ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Ju645 · 1993-01-26 00:00:00 — Påföljden vid brott mot knivförbudet Skärp knivförbudetFör kom lagen om förbud beträffandeknivar och andra farliga föremål. Lagen har kritiserats föratt inte vara effektiv. Förslag har t.o.m. framförts om attden borde upphävas. Att upphäva en lag kan vara rimligtom den inte fyller någon vettig funktion.Knivar liksom andra stick- och skärvapen kommer alltoftare till användning vid brott mot liv eller hälsa. Ett sättatt effektivisera lagen är att höja straffmaximum som ärfängelse till . Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring i 4 § lagen omförbud beträffande knivar och andra farliga föremål attfängelse i högst kan ådömas.
mot · GG02Ju646 · 1993-01-26 00:00:00 — Omhändertagande av fordon vid trafiknykterhetsbrott En polisinspektör i ett polisdistrikt har i en skrivelse tillordningsavdelningen påtalat uppgifter som säger attbilnycklar inte ska omhändertas i samband med rattfylleri(RF) eller för att förhindra sådant brott.Polisinspektören skriver vidare:Detta förfarande är en helt ny inställning för mig som jagaldrig under mina vid polisen hört talas om. Bilnycklarhar tagits om hand med stöd av PL 13 § för att förhindrabrott. PL 13 § talar bara om person och att han kanomhändertagas för att förhindra brott, men ingenstans itexten framgår att polisman t.ex. kan ta hand om bilnycklarför att hindra RF. Personer skall förmås överlämnanycklarna frivilligt. Detta är omöjligt ipraktiken, då personen vägrar.Jag tjänstgjorde vid ÖVS, , då vistoppade en misstänkt rattfyllerist. Efter avrapporteringenåterfick mannen bilnycklarna. fick vilarm om att mannen på nytt körde sin bil i påverkattillstånd.Jag anser att det är betydligt mindre ingrepp i denpersonliga integriteten att omhändertaga bilnycklarna änatt omhändertaga mannen. Jag kräver att riktlinjerna klarasut så vi för en enhetlig linje.Så långt polisinspektörens skrivelse. Den föranlederkommissarien vid ordningsavdelningen att i entjänsteskrivelse anföra bl.a. följande:Av olika anledningar har frågan om möjligheten attomhänderta bilnycklar för att avvärja ett befarattrafiknykterhetsbrott dryftats.JO och slår gång efter annan fast attingen polisiär åtgärd får vidtas utan att den lagliga grundenfrån första stund står klar för vederbörandebefattningshavare.Vid en jämförelse med PL 8 § framstår innehållet i 13 §som motsägelsefullt. Ingripandet skall enligt detförstnämnda lagrummet vara försvarligt. Första stycketssista mening kommuniserar dock i denmeningen att det oftast är ett slag i luften att ta hand ombilnycklar. Det finns reservnycklar och andra sätt att kunnagöra sig skyldig till ett nytt brott.Finns det anledning tro att den påverkade kommer attköra fordonet när polismannen lämnat platsen skall i förstahand nycklarna överlämnas frivilligt. I nästa skede kommeravlägsnande (körning hem eller annan lämplig plats) elleromhändertagande i fråga.Det finns ingen rutin för att administreraomhändertagna nycklar och det finns ingen beslagsgrundför åtgärden i fråga.Så långt kommissariens skrivelse. Länspolismästarenkonstaterar för sin del att rättsläget är oklart.Polismyndigheten anser att ett konkret lagstöd förtvångsomhändertagande av ett fordons (fartygs) nycklarbör finnas då polisman skall avvärja en straffbar handlingsom trafiknykterhetsbrott.Polis skall alltid använda den minst ingripande åtgärdenunder förutsättning att stöd för ingripandet finns.Nuvarande reglering i polislagen medger endast möjlighetatt vidta tvångsåtgärder mot person.En förändring av ifrågavarande lagstiftning framgår somangelägen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förändring av lagstiftningenom omhändertagande av fordon vid trafiknykterhetsbrottså att polisen får lagstöd för åtgärd som är både lämplig ochpraktisk.
