mot · GG02Kr336 · 1993-01-26 00:00:00 — Barns och ungdomars rätt till kultur När man får beskrivningar av en framgångsrik skola ellerförskola är det påfallande ofta en kulturverksamhet somskildras. Den glädje och det allvar som barn och ungdomarutstrålar när de uttrycker sig genom musik, sång, bild ellerandra konstnärliga språk är det starkaste skälet för atthävda alla barns rätt att utveckla sin skaparlust.För att ge barn goda möjligheter att möta kultur måsteinsatserna göras i de miljöer där barnen vistas. Detär vad som händer i förskolan, skolan och i det lokalaföreningslivet, som till stor del avgör vilka tillfällen barn ochungdomar får till egna kulturupplevelser. I de flestakommuner finns också mer eller mindre ambitiösa planerför hur barn- och ungdomskulturen skall främjas.Under 1980-talet hade barn och ungdomskulturen förturi kulturpolitiken. Några exempel:På teaterområdet lyftes Unga Riks, Backateatern ochUnga fram. Bidragen till fria teatergrupper räknadesupp. fick höjda anslag för att ta fram kopiorpå filmer för skolbio och filmklubbsverksamhet, för stöd tillmedieverkstäder, för pedagogiskt material om film- ochmediekunskap och för att främja lokal filmkulturellverksamhet. En litterär klassikerutgivning för skolbrukstartades.Via utgick omfattande bidrag föratt stimulera kulturverksamheten vid fritidshem ochförskolor. ''Kultur i skola-verksamheten'' utvidgades genomen särskild satsning på dans. Genom ''Kulturbudkavlen''skapades en ny modell för utveckling av ungdomars egetskapande, främst inom teater-, dans- och musikområdet.Sammantaget innebar dessa och andra insatser attstatens stöd till barn- och ungdomskultur ökade med någrahundra miljoner senare hälft.Många av de statliga åtgärderna syftade till att stimulerakommunerna att utveckla genomtänkta program för barnoch ungdomars kultur. Strävandena var framgångsrika.Kommunerna tog ett större ansvar för barn- ochungdomskultur.HotbildenI dag är läget annorlunda. Många av landvinningarnafrån 1980-talets sista år är hotade.Lärare och kulturpedagoger, artister och konstnärer,som ägnar sig åt barn- och ungdomskulturen vittnar om attde har allt svårare att få gehör för sina idéer. De anser att demöter ointresse och oförståelse i de politiskaförsamlingarna.Tyvärr är inte uppfattningen obefogad. första år har barn- och ungdomskulturen hamnat isnålblåsten. Det finns flera skäl till detta.Den borgerliga regeringen har med några få undantaginte tagit några initiativ på barn- ochungdomskulturområdet. I årets kulturbudget föreslås somfrämsta insats att fria medel för barn ochungdom räknas upp med . Det ärnaturligtvis välkommet, men som enda egentliga insats förbarn och ungdomskulturen framstår förslaget som håglöst.Allra allvarligast är den nedgradering av skolanskulturuppdrag som regeringen vill genomföra. I det förslagtill ny timplan som presenterathotas kulturämnena och idrotten att nära nog raderas utfrån skolschemat.Efter förra valet är flertalet kommuner borgerligt styrda.I flera av dessa kommuner genomförs besparingar på barn-och ungdomskulturen. Kulturinstitutionerna får mindrepengar för barn- och ungdomsverksamhet. Avgifterna tillkommunala höjs till sådana nivåer att mångabarn utestängs på grund av att föräldrarna inte har råd attbetala avgiften.Förbättra samspelet mellan stat och kommun 1980-talets kulturpolitik för barn och ungdom byggde påett lyckat samspel mellan statliga och kommunala insatser.I det borgerligt styrda leder växelspelet mellanstat och kommun till att barn- och ungdomskulturen sittertrångt.När det gäller den framtida kulturpolitiken för barn ochungdom är det enligt vår mening viktigt att förtydliga roll-och ansvarsfördelningen mellan stat och kommun. Deutgångspunkter som den förra socialdemokratiskaregeringen angav i sitt kulturprogram för barn och ungdombör enligt vår mening fortfarande vara vägledande.Statens