mot · GG02K312 · 1993-01-26 00:00:00 — AllmäntDen offentliga sektorns konsumtion och investeringaruppgick till och till detta kommertransfereringar på (prop. 1992/93:100). Detär mycket viktigt att dessa stora belopp används ochfördelas på ett sådant sätt att medborgarna får så stor nyttasom möjligt av sina skatteinbetalningar. De beslutsfattaresom i sista hand svarar för fördelningen av resurserna ärpolitiker i riksdag, kommuner och landsting. Samhället harnu blivit mycket komplext med experter på otaligadelområden. Eftersom en politiker inte kan vara expert påallting behöver politikern stöd av ett bra beslutsunderlag föratt inte komma i underläge gentemot tjänstemännen.Vad är då ett bra beslutsunderlag? I en demokrati bör ettbra beslutsunderlag utgå från berörda medborgaresvärderingar av en viss förändring och från marknadsvärdetpå de resurser som krävs för att åstadkomma förändringenoch de resurser som kan vinnas genom förändringen.Förändringen kan t.ex. vara en ny väg, ett förbud mottobaksreklam eller ändrade regler för statsbidrag till privataskolor.Sedan länge finns tekniken för just denna form avkonsekvensanalys, som utgår från de berördas egnavärderingar, utvecklad under benämningensamhällsekonomiska bedömningar (social cost-benefitanalysis). De samhällsekonomiska bedömningarna utgör enetablerad del av nationalekonomin i ochinternationellt. I användes denna form avkonsekvensanalyser framför allt inom transportsektorn, därvägverket och är ledande på området. Enstakasamhällsekonomiska bedömningar finns också på en radandra områden.En berättigad fråga är då vad det beror på att denna typav konsekvensanalyser, som visar en viss åtgärdssamhällsnytta och samhällskostnad, används i så begränsadutsträckning i den offentliga sektorn. Någon fullständigförklaring till detta är svårt att ge men följande treanledningar är betydelsefulla.Den första är att de samhällsekonomiskakonsekvensanalyserna har varit alltför komplicerade för attpassa in i den offentliga beslutsprocessen. Den andra är attingen av aktörerna inom den offentliga sektorn har haft ettklart ansvar för helheten. Kommunerna har sett tillkommunalekonomin, tillstatsfinanserna, myndigheterna till sina egna budgetaro.s.v. Inom regeringen har endast statsrådsberedningenrollen att se till samhället i sin helhet. Statsrådsberedningenhar också verkat för en ökad användning avsamhällsekonomiska konsekvensanalyser inomregeringskansliet. Den tredje och kanske avgörandeorsaken gäller maktbalansen mellan politiker ochtjänstemän i den offentliga sektorn. Den som har maktenöver beslutsunderlaget kan i stor utsträckning påverkabesluten. kan tjänstemännen presenterabeslutsunderlag vars uppläggning skiljer sig från fråga tillfråga. Om politiker lägger fast riktlinjer förbeslutsunderlaget som innebär att tjänstemännen skallpresentera en öppen, samhällsekonomiskkonsekvensanalys, som följer en rekommenderadpresentationsmodell, medför detta att politikernas ställningstärks.De första två anledningarna till att samhällsekonomiskakonsekvensanalyser inte används har ekonomer vidriksrevisionsverket arbetat med . Nufinns en enkel modell som dels innehåller ensamhällsekonomisk bedömning dels finansiella analyser.Det innebär att konsekvensanalysen ger möjlighet attbedöma såväl det samhällsekonomiska utfallet av enförändring som t.ex. det statsfinansiella,kommunalekonomiska och landstingsekonomiska.Från 1987 gäller begränsningsförordningen (SFS1987:1347) som begränsar de statliga myndigheternas rättatt införa nya regler. Innan man bestämmer om en ny regelskall man göra en konsekvensanalys som beaktar såvälkostnadsmässiga som övriga effekter. Detsamma gällerockså för regelbunden omprövning av gamla regler.Riksrevisionsverket fick i uppgift av regeringen att utarbetaen metod för dessa konsekvensanalyser och att genomförautbildningar med myndigheterna. Det är den ovanbeskrivna modellen som gäller. Utbildning har medframgång bedrivits med ett 40-tal myndigheter. Vid kurserpå har också ett hundratal handläggareutbildats i denna modell för konsekvensanalys.Från januari 1990 har kravet på konsekvensanalyserutvidgats även till beslutsunderlag för lagar ochförordningar enligt ett cirkulär (C 1989:7) inomregeringskansliet. Det innebär att bl.a. propositioner ilagstiftningsfrågor som når skall innehållakonsekvensanalyser som motsvarar de som krävs förmyndigheternas regler.Under år 1991 lade en arbetsgrupp med representanterför , ,, ochriksrevisionsverket fram en enhetlig modell förkonsekvensanalyser i den offentliga sektorn ''Bättrebeslutsunderlag i den offentliga sektorn -- enpresentationsmodell'', (förvaltningsrevisionen informerar1991:2).Trots att föreskrifter om konsekvensanalys finns förmyndigheter och för och att dessakonsekvensanalyser rekommenderas av händer inte