mot · GG02So439 · 1993-01-26 00:00:00 — Den socialdemokratiska hälso- och sjukvårdpolitikensyftar till att främja alla människors hälsa och skapa godaförutsättningar för vårdens resultat. Syftet är att forma enrättvis och lika vård för alla, med hög kvalitet och medutrymme för vårdpersonalen att använda sin kompetens ochsitt engagemang.Sjukvården har till uppgift att ta reda på vilka behovmänniskor har, och fördela resurserna därefter. Resultatetskall följas upp, bedömas och ställas i relation tillkostnaderna. Rättviseaspekten skall ha en central plats i ensådan utvärdering.Såväl den demokratiska dimensionen som målsättningenatt fördela vården rättvist, kan aldrig överlämnas åtmarknaden. Det är en välkänd socialdemokratiskståndpunkt, väl förankrad i den svenska folksjälen. Vi hardessutom fått se flera exempel på vadtraditionellt marknadstänkande betyder ivårdsammanhang.I regeringsdeklarationen talas om att införaetableringsfrihet successivt för läkare. Det är mycketavslöjande för vilka mål regeringen prioriterar isjukvårdspolitiken. Privatiserad sjukvård ger utrymme förverksamhet som har till huvudsyfte att tjäna pengar. Det ärnågot annat än den solidariskt finansierade ochdemokratiskt styrda vård som bär socialdemokratinssignum.Ett exempel är mannen, en uteliggare som har skadat sinena armbåge svårt, och behöver sjukvård. Han får hjälp tillnärmaste vårdcentral. Men han blir inte insläppt eftersomhan saknar pengar att betala patientavgiften med. Dethjälper inte att den medföljande frälsningsoldaten lovar attbetala patientavgiften. Inte förrän frälsningssoldaten lovatatt också stå för medicinkostnaderna, blir mannen insläpptoch får behandling. Det finns också andra exempel därmarknadstänkandet fått ett sådant genomslag iverksamheten att människor som inte har pengar att betalamed blir avvisade.Människor som söker vård har rätt att ställa krav på attsamhället tillhandahåller bra och rätt vård. Sjukdom ochohälsa kan drabba vem som helst, gammal som ung, rik somfattig. Det är behoven som skall vara avgörande, inteplånboken.Under senare år har , andrainternationella organisationer för vård och hälsa, ochsvenska undersökningar, visat att svensk hälso- ochsjukvård är av mycket hög internationell standard. Dettakan också avläsas i låg barnadödlighet och lång livslängd.Svensk hälso- och sjukvård står sig också mycket gott viden ekonomisk jämförelse. Vi har en kostnadseffektiv vård.Särskilt om vi beaktar att har världens äldstabefolkning. Vi har anledning att vara stolta över resultatetav den målmedvetna politik vi fört på detta område.Många länder i den industrialiserade världen harstigande kostnader för sjukvården. är dettvå länder som avvikit från den trenden, ochSverige. I dessa två länder finansieras sjukvården främstöver skattsedeln.Men det innebär inte att vi får slå oss till ro. Det finnsstora skillnader i hälsoläget mellan olika sociala grupper.Och skillnaden tenderar att öka. Även om det ännu intetillfullo går att mäta, finns det skäl att noggrant analyseravad de systemskiften som en del borgerligt styrdakommuner och landsting genomfört, innebär förtillgängligheten och rättvisan i den svenska hälso- ochsjukvården.Vi måste också studera avgiftsutvecklingen. På vilketsätt den påverkar människors möjligheter att välja, och attöver huvudtaget nyttja vården. Patientavgifterna utgjorde1990 av huvudmännens intäkter.Betydelsen som inkomstkälla är därför mycket liten. Menför den enskilde kan det i vissa situationer ändå vara fördyrt. De som mest nyttjar sjukvården och förbrukarläkemedel, är barnfamiljer, handikappade och äldre.Ganska många ur dessa grupper har små inkomster, och fårbekymmer att betala höga avgifter med den konstruktion påhögkostnadsskydd, som flertalet huvudmän har.Konstruktionen innebär också att styreffekterna försvinneri och med att taket är uppnått. Hälso- ochsjukvårdsutredningen 