ansvar för barn- och ungdomskulturen ärframför allt attstimulera bredd och kvalitet i utbudet förbarn och ungdomar på alla kulturområden och spridakunskaper om detta utbud,bidra till en struktur för kulturi hela landet som gör kulturen lättåtkomlig för barn ochungdomar oavsett bostadsort,ställa krav på destatsstödda centrala och regionala institutionerna att gestörre utrymme åt barn och ungdomar i sin verksamhet,stödja föreningslivets kulturverksamhet i former somgynnar barn- och ungdomskulturen,uppmärksamma nyakulturyttringar och verksamheter utanför de etableradeorganisationerna,stimulera utvecklingsarbete för barnsoch ungdomars eget skapande.Kommunerna har huvudansvaret för barn ochungdomars lokala kulturmiljö. Det är i hög grad påkommunerna det beror om de nationella insatserna kan fågenomslag i verkligheten. Kommunerna svarar för attbarn- och ungdomskulturen utformas så att den passar delokala förutsättningarna och når alla,alla barns rätt tilleget skapande gynnas,samspel mellan förskola, skola,föreningsliv, fritidsverksamhet, kulturarbetare ochkulturinstitutioner uppmuntras,kulturens roll behandlasi skolans arbetsplaner och i de lokala skolplanerna,personalen inom olika barn- och ungdomsverksamheteruppmuntras till fortbildning inom kulturområdena,samverkan inom olika delar av förvaltningarna underlättas.För kommunerna innebär dessa riktlinjer att de kanverka som ''beställare'' gentemot staten. Kommunerna börkunna peka ut på vilka områden framtida statliga insatser ärbehövliga och önskvärda.Ge förtur åt barn- och ungdomskulturen!Både statens och kommunernas finanser kommer denärmaste åren att vara hårt ansträngda. Medel för barn- ochungdomskulturen måste till stor del tas fram genomomfördelning från andra verksamheter. De kan endast ibegränsad del betalas med nya resurser.Vi anser att man både inom stat och kommun skall hasom mål att ge förtur åt barn- och ungdomskulturens behov.För de statliga kulturinstitutionerna bör gälla att de i sinaanslagsframställningar konkret skall ange vad de gör förbarn och ungdom och hur de vill utnyttja tillgängligaresurser för att utveckla verksamheten för barn ochungdom.I det nya filmavtalet har på socialdemokratiskt initiativförts in ett åläggande för filminstitutet att ökaproduktionsresurserna till barn- och ungdomsfilm. Denstora uppräkningen av anslaget till skaparenligt vår mening goda förutsättningar för att ge barn- ochungdomsfilmen en framträdande plats. Riksdag ochregering bör noga följa hur uppfyller avtalet idenna del.På liknande sätt är det enligt vår uppfattning angelägetatt man i den kommunala budgetbehandlingen ger barn-och ungdomskulturen företräde.Om dessa riktlinjer konsekvent tillämpas i de offentligabudgetprocesserna kommer vi trots ett kärvt ekonomisktläge kunna vidmakthålla och utveckla våra ambitioner påbarn- och ungdomskulturområdet.Skolan -- vår viktigaste kulturinstitutionSkolan är vår viktigaste kulturinstitution. Skolanskulturuppgift är trefaldig:Skolan skall förmedlaupplevelser av levande kultur.Skolan skall ge elevernakunskap om vår kultur, vårt kulturarv och olikakulturyttringar.Skolan skall ge eleverna godamöjligheter till eget skapande.Det går inte att framhålla någon av dessa uppgifter sommer betydelsefull än någon annan. Alla erfarenheter visaratt en framgångsrik kulturförmedling i skolan kräver ettsamspel mellan upplevelse, analys och egetskapande.I litteraturundervisningen är det viktigt att eleverna fårmöjlighet att lära sig att förstå olika formspråk och genrerinom litteraturen. Men lika viktigt som teoretisklitteraturkunskap är att eleverna får läsa böcker och självaträna sig i att uttrycka tankar och känslor i skrift.Det kan vara olika lätt att i skolan ge plats åt bådeupplevelse, förståelse och eget skapande. Bild och litteraturär två ämnen där de praktiska förutsättningarna är goda attlåta dessa moment naturligt avlösa, återkomma regelbundetoch förstärka varandra.De barn som får se konst och diskutera den, vågar ocksåi sitt eget skapande pröva nya uttrycksformer.