mot · GG02Sk811 · 1993-01-26 00:00:00 — står nu inför den kanske största ekonomiska krissom landet någonsin upplevt i modern historia. Regeringenkommer med det ena beska krispaketet efter det andra. Föratt lyckas med en sådan åtstramningspolitik förutsätter detatt politiker och myndigheter agerar så att svenskamedborgare får ett ökat förtroende för dem. Ny Demokrativill här framhålla att medborgarnas förtroende förmyndigheter och makthavare inte är särskilt stort. För attöka förtroendet så krävs i ett modernt samhälle atträttssäkerheten fungerar. har inte visat någotstörre intresse för reformer för skattebetalarnasrättssäkerhet. Visserligen har generalklausulen avskaffats,och en utredning pågår om förutsättningarna för att ökarättssäkerheten för skattebetalarna. Ny Demokrati tyckeratt detta arbete går för långsamt. Före valet fanns en breduppslutning av sittande regeringspartier för en ändringkring reglerna rörande rättssäkerheten för svenskaskattebetalare.Skattemyndigheterna har på sig att riva upp endeklaration. går de praktiska konsekvenserna av enuppriven deklaration ännu längre tillbaka i tiden. Det finnsexempel på hur medborgare råkat ut för eftertaxering ! De drabbades av dryga eftertaxeringar sompåverkade deras privatekonomi märkbart. Sådant kan intetillåtas inträffa i ett demokratiskt land som gör anspråk påatt vara en rättsstat! Mycket återstår att göra inom dettaområde.I många fall har skattebetalare råkat ut föreftertaxeringar i traktamentsfrågor och resersättningar somde år beviljats avdrag för. Dessa människor äruppenbarligen olika inför lagen då andra skattebetalare,som har bättre ''tur'' med bostadsort samt därav följandeskattemyndighet, inte drabbas av samma efterkrav.Många av de eftertaxerade medborgare som har haft orkatt driva sina skattemål vidare har oftast blivit stoppade i detsvenska rättssamhället vid dörren till regeringsrätten. Dessamedborgare har oftast fått svaret från regeringsrätten att''regeringsrätten meddelar ej prövningstillstånd, i följdvarav kammarrättens dom står fast'', en enda mening somundanröjer det sista hoppet om en rättvis behandling.Regeringsrättens avvisande beslut är oftahäpnadsväckande. I många av dessa fall har det att göramed frågor där en rad problemställningar inte varit belystai praxis tidigare. Dessa och andra erfarenheter vad gällerrättssäkerhet för skattebetalare gör att frågan måste ställasom vi har domstolar som i tillräcklig grad finner detangeläget att tillämpa lagarna likvärdigt.Dagens lagstiftning har i allt högre grad kommit att sättade fiskala intressena i förgrunden. Perspektivet iskattelagstiftningen måste ändras till den enskildamänniskans förmån. Det självklara intresse stat ochkommun har av att få in skatt får aldrig genomdrivas påbekostnad av grundläggande skydd för människorsrättstrygghet.Vad det gäller straffsatser finns det en tendens frånsamhällets sida att överdriva straffen för ekonomiskbrottslighet. Skattebrott skall absolut inte bedömas hårdareän brott mot person. När det sedan gäller en person sombehandlas fel av myndigheter måste denne få fullekonomisk kompensation vid sådana felbehandlingar. I dagbegränsas ersättningen till prejudicerande fall. Ersättningbör även ges för psykiskt lidande. Den person som får bifalltill sina besvär i länsrätt, kammarrätt eller regeringsrättmåste få full ersättning för sina rättegångskostnader. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt skattebrott inte skall bedömas allvarligare än brott motperson,12. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den enskilde måste få full ersättning när fel begås avmyndigheter,23. att som sin mening ger regeringen till kännaatt ersättning bör ges för psykiskt lidande,24. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den som får bifall till sina besvär i länsrätt, kammarrätteller regeringsrätt måste få full ersättning för sinarättegångskostnader,15. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den som vidtar en helt laglig handling inte skallbehöva riskera att skattemyndigheterna i framtidenbetraktar handlingen som olaglig,6. att som sin mening ger regeringen till kännaatt förbud måste införas för retroaktiv tillämpning avskattelag, där skattedomstolarna tolkat en skattelag påannat sätt än som tidigare förutsatts gälla,7. att som sin mening ger regeringen till kännaatt möjligheten att använda betalningssäkring måstebegränsas,8. att som sin mening ger regeringen till kännaatt betalningssäkring i fortsättningen inte bör skebeträffande skattefordringar, som inte är fastställda,9. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den som drabbas av betalningssäkring alltid måste hörasinnan beslut fattas,10. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den som överklagar ett beslut till länsrätt automatisktbör medges anstånd att betala den kvarskatt, som kan hablivit följden av taxeringsnämndens beslut, med undantagför fall där det är uppenbart att besvär övertaxeringsnämndens beslut inte kan bifallas,11. att som sin mening ger regeringen till kännaatt möjligheten att göra en eftertaxering skall begränsas och endast skall vidtas i fall av uppenbaraskatteundandraganden,12. att som sin mening ger regeringen till kännaatt möjligheten att påföra skattetillägg skall begränsas tillfall av uppenbara skatteundandraganden, ochsanktionsavgiften skall i så fall sänkas till ,13. att som sin mening ger regeringen till kännaatt möjlighet till bindande förhandsbesked i allaskattefrågor måste finnas.