mot · GG02Ju648 · 1993-01-26 00:00:00 — Straffskalan gällande sexualbrott mot barn och barnpornografibrott Vi får allt större kännedom om sexualbrott mot barn.Barn brukas och förbrukas. Barn förstörs till kropp och själ.De som utnyttjar barn finns mitt ibland oss, i allasamhällsklasser. Att utnyttja barn sexuellt är ett brott överhela världen. I FNs konvention om barns rättigheter är detinskrivet att ''alla barn har rätt till skydd mot sexuellexploatering och sexuella övergrepp, de har rätt till skyddmot att utnyttjas i prostitution och pornografi.'' Ändringarmåste göras i lagen för att stärka skyddet för barn ochungdom.I dag föreligger ett förslag att straffmaximum höjs frånett till fängelse då det gäller sexuellt ofredande motbarn.Vi menar att det är ett bra initiativ att förslag om enhöjning av straffmaximum nu skett, men vi anser att det,trots detta, borde göras en översyn av straffskalan då detgäller sexualbrott mot barn.Strängare straff borde utdömas då det gäller övergreppmot barn. Enligt vår mening är den nuvarande straffskalanför mild i förhållande till andra sexualbrott.Man bör också uppmärksamma kopplingen mellansexuella övergrepp och barnpornografi. Produktion ochdistribution av barnpornografi innebär att barn utnyttjassexuellt. Detta innebär enligt vårt förmenande att manmåste kunna döma till någon form avmedgärningsmannaskap. Vi anser också att innehav avbarnpornografiska alster bör kriminaliseras.I dag behandlas barnpornografibrott i Brottsbalkens16:e kapitel, ''Om brott mot allmän ordning''. Brott riktatmot barn som tvingats delta på film eller på bild bör förasöver till 6:e kapitlet, ''Om sexualbrott'' och behandlas somett sådant.När det gäller spridning enligt skall en filmvara spridd till flera personer för att det skall anses ha skettett brott! görs mycket små förändringar i filmer -- men,det tycks räcka för att undgå lagen! Kunder kan beställa enfilm efter önskemål. Filmen framställs från ett lager avbilder. Detta innebär att ingen film blir den andra lik. Trotsatt samma bilder används -- kan man säga att en film intefinns mer än i ett exemplar. Förfaringssättet är heltoacceptabelt och bör leda till åtgärder! Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts gällande en översyn av straffskalanför sexualbrott mot barn,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts gällande medgärningsmannaskap vidproduktion och distribution av barnpornografi,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kriminalisering av innehav avbarnpornografi,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om barnpornografi somsexualbrott,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts gällande översyn av lagstiftningar isamband med barnpornografi.1
mot · GG02Ju702 · 1993-01-26 00:00:00 — När den allmänna rättshjälpen infördes sades iförarbetena till rättshjälpslagen syftet vara ''att rättshjälpskulle ges i sådan utsträckning att ingen av ekonomiska skälskulle vara förhindrad att tillvarata sina intressen''. Undanför undan har emellertid rättshjälpen urholkats genombesparingar på anslaget.Om förslagen i proposition 1992/93:109 om ändring avrättshjälpslagen m.m. godtas av innebär det attytterligare en spik slås i kistan för systemet med allmänrättshjälp.Allmän rättshjälp beviljas i synnerligen begränsadomfattning i socialförsäkringsärenden. Många människoravstår från att driva ärenden som gäller ersättningar frånsocialförsäkringen på grund av de högaombudskostnaderna. Det gäller bland annat personer medolika funktionshinder som är mycket beroende aversättningar från socialförsäkringen. Rättshjälpslagens § 8abör därför kompletteras genom att funktionshindrade somdriver process om socialförsäkringsersättning förs in som enny grupp i denna bestämmelse. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om ändring av8 a § rättshjälpslagen enligt vad i motionen anförts.
