mot · GH02Sf15 · 1993-12-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:94 Mottagande av asylsökande m.m. Grunden i svensk flyktingpolitik måste vara ansvaret förmedmänniskors mäsnkliga rättigheter, innefattande rättentill liv, personlig säkerhet och trygghet. Människans värde,oavsett ras och livsåskådning, liksom solidariteten ochansvaret inom den internationella gemenskapen skall varautgångspunkter i invandrings-, flykting- ochinvandrarpolitiken.I proposition 1993/94:94 föreslås ett antal positivaåtgärder som möjliggör för den asylsökande att ta störreansvar för sin situation. Det gäller förslaget attInvandrarverket skall erbjuda asylsökande någon form avmeningsfull sysselsättning och attasylsökande under vissa förutsättningar skall kunna arbeta.Dessutom skall asylsökande, till skillnad mot vad somgäller , ha rätt till bistånd oberoende av om de vistas påen förläggning eller har ordnat bostad på egen hand.Att asylsökande barn i princip får tillgång till sammahälso- och sjukvård som barn bosatta i ser vi ocksåsom ett viktigt steg i att förbättra flyktingpolitiken, liksommöjligheten att flyktingförläggningar drivs på entreprenad.Däremot ifrågasätter vi de försämringar irättstryggheten som blir följden av propositionens förslag.Människovärdet och allas lika värde inför lagen måste i endemokrati vara fast förankrat.Ny ansökanI propositionen föreslås ändrade regler när det gällermöjligheten att få ansökan om uppehållstillstånd prövadnär lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisningföreligger. Kriterierna för bifall till en ny ansökan skärpsgenom ändring i 2 kap. 5 § utlänningslagen (1989:529).Begreppet ''synnerliga skäl av humanitär art'' försvinner.Fara för livet på grund av de politiska förhållandena i detland dit verkställighet skall ske kommer inte att beaktas,utan endast fara för liv i medicinsk mening närverkställigheten innebär fara för livet eller risk förbestående men. Bristande vårdresurser i hemlandet, eller idet land dit verkställigheten skall ske, för en viss sjukdommedför inte i sig att bestämmelsen är tillämplig, till skillnadfrån nuvarande bestämmelse. Trots att en utredning nyligentillsatts med uppgift att utreda om praxis skärpts över tidenföreslås nu en skärpning av lagen.I propositionen föreslås begreppet ''synnerliga skäl avhumanitär art'' ersättas helt till att enbart gälla om ''ettgenomförande av avvisningen eller utvisningen skulleinnebära fara för utlänningens liv eller bestående men förhans psykiska eller fysiska hälsa.'' Detta strider mot syftetmed införandet av begreppet ''synnerliga skäl av humanitärart''. I förarbetena till utlänningslagen och ispecialmotiveringen har tolkningen av begreppet intebegränsats. Tvärtom ges det i proposition 1988/89:86 enmycket stor möjlighet till ställningstaganden i det enskildafallet. I specialmotiveringen vid införandet av 1989 årsutlänningslag står det att starka skäl av humanitär art t exkan vara:om det föreligger en risk för självmord eller om ettavlägsnande annars skulle medföra allvarlig fara förutlänningens liv eller hälsa. Humanitära skäl kan finnasockså i andra situationer t.ex. om verkställandet av detförsta beslutet har fördröjts på grund avomständigheter som utlänningen inte har kunnat råda över.I de senare fallen torde ibland ett tidsbegränsatuppehållstillstånd kunna ges.Den föreslagna skärpningen innebär att humanitetenminskas i svensk flyktingpolitik.Vi anser att ny ansökan om uppehållstillstånd efter ettbeslut som har vunnit laga kraft även fortsättningsvis skallkunna bifallas om det finns synnerliga skäl av humanitär artpå det sätt begreppet beskrivs i specialmotiveringen tillutlänningslagen.Utgångspunkten för bedömning av ny ansökan måstevara tidigare ej prövade omständigheter som anförs och intenya kriterier för uppehållstillstånd. Att som i propositionenhävda att denna skärpning skulle vara i den enskildesökandens intresse är en oacceptabel argumentering när detgäller människor som flytt från t.ex. förföljelse eller krig.RättshjälpYtterligare ett allvarligt ingrepp i rättstryggheten är deni propositionen föreslagna inskränkningen av möjligheternatill rättshjälp. I praktiken blir rättshjälpen nästan heltbortskuren vid ny ansökan. Enligt propositionen skallrättshjälp endast kunna beviljas om Utlänningsnämndenefter en ny ansökan meddelat beslut om inhibition i ärendetom avvisning eller utvisning. Ansökningarna får då i deflesta fall i fortsättningen göras utan någon rättshjälp.Samtidigt införs i utlänningslagen 7 kap. en ny paragraf, 17§, med nya formkrav på ansökan. Utan juristhjälp vidutformningen kanske den nya ansökan inte uppfyllerformella krav och kan lätt sållas bort redan av det skälet.Skärpningarna stänger nästan alla möjligheter att framställany ansökan och att få den beviljad utan juridisk hjälp. Vianser att detta är att gå för långt.En eftersträvad begränsning av antalet nya ansökningartorde uppnås genom juristers bedömning av de nyaomständigheternas tyngd. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionens förslag om enändring av 2 kap. 5 § utlänningslagen (1989:529),2. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförts om uppehållstillstånd pågrund av synnerliga skäl av humanitär art,3. att beslutar om följande lydelse av 41 § p. 8rättshjälpslagen:Regeringens förslagMotionens förslag8. angående uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5 § tredjestycket utlänningslagen, om Utlänningsnämndenmeddelat beslut om inhibition i ärendet om avvisning ellerutvisning,8. angående uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5 § tredjestycket utlänningslagen, som grundar sig på tidigare ickeprövad omständighet.4. att avslår föreslagen ändring av 43§rättshjälpslagen.