mot · GG02Ju817 · 1993-01-26 00:00:00 — Det är därförav stor betydelse att bevakar och försöker påverkautvecklingen på kontrollområdet inom EG/EFTA, t.ex.arbetet med EGs direktiv om skattesamarbete och det s.k.personregisterdirektivet.Målet måste vara att kontrolluppgiftslämnandet mellanländerna ska vara lika effektivt och rutinmässigt som mellanskattemyndigheterna inom landet. Inom arbetar enarbetsgrupp med detta. Arbetet går dock relativt långsamt.Genom att de nordiska länderna intensifierar och förbättrarvårt eget informationsutbyte i dessa avseenden är detmöjligt att visa vägen.Ekobrottsligheten främjas också av att det finnsåtskilliga s.k. skatteoaser, länder som konkurrerar omföretag och kapital genom att hålla låga skattesatser ochvägra lämna upplysningar till skattemyndigheterna i andraländer. bör genom interna regler, i samarbetet pågrund av dubbelbeskattningsavtal och i internationellaorganisationer som t.ex. på lämpligt sätt (ellerkanske på alla sätt) försvåra att investeringar i sådanaländer används för skatteflykt och ekobrott.Ett framgångsrikt arbete mot skattefusk och ekonomiskbrottslighet förutsätter också att skattemyndigheterna äveni framtiden kan tillgripa bevissäkring och besluta omeftertaxering. Utan de möjligheterna minskasskattemyndigheternas påtryckningsmedel mot företag somvill dölja uppgifter eller på annat sätt förhala eller störaskatterevisioner.Enligt taxeringslagen kan revision göras för attkontrollera att en skattskyldig fullgjort sindeklarationsskyldighet och sin skyldighet att lämnakontrolluppgifter. Revision kan också göras för att granskadet löpande beskattningsårets räkenskaper och handlingar.Som lagtexten är utformad kan revisionen alltså inteomfatta ett räkenskapsår som är avslutat men som denskattskyldige ännu inte har behövt deklarera för. Ett företagsom skall deklarera för ett inkomstår som slutat t.ex. den30/4 1992 kan nu få anstånd med att ge in deklaration tillden . Från den 1/5 1992 till ärdet vid revision hos detta företag inte möjligt att granskaräkenskaperna för räkenskapsåret 1/5 1991 -- 30/4 1992. Detär inte heller möjligt att bevissäkra material för denna tid.Detta är en lucka i lagen, som uppenbarligen beror på ettförbiseende. Den betyder mindre vid normala revisioner avseriösa företag, men vid misstanke om skattebrott kan detofta ha avgörande betydelse att man kan granska materialoch vidta åtgärder utan omgång.För att klara utredningen av den mest omfattandeekonomiska brottsligheten behöver resurserna för dennadel av skatterevisionen förstärkas. Det är särskilt angelägetatt rikta in resurser på verksamheter och branscher där viunder senare år har fått en allt mera utbredd ekonomiskbrottslighet. Genom sådana resurser kan upptäcktsriskenöka och därigenom framtida ekobrott i bästa fallförebyggas.I detta syfte bör resurserna till skattekontrollen ochutbildningen av skatterevisorer öka med 25 miljonerkronor. Resurserna bör särskilt riktas till storstäderna, isynnerhet , där den ekonomiskabrottsligheten är mest omfattande.KronofogdemyndigheternaVi vill betona betydelsen av attkronofogdemyndigheternas specialindrivningsenheterprioriteras och får tillräckliga resurser. Dessa enhetersysslar med de allra svåraste indrivningsfallen och har byggtupp en stor kunskap och en personkännedom som är ytterstvärdefull. I exempelvis skalbolagshärvorna har man på såsätt kunnat säkra åtskilliga hundratal miljoner i tillgångar.Eftersom ekobrottsligheten omsätter mycket stora beloppär det synnerligen angeläget att se till attkronofogdemyndigheterna kan lägga beslag på vinsterna.Detta är, enligt vår uppfattning, minst lika effektivt somsjälva straffet för att minska ekobrottsligheten. Därmedkommer man nämligen åt själva drivkraften ibrottsligheten.Specialindrivningsenheterna har allt sedan de skapadesarbetat under hård arbetsbelastning. Den verksamhet sombedrivs där är ytterst värdefull. Vi föreslår därför attytterligare satsas på att förstärkaspecialindrivningsenheterna. Medlen bör användas tillutbildning och till