mot · GG02Ju703 · 1993-01-26 00:00:00 — Körkortslagen stadgar att ett körkort skall återkallasbl.a. vid brott mot ur trafiksäkerhetssynpunkt väsentligaregler.Allmänna ombudet i körkortsfrågor kan yrkakörkortsingripande enligt detta lagrum, bl.a. på grund avatt dom i trafikmål fastställts.Gällande ordning innebär att tingsrätt som första instansprövar huruvida brott föreligger. I de fall den tilltaladedöms, t.ex. såsom vållande till en olycka, kan den tilltaladevälja att godta domen eller överklaga och därvid göra enavvägning av den kända påföljden mot den okändautgången är inte hela konsekvensen känd för dentilltalade ännu -- när domen vinner laga kraft gör allmännaombudet en ''skrivbordsbedömning'' för yrkande omkörkortsingripande. En ny prövning av vad som hänt görs,i länsrätten, varvid den redan fastställdadomens skrivning tillmäts stor betydelse. I detta skede kanden tilltalade inte heller överklaga domen i trafikmålet,trots att konsekvenserna av att ''ta sitt straff'' plötsligterhåller ytterligare en dimension som inte var känd när dentilltalade avstod från att överklaga.Den enskildes rättsuppfattning kan påverkas av att enolycka föranleder två separata prövningar, förutom dekänslomässiga och praktiska skadekonsekvenser som redangenomlidits. Den enskilde erfar med fog att sammahändelse prövats i två olika rättegångar, även om detprocessuellt inte är fallet.I fall utan komplikationer kan det ta över efteren incident innan trafikmålet prövas i tingsrätt, och därefter(utan överklagande) ytterligare dom ikörkortsingripande fallit. Frågan om körkortsingripandekommer alltså med nödvändighet att prövas så långt efterhändelsen som föranleder prövningen, att något preventivtsyfte inte heller kan sägas uppnås.För samhället torde det vara effektivare om såvältrafikmål som mål om körkortsingripande kan prövas vidsamma tillfälle, när vittnesförhör sker och alla fakta tasfram. För den tilltalade bör det ur rättssäkerhetssynpunktvara ett krav att alla konsekvenser av en dom finns med ibilden innan ställning till överklagande tas.Mitt förslag är därför att reglerna för handläggning avtrafikmål och körkortsingripande ses över i syfte attmöjliggöra gemensam prövning vid samma tillfälle och isamma domstol. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prövning av trafikmål ochkörkortsingripande.
mot · GG02Ju704 · 1993-01-26 00:00:00 — har genom avgörande undersenare år markerat att väsentliga delar av den praxis sompolisen utvecklat för att bekämpa gatulangningen avnarkotika faktiskt saknar stöd i lagen. JO:s avgörande harskapat osäkerhet inom narkotikapolisen. På flera håll ärden specialiserade gatulangningsbekämpningen underavveckling. Detta sker trots att sådana insatser är enväsentlig del av polisens störningsinsatser motnarkotikahandeln. Efter JO:s uttalande får polisen inteanvända tvångsmedel som gripanden eller husrannsakan föratt följa upp de iakttagelser som gjorts på fältet.Det centrala problemet verkar vara att den grad avmisstanke som JO kräver för att gripande ellerhusrannsakan skall tillåtas sällan kan uppnås isamband med polisens insatser mot gatulangningen. Det ärangeläget att klarhet skapas i rådande rättsläge. Frågan ärbåde rättspolitisk och narkotikapolitisk och kräver enförändring i lagen för att lösas. Regeringen bör därförskyndsamt låta utreda frågan för att skapa rättsligamöjligheter att ingripa verkningsfullt mot gatulangning ochannan ringa narkotikahandel. måste detövervägas om rätten att använda både gripande ochhusrannsakan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av lagstiftningenrörande polisens tvångsmedel vid insatser mot denbrottsliga hanteringen av narkotika vid gatulangning.
mot · GG02Ju705 · 1993-01-26 00:00:00 — Forumreglerna vid rättegångar i civilmål regleras i 10kap. I lagen regleras grunderna för varrättegången skall hållas. I vissa fall kan det vara problem förnågon av parterna att infinna sig vid domstolen i fråga, t.ex.på grund av långa avstånd. Detta kan gälla omvederbörande är gammal och i dålig kondition.Vi anser, med anledning av detta, att frågan bör prövasbeträffande möjligheten att föra över målet till annan, meranärbelägen domstol om det föreligger särskilda skäl.Hänsyn måste givetvis tagas till flera faktorer och en samladbedömning måste göras av lämpligheten av en sådan åtgärd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förutsättningslöst prövafrågan om ändrade forumregler i 10 kap. ,innebärande att mål kan överflyttas till annan domstol omsärskilda skäl föreligger.
