Jämställdhetsombudsmannens befogenheterDet är bra att det finns en jämställdhetslag i vårt land.Även om det kan tyckas vara ett uttryck för en graverandebrist på jämställdhet i ett land som brukar berömma sig avjust jämställdhet. Jämställdhetslagen siktar till att förbättrafrämst kvinnans ställning i arbetslivet.Behovet av den lagen visar att vi i vårt land, trots allagoda föresatser, ändå inte behandlar alla människor lika.I lagen talas om att arbetsgivare och arbetstagare skallsamverka för att uppnå jämställdhet i arbetslivet. Lagentalar också om att könsdiskriminering är otillåten.Trakasserier får inte heller förekomma på grund av attarbetstagaren har avvisat arbetsgivarens sexuellanärmanden eller anmält arbetsgivaren förkönsdiskriminering.Det är bra att det finns en lag som kan ge framföralltkvinnliga arbetstagare rätt att hävda sin integritet och sittmänniskovärde. Det är viktigt. Men det är sorgligt att detfinns behov av den.Det är också bra att det finns enjämställdhetsombudsman, . Den personen skulle dockkunna ha mer utvidgade befogenheter än att enbart försökaförmå arbetsgivare att frivilligt följa föreskrifterna ijämställdhetslagen och att medverka i strävandena attfrämja jämställdhet i arbetslivet.Eftersom jämställdhetsombudsmannen kan komma ikontakt med företeelser/brott som kan strida motefterlevnaden av andra lagar än jämställdhetslagen bordeJämo också ha möjlighet att tillämpa andra lagar än enbartjämställdhetslagen. Det kan därför, även omjämställhetslagen är relativt ny, finnas anledning att utvidgaJämo:s befogenheter. Jämställdhet är inte bara en fråga föroch om arbetslivet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt en plan bör utarbetas för att öka den kvinnligarepresentationen inom politiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt kvinnors arbetsinsatser i hem och på arbetsmarknad böruppvärderas genom att bl.a. hemarbetet blir ATP-grundande och att lika lön ges för likvärdigt arbete,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt befogenheter bör utökas.