mycket i praktiken.Jag tror att en viktig anledning till detta är att det harutvecklats en praxis att experter och tjänstemän har rätt attvälja modell för att presentera beslutsunderlag från fall tillfall. Om man vill att politikerna skall anslå pengar till någothar man då möjlighet att framhålla de positiva effekterna avprogrammet och bagatellisera de negativa. Den långaperioden av ekonomisk tillväxt har gjort att detta harkunnat fortgå. har emellertid ekonomin kommit till denpunkt där politikerna måste ta befälet överbeslutsunderlaget och lägga fast klara spelregler för attmöjliggöra en omfattande effektivisering av den offentligasektorn. I en demokrati skall det vara politikerna sombestämmer vilket beslutsunderlag de skall ha -- intetjänstemännen.Besparingarna i statsbudgeten har tillövervägande del gällt transfereringar medan den offentligasektorns konsumtion och investeringar () istort sätt har klarat sig från nedskärningar. När detta arbetekommer igång på allvar är det viktigt att man börjar med enanalys av samhällsnyttan och samhällskostnaden föraktuella verksamheter inom den offentliga sektorn. Ärsamhällsnyttan, där bl.a. berörda personers värdering avnyttan ingår, mindre än kostnaderna bör ansvariga politikeröverväga om verksamheten skall läggas ner. Kommer manfram till att den aktuella verksamheten skall drivas vidare,bör verksamheten bedrivas så effektivt som möjligt. privatisering av verksamheten övervägas.Utvecklingen i liknar utvecklingen i denoffentliga sektorn i . I avsaknad av detföretagsekonomiska lönsamhetskriteriet växte företagenokontrollerat med skattebetalarna som finansiärer. Påmotsvarande sätt behövs det samhällsekonomiskalönsamhetskriteriet i den offentliga sektorn i för attsätta medborgarna, konsumenterna av de offentligatjänsterna, i centrum och hindra att sektorsintressen,myndighetsintressen, fackföreningsintressen ochpersonalintressen gör att vi får en alltför stor offentligsektor.Om man inte har en bra konsekvensanalys när beslutfattas blir det också svårt att göra en ordentlig utvärdering.Konsekvensanalysen är därför en nödvändig grund förutvärdering av lagar och förordningar som beslutats avriksdag och regering.Om ställer krav på regeringen att alla viktigarepropositioner skall innehålla konsekvensanalyser lederdetta till att tjänstemännen på måste taföreskrifterna om konsekvensanalys på allvar. Detta leder isin tur till att fackdepartementen ser till att även detmaterial som kommer in från myndigheterna innehållerkonsekvensanalyser.Det kan låta som om arbetet med konsekvensanalyserskulle leda till ökade kostnader och ökad byråkrati. Det börvara tvärt om. När det finns ett öppet systematiskt sätt attpresentera beslutsunderlag behöver man inte lägga ner tidpå att skräddarsy underlaget i varje enskilt fall för att ökamöjligheterna för programmet att gå igenom.Många kan förknippa de första samhällsekonomiskakalkylerna (cost-benefit analys) som kom meden överdriven strävan att värdera alla effekter i kronor.Detta bidrog till att de inte fick så stor användning. I dennuvarande modellen för konsekvensanalys liggertyngdpunkten på att presentera beslutsunderlaget på ettlogiskt och systematiskt sätt. Att sedan många effekterbeskrivs med ord och inte värderas i kronor har visat sig hamindre betydelse. Steget från det osystematiskabeslutsunderlaget till en systematisk konsekvensanalys medsamhällsekonomiska och finansiella bedömningar är detstora steget. Sedan kan man i vissa fall behöva gå vidare ochfånga in några av de effekter som i den förstasamhällsekonomiska bedömningen beskrivs med ord meduppskattningar av värdet i kronor. Ett öppetbeslutsunderlag ger politikerna möjlighet att beställafördjupningar av beslutsunderlaget i vissa avseenden för attfå tillräckligt underlag för väl underbyggda beslut.Konstitutionsutskottet har vid fleratillfällen tagit upp frågan om konsekvensanalyser. Iutskottets betänkande 1991/92:KU12 skriver man följande. ''Mot bakgrund av de regler och uttalanden som redovisatssamt med hänsyn till vad utskottet anfört om principer förlagstiftningen utgår utskottet från att behovet avgenomarbetade konsekvensanalyser följs meduppmärksamhet inom .'' Alltför lite haremellertid hänt på när det gällerkonsekvensanalyser. Ett initiativ från sida ärdärför angeläget.I skulle kunna ta på siguppgiften att granska om inkommande propositionerinnehåller tillfredsställande konsekvensanalyser. Om såinte är fallet skall kunnarekommendera att skicka tillbakapropositionerna till för komplettering. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av tillfredsställandekonsekvensanalyser för propositioner m.m.,2. att beslutar att för det fall en proposition inteinnehåller tillfredsställande konsekvensanalyser, börpropositionen kunna avslås med denna motivering.