mot · GG02Ub432 · 1993-01-26 00:00:00 — Skilda undervisningsgrupper för flickor och pojkar Alla är vi -- som föräldrar, mor- och farföräldrar,dagispersonal, lärare, SYO-funktionärer, etc. -- inblandadei en process som gör att flickor i stor utsträckning uppfostrasalltför traditionellt. De väljer ofta korta utbildningar somleder till lågbetalda jobb medan pojkarna ofta blir t.ex.ingenjörer eller forskare och skaffar sig välbetalda arbeten.Detta sker, trots att vi lever ett helt annat liv än mangjorde . En av de stora förändringarna som skett är attbåde män och kvinnor yrkesarbetar. behövs bådemäns och kvinnors yrkesinsatser för familjens ekonomi, förhemmets vård och för att utveckla ett bra samhälle. Tilldetta kommer att vi vet att både mäns och kvinnors insatserbehövs för att ge barnen en bra uppfostran och tryggidentitet. Detta innebär att flickors yrkesval och yrkesliv ärlika viktigt som pojkarnas.Om vi vill bryta gamla traditioner och uppnå stabilaförändringar räcker det inte med enstaka kampanjer. Helakomplexet måste bearbetas och ses som helhet för att enattitydförändring ska kunna ske, en förändring som ledertill att pojkar och flickor väljer yrkesbana merotraditionellt. Insatser måste göras i alla led; våra attitydertill pojkar resp. flickor i hemmet, i skolan, i högreutbildning och på arbetsmarknaden måste förändras.Det finns mycket som tyder på att pojkar i skolan gynnaspå flickornas bekostnad.Dale Spender, forskare i har visat genomomfattande bandade lektioner att pojkarna aldrig fickmindre än av lärarens uppmärksamhet, flickorna ficki genomsnitt av hennes tid och uppmärksamhet.Svenska undersökningar visar på samma resultat.Inga Wernersson, pedagogisk forskare i Göteborgsom undersökt könsdifferentieringen i svenska skolor säger:''Det förefaller som flickor får frågor som går ut på attklargöra vad alla redan vet medan pojkar möts med störreutmaningar. Pojkar får därför kvalitativt bättreundervisning. ''visade också att lärare med eleverav båda könen visste mera om pojkarna än om flickorna.Om läraren hade svårt att känna igen en elev var det alltiden flicka. Det var vanligt, enligt , att läraren vände sig till pojkar somindivider och till flickorna som grupp. Det kan antas attundersökningens resultat även gäller i Sverige.Jan , språkforskare vid iMalmö, har visat att lärarkandidater i blindtester bedömerpojkars prov mera trovärdiga och kompetenta än flickorsprov. Resultatet visar att flickor och pojkar får olikabehandling i skolan, att deras resultat mäts på olika sätt ochatt flickors lika rätt till undervisning inte fungerar iverkligheten. Det finns många undersökningar ochforskningsresultat som visar i princip samma sak.Självklart finns det lärare som är väl medvetna om attpojkar tar för sig av deras tid och intresse, och att flickornasitter tysta och väntar på sin tur (en ''tur'' som lektionstideninte räcker till). Vissa lärare har bestämt sig för att ändrapå detta och arbetar aktivt och målmedvetet för att stärkaflickorna. Men det är inte så lätt i stora klasser. De tystaflickorna kan iakttas särskilt på gymnasiet.Vi vet att pojkar och flickor utvecklar sin identitetpå olika sätt.En beskrivning tagen ur tidningen nr19/1992 låter så här i korthet:Man kan säga att flickor blir flickor genom närhet ochlikhet. Pojkar blir pojkar genom olikhet ochsjälvständighet. Detta märks redan på lågstadiet som attflickor vill bli och göra som fröken/mamma, de lyder, sittertysta och väntar på uppgifter, följer skolans regler ochhjälper fröken att hålla ordning på de bråkiga pojkarna.Pojkar bråkar, är högljudda, ifrågasätter, tar för sig och''mopsar''.Men skolans normer förändras allteftersom utan attflickorna märker hur. När flickorna når gymnasietpremieras inte längre deras ''duktighet'' och snällhet. Därpremieras andra kvaliteter som att diskutera och delta idebatten, utmärka sig, ta ordet, ta initiativ. Allt är sådantsom pojkarna övat sig på hela tiden (även om de fick skällför det i ). av livet skaflickor och pojkar börja stiga fram och visa upp hela sinkvinnlig- resp. manlighet.Samtidigt tillåts inte pojkar visa sitt behov av närhet ochsina mjukare sidor. Bristen på träning i att visa fram allasidor av personligheten kan bli problem för män i vuxenålder t.ex. i kontakten med barn och gamla människor.Om flickor redan från hade med sig enstabilare identitet skulle gymnasieåren för deras del inte bliså tysta. Om klassrummet ibland redan i kundeförvandlas till en arena där flickor tränar sig i att ''ta för sig''och lägga av sin duktighet/snällhet skulle mycket varavunnet för framtiden. Men en sådan träning är svår attlyckas med om pojkar finns med samtidigt.För pojkarna kan å andra sidan lektioner utan flickorvara en stor tillgång. De slipper flickornas duktighet ochkan våga visa sina mjukare sidor. Allt under förutsättningatt läraren har en medveten pedagogisk hållning och insikti problematiken.Vi anser att de beskrivna problemen är väl kända menatt några självklara lösningar inte finns. Det finns stortutrymme för olika initiativ från skolornas sida. Ett exempelvore att tog initiativ och uppmuntrade grund-och gymnasieskolorna att undervisa flickor och pojkar varför sig i vissa delar av olika ämnen/kurser. Syftet ska varaatt stärka flickornas identitet och att stärka/träna pojkar attsläppa fram sina mjukare sidor.Försök med könsuppdelade grupper på harmed gott resultat gjorts i bl.a. som ingått i ettpilotprojekt angående jämställdhet. På lång sikt bidrardetta till att både flickor och pojkar kan komma att brytatraditioner i utbildnings- och yrkesval. Vi är väl medvetnaom att detta inte är hela svaret.Samma omedvetenhet om flickors och pojkars olikavillkor präglar högskolan. Vi avser att återkomma i frågan isamband med senare regeringsförslag om högre utbildningoch forskning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skilda undervisningsgrupper förpojkar och flickor i grund- och gymnasieskolan.