2000, bör också pröva etthögkostnadsskydd , och om sjukresor ochhandikapphjälpmedel bör inräknas.Att utjämna skillnaderna i hälsoläge ställer krav påinsatser såväl i förebyggande som behandlande åtgärder.Men då måste det finnas en hälso- och sjukvård som har ettområdesansvar, en kunskap om människor och miljöer ochmed utrymme att ta till vara all vårdpersonals kunnande ochengagemang. Det får heller inte finnas begränsningar somutesluter människor från att få vård och behandling om maninte kan betala patientavgiften eller medicinen.Folkhälsoarbetet får ofta för lite uppmärksamhet ochresurser. Huvudmännen har ett åliggande och ett ansvar fördetta, enligt hälso- och sjukvårdslagen. Att förebyggaohälsa ger ett positivt ekonomiskt resultat försjukvården. WHO-resolutionen om ''Hälsa för alla år2000'', anger konkreta mål för hälsoarbetet. Detta bordeuppmärksammas mer.För oss socialdemokrater finns ett antal viktiga principerför att kunna uppnå en god hälso- och sjukvård för alla.Solidaritet och rättvisa skall vara vägledande när framtidenformas och vägval sker. Hälso- och sjukvården skall betalassolidariskt och vara i huvudsak skattefinansierad. Forskningoch utbildning skall styras demokratiskt och vara öppen förinsyn. Den gemensamma sektorn, kommuner och landstingskall ha ett övergripande ansvar för att bra och rättvis vårdfinns tillgänglig även i framtiden.Huvuddelen av vården måste därför produceras igemensam regi. Detta för att garantera de övergripandemålen om solidarisk finansiering, fördelad efter behov ochdemokratiskt styrd. Men det är också viktigt att det finnsolika alternativ i form av kooperativ, stiftelser och enskildavårdgivare. Detta för att öka flexibiliteten och skapautrymme för den dynamik som det innebär att olikadriftformer jämförs med varandra.Andra viktiga utgångspunkter är att forma arbetsmiljöeroch arbetsorganisation som ger förutsättningar för vårdenspersonal att göra ett bra arbete med hög kvalitet, somtillvaratar kunnande och erfarenhet och ger en grund för detgoda arbetet i vården.Det är viktigt att använda våra resurser inom hälso- ochsjukvården på ett så bra sätt som möjligt. Och även om vikan visa på en mycket effektiv hälso- och sjukvård finns detmöjligheter att ytterligare effektivisera och förbättra.Det kan ske genom en ökad samordning mellan hälso-och sjukvården å ena sidan och socialförsäkringssystemet åandra sidan. En samordning som är betydelsefull såväl förden enskilde som för samhällsekonomin. Betydelsefull förden enskilde, eftersom det minskar tiden för sjukskrivning,och väntan på behandling och eller rehabilitering.Betydelsefull för samhällsekonomin eftersom kostnadernakan begränsas.Arbetet med att utveckla utvärderingsinstrument måstegå vidare. Kvalitet och kostnader måste kunna mätas för attfå ett bra beslutsunderlag, och ett mera optimaltanvändande av de gemensamma resurser som förbrukasinom det här området.Lagen ställer stora krav på vården. Det är lätt attinstämma i dessa. Det ökade intresset för kvalitetssäkringoch SBUs (av medicinskteknik) utvärdering av olika behandlingsmetoder, är därförmycket värdefulla. Sjukvårdpolitiken måste utvecklasystem för kvalitet och utvärdering. Det räcker inte medvalfrihet till doktorn, vårdcentralen och sjukhuset.Medborgarna måste också bli delaktiga i kvalitetssäkringoch utvärdering på det sätt som demokratin ger möjlighettill.Vi socialdemokrater vill ge utrymme föralternativmedicinen. Vi tar avstånd ifrån kvacksalveri, menhar sett att det finns skäl att ta den seriösaalternativmedicinen på allvar. Många människor harnumera erfarenhet av alternativ behandling. Utredningarhar visat att så många som ungefär 1 miljon människor ärpositiva till alternativa behandlingsformer. Rätten tillalternativ handlar om att respektera att det finns olikasynsätt också på medicinens område.Alternativmedicinkommittén har lagt