mot · GG02Ju706 · 1993-01-26 00:00:00 — I flera ärenden har JO påpekat att regeringsformennoggrant anger att den offentliga makten skall utövas underlagarna.JO anser sålunda, med klart stöd i grundlagen, att tillexempel polisens arbete inte kan tillåtas ens i delar där denpräglas av den så kallade opportunitetsprincipen. Polisenkan inte själv bestämma vilka medel och ingrepp i enskildamedborgares privatliv som skall användas för att samhälletsmål med polisverksamheten -- allmän ordning ochsäkerhet -- skall kunna uppnås. Den så kalladelegalitetsprincipen är grundlagsfäst och har kommit tilltydligt uttryck genom polislagens ikraftträdande 1984.Samtidigt som dessa viktiga grundförutsättningar gällerär det angeläget att den lagstiftande församlingen,, ger sitt stöd åt polisen i dess arbete så att den kanarbeta effektivt för att nå de mål vi ställer upp. Riksdagenmåste därför kontinuerligt pröva i vad mån polisen harerforderliga och lämpliga juridiska medel för att kunna levaupp till uppdragsgivarens förväntningar.Polisrättsutredningen (Ju 1991:05) arbetar nu med enöversyn av polisrätten. I anslutning till dess arbete måstemånga frågor lösas. Ett antal är av den arten att det förpolisens arbete är angeläget att en lagstiftning kan ske meddet snaraste. Det rör reglerna om husrannsakan, tillfälligaomhändertaganden, ingripanden för att stoppa huliganism,hantering av frihetsberövande, polismans rätt att meddelatillsägelser för att trygga ordning och säkerhet samtvisitation av narkotikamissbrukare.Vi anser att regeringen bör pröva att med förtur få tillstånd en lagstiftning som förbättrar polisens möjligheter attbedriva sitt arbete effektivt. Vanliga medborgaresupplevelser av god rättstryggghet torde i mycket bero på attde vet att polisen har rimliga möjligheter att fullgöra sinauppgifter. Med hänvisning till det anförda hemställsc1att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om lagstiftning för att förbättra polisensarbetsmöjligheter.
mot · GG02Ju707 · 1993-01-26 00:00:00 — Narkotika och andra droger florerar som aldrig förr.Till detta skall läggas den övriga brottsligheten som ökar isig, till stor del beroende på narkotikabehovet hos tyvärralltför många unga människor. Det är svårt och avlägset attkomma åt grunden till missbruket. Men man bör eftersträvaatt minska tillgängligheten på dessa droger. Polisenbedriver, eller önskar bedriva, en effektivstörningsverksamhet i detta sammanhang. Men tyvärr finnsdet hinder i dagens regelverk, som resulterar i att polisen ejkan utföra effektiv störningsverksamhet.För att kunna göra husrannsakan krävs ettregistrerat ärende på en viss person eller att visitationen gerett önskat resultat. Om dessa kriterier ej uppfylls, kan enpolisassistent bli bötfälld och får betala med egna medel.Om polisen skall klara av att upprätthålla en effektivbrottsförebyggande verksamhet krävs möjlighet tillstörningsverksamhet. Därmed måste det till en översyn avregelverken för denna verksamhet.Tillhållsparagrafen finns ej . Man borde utforma enny tillhållsparagraf för att ett bra arbete skall kunna utföras.Polisen måste få möjligheter att gå in i misstänkta''knarkarkvartar''. Detta skulle kunna låta sig göras genomatt en polisman utses per lämpligt geografiskt område att fåbefogenheten till att utnämna en plats till misstänktområde.Man har talat om detta på poliskonferensen i 1992och där framkom klara önskemål om att lagen bör ändras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om polisens störningsverksamhet.