Även på andra områden där det krävs störreansträngningar och kostnader finns det gott om exempel därman lyckats förena möte med konsten, analys och egetskapande. Det gäller till exempel teater, musik och film.Det är en gammal pedagogisk sanning att kulturyttringaroch eget skapande bidrar till att underlätta inlärning ochförståelse av kunskapsstoffet. Ämnesundervisningen blirbegriplig och åskådlig om den stöds av kulturämnena. Egnateckningar, utställningar, dramatiseringar är till god hjälpför att bearbeta ett teoretiskt kunskapsstoff.Modern forskning har visat att det krävs ett bra samspelmellan teoretiska ämnen och praktisk-estetiska ämnen förett utvecklande skolarbete. Att ge kulturämnena en starkställning kan därför också motiveras med att de berikarövrigt skolarbete.Kulturämnena ger skoldagen liv och lust. De spelar encentral roll för att skolan skall klara sin fostrande uppgift.Livsåskådningsfrågor, förståelse av de egna känslorna,relationer mellan människor, samhällsklasser och länderkan med hjälp av barnfilm, teater och andra konstartergöras begripliga för den unga människan på ett sätt som inteär möjligt i traditionell undervisning.Vi anser att det är förvånande att regeringen gettläroplansutredningen sådana direktiv att den sett sigtvungen att föreslå en kraftig neddragning av timantalet iskolan för idrott, slöjd, bild och musik.Läroplanskommitténs förslag bör enligt vår mening avvisas ide delar som gäller de praktiskt-estetiska ämnenas utrymmei skolan.Vi redovisar i en annan motion vår uppfattning om denfortsatta beredningen av läroplans- ochbetygsutredningarna. I det följande begränsar vi oss därförtill några aspekter som gäller kulturämnena i skolan.Läroplanskommittén har haft till sitt förfogande.Det kan förklara att åtskilliga förslag är ogenomtänkta.Enligt direktiven skall läroplansöversynen syfta till attförstärka språkens ställning i skolan, föreslå tidsmässigaförstärkningar inom vissa ämnen, öka utrymmet förelevernas tillval och skapa förutsättningar förskolorna att profilera sig.Dessa önskemål på läroplanen är inte lätta att förena.Stoffträngseln i skolan är en realitet. Om man villge mer tid för nya ämnen, profilering av skolan och ökaantalet tillval blir resultatet en olöslig målkonflikt.Läroplanskommittén har löst målkonflikten genom attföreslå kraftiga minskningar av tiden för bl.a. idrott, slöjd,musik och bild. Dessa ämnen disponerar i den nuvarandeläroplanen av timplanetiden.Läroplanskommitténs förslag innebär att tiden för praktiskt-estetiska ämnen minskar till 14 procent.I ett snabbt föränderligt samhälle måste givetvisämnesinnehållet i skolan fortlöpande omprövas. En förnyelse av ämnesinnehållet iskolan kan dock inte åstadkommas om man mekanisktlägger nya teoretiska undervisningmoment till de gamla.Informations- och kunskapsexplosionen i dagens samhälleleder till att kunskapsmängden inom alla ämnen är långtstörre . För alla skolämnen gäller att en sovringav kunskapsstoffet måste ske.Läroplanskommittén hade sannolikt lyckats bättre omden genomfört en mer förutsättningslös analys av vilkaframtida kunskaper och färdigheter vi kan inhämta i skolan,i arbetslivet, i återkommande utbildning -- i ett livslångtlärande.Utbildningsdepartementet har en moderat ledning.Detta har lett till att syn på fasta kunskaperoch reglerat ämnesinnehåll styrt utredningensöverväganden på ett olyckligt sätt. Den moderatakunskapssynen leder i praktiken till ett förord för detstillastående och oföränderliga; det finns ett för en gånggivet pensum kunskaper som alla elever skall lära in eftersamma mall.Vår skolsyn är en annan. Ungdomsskolan har fleruppgifter än att ge eleven kunskaper för arbetslivet. Denskall ge unga människor en chans att