personalförstärkningar.TullenDen ekonomiska brottsligheten har blivit merinternationaliserad . I det tidigareÖsteuropa har den brottsligheten enligt många bedömarefått alltmer karaktär av avancerad och organiseradekonomisk kriminalitet. Det finns anledning att befara attdenna brottslighet kan sprida sig så att även blir endel av denna internationella kriminalitet.För att motverka dessa tendenser bör tullkriminalensspanings- och utredningsresurser vad gäller internationellekonomisk brottslighet ökas med 2 miljoner kronor.Samarbetet mellan myndigheternaSamarbetet mellan myndigheterna fungerar redan i dagbra på många orter. På vissa orter finns det dock problem.Den omständigheten att polisen inte förmått avdelakompetent personal i tillräcklig omfattning har i flera falllett till att det arbete som nedlagts hos andra myndigheter,framför allt hos skattemyndigheterna, inte lett till någotresultat. En förutsättning för ett effektivt arbete är attsamtliga inblandade myndigheter kan arbeta med sammaärenden ungefär . Så sker ofta inte . Detta ärett slöseri med resurser som vi inte har råd med.Vår uppfattning är vidare att myndigheternas samladekompetens skulle kunna utnyttjas bättre än . I vissa fallutförs ett dubbelarbete hos polis och skattemyndigheter,vilket naturligtvis inte är effektivt.En förutsättning för att effektivisera utredningarna är attpersonal från de olika myndigheterna får arbeta näratillsammans. De som praktiskt arbetar med dessa frågoranser att nära personkontakter är utomordentligt viktiga.Det förslag om fasta arbetsteam som framförs i är därför något som bör tas tillvara och utvecklasytterligare. har också störreekobrottsutredningar bedrivits i projektform med ettmycket nära samarbete mellan berörda myndigheter. Detgäller exempelvis de utredningar som gjorts i samband medstora skalbolagshärvor. Det gäller också den bildadearbetsgruppen angående bank- och finanskrisen.Vi vill betona att ekobrottsutredningarna, enligt våruppfattning, i många avseenden skiljer sig från andrabrottsutredningar bl.a. genom att de förutsätterspecialistkunskaper vad gäller ekonomiska och juridiskafrågor, ofta är mycket omfattande och förutsätter ett närasamarbete mellan flera myndigheter. Därför är det, somockså anförs i , mycket angeläget attresurser satsas på metodutveckling när det gällerekobrottsutredning. Även utländska erfarenheter kan varaav intresse och bör därför inhämtas på lämpligt sätt.Framför allt åklagare men även domare har också ettbehov av förbättrad utbildning i dessa frågor. För att kunnaförstå och tillgodogöra sig ett omfattande ekonomisktmaterial krävs kunskaper i ekonomi och redovisning somnormalt inte ingår i dessa personalkategoriersgrundutbildning. Förutom en grundläggande utbildningkrävs att resurser finns för vidareutbildning inom dettaområde.LagstiftningenFlera olika lagstiftningskomplex har betydelse när detgäller ekobrott. , skattebrottslagen och annanstrafflagstiftning måste naturligtvis vara utformade så att deäven i praktiken går att tillämpa på de förfaranden manvelat strafflägga. Men även den associationsrättsligalagstiftningen, konkurslagen och inte minstskatteförfattningarna skall vara utformade så att demotverkar och försvårar ekobrottslighet.Den kunskap om ekobrott som finns hos den sompraktiskt arbetar med sådan brottslighet måste därför i ökadutsträckning tas tillvara vid utformningen av sådanlagstiftning. Detta kan lämpligen ske genom att personermed sådan erfarenhet får delta som experter i utredningareller genom att de på annat lämpligt sätt bereds tillfälle attyttra sig.Det är av vikt att det arbete med att se överaktiebolagslagen som den socialdemokratiska regeringenpåbörjade genom att tillsätta aktiebolagskommitténprioriteras. Vi tänker då närmast på frågorna om att höjagränsen för minsta tillåtna aktiekapital och att se överreglerna om låneförbud och olovlig vinstutdelning. Ävenskyddet för aktiekapitalet behöver enligt vår uppfattningses över och likvidationsförfarandet måste snabbas uppväsentligt. Kommittén