ett förslag som borderesulterat i en proposition från regeringen.Primärvården är det som människor möter först.Primärvården skall ha en hög tillgänglighet, god kontinuitetoch vara av hög kvalitet. Den skall verka iindividperspektiv, familjeperspektiv ochområdesperspektiv. Verksamheten skall varasammanhållen, d.v.s. primärvårdens personal skall arbetatillsammans och ha ansvar för det geografiska område manverkar i, och för de människor som bor där. Detförebyggande arbetet måste ges så stort utrymme sommöjligt.Mödra- och barnavården måste ges fortsatt stortutrymme. Mer uppmärksamhet måste riktas motkonsekvenserna av den ökande arbetslösheten,drogberoendet och det ökande tobaksbruket. Primärvårdenskall också fungera som rådgivare och guide för patientersom måste vidare till specialistvård och sjukhusvård.I folkhälsorapporten beskrivs utvecklingen av barnshälsa. Det framgår att också barnens hälsa är klassbunden.Flera av de insatser som behövs rör det förebyggandefolkhälsoarbetet, som t.ex. att minska tobaksbruket hosmödrarna, att ha tillgång till en bra barnomsorg, god skolaosv. Men också hälso- och sjukvårdens roll i samhället äravgörande. Exempelvis hur man upptäcker brister i barnshälsa och kan sätta in åtgärder. Förutsättningarna förarbetet inom barnhälsovården har förändrats under senareår. Mödra- och barnhälsovården har delvis integrerats iprimärvården. Antalet födda barn har ökat, liksom antaletbarn med invandrarbakgrund, vilket ökar barnhälsovårdensansvar och arbetsbörda.I detta sammanhang finns det också skäl att peka påskolhälsovården. Den verksamheten har stor betydelse förbarns hälsa, inte minst när det gäller att upptäckabegynnande hälsoproblem av olika slag. Det är därförmycket oroande med de signaler som indikerar att mångakommuner skär mycket kraftigt i skolhälsovården.Utvecklingen av primärvården, med ökad läkartäthetoch mer resurser till det förebyggande arbetet, kan ske i dentakt som resurser kan överföras från sjukhus. haren hög andel sjukhusvård. Det bör vara möjligt att på siktminska den andelen, till förmån för ökade insatser i detförebyggande arbetet och den sjukvård som är närmastmedborgarna.Psykiatriutredningen har i sin utredning visat att denpsykiska ohälsan kan minska och att samhället kan minskasina totala kostnader. bygger påhumanism och rättvisa. Socialdemokratins mål är att stärkade psykiskt sjukas situation, såväl i vården som samhället.Genom att samordna insatserna är målet att minska ohälsanoch sänka kostnaderna.Svensk specialistvård har en hög utvecklingstakt på såväldet medicinska som det tekniska området. Köer har kunnatminskas och väntetiderna är i de flesta fall inte mycketlängre än den tid det tar att planera ett ingrepp eller enbehandling. Utvecklingen har också inneburit att antaletvårdplatser har kunnat minska och behandlingstider kortasbetydligt. kan vi bota alltfler sjukdomar. Århar kunnat läggas till livet, men framför allt liv till åren.Den högspecialiserade vården och den forskning ochutveckling som där sker måste uppmuntras. Den spararlidande för den enskilde, men också pengar för samhället.Men eftersom resurserna är begränsade måste enavvägning ske var någonstans insatserna ger bästamänskliga och ekonomiska resultat.Det finns anledning att ordentligt se översjukhusstrukturen i landet. Den utveckling som skett på dettekniska och medicinska området borde kunna frigöraresurser på ett annat sätt, än vad som skett . Ensjukvård med många sjukhus har inget egenvärde.Sjukvården skall värderas och bedömas med utgångspunktfrån vilken vård, behandling och service som ges.Det behövs naturligtvis fler sjukhus befolkningsmässigträknat i glesbygden, än i de tätbefolkade delarna av landet.Det geografiska avståndet mellan sjukhusen är en faktorsom måste vägas in. Det finns såväl rationella somkänslomässiga motiv för detta. Det är en trygghet mednärhet