mot · GG02K413 · 1993-01-26 00:00:00 — Ett svenskt EG-medlemskap innebär bl.a. att mångafrågor som varit rent inrikespolitiska kommer attavgöras på gemenskapsnivå. Detta är också själva poängenmed EG-samarbetet: den ökade internationellaintegrationen främst på ekonomins område samt det faktumatt många av de viktigaste politiska frågorna till singrundkaraktär är internationella gör det naturligt att ocksåmånga politiska beslut fattas på en övernationell elleröverstatlig nivå.En sådan fördjupad politisk integration mellandemokratiska stater måste självfallet äga rum i former sommedger insyn och demokratisk kontroll också pågemenskapsnivån. Vår uppfattning är att som EG-medlem bör verka aktivt för ökad öppenhet inomgemenskapen och bidra till att ytterligare stärka de kraftersom redan verkar i denna riktning.Som medlem av EG får del av den störreeuropeiska suveränitet som medlemsländerna utövar övergemensamma angelägenheter. Men är EG-samarbetet också att betrakta som samarbete medfrämmande stater. Det innebär att reglerna omutrikessekretess gäller -- och framförallt att de kommer attomfatta betydligt fler politiska frågor än vad som hittillsvarit fallet. Bland dessa frågor märks bl.a. jämställdhet,miljöpolitik, regionalpolitik och jordbrukspolitik.Sekretessgrunderna på utrikesområdet återfinns isekretesslagens andra kapitel, första paragrafen. I det förstastycket regleras sekretessen inom regeringen ochutrikesrepresentationen. Där gäller s.k. omväntskaderekvisit, dvs. att sekretess gäller ''om det inte står klartatt uppgiften kan röjas utan att detta stör Sverigesmellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt skadarlandet''. Sekretess är alltså huvudregel.I andra stycket regleras sekretess hos övrigamyndigheter. Här gäller s.k. rakt skaderekvisit, vilketinnebär att sekretess endast skall tillämpas ''om det kanantas att det stör mellanfolkliga förbindelser ellerpå annat sätt skadar landet om uppgiften röjs''. Här är alltsåoffentlighet huvudregel. Det som skall motiveras ärsekretessen -- inte offentligheten. Det är också den ordningsom närmast ansluter till den grundlagsfästaoffentlighetsprincipen.Den skillnad vad gäller skaderekvisit som stadgas mellanuppgifter hos regering och utrikesrepresentation ochuppgifter hos andra myndigheter har många gångerifrågasatts, bl.a. i en riksdagsmotion av () (1984/85:1566) där det bl.a. påpekas att det mångagånger är fråga om exakt samma uppgifter som behandlaspå olika sätt, beroende på var de finns.Europaminister har fastslagit att hansoch regeringens uppfattning är att största möjliga öppenhetbör eftersträvas i relationer till EG och dessmedlemsstater. Han understryker också (DN 20 januari1993) att han personligen vill verka för att utrikessekretssinte tillämpas inom EG-samarbetet.Detta är en utmärkt ambition, men risken finnsnaturligtvis att andra statsråd i andra, framtida, regeringarintar en annan attityd. Det är inte bra om graden avöppenhet i förhållande till EG blir beroende avpolitiska konjunkturer. Även om EG under överskådligframtid är att betrakta som ''utlandet'' så är gemenskapensamtidigt ''utland'' av ett helt annat slag än andra stater ochorganisationer med vilka har kontakter av det enaeller andra slaget.Det finns goda skäl att inför en svensk anslutning till EG(eller Europeiska Unionen) genomföra en översyn avutrikessekretessen. En sådan översyn bör, i enlighet medden uppfattning som europaministern gett uttryck för, ledafram till slutsatsen att utrikessekretess inte gäller för frågorsom griper in i de inrikespolitiska förhållandena i vårt land.I sammanhanget bör man också allvarligt överväga attformulera om den aktuella paragrafen så att offentlighet blirhuvudregel för såväl regering och utrikesrepresentationsom för övrig offentlig förvaltning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av reglerna förutrikessekretessen.