bör åter få i uppgift att komma medförslag till lagstiftning om ansvarsgenombrott i aktiebolag ienlighet med de tilläggsdirektiv som densocialdemokratiska regeringen beslutade om. Samtligadessa frågor måste, enligt vår uppfattning, få en snarlösning.Som nämnts tidigare förekommer olika slag avekonomisk brottslighet i en mycket stor del av konkurserna.Vi anser att det är önskvärt att utreda möjligheterna att gekonkursförvaltarna en mera aktiv roll än de för närvarandehar. Det kan exempelvis vara värdefullt att i vissa fall anlitakonkursförvaltarna för utvidgade utredningsinsatser och atteffektivisera tillsynsmyndigheternas verksamhet. Dessa börges en mer aktiv roll än vad de har . Detförslag som framställt om attkonkursförvaltare och åklagare skulle kunna utnyttja vissaexterna revisorer gemensamt bör genomföras.Förslaget i att låta kungöra beslutom näringsförbud anser vi är välgrundat och bör därförgenomföras. Vidare bör ett centralt konkursregister meduppgifter bl.a. om konkursgäldenärer och vilka som ståttbakom de bolag som försatts i konkurs upprättas.Med stöd av vetoreglerna i medbestämmandelagen(MBL) kan central facklig organisation lägga ett veto undervissa förutsättningar när det gäller anlitande aventreprenadverksamhet. Ett av syftena med dessa regler äratt komma tillrätta med olika typer av brott mot lagar ochavtal. Reglerna har utan tvivel haft positiv verkan i kampenmot den osunda näringsverksamhetens utbredning.Inom vissa branscher finns överenskommelser mellanarbetsgivare och fackliga organisationer om ''gröna''entreprenörer. Det visar att det på arbetsmarknaden finnsett gemensamt intresse av att olika aktörer följer despelregler som gäller. Det finns mot denna bakgrund godaskäl att slå vakt om de s.k. vetoreglerna i MBL.I samband med krisen inom det finansiella systemet harrevisorernas uppgifter diskuterats. Revisorerna bordeåläggas att anmäla ekonomisk brottslighet, exempelvisförskingring, till åklagare. Mot detta har invänts attrevisorsuppdraget i vårt land huvudsakligen handlar omkvalificerad ''hälsokontroll''. Nuvarande tystnadspliktsyftar till att garantera att revisorn i alla lägen ska få svar påsina frågor av företagsledningen. Vi anser att frågor kringrevisorernas uppgifter, roll och eventuell anmälningspliktdå det gäller misstänkt ekonomisk brottslighet börutredas.I föreslås att hela skattebrottslagenbör ses över. Vi ställer oss bakom detta krav. Särskilt börövervägas att göra om skattebrottet från ett effektbrott tillett farebrott för att därigenom snabba upp förfarandet. Detär inte heller rimligt att det ibland kan löna sig att heltunderlåta att ge in en deklaration.Även reglerna om kvittning bör ändras så att utrymmetför att på ett otillbörligt sätt försvåra och förhalaskattebrottsutredningar minskas väsentligt. Med kvittningavses att den misstänkte för att fria sig åberopar att hanupptagit en annan inkomst för högt eller att han underlåtitatt dra av vissa kostnader. Dessa förfaranden skulle enligtden skattskyldige eliminera resultatet av den upptäcktafelaktigheten. Om påståendet inte är helt orimligt måsteåklagaren bevisa att påståendet är felaktigt, vilket kan vållamycket stora svårigheter, särskilt när sådana invändningarframställs på ett sent stadium under processen.På förslag av regeringen avskaffades den s.k.skatteflyktslagen av höstriksdagen 1992. Lagen hade dåvarit i kraft . Enligt regeringen ansågs lagen hotarättssäkerheten. De utvärderingar som gjorts bl.a. av JKhar inte visat att det skulle förhålla sig så. Lagen har använtsmycket restriktivt i rättstillämpningen, vilket i stället harmedfört kritik för att lagen varit ineffektiv.Genom avskaffandet av skatteflyktslagen harskattemyndigheterna fråntagits ett användbart instrumentför att bekämpa skatteflykt. Lagen har utan tvekan haft enviktig preventiv effekt mot otillåtet skatteundanhållande/skattefusk. Avskaffandet av skatteflyktslagen är direktstötande och kan knappast uppfattas på annat sätt än somett stort ointresse att med kraft bekämpa olika former