mot · GG02Ju609 · 1993-01-26 00:00:00 — JK har efter initiativ av dåvarande justitieministern granskat hur lagstiftningen om olagavåldsskildring har fungerat. Det lagrum som avses är 16kap. 10 b§ BrB, särskilt i den del som avser ''sexuellt våld ellertvång''. Resultatet har redovisats till regeringen.JKs slutsats är att underlag till några förändringar igällande lagstiftning nu inte finns. pekar han dockpå att det finns mer att göra på området. ''Frågan hurspridningen av våldspornografisk olaga våldsskildring på ettännu mera effektivt sätt skall kunna stävjas med rättsligamedel är med andra ord knappast definitivt löst,'' skriver JKbland annat. Vi delar denna uppfattning.Våldtäkt = sexuellt tvång?Ett av de avgöranden JK berättar om och där man valtatt inte åtala, då det fanns utrymme för ''olikabedömningar'' och en fällande dom inte med säkerhetkunde förväntas, stämmer enligt vår uppfattning dåligt meddet allmänna rättsmedvetandet. Scenen visar ett tilltvingatsamlag mot den ena partens uttryckliga vilja och denskildrade handlingen kan rimligen inte kallas annat änvåldtäkt. Den bedömningen har också gjorts avVåldsskildringsrådet, som anmält filmen. Att scenen ingåri en pornografisk film ändrar inte vår bedömning utan görsnarare att det är uppenbart att skildringen inte ärförsvarlig. Det framstår som mycket märkligt att en lagregelsom säger att man inte, varken i stillbild eller rörliga bilder,får sprida eller för spridning skildra sexuellt våld eller tvång,kan tolkas så att en våldtäktsskildring kan anses otillräckligför att en fällande dom med säkerhet skall förväntas.Lagstiftningen om olaga våldsskildring bör vara såutformad att våldtäkt alltid betraktas som sexuellt tvångvilket, i den mån gärningen inte är försvarlig, är straffbart.I frågor av denna karaktär är det viktigt att lagreglerna haren bred förankring hos allmänheten. Det fortsatta arbete vimenar är nödvändigt bör därför ske med parlamentariskmedverkan.Vi föreslår således att en parlamentarisk utredningtillsätts med uppgift att utvärdera den hittillsvarandelagstiftningen samt att föreslå de lagändringar som kan visasig rimliga. ''Fist-fucking''Av motiven till lagstiftningen, vilka även JK hänvisar till,framgår att alla sexuella skildringar som innehåller någonform av våld avses. Även skildringar av sexuellatvångssituationer utan direkt våld ingår i den straffbarasektorn, liksom skildringar av att någon mot sin vilja utsättsför kränkande eller nedvärderande behandling. Även omavsikten är att den utsatta skall ge intryck av att njuta avbehandlingen är den straffbar om rekvisiten i övrigt äruppfyllda. Mot denna bakgrund framstår det för oss somsvårbegripligt att flera anmälningar mot s.k. fistfucking ipornografiska filmer inte har lett till förundersökning ochåtal. Vi delar i det avseendet JKs bedömning att den nugällande lagens möjligheter till fällande domar i sådana fallinte är uttömda. Skulle det vid prövningen av de fall som nuär aktuella hos JK visa sig att lagen inte ger utrymme förfällande domar mot denna speciella form av sexuellt våldmåste en lagändring ske. Detta bör en kommande utredningundersöka.Kränkande eller nedvärderande behandlingJK konstaterar också att det vid bedömningen av vissaskildringar stått klart att det rört sig om klart kränkande ochnedvärderande behandling ''främst och vanligen avkvinnliga parter'' utan att det kunnat med säkerhet påvisasatt kravet på våld eller tvång är uppfyllt. Eftersom kravenpå i detta fall JK att inte väcka åtal med mindre än att detmed viss säkerhet kan förväntas leda till fällande dom kandet finnas skäl att skärpa lagstiftningen i detta fall. JK förockså ett sådant resonemang och anser att frågan är värd attöverväga närmare. Han pekar även på de något högre kravpå grad av våld som kan anses gälla för tryckta skrifter ochmenar att det kan ifrågasättas om inte gränsen för detstraffbara passerats i några fall som friats enligttryckfrihetsförordningens regler. Vi delar JK:s uppfattningatt det kan finnas skäl att se över reglernas avgränsning ochatt skildringar av förnedrande och kränkande behandlingbör kunna förbjudas utan att våld eller tvång direkt kanpåvisas. Även dessa frågor bör övervägas närmare.Övriga frågorI JK:s rapport behandlas även en del andra frågor somborde bli föremål för överväganden. Handläggningen avärendena har visat sig medföra en del svårigheter vilka dockhittills kunnat lösas på ett tillfredsställande sätt. Det finnsdock anledning att för framtiden se till atthandläggningsmöjligheterna är så ändamålsenliga de medhänsyn till vårt rättssystems andra värden kan bli.Omfattningen av det straffbara området för olagavåldsskildring är svår att bedöma. Det är dock ganska klartatt det beträffande videogram är postordermarknaden ochprivatkopieringen som står för den största delen. I detsenare fallet pekar JK på att spridningsrekvisitet kan varasvårt att fastställa. Beträffande television står kanske detutifrån kommande utbudet för de framtida svårigheterna.De regler som gäller och som innebär att vi inte kan stoppavidaresändningar av utländska program kan behövaövervägas ytterligare. Även dessa frågor bör ingå iuppdraget för den parlamentariska utredning vi föreslår. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en parlamentarisk utredning omreglerna i 16 kap. 10b§ om olaga våldsskildring och dessastillämpning.