utveckla och pröva sinförmåga på många områden. Den skall ge eleverna tillfälleatt utveckla en egen livshållning. Av dessa skäl måsteteoretiska och praktiska moment blandas i undervisningen,kunskapsinhämtande varvas med kulturupplevelser ochinlärning med personlighetsutveckling. Bara den skola sompå detta sätt ger eleverna en allsidig fostran, kommer attlämna från sig mogna elever som kan göra självständiga vali livet.De statliga bidragen till skolan ges nu i form av ettgenerellt anslag till kommunerna. Många av de regler somtidigare var förknippade med bidragen har avvecklats.Kommunerna har fått en större frihet att planera den egnaskolorganisationen. Uppgifterna för de statligaskolmyndigheterna har begränsats. I en del kommuner harkulturnämnden uppgått i fritidsnämnden och skolstyrelsenersatts av en barn- och ungdomsnämnd.Minskad statlig styrning och en friare kommunalnämndorganisation har varit en förändring som samtligapartier önskat. För att fördelarna med den borttagnaregleringen för skolan skall kunna tas tillvara krävs dock attvarje kommun tydligt redovisar sina ambitioner och planerför barn- och ungdomskulturen. För nationella myndighetersom och blir en viktig uppgift attutvärdera om skolan uppnår sina kulturmål.Socialdemokraterna framhävde i regeringsställningskolans betydelse som kulturinstitution. ledde till att många skolor förde in kulturen i nyaspännande former i skolarbetet. På högstadiet fickkulturämnena större betydelse genom möjligheterna tilldubbla tillval. I gymnasieskolan -- där de praktisk-estetiskaämnena tidigare hade en begränsad plats -- kan eftergymnasiereformens genomförande eleverna välja treårigaestetiska program, en tvåårig estetisk linje eller en tvåårigmusiklinje.En del av dessa skolreformer har främst betydelse för despecialintresserade eleverna. Vi behöver nu åter markeraatt kulturämnena skall ha en framträdande plats i allaskolors verksamhet.I samband med att nya läroplaner fastställs bör skolanskulturmål preciseras. Vi har ovan angett någrautgångspunkter för hur detta bör formuleras. Vi anser ocksåatt och bör få i uppdrag attfortlöpande utvärdera skolans kulturverksamhet, attutarbeta referensmaterial och att sprida kunskaper om hurkulturen kan lyftas fram i skolarbetet.Regeringen föreslår i budgetpropositionen attkulturrådets utvecklingspengar ökar med 3 miljoner kronorför barn och ungdom. Vi anser att summan är otillräcklig.Vi föreslår därför att anslag för kultur i skolaökar med utöver vad regeringenföreslagit.Inom ramen för denna anslagsökning bör kulturrådetfullfölja dans-i-skolan-projektet. har genom statligastödinsatser dansen introducerats som ett reguljärt inslag iskolundervisningen i ett fyrtiotal kommuner. Bidraget är ettstimulansbidrag och förutsätter att kommunen själv tar överhela ansvaret för dansen i skolan när verksamheten efternågra år etablerats. bör pröva om inte dennamodell kan vara lämplig för att ge andra konstarter enbättre förankring i skolan.Svenska rikskonserter svarar förmusikpedagogisk utveckling för skolungdom ochamatörmusiker. Amatörverksamhet på musikområdetspänner över ett vitt fält -- klassisk musik, jazz, rock,körsång, folkmusik och folkdans. Behoven skiftar ochförändras år från år.För att ge Rikskonserter bättre möjligheter att samspelamed musikskolor och amatörorganisationer föreslår vi attanslaget till Rikskonserter höjs med 2 miljoner kronor.Femårsprogram för fria teater-, musik- och dansgrupperDe fria grupperna har en central betydelse i kulturlivet.De fria gruppperna har svarat för förnyelse av teatern,musiken och dansen. De har vunnit en ny publik förscenkonsten genom att spela på mindre orter och utanförinstitutionernas scener. Flertalet barnteaterföreställningarsätts upp av fria grupper.Inom samlingsnamnet fria grupper ryms ett antalteaterproducenter av delvis mycket olika slag. Vissaensembler är jämförelsevis