mot · GH02Ub27 · 1993-10-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:220 En ny läroplan och ett nytt betygssystem för , sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan I regeringens proposition 1992/93:220 En ny läroplan förgrundskolan, sameskolan, specialskolan och denobligatoriska särskolan framgår mycket tydligt på ett flertalställen vilken vikt regeringen fäster vid beständiga eller''tidlösa'' kunskaper. Vi välkomnar detta eftersom skolaninte får betraktas i ett kortsiktigt perspektiv utan måste varaen verksamhet med långa tidsperspektiv. ''I ett samhälle där alla oftare och tidigare i livet ställsinför svåra val och viktiga ställningstaganden, blir grundenför moraliska ställningstaganden och den därigenom givnamoraliska kompetensen och förmågan att göra etiskabedömningar viktig.'' framhåller propositionen med tankepå tidlösa kunskaper (s. 7).Den framhåller också vikten av att skolan förmår ge deunga både tillräckliga kunskaper, men också social ochmoralisk kompetens att ''ta sig fram hel och oskadad -- såväli fysisk som i mer överförd betydelse.'' Detta understrykerbetydelsen av att få en grund för den personligautvecklingen (s. 7).Det är ett framsteg att det klart och tydligt framgår attde grundläggande värden som vårt samhällsliv vilar på, denormer som skolans verksamhet skall bygga på har en djupförankring i vårt land och vår kultur och djupa rötter i vårhistoriska utveckling. Det är också ett framsteg attpropositionen betonar skolans värdegrund, förankrad ikristen etik och västerländsk humanism. ''Skolan har enviktig uppgift att hävda dessa värden och förklara hur devuxit fram och förankrats. Eleverna skall också få skolanshjälp med att utveckla ett personligt förhållningssätt tilldem och till den grund de vilar på. De skall få sådanakunskaper att de medvetet kan ta ställning i olika frågor.''(s. 18, 19)Bland de normer som nämns finns också omsorgen omden som har det svårt och det individuella ansvaret förmedmänniskor. Det gäller alltså ett personligt ansvar förhur man behandlar andra människor. Detta uttrycks på ettutomordentligt sätt redan i förslagsom ett av målen under Normer och värden: ''Strävan iskolan skall vara att eleven kan leva sig in i och förstå hurandra människor har det och utvecklar en vilja att handlaockså med deras bästa för ögonen''.I av ökad internationalisering blir det destoviktigare med en fast förankring i gemensamma värderingaroch en god kunskap om den egna kulturen och religionen.En trygghet i den egna identiteten leder till ökad förståelseoch tolerans för andra människors sätt att tänka och varaoch är ett värn mot främlingsfientlighet.I direktiven till läroplanen har regeringen pekat på treperspektiv som måste prägla skolans arbete -- det etiska, detinternationella och miljöperspektivet. De återkommer ipropositionen. Det påpekas att frågor om etik och moralhör hemma i alla ämnen men att ämnet religionskunskaphar en särskilt viktig roll i detta sammanhang.Enligt vårt mening har ämnet religionskunskap också enmycket stor betydelse för det internationella perspektivet,för att skapa större tolerans och förståelse för andra folk.Synen på varje människas lika värde och ansvaret för deglobala frågorna såsom fattigdom, överlevnad och vidgadeklyftor mellan rika och fattiga länder utgår alla från ettmoraliskt synsätt med djup förankring i vår kristna etik.