ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02L323 · 1993-01-26 00:00:00 — Inom har genomförts en utredningangående regionalisering av Kronofogdemyndigheterna''i regioner'' (RSVRapport 1992:8). Rapporten har remitterats internt inomverket inför ett beslut på verksledningsnivå. Någon remissutanför verket sker inte.Ett antal affärsdrivande verk har utan riksdagensprövning genomfört olika former av regionaliseringar ochdärmed ändrat strukturen i samhället utifrån striktverksamhetsmässiga bedömningar, kundernas ochsamverkande organisationers behov. Härtill talar mycketför att flera av regionaliseringarna visat sig olyckliga ur bådekund- och effektivitetssynpunkt.En ändring av en så kundnära organisation somKronofogdemyndigheterna bör enligt vår meningunderställas prövning.När det gäller utredningens förslag kan konstateras attutgångspunkten för utredningsarbetet har varit atteffektivisera funktionerna för ledning, specialistfunktioneroch administration.När det gäller utgångspunkten en regionaliseringkonstaterar utredningen att ett flertal statliga myndigheterbildat regioner i stället för länsanknuten organisation. Desom så gjort är i första hand affärsdrivande verk och detkan, som ovan antytts, finnas anledning ifrågasätta omverksamheten och kunderna vunnit på detta. kommer vinster i ledningsfunktionen utifråndet centrala perspektivet att motverkas av storaledningsproblem utifrån det lokala och kundnäraperspektivet. Vi är inte övertygade om att dennaprioritering är väl avvägd.När det gäller den föreslagna regionindelningen kanförslaget för tas som exempel på en heltfrämmande indelning. En region som omfattar län(, , och )över en så stor yta och med så ringa ekonomiskt ochkulturellt samband har små förutsättningar att fungera.När det gäller administrativa besparingar och behovet avspecialistkompetens kan dessa uppnås utan enregionalisering. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär attRiksskatteverket får i uppdrag att se över förslaget omregionalisering av kronofogdemyndigheterna,2. att hos regeringen begär att beslut omförändrad organisation för kronofogdemyndigheterna skallunderställas .
mot · GG02L325 · 1993-01-26 00:00:00 — Den statliga lönegarantin vid konkurser Normalinkomsttagare skall inte behöva förlorainkomster vid konkurser.Från gäller nya regler för lönegaranti vidkonkurser. Nya regler behövdes mot bakgrund av detuppenbara missbruk som skedde med lönegarantilagen.Det tak av lön från lönegarantifonden som genomfördesinnebar dock att många människor med normala inkomsterdrabbades av stora förluster.Oavsett orsaken till en eventuell konkurs måste normalalöntagare hållas skadefria vid en konkurs. Vi anser attmaximibeloppet som uppgår till måsteändras, som lönegarantifonden kan bära sina egnakostnader. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att normalinkomsttagare börhållas skadeslösa vid konkurser.
mot · GG02L330 · 1993-01-26 00:00:00 — I den s.k. regionaliseringsutredningen föreslås attkronofogdemyndigheterna ges en helt nymyndighetsindelning med myndigheter bestående av fleralän. föreslås ingå i regionen av, förutom , , ,och . Huvudort i regionenföreslås bli . Som ett alternativ föreslårutredningen en delning av region i tvåregioner -- nordöstra (E och F län) och sydöstraGötaland (G, H och K län).En storregion med som huvudort är enligt vårmening en olycklig konstruktion. Regioner bör enligt vårmening konstrueras utifrån näringsgeografiskautgångspunkter. De bör avspegla naturliga kontaktmönsteroch resandeströmmar. Hänsyn bör också tas till kulturellaoch historiska band. Därtill kommer en uppenbar risk föreffektivitetsförluster på grund av det mycket storaavståndet till huvudorten.Mot denna bakgrund vill vi istället förorda alternativetmed en delning av regionen så att ,och län tillsammans bildar en region.Skulle detta alternativ inte visa sig gångbart vill vi i andrahand förorda att förs samman medSkåneregionen. Även med har naturligaband, kommunikationerna i form av bl.a. Kustpilen ärutmärkta och tillhör dessutom sammahovrättsområde som . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ny regionindelning avkronofogdeväsendet.