mot · GG02Ju708 · 1993-01-26 00:00:00 — Domstolsprövning av ärenden om barn I sägs att vårdnadshavaren inte bara skallbestämma utan också i takt med barnets stigande ålder tahänsyn till barnets synpunkter och önskemål. En viktigbestämmelse i -- i det fallet ärEuropakonventionen speciellt uppmärksam -- är omföräldern gör sig skyldig till missbruk och försummelse, somkan medföra bestående fara för barnets hälsa ochutveckling.Om förhållandena är så dåliga att man aldrig kan hoppaspå en förbättring skall man inte omhänderta enligt lagen omvård av unga (LVU) utan då skall barnet och vårdnadenflyttas. Det är socialnämnden som tar initiativ, men det ärdomstolen som fattar beslut.Frågan om att tillfälligt omhänderta ett barn enligt LVUavgörs av förvaltningsdomstolen. Frågan om att barn ochvårdnad skall flyttas avgörs av allmän domstol.Det har visat sig olyckligt i en del fall att två olikadomstolar avgör i samma ärenden. Det vore en bättreordning att socialnämnden kunde gå till en och sammadomstol med ett ärende och få det avgjort vid ett tillfällegenom möjlighet att:i första hand yrka att eftersom förhållandet är dåligt förbarnet i föräldrahemmet så bör barnet och vårdnadenflyttas,i andra hand yrka att ett omhändertagande skall skeenligt LVU.I dag fungerar det så att socialnämnden först måste gåtill tingsrätten och kanske vidare upp till Högsta domstolen.Därefter kan man använda LVU. ,som avslutat sitt arbete, har tyvärr inte behandlat dettaförhållande. Frågan bör ändå kunna behandlas i sambandmed att regeringen bereder domstolsutredningensbetänkande. Vi har ingen bestämd uppfattning om vilkendomstol som bör handlägga dessa ärenden. Det viktiga äratt det är en domstol som handlägger samma typ avärenden. Med hänvisning till det anförda hemställsc2att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att endast en domstolbehandlar ärenden om barn.
mot · GG02Ju710 · 1993-01-26 00:00:00 — Avskaffande av politisk tillsättning av nämndemän i domstolarna Nämndemännen skall vara folkets representanter idomstolarna men tillsätts märkligt nog på förslag avkommunfullmäktige bland politiskt utsedda personer.Utnämningsproceduren utgör ett avsteg från principen omdomstolarnas oberoende. Dessutom sitter dessanämndemän på mandatperioder , vilket givetvisbidrar till att demokratiskt ''lekmannainflytande''omöjliggöres.Sammansättningen av nämndemannakåren är också ihögsta grad diskutabel från sociala, åldersmässiga ochkönsmässiga synpunkter. Nämndemannauppdraget har lågstatus och är dåligt betalt. Det finns därför också en påtagligrisk att utnämningsproceduren leder till snedvridning ifrågaom folklig förankring. Frågan är m a o huruvidanämndemannainstitutet i själva verket motverkar sitt egetsyfte.Ett sätt att komma till rätta med problemet kan vara attnämndemännen väljs ut slumpvis bland svenskamedborgare, att mandatperioden är kortare, förslagsvis ettår. Urvalet skulle, liksom i andra länder, kunna ske i formav ett noga övervakat och kontrollerat lotteri frånfolkbokföringen.En utredning bör tillsättas som får till uppgift att se övernämndemannainstitutet och att utarbeta ett förslag som kanpresenteras i så god tid att det kan tas i bruk redan under1994. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen tillsätter en utredningmed uppgift att presentera ett nytt nämndemannainstitutför domstolarna i syfte att komma åt problemet med depolitiska utnämningarna av nämndemän.
