mot · GG02T903 · 1993-01-26 00:00:00 — Efter riksdagsbeslutet om att det i varje län skullebildas en länshuvudman för den kollektiva trafiken startadeen mycket kraftig expansion. Under 1980-taletfördubblades i stort sett busstrafiken mätt ipersonkilometer. har dessvärredenna ökning i många län förbytts i en kraftig minskning.Orsakerna härtill är flera. Momsbeläggningen avpersontransporter är en. Ökade kostnader på grund avandra beskattningar och miljöklassningar av fordon är enannan. Taxehöjningar som de kommunala huvudmännensett sig tvingade att vidta för att i en svår ekonomi försökaminska skattesubventionen spelar också sin roll.Kollektivtrafiken är av stor betydelse för många isamhället. Den erbjuder möjligheter till billiga resor mellanbostad och arbete. är den viktig för att görakulturutbudet tillgängligt. Ungdomar och kvinnor är dedominerande resenärerna. Ett ökat buss- och tågåkande påbekostnad av bilen medför samhällsvinster inommiljöområdet och ökar dessutom trafiksäkerheten.Vi ser med oro på att kollektivtrafikresandet minskar. Vibefarar att kollektivtrafiken kan råka in i en negativnedåtgående spiral där krav på lägre skattesubventionmedför högre taxor som ger färre resenärer som ger sämreunderlag vilket medför indragna turer som i sin tur minskarattraktiviteten och i slutändan får fler att ta bilen i ställetför buss eller tåg. Ofta överlåts dessa ställningstaganden tillbolagsstyrelser med ett begränsat ansvar för trafikbolagetsväl och ve. Eftersom kollektivtrafiken har så mångasamhällsekonomiska aspekter i en vidare mening är detallvarligt om inte de politiska instanserna i kommuner,landsting och riksdag anlägger en helhetssyn påkollektivtrafiken. I en sådan menar vi attkonsekvensbeskrivningar på en rad områden måste framinnan beslut om taxor och skattesubventionsgrad tas. Någraav dessa är:skatteeffekter, reseavdrag etc. socialjämlikhet: vilka drabbas om bussen dras in?arbetstillfällen: arbetsresor är kollektivtrafikenstoppbelastning bostadslokalisering: många nyabostadsområden förutsätter hög kollektivtrafikstandardtrafiksäkerhet: hur många fler olyckor medförtaxehöjningen? miljön: vem tar miljökostnaden för ökadbiltrafik? social service: ökat behov av färdtjänst och taxiom bussen försvinner infrastruktur: de nya och bättrevägarna och järnvägarna måste också trafikeras -- medkollektivtrafik!Enligt vår mening kan inte riksdag och regering göra detså enkelt för sig som att enbart hänvisa till att detta är dekommunala huvudmännens bord. Det är trots allt genomden ekonomiska politiken i stort som det avgörs vilketutrymme kommuner och landsting har för att skapa en godkollektivtrafik. Som vi exemplifierat ovan ingriper ocksåriksdag och regering genom lagstiftning och föreskriftersom påverkar trafikhuvudmännens förutsättningar. Enytterligare oroande tendens som kommit äratt staten ''smiter'' från sitt ansvar att finansierainfrastrukturen. Det har medfört att de ansvariga förtrafiken också belastats med kostnader för investeringar ibl.a. Sjävklart minskar det deras utrymme för attskapa en attraktiv kollektivtrafik. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attkollektivtrafikens utveckling måste följas upp och beaktasi ett helhetsperspektiv i enlighet med vad som i motionenanförts.