mot · GG02L401 · 1993-01-26 00:00:00 — I ett rättssamhälle är familjerättsfrågorna särskiltangelägna eftersom de berör barnens rättsställning.Lagstiftning kan visserligen inte förebygga eller lösa allafamiljekonflikter men kan bidraga till lösningen avfamiljerättsliga problem. Särskilt tänker man då påupplösning av äktenskap men det kan även handla om barnsom hamnat eller riskerar hamna i drogmissbruk ellerkriminalitet.Svensk familjerätt har successivt utvecklats, och senastår 1991 genom en viktig reform om vårdnad och umgängemed barn efter föräldrarnas skilsmässa.I utländsk rätt har man valt varierande modeller av deträttsliga förfarandet för att lösa uppkommandefamiljerättsliga problem. utgör ettföregångsland på familjerättens område. Där har maninrättat särskilda familjedomstolar s.k. family court som enspecialdomstol för familjemål. Här handläggs flera skildamåltyper exempelvis äktenskapsskillnad samt vårdnad ochumgänge. Dessa domstolar disponerar egnautredningsresurser i form av specialister på bl.a.socialkunskap och psykologi. Här genomförs en omfattandeförlikningsverksamhet för att hitta lösningar som alla parteruppfattar som rättvisa. Dessutom satsar man på enomfattande vidareutbildning av personalen. Rent allmäntkan sägas att familjerättsjurister åtnjuter ett synnerligenhög juriststatus. Även i och har man särskildafamiljerättsdomstolar. Deras verksamhet är dock inteidentisk med men är också intressanta för svenskrätt.För svensk familjerätts del borde man försöka fånga uppfördelarna i främst det australiensiska systemet. Dettagäller då främst dess höga domarkompetens, bredabeslutsunderlag och goda slutresultat. Men detta behöverinte nödvändigtvis ske i samma organisationsstruktur alltsåi specialdomstolens form. För svenska förhållanden sker detsannolikt bättre inom specialavdelningar inom allmändomstol. bör sådana regionala ''specialinstanser''även handlägga verkställighetsfrågor inom familjemålen,som hanteras i förvaltningsdomstol.Avslutningsvis bör tilläggas att det nu beskrivnadomstolsförfarandet borde utgöra en förstärkt garanti attbarnet sätts i centrum och att de rättsliga avgörandenaverkligen tillgodoser barnets bästa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om familjerättsdomstolar.
mot · GG02L403 · 1993-01-26 00:00:00 — Kostnader förknippade med umgängesrätt Allt fler barn lever endast med den ena av sina föräldrar.Kontakterna mellan barnen och den förälder de ejstadigvarande bor hos är viktiga. Ofta har den föräldern rätttill umgänge med barnen under olika , skollov ochsemestrar. I de fall där föräldrarna bor geografiskt näravarandra är utgifterna i form av resekostnader i sambandmed umgänget mindre betungande. Men om avstånden avolika skäl mellan de olika bostadsorterna är längre blirkostnader en faktor som direkt kan påverka möjligheternatill umgänge. Fall finns också där den förälder som harvårdnaden väljer att bosätta sig på en ort så långt bort frånden andre föräldern så att umgänge direkt förhindras ochblir omöjligt.Barnet/barnen har ju sin rätt och behov av umgänge medbåda föräldrarna. Det är därför orimligt att direktaekonomiska skäl skall försvåra och även i en del fallförhindra denna självklara rättighet. Det är således rimligtatt reglerna ses över så att inte den enskilde föräldernsekonomi blir det som fäller avgörandet om umgänge skallkunna ske eller ej. En översyn av möjligheterna attunderlätta detta umgänge mellan föräldrar och barn ärdärför av stort värde. Ett sätt kan vara att regeringen seröver de skatteregler som gäller för resekostnader i sambandmed umgängesrätt så att resekostnaderna i samband medumgänge blev avdragsgilla. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn avreglerna för resekostnader i samband med umgängesrätt.