mot · GG02Ju711 · 1993-01-26 00:00:00 — Genom införande av rättshjälpslagen (1973) ökadeenskilda människors möjligheter att få statligt ekonomisktstöd i olika rättsliga angelägenheter.Tanken bakom lagen var att oavsett om det handlade omett ärende som skulle avgöras av domstol ellerförvaltningsmyndighet eller om det enbart handlade omjuridisk rådgivning skulle rättshjälp ges, så att inte någon avekonomiska skäl skulle vara förhindrad att ta till vara sinarättsliga intressen. Den som sökte rättshjälp skulleemellertid bidra till kostnaderna efter förmåga.Att samhällets kostnader för rättshjälpen har blivit allthögre konstateras också i årets budgetproposition. Fråganär om den allmänna rättshjälpen fördelas på ett för derättssökande rimligt sätt. En viss typ av juridiska ärendenoch mål synes vara överrepresenterade enligt statistik frånrättshjälpsmyndigheten.Det tycks t ex som om allmän rättshjälp i storutsträckning ges för skadeståndsärenden av ganska ringagrad. Däremot beviljas ytterst få allmän rättshjälp i t exsocialförsäkringsärenden. Förmodligen beror dettaförhållande till en del på att en person som skulle vilja drivaen förvaltningsprocess inte har klart för sig möjligheten tillrättshjälp för advokatkostnader. I stället avstår man från attdriva sina rättsliga angelägenheter. Det kan gälla personermed olika funktionshinder, som t ex är mycket beroende aversättningar från socialförsäkringen, men som får avslag påansökan men ändå drar sig för att driva enförvaltningsrättslig process, därför att kostnaderna förjuridiska ombud är för höga.1988 beslutades om en ändring av rättshjälpslagen,genom att möjligheten att söka rättshjälp i bl apatientskadeärenden gavs. Lagen talar i detta fall om att''särskild hänsyn skall tas till den rättssökandes personligaförhållanden'' (8 a § RHL). Det innebär emellertid inte attpersoner med funktionshinder som vill ha hjälp med attdriva ett överklagande om t ex handikappersättningautomatiskt skulle kunna falla under denna paragraf. Idaggörs en bedömning i enskilda fall, där man frånrättshjälpsmyndighetens sida kan ta hänsyn till densökandes personliga förhållanden och eventuelltförekommande handikapp, men en sådan bedömning ärinte obligatorisk enligt lagen.Jag anser att en effektivare tillämpning avrättshjälpslagen är nödvändig. Lagen ska ge tydligariktlinjer till stöd för bedömning av vilka situationer ochbehov som ska prioriteras. Den sökande får härigenomanvisningar om i vilka fall möjlighet till rättshjälp erbjuds.Många gånger är de rättsliga angelägenheterna av sådan artatt de har betydelse för hela ens livssituation. Som exempelkan nämnas de som för att uppnå en skälig levnadsnivå ärberoende av ersättning via socialförsäkringarna.Detta har också beskrivits av ibetänkande SOU 1991:46. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring irättshjälpslagen (1972:429) att det för människor medfunktionshinder blir lättare att få rättshjälp hosförvaltningsdomstol i angelägenhet som rörsocialförsäkringsförmåner, bistånd enligt socialtjänstlageneller omsorgslagen.
mot · GG02Ju712 · 1993-01-26 00:00:00 — Genom bättre möjligheter att häkta kan man förhindranya brott, skapa bättre förutsättningar för utredning avbrott samt öka möjligheterna att utdöma realistiska straff.En polisutredning omfattar dels en utredning om självabrottet, dels en utredning om den misstänktes personligaförhållanden. Problemet är att utredningarna drar utpå tiden, att man inte snabbt kan få fram uppgifter omlämplig påföljd eller annan lämplig åtgärd, att denmisstänkte i allt för många fall släpps ut för att omedelbartfortsätta med brottslig verksamhet.Det går att effektivt bryta en påbörjad brottsbana.Medlet är helt enkelt att öka möjligheten förfrihetsberövande på utredningsstadiet i form av häktningsom inte bara är tillfällig. Erfarenheterna visar nämligen har stora möjligheter att få framalternativa påföljder, såsom skyddstillsyn medvårdföreskrift, intagning på alkoholisthem eller annanvårdform eller varför inte samhällstjänst. Ett resolutfrihetsberövande är också positivt för den allmännalaglydnaden, allmänpreventionen.De nuvarande häktningsreglerna medger endastbegränsade möjligheter att häkta på grund av intresset attfinna en lämplig påföljd eller annan lämplig åtgärd. Ensådan särskild häktningsgrund bör därför införas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skapa bättre förutsättningarför häktning i syfte att finna lämplig påföljd för denmisstänkte eller att få fram annan lämplig brottsavhållandeåtgärd.