mot · GG02Jo216 · 1993-01-26 00:00:00 — Ändrade regler för omställning av jordbruksmark Den nya jordbrukspolitiken har bl a medfört en alltsnabbare nedläggning av jordbruksmark samt en ökadskogsplantering. De statliga stödvillkoren har tyvärr sådanakonstruktioner att de ofta motverkar naturvård, t o m iområden som av m fl myndigheterutpekats vara av riksintresse.Förordningen om inkomst-, omställnings- ochanläggningsstöd till jordbrukare stadgar i 10 § att vidprövningen om stöd skall hänsyn tas till naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressen.En jordbrukspolitik där endast marknaden styrförutsättningarna för jordbruket kan leda till attodlingslandskap med stora natur- och kulturvärdenkommer att användas för annat än jordbruksproduktion.Anslaget till landskapsvårdsersättning skall i huvudsakanvändas till vård av gräsbärande marker, men ävenåkerarealerna är viktiga för natur- och kulturmiljövärdena.I beslutet om den nya livsmedelspolitiken uppdrogriksdagen åt regeringen att utreda om extensivt bete kundegodkännas som omställningsåtgärd. Efter utredning togsockså beslutet att godkänna extensivt bete somomställningsåtgärd.Lantbruksstyrelsen har med stöd av förordningens 23 §lämnat föreskrifter för omställningsstöd vid extensivtbetesutnyttjande. De innebär bl a att betesdriften skallbedrivas med egna djur eller permanent inackorderadehästar, att rekryteringsdjur för mjölkproduktion ej får betapå det extensiva betet och att det skall finnas förverksamheten lämpliga byggnader på företaget.Det finns aktuella exempel i på denintressekonflikt som föreligger mellan den nyalivsmedelspolitiken och önskan att behålla ett öppetlandskap. Det gäller bl a områden som enligtnaturresurslagen 3 kap 2 § skall skyddas särskilt, områdensom är utpekade vara av riksintresse för naturvård,kulturminnesvård och friluftsliv samt områden som har ettförordnande enligt 19 § i naturvårdslagen. I bl a ett fall --Häckeberga naturvårdsområde -- finns de olika intressenaöverlagrade varandra inom ett och samma område,som det har ett förordnande enligt 19 § NVL.Istället för skogsplantering på omställningsmarken ärmarkägare i många fall beredda att hålla arealerna öppnagenom att utnyttja dem som betesmarker om ekonomiskaförutsättningar finns och om villkoren blirföretagsekonomiskt godtagbara. Många markägare hardock inga djur och investeringar i byggnaderoch djur motsvarande de villkor som gäller för extensivtbete är ingen företagsekonomiskt rimlig åtgärd.Lunds kommun har i en skrivelse till jordbruksverketbegärt dispens beträffande gällande föreskrifter inomområden där kommunen och/eller träffar avtalmed respektive markägare. I det svar som Jordbruksverketgett kommunen framför man att deras ''bedömning är attde av kommunen framförda önskemålen om dispenser interyms inom nuvarande beslut av statsmakten''.Riksdagen har i olika sammanhang uttalat att natur ochkulturmiljövärdena i landskapet skall bevaras. Därför börriksdagen ge signaler som innebär att reglerna ändras så attmöjlighet till dispens kan ges då länsstyrelse/ kommun anserdetta motiverat med hänsyn till naturvården,kulturminnesvården eller andra allmännintressen. Dispensbör t ex kunna ges vid utarrendering av marken till extensivtbete, inhyrda köttdjur, rekryteringsdjur förmjölkproduktion och får.Det vore också önskvärt med en liberalare synbeträffande de djurslag som kan utnyttja extensivbetesmark. Möjligheterna att utnyttja utegångssvin har t exinte beaktats trots att en sådan möjlighet vore helt i linjemed den nya djurskyddslagen.Förutsättningarna för ovan nämnda dispenser bör varaatt markägaren är beredd att teckna avtal med länsstyrelsenoch/eller kommunen för en tidsperiod . Iövrigt skall reglerna för extensivt bete följas. Ersättning förvården av landskapsbild, natur och kulturmiljö utgörs avdet utbetalda omställningsbeloppet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändrade regler föromställning av jordbruksmark.