mot · GG02L404 · 1993-01-26 00:00:00 — Stärkt skydd mot bortrövande av barn har vi blivit uppmärksammade på attåtskilliga barn rövats bort (kidnappats) frånvårdnadshavaren och förts till annat land.Risken för ett bortrövande är störst där fadern är avutländsk härkomst och modern svenska. är det mänmed muslimsk tro som genom denna anser att det ärmannen som har ansvaret för ett barns uppfostran. Somregel är det ändå mamman som har vårdnaden om barnet.En sådan mamma lever under ett stort tryck och är dagligenrädd för att fadern skall lyckas i sitt uppsåt att kidnappabarnet. De frågor hon ställer sig är: Hur skall jag bäst kunnaskydda mitt barn från bortrövandet? Om bortrövandet hargenomförts, hur skall jag få tillbaka barnet? Har jag stödhos svenska myndigheter och hur skall de kunna hjälpamig? Detta är endast några av de frågeställningar sommamman till ett kidnappningshotat barn vill ha svar på.Därför är det naturligt att mamman vägrar fadernumgängesrätt med barnet utan att det finns enkontaktperson med hela tiden.Föreningen ''Bortrövade barns föräldrar'' bildades i april1991 av fem kvinnor som fått sina barn bortrövade (8stycken). Föreningen är en ideell organisation och leverunder mycket knappa ekonomiska förhållanden. Ett årligtanslag som täcker en funktionär samt kostnaden för ettcentralt kontor skulle vara till stor hjälp.Föreningen har kontaktat några av ossriksdagsledamöter för att försöka få hjälp med att få tillbakasina barn. Föreningen har presenterat exempel där svenskamedborgare, av utländsk härkomst, fört bort barnet till''sitt'' ursprungsland, och då till far- eller morföräldrar iuppfostringssyfte enligt sin egen tro.Ett barn behöver både sin mor och sin far. Därvårdnadshavaren vägrar umgängesrätt har hot ombortförande av barnet uttalats. Det är för barnets bästa somvägran sker. Det finns fall där såväl fadern som modern ärkvar i men barnet finns utomlands. Ett förstärktskydd mot bortrövande eller kidnappning är mer än välmotiverat.Denna förstärkning kan bestå i:1. Fängelsestraff för den som för bort barnet till annatland i strid med vårdnadsbeslut.2. Internationella överenskommelser om hur staternaoch deras rättssystem skall hantera dessa frågor. FN bordehär kunna spela en stor roll.3. Möjlighet för domstol i att vägraumgängesrätt om det föreligger risk för bortrövande.4. Ett bättre stöd från UDs sida till drabbade.5.Rättshjälp till den drabbade för processer både iSverige och utomlands för drabbade föräldrar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett förstärkt skyddmot bortrövande av barn.
mot · GG02L405 · 1993-01-26 00:00:00 — Kostnader i samband med utövande av umgängesrätt Antalet skilsmässobarn i samhället verkar enligt allaberäkningar bli fler och fler. Den gamla traditionellakärnfamiljen är inte längre den vanligaste familjebilden.Många människor lever under sitt liv med flera olikapartners. Att bryta upp från en familj är alltid jobbigt,rutiner bryts och känslor rörs upp.Som vuxna har vi ändå gjort vårt val och kommer att ståför det beslut som vi har tagit. Som barn upplever man detsvårt att inte ha båda föräldrarna hos sig längre. Oavsett nyafamiljebilder kan den biologiska familjen inte ersättas.Vid en skilsmässa är det viktigt att barnen inte förlorarkontakten med någon av föräldrarna. Flera rapporter visartyvärr att barnen alldeles för ofta förlorar stora delar avkontakten med den förälder som de inte stadigvarande bortillsammans med. Utslagningen bland dessa föräldrar ärockså mycket stor. En stor anledning till att det blir så ärsäkerligen av ekonomisk karaktär. Vid en skilsmässa är detvanligt att föräldrarna flyttar till nya orter och avståndenkan bli långa. Det finns inga krav på den förälder somflyttar med barnen. Förutsättningarna för den andraförälderns möjligheter att upprätthålla kontakten medbarnen kan däremot försämras.Det finns inte heller någon form av ekonomiskhjälp att få för resor vid umgängestillfällena. Verklighetengör att då underhållet är betalt så är det ekonomiskautrymmet för långa resor, ledigt från arbetet utan ersättningoch kanske till och med hotellkostnader på den nya ortenväldigt små. För många barn med skilda föräldrar fungerardärför den gemensamma vårdnaden endast i formellmening.För barnens skull måste möjligheten att träffa och hakontakten med båda sina föräldrar vara en rättighet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder som ökarmöjligheterna för frånskild förälder att utöva umgängesrättmed sitt barn.
