mot · GG02Jo27 · 1993-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:183 Vissa frågor rörande jordbruket och trädgårdsnäringen I propositionen behandlas bl a frågan om kompensationtill jordbruket och livsmedelsindustrin i norra förklimat- och avståndsbetingade merkostnader för budgetåret1993/94 dvs. Vi noterar därvid medtillfredsställelse att regeringen liksom i motsvarandeproposition inte har föreslagit prutningar iförhållande till förslag.Vi föreslår ändå bl a en ökad medelsram med anledningav att i sitt förslag gått ifrån detkalkylmässiga underlaget och istället valt att bygga sittförslag på ett mer allmänt resonemang. En bärande principfrån 1972 och framåt har varit att bygga ersättningsnivån påså långt möjligt objektiva kalkylmässiga grunder.I 1990 års livsmedelspolitiska beslut fastslogs principenom bibehållen lönsamhet i jordbruket i norra vilketenligt senare beslut skulle baseras på den genomsnittligalönsamheten bugdetåret 89/90. Vi ser det därför somnaturligt och självklart att nivån /94 skall fastställasutifrån den kalkyl i förslag som beaktarsamtliga intäkter och kostnader och som slutar på ettmedlemsbehov om . Även denna nivåinnebär ett avsteg från tidigare principer genom attjordbruket i norra minskat sina intäkter med 80miljoner från 91/92 till 92/93 pga sänkningen med detgenerella djurstödet med per djur. Vi är dockmed hänvisning till budgetläget inte beredda att föreslåytterligare uppräkning. Det innebär i praktiken ettytterligare krav på rationaliseringar utöver de två procentper år som redan ligger i kalkylen. Noteras bör också attavkastningen per ko ökat till /år i kalkylen.Vi ser det som mycket angeläget attmerkostnadsersättningen /94 är förankrad i detofficiella kalkylmaterial som finns till hands dvs iJordbruksverkets rapport. Detta är särskilt viktigt i deförhandlingar som inleds med EG och som kan vara avavgörande betydelse för Norrlandsjordbrukets framtid. Detär angeläget att för motparten tydligt markera att Sverigebibehåller den ambitionsnivå som varit gällande under långtid. Just lång tradition är det kanske viktigaste argumentetför både accept och medfinansiering till fortsattuppbackning av jordbruket i norra på minsthittillsvarande nivå.Utöver frågan om nivån vill vi aktualisera ett parytterligare frågor. Vi noterar med besvikelse attpropositionen inte innehåller några förslag rörandeersättning av merkostnader för självrekryterandeköttproduktion (dikor). Denna produktionsinriktning är ettav de få alternativ som finns vid sidan ommjölkproduktionen för att hålla landskapet öppet samtidigtsom det klimatmässiga handikappet är betydande. Enligtofficiell jordbruksstatistik fanns 1991 3.642 kor för endastkalvuppfödning i norra dvs av antalet ilandet. Ett Norrlandstillägg utöver det generella dikostödetär nödvändigt om inte denna spirande produktion helt skaslås ut.Vi vill också uppmärksamma om att kalkyleni förslag när det gäller svin helt saknaregenproducerad spannmål. Detta innbär i praktiken attsvinproducenterna i norra tvingas bryta motsamhällets miljöregler för att uppnå den stipuleradelönsamheten. För att klara kraven på spridningsareal förgödsel krävs en betytande andel egenproducerad spannmål.Detta förhållande bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de behov av ytterligare medelsom erfordras för ersättning av merkostnader till jordbruketoch livsmedelsindustrin i norra ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionalt dikostöd,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om brister i kalkylen försvinproduktion.