mot · GG02T226 · 1993-01-26 00:00:00 — En utvärdering av trafikpolitik trafikpolitiska beslut angavs ett antalövergripande mål. Det gällde framför allt ekonomisktillväxt, bättre miljö, regional balans och ökadtrafiksäkerhet.Det rådde en bred enighet i om demålformuleringar som gjordes. I väsentliga delar förelågockså enighet om medlen.Målen ligger fast, men i viktiga avseenden har medlenförändrats. Investeringsmedlen har ökat kraftigt.Avregleringar har introducerats och drivs nu av denborgerliga regeringen mera av allmänt ideologiska skäl änmed beaktande av uppsatta trafikpolitiska mål.Det har också blivit allt mera påtagligt att det föreliggeren konflikt mellan de uppsatta målen. Det som främjar denregionala balansen är inte alltid bra för den ekonomiskatillväxten. Miljömålet kommer inte så sällan i konflikt medbåde strävan mot ekonomisk tillväxt och regional balans. Påmotsvarande sätt föreligger det ibland motsättningar mellaninsatser för ökad trafiksäkerhet och något av de övrigamålen.Vid olika tillfällen har ställts krav på en utvärdering av1988 års trafikpolitiska beslut. I trafikutskottets betänkandeTU 1989/90:27 uttalades att ''enligt beslut skallen utvärdering av det trafikpolitiska beslutet ske ''. nu föreliggande budgetpropositionen hänvisarkommunikationsministern till en formulering i en tidigarebudgetproposition där det framhölls att det trafikpolitiskabeslutet efter hand skulle utvärderas. Statsrådet säger nu atthan inte har för avsikt att göra en total utvärdering av dettrafikpolitiska beslutet från 1988.För oss framstår det som oklart på vilket sätt regeringenavser att mäta effekterna av den trafikpolitiskautvecklingen . Den hänvisning som föredragandestatsrådet gör till utvärderingar inom respektive trafikverkär enligt vår mening inte tillfredsställande. Effekterna avtrafikpolitiken kan knappast mätas enbart genom attbedöma utvecklingen inom vart och ett av trafikslagen. Vimenar att det bara kan ske genom en samlad bedömning avhela trafiksystemet. En sådan utvärdering kan med fördelgöras löpande. Men det förutsätter att regeringen tar framett samlat underlag som har möjlighet att ta delav.I en interpellationsdebatt kring dessa frågor den 4december 1992 sade kommunikationsministern att ''detviktiga är att de trafikpolitiska målen ligger fast''. Detta är,enligt vår mening, inte rätt sätt att angripa frågan omutvärdering. Vad det gäller är istället att bedöma vilkafaktiska effekter den förda politiken har fått under årenefter 1988. Därvid måste frågan ställas om de uppsattamålen har följts, men också om målen var rätt utformade.I de fall som det föreligger målkonflikter måste riksdagenförsöka göra en avvägning och en prioritering. Om det skallvara möjligt krävs ett väl genomarbetat underlag som gördet möjligt att värdera effekterna av olika inslag itrafikpolitiken.För att uppnå en maximal effekt av transportsystemet ursamhällsekonomisk synpunkt har strävan varit attåstadkomma en samordnad investeringsplanering.Departementschefen hänvisar i olika sammanhang tilldenna möjlighet. revisorer har emellertid medviss rätt pekat på bristerna beträffande denna samordning.Vi inser också svårigheterna att på ett genomtänkt sättprioritera mellan exempelvis järnvägsinvesteringar inom enregion och väginvesteringarna där. Erfarenheterna avfördelningen av länstrafikanslagen inom respektive län är idetta hänseende inte särskilt uppmuntrande. Än svårareblir det om också flygets och sjöfartens investeringar skallsamordnas med väg- och järnvägssatsningarna. Men om vimenar allvar med vår strävan att nå uppsatta trafikpolitiskamål får regering och riksdag inte resignera inför dessasvårigheter.Vi vill också peka på en annan komplikation som måstebearbetas. skall investeringar i infrastrukturske utifrån samhällsekonomiska utgångspunkter, i vart fallvad gäller vägar och järnvägar. (Denna målsättning är inteuttalad när det gäller investeringar inom de affärsdrivandeverken, .) Däremot skalltrafiken bedrivas utifrån kommersiella utgångspunkter ochsåledes bära sina egna kostnader. Med den accelererandeavreglering som den borgerliga regeringen nu genomförskärps konkurrensen mellan de olika trafikslagen.Här föreligger således en kombination avsamhällsekonomiska bedömningar ifråga om investeringar,men företagsekonomiska överväganden vid utförandet avtrafiken. Denna kombination är inte problemfri, vilket bl.a.har visat sig i de olika bedömningar som SJ och Banverketvid skilda tillfällen har gjort. Enligt vår mening börkonflikten mellan samordning och konkurrens itrafikpolitiken bli föremål för en mera ingående analys änvad som skett.Ett exempel på med vilken aningslöshet som regeringenhanterar dessa frågor är avregleringen av inrikesflyget. Dengenomfördes utan beakttande av vare sig regionalpolitiskaeller miljöpolitiska överväganden. I budgetpropositionenpåstår kommunikationsministern att ''den avreglering sompågår bör enligt min uppfattning ske utan negativaregionalpolitiska konsekvenser''. Något underlag för attgöra detta uttalande föreligger så vitt vi vet inte.De exempel på målkonflikter vi här pekat på och denbrist på analys av effekterna av den trafikpolitik som nubedrivs visar, enligt vår mening, på behovet av en samladutvärdering av trafikpolitiken. Regeringen bör därförsnarast ta fram ett underlag som gör en sådan utvärderingmöjlig. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en samladutvärdering av trafikpolitiken.