till akutsjukvården. Men det handlar också omsäkerhet för den enskilde. Långa avstånd ökar riskerna vidolyckshändelser och akut sjukdom. Mot detta måste alltidställas kostnadsaspekten och möjligheten att upprätthållaen hög kompetens.Det fria valet av läkare och sjukhus har ett pris. Det gårinte att bortse från risken att det priset kan bli högt. Om del av befolkningen väljer ett annat sjukhus än det somär mest närbeläget, kan det betyda att hemortens sjukhusblir oförsvarligt dyrt att driva, med nedläggning somkonsekvens. Det betyder att en minoritets val att sökasjukvård på annan ort innebär, att en majoritet avbefolkningen som vill vårdas på hemorten, tvingas sökavården på annan ort. Skall fåtalets fria val drabba flertalet?Detta är ingen argumentering för att valfriheten skallinskränkas. Utan ett försök att peka på att allt har sitt pris.Även valfriheten.Vid en översyn av sjukhusstrukturen är det intesjälvklart att storsjukhusmodellen är den bästa, om manundantar den mest avancerade vården. Där är detnaturligtvis så, att det lilla sjukhuset aldrig kan mäta sig meddet stora. Men i övrigt kan det mycket väl vara så, att detlilla sjukhuset klarar sig bra i jämförelsen med det stora,genom att t.ex. specialisera sig.En omstrukturering av sjukhusvården, där frigjordaresurser successivt överförs till primärvården, kräver av alltatt döma, ett sammanhållet huvudmannaskap försjukvården.Det pågår ett antal försök med primärkommunalthuvudmannaskap. Flera försök är välkomna. Men ännuviktigare är att de försök som pågår, genomförs enligtplanerna. Därefter skall en utvärdering ske på helaförsöksmaterialet. Med tanke på diskussionerna omhuvudmannaskapet för primärvården är det därföranmärkningsvärt att, som exempelvis kommun gör,avbryta försöket mitt under pågående verksamhet för attprivatisera primärvården. Man river ner en fungerandeverksamhet och genomför ett systemskifte, som tillsyneshar som enda motiv, att uppfylla ideologiskaambitioner.Frågan om det samlade ledningsansvaret har varitföremål för en omfattande diskussion. Det är viktigt attregeringen och noga följer tillämpningen avbestämmelserna om det samlade ledningsansvaret och atten utvärdering kommer till stånd.Kvinnors sjukdomar får inte alltid den uppmärksamhetinom forskning och hälso- och sjukvård, som mera manligasjukdomar får. Olika forskningsresultat ochundersökningar pekar på att sjukdomsmönstret förändrasoch att särskilt ryggbesvär och annan värk ökat blandkvinnor. Sjukdomar som cancer, hjärtoch kärlsjukdomarhar också ökat. har ett nytt begrepp, de s.k.frustrationssjukdomarna, uppmärksammats.När det gäller skadeverkningar av tobak och alkohol, ärkvinnor mer utsatta än män. Kvinnor har t.ex. mycket lägretoleransgräns än män, innan skadeverkningar inträder vidbruk av tobak och alkohol.Det är således så, att kvinnors sjukdomar, symtom ochskador ofta förorsakas av ett samspel av betingelser somarbetsbelastning, omsorgsansvar, förslitningseffekter, lågalöner, långa arbetsdagar, monotona jobb och lågtinflytande.Mot den här bakgrunden är det viktigt att belysa hurdagens situation påverkar kvinnor, i syfte att förebyggahälsoproblem. Vidare är det viktigt att utveckla insatsernaför tidig rehabilitering och rikta uppmärksamheten mot depsykologiska, emotionella och sociala aspekterna.Enligt tandvårdslagen skall folktandvården svara förregelbunden, fullständig och avgiftsfri tandvård för barnoch ungdomar . Specialisttandvård ochvuxentandvård i den omfattning som huvudmannenbedömer lämpligt.Folktandvården arbetar därför inom två olika områden.Dels traditionell tandvård med affärsmässig inriktning, likden som privattandläkare bedriver. Inkomsterna består avpatientavgifter och ersättning från tandvårdsförsäkringenvia . Det andra området består avsamhällsinriktade åtgärder, som styrs av politiska beslut iriksdag eller landsting. Denna del av verksamheten