mot · GG02L406 · 1993-01-26 00:00:00 — Registrerat partnerskap för homosexuella m.m. Utredningen ''Homosexuella och samhället'' som ladefram sitt slutbetänkande resulterade i en propositionsom innebar en lång rad förbättringar för homosexuella. frågor förblev emellertid olösta.En stor del av den lagstiftning som reglerar samlevnadhar äktenskapet som grund. Homosexuella har inte rätt attgifta sig vare sig kyrkligt eller borgerligt. Homosexuella parkan därför inte som gifta automatiskt få tillgång till derättigheter och skyldigheter som är kopplade tilläktenskapet utan måste själva reglera sin samlevnad.1987 antog en särskild sambolag, som gällerför såväl homosexuella som heterosexuella. Sambolagenger dock inte rätt till efterlevandepension eller bodelning.Sambolagen ger inte heller samma rättigheter när det gällerarv och skatter som vid äktenskap. Grupplivsförsäkringargäller dessutom oftast inte homosexuella då man endast kansätta in en sambo av motsatt kön som förmånstagare.Lagstiftningen ger således inte homosexuella sammarättigheter som heterosexuella. På detta sätt markerarsamhället sin inställning till homosexuella. Lagstiftningensutformning får därför inte bara en formell betydelse utanäven en symbolisk.Därför har kraven på en lag om registrerat partnerskapblivit allt starkare. Det skulle lösa praktiska problem somexempelvis arvsrätt, bodelning och efterlevandeskydd förhomosexuella par.I infördes s.k. ''registreratpartnerskap'' som syftar till att utjämna skillnaden mellanhomosexuell och heterosexuell samlevnad och därmedminska diskrimineringen av homosexuella. De somregistrerat sitt partnerskap får samma rättigheter ochskyldigheter som ett gift par, dock med ett undantag -- manhar ej rätt att adoptera barn.Vid förra årets avslogs motionerna omregistrerat partnerskap med hänvisning till pågåendeutredning. Denna utredning har emellertid haft uppenbarasvårigheter att föra frågan närmare en lösning. Ettprincipiellt uttalande om att önskar ett lagförslagvore därför enligt vår mening ett värdefullt stöd förutredningsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till lag omregistrerat partnerskap för homosexuella.
mot · GG02L409 · 1993-01-26 00:00:00 — Krav på att homosexuella ska kunna reglera sinsamlevnad med s k registrerat partnerskap och attkvarvarande diskriminering av homosexuella skaundanröjas växer sig allt starkare.Att ingå äktenskap har för makar såväl ekonomiska somjuridiska konsekvenser. En legalisering av ett förhållande,som äktenskap innebär, har dock även stort symbolvärde.För sig själv och omvärlden offentliggör man sin kärlek ochatt man avser att leva samman framgent.1973 uttalade att ett samboende mellan tvåparter av samma kön är en från samhällets synvinkel fulltacceptabel samlevnadsform. 1987 genomfördes enlagstiftning som i flera avseenden förbättrade dehomosexuellas situation och har också enväsentlig attitydförändring i positiv riktning gentemothomosexuella skett hos en majoritet i samhället. Menfortfarande återstår flera frågor att lösa. Det viktigaste äratt homosexuella par ges rätt att legalisera och lagreglerasitt förhållande. De juridiska och ekonomiska rättigheteroch skyldigheter som heterosexuella får i och med en vigselska också gälla homosexuella par som vill lagreglera ochoffentliggöra sitt förhållande. Vi anser att partnerskap skavara homosexuellas motsvarighet till äktenskap och att enregistrering av partnerskap ska ha samma konsekvensersom en borgerlig eller kyrklig vigsel. Dock bör undantaggöras för rätten att adoptera barn.Strävan att uppnå likställighet mellan homosexuella ochheterosexuella och att avskaffa kvarvarande diskrimineringfår inte avstanna. Det är hög tid att den för samhället fulltacceptabla samlevnaden mellan två homosexuella parter avsamma kön lagregleras med en partnerskapslag. Vi föreslåratt beslutar att införa lag om rätt till partnerskapför homosexuella utan att invänta Partnerskapskommitténsförslag. Frågor som berör partners rätt att adoptera barnbör bli föremål för särskild utredning.I infördes en lag om partnerskap i oktober1989. Det norska kommer att taställning till ett regeringsförslag om registrerat partnerskapoch i och förbereds lagförslag ompartnerskap. En svensk lag om registrerat partnerskapligger alltså helt i linje med strävan till rättslikhet för denordiska länderna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till lag ompartnerskap för homosexuella enligt vad i motionen anförts,2. att hos regeringen begär en utredning omrätt för homosexuella att adoptera barn.