avskatteflykt. Vi anser att sakskälen talar för attskatteflyktslagen återinförs.För att kunna utföra en effektiv skattekontroll ärskattemyndigheterna beroende av vissa legala instrument,som t.ex. lagarna om bevis- och betalningssäkring. Detfinns anledning att känna oro för att denna lagstiftning, somär utomordentligt viktig för att kunna utföra en effektivskattekontroll, kommer att avskaffas eller luckras upp påett allvarligt sätt.Vi socialdemokrater kommer med skärpa att avvisasådana förändringar i dessa regelsystem som bidrar till attundergräva effektiviteten i skattekontrollen därest sådanaförändringar inte kan motiveras av mycket starkarättssäkerhetsskäl.Vi anser vidare att det förslag som skisseras i om att gäldenären på heder och samvete skallintyga att den förteckning över bokföringen somkonkursförvaltaren upprättat är korrekt och fullständig börutredas närmare. I vart fall bör den i utredningen påtaladesvagheten med att gäldenären mycket sent underutredningen kan komma med påståenden om nyttbokföringsmaterial åtgärdas på lämpligt sätt.Slutligen anser vi det angeläget att en utredning får iuppdrag att snabbt titta på ytterligare lagstiftningsåtgärdersom kan effektivisera bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten.En skiss till en ny organisationVi föreslår att regeringen låter utarbeta förslagtill en ny, mer koncentrerad och slagkraftig organisation förekobrottsbekämpningen. Målet ska vara att verksamhetenkan genomföras och fullt ut senast 1januari 1994.Resursuppbyggnaden bör inledas redan från 1 juli 1993.Inriktningen bör vara på storstadsområdena och på attsnarast få ner de mycket stora ärendebalanserna.Nedanstående utgångspunkter bör gälla för en sådan nyorganisation.Ekobrottsutredande verksamhet har blivit ett utpräglatlagarbete som kräver korta beslutsvägar för att fungeraeffektivt. Det behövs därför mer resurser, fler poliser,ekonomer, revisorer, åklagare m.fl. Inom ramen för de nyaresurserna bör det vara möjligt att väsentligt öka såvälantalet ekopoliser, ekonomer som assistentresurser. Genomatt återbesätta de tidigare inrättade tjänsterna somekopoliser på ekorotlarna och utöka organisationen med denya som här föreslås, kan ekorotlarnasaktiva utredningsresurser fördubblas.Ekobrottsbekämpningen bör vad gäller polisensverksamhet tilldelas en egen budget som hanteras avRikspolisstyrelsen. Härigenom skapas sådana styrmedel attprioriteringen av kampen mot ekobrottsligheten effektivtkan fullföljas.För att öka slagkraften bör verksamheten organiseras iförslagsvis sex olika ekorotelregioner. Resurserna börsärskilt förstärkas i de tre storstadsområdena, i synnerhetStockholmsområdet. bör ha ettlednings- och samordningsansvar för polisensekobrottsbekämpning.Ledningsfunktionen för ekobrottsutredningen börflyttas närmare förundersökningsledningen hosregionåklagarmyndigheten. kanmed fördel samlokaliseras med Statsåklagarmyndighetenför speciella mål för centrala ärenden och ha visssamordningsfunktion.En rationell och ny lednings- och samrådsfunktion börinrättas för att få en riktig prioritering av ekorotlarnasinsatser. I denna samrådsfunktion ska ingå åklagare,skatterevisorer, konkursförvaltare. Huvudansvaret förgruppens arbete bör tas av polisens ekorotlar, med enarbetsledare från polisen som koordinator. Härigenom kanbrottsbekämpningen ske mer systematiskt där allainblandade parters erfarenheter och kunskaper tas tillvara.Inom ramen för de nya ekorotelregionerna bör denoperativa verksamheten bygga på arbetsteam, där såvälekopoliser, ekonomer, assistenter, åklagare somskatterevisorer m.fl. kan ingå. Genom ett sådant lagarbetekan resurserna koncentreras och utnyttjas på effektivastesätt.Var och en ingående yrkesfunktion bör formellt kunnastå kvar inom den egna myndighetens organisation och fåsin lön m.m. från den nuvarandehuvudmannen/myndigheten. Väsentligt är dock attresurserna samordnas i de ovan nämnda arbetslagen, somfår hög kompetens och stor slagkraft i sin brottsbekämpningoch lagföring.Sammanfattande synpunkterVi