betalasav landstingsskatten.I folktandvårdens uppgifter ingår ett särskilt ansvar föratt nå grupper med stort vårdbehov, och som ofta inteefterfrågar denna vård själva. Där kan nämnassjukhemspatienter, invandrare, handikappade och vissagrupper av äldre.Från borgerligt håll hörs nu allt starkare krav i mångalandsting att privatisera folktandvården. Inom någralandsting har redan sådana beslut fattats. Och det finnsockså exempel på där man inför tandvårdspeng och därföräldrarna får kryssa i en ruta på ett papper och välja omde vill ha privattandläkare eller folktandvård.Det kan ju läggas många aspekter på den härutvecklingen. Är det inte ensolidariskt finansierad och demokratiskt styrd tandvård viskall ha? Eller skall plånbokens tjocklek styra här också?Rent praktiskt och ekonomiskt finns det skäl att fråga, omvi har råd att bygga upp dubbla funktioner, exempelvis iskolan, med det förebyggande. En tandsköterska som tarhand om dem som valt folktandvården, en annan somsköter om dem som valt privatalternativet. Eller blir det tilloch med flera privata alternativ. Vilka möjligheter tilluppföljning finns i ''pengsystemet''. Hur mycket kostar detatt dubbla eller tredubbla besöken i skolan, för att de somvalt olika alternativ skall ha sin fulla valfrihet. Vilka skallbetala den ökade kostnad, som inte går att undvika, vid ettsådant tillvägagångssätt.Kan de som behöver extra mycket behandling och stödfå detta? Eller kommer vi att få se en utveckling sominnebär försämrad tandhälsa hos ungdomen, och som senföljer med upp . Kommer klasskillnaderna att på nyttbli tydliga när det gäller tandhälsan.Dessa ''systemskiftestendenser'' på tandvårdens områdeär naturligtvis lika allvarliga för folkhälsan ochrättvisan, som utvecklingen inom sjukvården. Det finnsdärför skäl att pröva vilka åtgärder som behöver vidtasnationellt, för att trygga en god tandvård för alla, över helalandet.I hälso- och sjukvårdslagen läggssjukvårdshuvudmännens verksamhets- ochplaneringsansvar fast. I målparagarafen föreskrivs att hälso-och sjukvårdens mål är ''en god hälsa och en vård på likavillkor för hela befolkningen.'' Det här uttrycker samhälletsgrundsyn. Den lika rätten förutsätter ett synsätt att allamänniskor har samma värde. Om den som söker vård är ungeller gammal, rik eller fattig skall inte ha någon betydelse.Det avgörande skall vara det medicinska behovet.Hälso- och sjukvården skall inte bara lindra och botasmärta och ohälsa, utan också aktivt medverka till attmänniskors hälsa förbättras. Det finns inga outtömligaresurser att ösa ur för att uppfylla dessa mål. Därför måstede resurser som finns fördelas rättvist och efter behov.Med tanke på de ''köp- och säljmodeller'' ochmarknadslösningar som till en del tillämpas också inomhälsooch sjukvården, finns det skäl att pröva om denationella målen uppfylls i rådande system. Vi förordar attfrågan skickas till sjukvårdsutredningen för att skyndsamtbelysas.I spåren av diskussionerna om primärvårdens kvalitetoch tillgänglighet prövas olika modeller av hus-/familje-/egenläkare hos huvudmännen. I regeringskanslietförbereds förslag om en husläkarlag. Ettcentralt inslag i den tänkta lagen är den friaetableringsrätten. Hos vissa huvudmän tillämpas en sådan etableringsfrihet. Debatten om primärvårdenhar i huvudsak handlat om två saker: Läkarbrist och bristpå kontinuitet i relationen patient läkare.Läkarbristen är inte längre något stort problem.Kontinuiteten förbättras också när tillgången på läkareförbättras. De olika modellerna med hus-/familje-/egenläkare som prövas bidrar till att förbättrakontinuiteten. Men för att ytterligare förstärka patienternasrätt föreslår vi, att hälso- och sjukvårdslagen kompletterasmed regler som ger huvudmännen ansvar för att planeraverksamheten så, att varje medborgare har en personligläkare med möjlighet till kontinuitet. Vi förutsätter attregeringen