mot · GG02L410 · 1993-01-26 00:00:00 — BakgrundDet legala förfarandet rörande separationer, vårdnadoch umgänge kan ofta leda till traumatiska upplevelser förde inblandade. Rättegångar och utredningar i spelet runtbarnet kan inte sällan ha betydande inslag avsmutskastning, umgängessabotage och förnedring på grundav sårade känslor. Misär och förtvivlan följer i spåren.Förfarandet, som i legal mening skall syfta till ett resultat''för barnets bästa'', får därför ibland en kontraproduktivverkan. Till detta kommer också att nuvarande förfarandeär dyrt, både primärt men också sekundärt i form avsjukskrivningar m.m.FamiljenämndEn modell bör övervägas som är bättre anpassad till vadmodern forskning vet om barns behov och vuxnasanpassning i livskriser. En sådan metod förslås bli införd ochbenämnas familjenämnd.När en separationsansökan inlämnas till tingsrätt,gemensamt eller enskilt, förordnar tingsrätten att enfamiljenämnd skall inkomma med yttrande i vårdnads- ochumgängesärendet.Familjenämnden är alltid tillfällig och skräddarsydd fördet enskilda ärendet. i olika kommuner,familjeterapeuter, barnpsykolog, ekonom och jurist kan påolika sätt efter behov arbeta fram en lösning och lotsaföräldrarna fram till ett gemensamt beslut som då föreläggstingsrätten. Tingsrätten förordnar om en arbetsledare förnämnden. Målet vid varje separation skall vara att barnetfår gemensam vårdnad, att föräldrarna tar gemensamtansvar, reglerar sina skyldigheter och rättigheter i avtal ochatt bägge föräldrarnas resurser tas till vara.Uppnås inte consensus i familjenämnd får part givetvisföra sin talan i tingsrätten sedan familjenämnden avgivit sittyttrande.Familjenämnden bör vara under kommunalthuvudmannaskap och ingå i socialtjänsten.Givetvis skulle ett införande av familjenämnd behövaföregås av ingående bedömningar och utredningar. Enligtmitt förmenande är det viktigt att pröva och utvecklaförfarandet avseende separationer och vårdnads- ochseparationstvister. Både humanitära ochsamhällsekonomiska vinster skulle kunna erhållas ombättre metoder än dagens kunde utvecklas. Det vore därförav vikt att till kännager sitt intresse för institutetfamiljenämnd och att frågan utreds närmare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om familjenämnd.
