mot · GG02T637 · 1993-01-26 00:00:00 — Haveriet med tankfartyget vid harpå ett tragiskt sätt illustrerat riskerna med dagensinternationella fraktsjöfart. Braers tragiska slut är inteunikt. En lång rad haverier pekar medförfärande enstämmighet på samma orsaker, nämligen attansvarslösa redare tillåts driva trafik med skrotningsfärdigafartyg tills dessa går under, antingen genom att demanöverodugliga driver på grund eller genom att de brytssönder i hårt väder. Eftersom dessa katastrofer oftast skettlångt från och det inte är svenska liv som spillts ellersvensk miljö som ödelagts, har de fått ringa uppmärksamheti svenska massmedia.Vad är det då som gör att haveristatistiken är såskrämmande inom fraktfartygen ?Ca 40 % av det tyngre frakttonnaget seglar under s.k.bekvämlighetsflagg, dvs. är registrerade i register somsaknar fartygsinspektion. Dessa fartyg går i trafik långt efterdet att deras konstruktionsmässiga livslängd gått ut. Mindrenogräknade klassningssällskap tillåts klassa dem, trots attseriösa klassningssällskap en gång redan klassat dem somskrot. När dessa vrak till fartyg dessutom bemannas medunderbetalda, dåligt utbildade besättningar, som oftasaknar ett gemensamt språk att kommunicera inbördes på,kan man förstå att incidenter och nödsituationer lättutvecklas till katastrofala haverier.Hur kan det komma sig att denna verksamhet, som tordekunna karaktäriseras som en form av organiseradekonomisk och miljömässig brottslighet, kan fortsätta årefter år?En orsak är naturligtvis att det finns stora brister i såvälnationell som internationell lagstiftning, men det finns ävenbrister i övervakningen av efterlevnaden av de lagar somfinns. Detta leder som vanligt till att hederliga företagareslås ut av fifflare i enlighet med den oreglerade marknadensprinciper.Säkerhet kostar pengar inom sjöfarten, liksom inom deflesta näringsgrenar, och en säkrare sjöfart betyderföljaktligen dyrare transporter eftersom fattiga sjömäns livoch fjärran belägen natur varken har värde eller pris i deninternationella sjöfartens räkenskaper. Det känns dockoerhört fel att vi skall ha vårt materiella välstånd till detpriset.Ett miljöproblem av annat slag, som oftast förbises, ärdet stora utsläpp av freoner som äger rum då kylfartygskrotas. Denna skrotning görs där det är billigast, vilketoftast innebär att det görs på en plats där man saknarmöjlighet att ta hand om dessa stora mängder freon. Någonenkel lösning på detta problem är knappast möjlig, men detinternationella samfundet måste finna en acceptabellösning om vi inte skall riskera en internationellmiljökatastrof på grund av det uttunnade ozonskiktet.Sammanfattningsvis krävs en rad åtgärder både på detnationella och internationella planet för att komma till rättamed ovan nämnda problem.Sjöfartsinspektionen bör ges i uppdrag att särskiltnoggrant kontrollera alla fraktfartyg under s.k.bekvämlighetsflagg som anlöper svensk hamn. Kontrollenskall omfatta såväl nautisk som teknisk standard. För attkontrollen ska kunna vara effektiv måstesjöfartsinspektionen ges de resurser som krävs för att kunnagenomföra dessa kontroller. Vidare fordras en lagstiftningom dubbla skrov för alla tankfartyg som framförs på svensktvatten.Internationellt måste verka för att en 12-årsgräns för alla enkelbottnade tankfartyg införs, liksom enhårdare hamnkontroll av alla äldre fartyg och en strängarekontroll av klassningssällskap. Besättningarnas utbildningoch kompetens måste förbättras och ett förbud motfartygsregister som saknar fartygsinspektion bör övervägas.Obligatoriskt omhändertagande av freon vid skrotning avfartyg är slutligen nödvändigt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om säkrare sjöfart.