socialdemokrater anser det synnerligen angeläget attkraftfulla åtgärder vidtas mot den ekonomiskabrottsligheten. Det är av stor vikt för trovärdigheten hossamhällets brottsbekämpande verksamhet att anmälningarom sådan brottslighet inte blir liggande utan åtgärd.Ambitionen på kort sikt måste naturligtvis i första handvara att utreda och lagföra de anmälningar som redan nuinkommit och inkommer om brottsmisstanke. bördock målsättningen vara att bedriva en mer aktiv spaningefter denna typ av brottslighet. Därigenom skulle man ökarisken för upptäckt och dessutom på ett tidigare stadiumkunna sätta stopp för sådan verksamhet.Statliga myndigheter är överens om att polisen ärden svagaste länken i myndighetskedjan. Våra förslag tardärför i stor utsträckning sikte på att förbättra arbetslägetdär. På så sätt bör de stora ärendebalanser som finns hospolisen, särskilt i storstadsområdena, kunna nedbringasväsentligt, som nya anmälningar kan behandlas.Det är också därför som polisen erhåller så stor del av denya resurser som vi anser måste satsas. Målsättningen måstehela tiden vara att det skapas balans i arbetsläget mellanmyndigheterna så att resurserna tas till vara på effektivastesätt.Sammanfattning av föreslagna resursökningarNedanstående tablå visar hur vi vill satsa de nya som vi anser krävs för att på allvar taupp kampen mot den ekonomiska brottsligheten.Polisen:62 milj.krÅklagare:6,5 milj.krSkattemyndigheterna:25 milj.krKronofogdemyndigheten:4,5 milj.krTullen:2 milj.krTotalt:100 milj.kr Med hänvisning till det anförda hemställs1. att utöver vad regeringen föreslagit anvisar62 till förekobrottsbekämpning, att användas på det sätt somredogörs för i motionen,2. att utöver vad regeringen föreslagit anvisar4 till kronofogdemyndigheternasspecialindrivningsenheter, 13. att utöver vad regeringen föreslagit anvisar till Riksåklagaren för utökning av antalet tjänstersom ekoåklagare samt utbildning av ekobrottsåklagare,4. att utöver vad regeringen föreslagit anvisar25 till för utökning av antalettjänster samt utbildning av skatterevisorer,25. att utöver vad regeringen föreslagit anvisar2 till för att öka spanings- ochutredningsinsatser mot internationell ekonomiskbrottslighet riktad mot ,26. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Polisen även fortsättningsvisskall åläggas att prioritera bekämpningen av denekonomiska brottsligheten,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att finna styrmedel såatt Polisen följer denna prioritering,8. att hos regeringen begär förslag till en nyorganisation inom Polisen för ekobrottsbekämpning ienlighet med vad som i motionen anförts,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att utvecklasamarbetet mellan myndigheterna och vikten av närapersonliga kontakter mellan olika myndighetsföreträdare,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändringar avaktiebolagslagen,111. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att effektivareutreda misstanke om ekobrottslighet i samband medkonkurs,112. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bankakuten ochfinanskrisen,313. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kungöra beslut omnäringsförbud,114. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att upprätta ett centraltkonkursregister,1yjf1815. att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omvetoreglerna i medbestämmandelagen,416. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utredning av revisorernas rolloch uppgifter,117. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn avskattebrottslagen,218. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om reglerna om skatteflykt,betalnings- och bevissäkringslagarna samt betalningslagen,219. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att begränsamöjligheten att sent under utredningen komma med nyauppgifter om bokföringen,120. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en utredning tillsätts somsnabbt ser över ytterligare lagstiftningsåtgärder i syfte attbekämpa den ekonomiska brottsligheten.