Även för det tredje perspektivet av övergripande art --miljöperspektivet -- är religionsämnet väsentligt för attskapa en etisk grund för tankar om ett ansvarsfulltförvaltarskap av den jord vi ärvt, som vi har en moraliskförpliktelse att överlämna i så ofördärvat skick som möjligttill våra barn.Det är glädjande att bland annat religionsämnet fått enegen kursplan från första årskursen och att det inte, somLäroplanskommittén föreslog, ingår som en osjälvständigdel i ämnet samhällslära. Med utgångspunkt från denbetydelse man tillmäter dessa övergripande perspektiv iläroplanen och vilken roll man förutsätter attreligionsämnet kommer att spela i detta sammanhang, ärdet däremot förvånansvärt dels att religionsämnet inte fåtten fastställd minimitid, dels att ämnet genomgrundskolepropositionens utformning drabbats av enkraftigare nedskärning än något annat ämne.Religionsämnet har successivt utsatts för nedskärningari läroplan efter läroplan. Är det verkligen meningen attdenna trend skall fullföljas, som regeringen talarom ämnets stora betydelse? Detta måste var ett misstag somgår att korrigera.Vi finner det olyckligt att ämnet religionskunskap skalldela på ett gemensamt timtal med historia,samhällskunskap och geografi. Rent sakligt kan inte ämnetreligionskunskap främst karakteriseras som ettsamhällsorienterande ämne. Detta är en beklaglig rest avden tidigare läroplanens synsätt och kan komma attinnebära blockeringar som kan hindra ett samarbete medmer närliggande ämnen som svenska, musik och bild. Vianser att varje ämne bör ha ett garanterat eget timtal ochinte ingå i någon grupp.För det som tidigare kallades orienteringsämnen angesett sammanlagt timtal på (för Sk, Hi, Ge, Re och 840 timför Bi, Fy, Ke, Tek). Det är mer än i Lgr 80. Trotsdetta kommer undervisningstiden för religionsämnet attminska betydligt.I jämförelse med Lgr 80 har läroplanspropositionen enkraftig förskjutning av tyngdpunkten mot NO-ämnena påbekostnad av SO. Detta rimmar illa med de klart uttaladeintentionerna att förstärka kunskapen om det gemensammasvenska, nordiska och europeiska kulturarvet och att ge deetiska frågorna en mer framträdande plats i undervisningen. (SO har minskat från i Lgr 80 till i prop.medan NO ökat från till . )Vi föreslår att en fördelning av timplaneförslagets 1 685tim görs i samma proportioner som i nuvarande läroplan.Både samhällsvetenskapliga och naturvetenskapliga ämnenfår då en timmässig förstärkning (med 56 resp. ) ijämförelse med Lgr 80.Regeringen ger inga anvisningar om hur stor del avtimplanens timmar som skall användas för resp. ämne.Detta trots att regeringen i sina tilläggsdirektiv slår fast, atten garanterad undervisningstid skall finnas för bl.a.religionskunskap.Detta är anmärkningsvärt, inte minst med tanke på atterfarenheter och utvärderingar klart visar att vissa ämnenofta kom i kläm : ''Inte minsthandlar det om religionskunskapen, vars betydelse i skolanhar framhållits i denna proposition,''konstaterar propositionen.Om man får förmoda att varje ämne inom ''SO-gruppen''får lika stort utrymme (d.v.s. = vardera av 845tim), skulle det för religionskunskapens del innebära en såkraftig minskning som jämfört med vad som gälleridag. Denna nedskärning är helt oacceptabel om ämnetskall kunna fylla sin viktiga uppgift! Det kan orimligen vararegeringens avsikt.Med den erfarenhet vi har av hur religionsämnet tidigarebehandlats och på sina håll försummats, befarar vi att ämneti den praktiska skolsituationen inte kommer att få ens 211tim i konkurrens med geografi, historia ochsamhällskunskap.Det räcker att se på de exempel på lokala timplaner somfinns i bilaga D (s. 124 ff.) Inte något av de fyra exempel,där tiden för religionskunskap kan avläsas, når upp till25 % -- tre av fyra når inte ens ! När man redani propositionens exempel särbehandlar ämnet inomgruppen i negativ mening, anser vi att en garanteradminimitid -- i överensstämmelse med skolministernsdirektiv till -- är nödvändig.I två av de sex exemplen saknar religionsämnet egettimtal, med fortsatt risk för att komma i kläm. I tre exempelhar religionskunskap endast