mot · GG02L411 · 1993-01-26 00:00:00 — Lagen om insemination som trädde i kraft 1985lagreglerade inseminationsverksamheten för första gången.Insemination (införande av sperma i kvinnan på konstgjordväg) har dock använts som befruktningsmetod långtdessförinnan. Enligt lagen om insemination får sådanbehandling endast utföras på gifta kvinnor eller på kvinnorsom sammanbor med en man under äktenskapsliknandeförhållanden. Insemination får alltså inte utföras på enensamstående. Som skäl för detta anges hänsyn till barnet.Trots inseminationslagens förbud utförs insemination påkvinnor som inte lever i stabila heterosexuella förhållanden.Det gäller framför allt lesbiska kvinnor som inte vill låta sigbefruktas genom samlag och för vilka insemination är denenda tänkbara vägen. Dessa kvinnor har ingenmöjlighet att få den trygghet vid insemination som enbehandling inom sjukvårdens ram ger (den sperma somanvänds vid legal insemination aids-testas t.ex.).Inseminationslagen sägs vara tillkommen av hänsyn tillbarnen. Frågan är dock om inskränkningar som utesluterensamstående kvinnor tar denna hänsyn. Om hänsynen tillbarnen är överordnad bör alla barn som föds efterinsemination få det rättsskydd som inseminationslagen ger.Som lagen nu är utformad finns det skäl att tro attinskränkningen i inseminationslagen är tillkommen för attsamhället inte accepterar lesbiska kvinnor som mödrar.Många lesbiska kvinnor har barn. Det finns inget somtyder på att barn till lesbiska kvinnor avviker från andrabarn. Tvärtom visar jämförande forskning en mycketövertygande överensstämmelse i alla avseenden mellanbarn till homosexuella och heterosexuella föräldrar. Sexuellläggning är alltså inte avgörande för föräldraskapetskvalitet.Varken det faktum att en kvinna är ensamstående elleratt hon är lesbisk diskvalificerar henne från att födaoch uppfostra barn. Det diskvalificerar henne dock från attbli gravid genom insemination, vilket är tillåtet för kvinnorsom vid befruktningstillfället lever tillsammans med enman.Eftersom insemination av lesbiska kvinnor förekommeroch samhället tillåter att ensamstående och lesbiska kvinnorbåde föder och uppfostrar barn, bör lagen omprövas ochinsemination även tillåtas på ensamstående kvinnor. Allabarn som tillkommit genom insemination bör få sammarättstrygghet oavsett deras mödrars sexuella läggning.Dessutom är det viktigt att alla inseminationer omges avlikvärdig medicinsk kontroll och omsorg. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ändring i inseminationslagenså att ensamstående kvinnor och kvinnor som lever i stabilalesbiska förhållanden ges rätt till insemination.
mot · GG02L413 · 1993-01-26 00:00:00 — Om tvist uppstår mellan två makar/sambor vidseparation och den ene ställer fordran på fast egendomenligt äktenskapslagen/sambolagen, är det enligt nuvarandelagstiftning möjligt för den andra parten att avyttra dennaegendom innan dom faller. Den part som vid domen blirdömd att betala visst belopp till den andra parten har dåinga tillgångar att betala med. Ett nätt sätt att kringgå lagen.I dag kan man lägga s.k. kvarstad och i extrema fall utseen god man för att förhindra försäljning av berördegendom. Dessa båda förfaringssätt är i praktiken endastbevakande. Inget kan göras om en försäljning sker utan attdet upptäcks . Handlingen är i och för sig belagd medstraffpåföljd, men straffsatserna är så låga att denförfördelade parten (oftast kvinnan) avstår från att stämmamotparten.Rättshjälp vid bodelningstvister utgår inte förrän en partblir tvungen att stämma den andre till tingsrätten. Då gällerrättshjälpen från stämningen fram tills dom faller. Deadvokatkostnader som tillkom före stämningen fårvederbörande betala själv, eftersom det förutsätts att manblir tilldömd visst belopp och att man även får ut det.Meningen är att man med dessa pengar skall kunna betalaadvokatkostnaderna som uppstod före stämningen tilltingsrätten.Sammantaget resulterar detta i de värsta fallen i att densom krävt sin lagliga rätt vid slutändan står med högaadvokaträkningar och ett värdelöst domslut i handen.Ett relativt enkelt sätt att hindra ovanståendehändelseförlopp är att ändra iäktenskapsbalken/sambolagen så att man hos berördtingsrätt i lagfartsregistret kan lägga in ett totalt säljförbudtills dom faller för den aktuella fastigheten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring aväktenskapsbalken/sambolagen.