återkommer till med förslag om tilläggi hälso- och sjukvårdslagen enligt ovan.Patientavgifterna utgör inte någon betydande del avsjukvårdens finansiering. Olika huvudmän tillämpar olikaprinciper för att ta ut patientavgifter. Allteftersomekonomin blivit mer ansträngd för sjukvårdshuvudmännen,har avgiftens andel av sjukvårdskostnaderna ökat. För denenskilde finns ett tak för patientavgifter och läkemedel. Dettaket är f.n. . Det kan synas vara en litenkostnad för . Och fördelar sig kostnaden jämntöver året, torde nuvarande nivå inte innebära någraproblem.Däremot kan problem uppstå om kostnaderna är högaunder . Likaså om huvudmännen använderpatientavgiften som finansieringskälla i ökad utsträckning.Det finns också risk att det samlade avgiftsuttaget isamhället leder till att människor avstår från att vända sigtill sjukvården, trots att behovet finns. Vad det kaninnebära för den enskilde är inte svårt att förutse, men detkan också betyda kraftigt ökade kostnader för samhället pålängre sikt. Det finns därför skäl att förhindra, att avgifterpå välfärdsinrättningarna motverkar välfärdens syften. Viföreslår en översyn av de samlade effekterna avavgiftsuttagen i landsting och kommuner, och att andraformer än årstaket prövas för högkostnadsskydd.Alternativmedicinen är viktig för framtiden. Mångamänniskor känner en stor tilltro till alternativabehandlingsformer. Vi socialdemokrater tar avstånd frånkvacksalveri, men vill stödja den seriösaalternativmedicinen. Vi tycker respekten för varandra ochför andras åsikter ställer krav på ett jämlikt och valfrittsamhälle och ger utrymme för alternativ också på dettaområde. har visat på, hurdetta skulle kunna förverkligas. Vi förutsätter attregeringen återkommmer till med förslag i denriktning som kommittén förordat.Antalet läkare i primärvården behöver öka. Det är intesannolikt att sjukvården kan få en större andel av BNP änvad som gäller. Ökad läkartäthet i primärvården kanendast uppnås om resurser kan frigöras i sjukhusvården. Ensådan resursöverföring tar tid. Men ställer sannolikt ocksåkrav på ett sammanhållet huvudmannaskap förprimärvården och sjukhusvården. Det bör övervägas omregering och riksdag skall ta initiativ till överläggningarmellan staten och sjukvårdshuvudmännen i syfte attgemensamt lägga fast riktlinjerna för omstrukturering inomsjukvården. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att hälso- och sjukvårdensresurser bör fördelas rättvist och efter behov,2. att hos regeringen begär attsjukvårdsutredningen skall få i ytterligare uppdrag attbelysa en garanti för den lika rätten och fördelningen efterbehov av hälso- och sjukvårdens resurser,3. att beslutar komplettera hälso- ochsjukvårdslagen med regler, som gersjukvårdshuvudmännen ansvar för att organiseraverksamheten, så att varje medborgare har möjlighet till valav läkare och en kontinuerlig läkarkontakt,4. att hos regeringen begär att en utredningtillsätts för att göra en översyn av de samlade effekterna avavgiftsuttagen i landsting och kommuner samt att prövaandra former för högkostnadsskydd än årstaket,5. att hos regeringen begär förslag i denriktning presenterat,6. att beslutar ta initiativ till överläggningarmellan staten och sjukvårdshuvudmännen, i syfte attgemensamt fastlägga riktlinjer för en omstrukturering avsjukvården i enlighet med vad som anförts i motionen,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utvärdering av metoder ochteknik inom sjukvården fortlöpande sker och ligger tillgrund för utvecklingen inom sjukvården,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om forskning och utveckling avsjukvård för kvinnor,9. att hos regeringen begär redovisning av denutvärdering av ledningsansvaret som beställt,10. som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att under mandatperiodenutforma en proposition, som bygger påPsykiatriutredningens förslag.