stora och har egna lokaler,andra ensembler är mindre och utnyttjar de scener somfinns att tillgå.Teaterkostnadsutredningen har visat att de friagrupperna fortfarande lever under knappa ekonomiskavillkor. De senaste årens minskade kommunala bidrag harökat den ekonomiska otryggheten. Skolor, fritidsgårdar ochföreningar har mindre möjligheter att beställaföreställningar. Flera fria grupper har lagtsned eller upphört att spela.Vi krävde att de statliga bidragen till de friagrupperna skulle räknas upp med 5miljoner kronor , totalt alltså med 25 miljoner kronor.Staten bör kunna förutsätta att kommuner och landstingbidrar med minst lika mycket.Den borgerliga riksdagsmajoriteten avslog vårt yrkande.Vi beklagar detta. Följden av det borgerliga ointresset harblivit att ett stort antal fria grupper nu hotas av nedläggning.För att skapa ett andrum för de fria grupperna är det nu änangelägnare att staten garanterar en etappvis uppräkning avbidragen enligt den modell vi föreslagit. Inte minst medtanke på barn- och ungdomsteatern är detta angeläget.Konstruktionen av ett nytt stöd till de fria grupperna börutformas så att en tydlig skillnad görs mellan olika ändamålför stödet. En uppgift för ett nytt stöd bör vara att stärka degrupper som är verksamma utanför storstäderna och ge nyaregionalt förankrade grupper chans till etablering. En andrauppgift bör vara att stödja unga artister och konstnärligtnyskapande. En tredje uppgift bör vara att främja barn- ochungdomsteatern för vilken de fria grupperna spelar encentral roll.Regeringen föreslår i årets budgetproposition att denframtida ansvarsfördelningen mellan Svenska riksteaternoch länsteatrarna utreds. Utredningen skall analysera omdet ekonomiskt och konstnärligt är motiverat att föra överen del av uppgifter på länsteatrarna och de friagrupperna.Vi anser att det är ologiskt att särskilt utredaRiksteatern, när utredningen skall behandla villkoren förall teater utanför storstäderna. Vi anser därför attteaterutredningen bör få i uppdrag att göra en samladbedömning av vilka ambitioner som skall gälla församhällets stöd till , länsteatrarna och de friagrupperna. Utredningen bör få en parlamentarisksammansättning.När det gäller barn- och ungdomsteater har Sverigelänge varit framstående. En viktig uppgift förteaterutredningen måste därför vara att skapaförutsättningar för en fortsatt vital barn- ochungdomsteater. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ansvarsfördelningen mellan statoch kommun för barn- och ungdomskulturen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förtur för barn- ochungdomskulturens behov,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de statligakulturinstitutionerna och skall redovisa sinainsatser för barn och ungdom,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de praktisk-estetiska ämnenasbetydelse i skolan,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om och Kulturrådetsutvärdering av skolans kulturverksamhet,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten att precisera skolanskulturuppdrag,17. att beslutar att till Bidrag tillutvecklingsverksamhet inom kulturområdet till en nyanslagspost benämnd Kultur i skola för /94anvisa ,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en fortsättning av dans i skolan-projektet,9. att beslutar att till Bidrag till SvenskaRikskonserter för /94 för utvecklingsarbetei enlighet med vad i motionen anförts anvisa 2 000 000 krutöver vad regeringen föreslagit eller således ,10. att beslutar att till Bidrag till fria teater-,dans- och musikgrupper för /94 anvisa utöver vad regeringen föreslagit eller således ,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförs om en översyn av det offentliga stödettill fria grupper,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den parlamentariskateaterutredningen skall beakta barn- och ungdomsteaternsbehov.