fått på nio skolår. Detfattas för att nå upp till (845/4) och hela 189tim för att närma sig nivån i Lgr 80. I det återståendeexemplet sägs att skolan har ''en förstärktreligionsundervisning'' men trots detta blir detsammanlagda timtalet endast för nio skolår.Samtliga exempel ligger mycket långt från någonförstärkning av religionsämnet gentemot nu gällandeläroplans 352 tim.Lgr 80 anger antalet timmar för religionskunskap tilldrygt av SO-tiden (s. 161). Det bekräftas i en senareförordning med föreskrifter för ämnena inom SO-blocket(Läroplaner 1988:98). Religionsämnet ansågs behöva mertid än övriga SO-ämnen med hänsyn till ämnets innehåll ochkaraktär och dess betydelse för eleverna i skolansvardagsliv. Inga sakliga argument har framförts för attämnet skulle spela en mindre roll i framtidens skola.Tvärtom har ämnets ökande betydelse framhållits om ochom igen i propositionen. Inga skäl talar heller för att dettaämne skulle kunna klara av större uppgifter i morgondagensskola med ett mindre antal timmar än idag.Eftersom det inte framförts några sakliga motiveringarför att religionsämnet skall skäras ned utan det tvärtomtalas om förstärkningar, föreslår vi att ämnets timtal utökasenligt ovan nämnda förslag, där de för deåtta ''SO- och NO''-ämnena fördelas i proportion till dettimtal de har i Lgr 80.Den starkt beskurna Re-tiden i ovan nämnda exempelberor dels på att skolorna utnyttjat tiden för lokalprofilering (''skolans val'') och prioriterat andra ämnen påde samhällsvetenskapliga ämnenas bekostnad, dels på attreligionsämnet fått en för liten andel av tiden inom . I samtliga fall där det går att avläsa, har ''skolansval'' inneburit att timmar tas från från desamhällsvetenskapliga ämnena och då främst frånreligionsämnet för att förstärka undervisningen i andraämnen eller ämnesgrupper. () av So-timmarna har fallit bort genom ''skolans val''. Risken för attdessa båda tendenser snarare förstärks i skolans verkligatimplaner är uppenbar. Det är mycket olyckligt att allaexemplen så ensidigt pekar i en riktning.Det är bra att varje skola har en möjlighet att profilerasig. Detta får dock inte i alltför hög grad gå ut över någotenskilt ämne. Därför krävs en garanterad minimitid förresp. Dessutom bör en spärr skapas som hindrar attett enskilt ämne beskärs med mer än 5 %.Inte heller för de övriga ämnena i det nuvarande SO-blocket, historia, samhällskunskap, geografi är det någonfördel att behålla ett gemensamt timtal och en viss låsningtill ett block. Det samma gäller fysik, kemi,biologi ochteknik i NO-blocket. Läroplansdirektiven innehöll en klartuttryckt viljeinriktning mot ett garanterat minimitimtal förvarje ämne som man sedan frångått i propositionen utannärmare motivering. All erfarenhet av tidigareblockundervisning visar att vissa ämnen missgynnas av ensådan konstruktion. Dessutom försvåras temastudier ochsamverkan över blockgränserna. De olika ämnena börgaranteras en minsta undervisningstid. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att religionskunskap, historia,geografi och samhällskunskap samt fysik, kemi, biologi ochteknik bör ges ett eget timtal,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ingen nedskärning avreligionskunskapens timtal skall ske i förhållande till Lgr80:s timtal ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en förstärkning av både desamhällsvetenskapliga och naturvetenskapliga ämnena görsi förhållande till Lgr 80 genom en fördelning av detföreslagna timtalet 1 685 i proportion till det timtal de olikaämnena har i Lgr 80,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en garanterad minimitid för varjeämne,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en spärr införs som hindraratt ett enskilt ämne beskärs med .