mot · GG02Ub419 · 1993-01-26 00:00:00 — Bestämmelser om vuxenutbildning finns i 11kap. I denna motion berörs ej dengrundläggande vuxenutbildningen, utan motionen berörproblem som uppkommit i övrig vuxenutbildning i sambandmed tillämpningen av de nya reglerna för utbildningensfinansiering. I begreppet vuxenutbildning innefattas i dennamotion såväl de specialkurser och påbyggnadsutbildningar,som övergångsvis får anordnas inom gymnasieskolan, somgymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning i detkommande systemet.Kommuner och landsting är skyldiga att till sinvuxenutbildning ta emot sökande från andra kommuner,om hemkommunen åtagit sig att svara för kostnaderna förelevens utbildning. Kommunerna skall försöka erbjudakommuninvånarna gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildningar, som svarar mot efterfrågan ochbehov.Landstingen får anordna gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildningar inom områdena naturbruk ochomvårdnad. Elevernas hemkommuner bidrar med enkostnadsdel, som ungefär motsvarar statsbidraget, meneftersom varje hemkommun gör sina egna bedömningar hurmycket man vill satsa och på vad, leder detta till mycketolika konsekvenser för elever från olika kommuner. Särskiltilla drabbade är dels elever som söker lågfrekventautbildningar, dels elever som söker tilllandstingsutbildningar. Landstingen är enbart ''säljandepart'', vilket ofta leder till att primärkommunerna vägrar attbetala.Detta får förödande konsekvenser för den enskilde ochpå sikt för hela näringar och/eller yrkesgrupper. Principenom likvärdig utbildning sätts ur spel. har genom en enkät till berörda skolor kartlagthur ansökningarna till kurser inom vuxenutbildningen1992--93 behandlats. Enkäten visar att enskilda kommunereller i några fall alla kommuner i ett län har stoppat alllandstingsutbildning vid landstingsskolor. En skolledarebeskriver situationen:Skolan har lediga elevplatser, vi har sökande med högautbildningsambitioner i överflöd, men kommunernastoppar dem och hänvisar till arbetsförmedlingen, som intehar några lediga jobb att erbjuda. Slutresultatet ärdestruktiv arbetslöshet för den enskilde till högsamhällsekonomisk kostnad.Ett annat exempel, som här kan anföras, är taget från enutredning, som utbildningsförvaltningen inom ett landstinghar utfört. I utredningen redovisar man sin beredskap atttillgodose utbildningsbehovet inom naturbruksområdet försåväl 16--19-åringar (gymnasieskolan) som 20--64-åringar(vuxenutbildningen), men utbildningsförvaltningen görföljande reservation:I och med att det statliga bidraget, det s.k.sektorsbidraget, förts över till kommunerna anser sig dessainte längre ha medel att ersätta någon form avyrkesutbildning för vuxna som bedriver. Som ettresultat av detta kommer samtliga utbildningar fr o m 1993att ställas in om ingen ändring kommer till stånd.Möjligheterna för vuxna att få utbildning inomnaturbruksområdet kommer därför att vara stängda.Som tidigare framhållits sätts principen om likvärdigutbildning ur spel. Givetvis måste alla sökande acceptera attdet råder konkurrens om utbildningsplatser, men antagningmåste ske utifrån de sökandes meriter och inte vara heltberoende av hemkommunens betalningsvilja och egnaurvalskriterier. Det är ytterst otillfredsställande att mångasom söker till gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning inte ens kommer upp tillmeritbedömning på grund av hemkommunens bristandebetalningsvilja. Elever med lägre meriter frånbetalningsvilliga hemkommuner blir antagna, elever medhögre meriter från betalningsovilliga hemkommuner ställsåt sidan.Skolverket har en överklagandenämnd. Ett normaltantal överklaganden anses ligga mellan 100 och 200 per år.Under 1992 var antalet överklaganden ca 1 500. Dettabelyser ytterligare problemets omfattning. Det är enligt våruppfattning nödvändigt att åtgärder snabbt vidtages för attlösa de problem, som tagits upp i denna motion. Gymnasialvuxenutbildning och kompetenshöjande vuxenutbildning,som specialkurser och påbyggnadsutbildningar av olikaslag, måste vara tillgängliga för individen på lika villkor.Elever som väljer lågfrekventa utbildningar eller elever somväljer utbildningar, som anordnas av annan huvudman änprimärkommun, skall enligt vår uppfattning ha likvärdigamöjligheter att få sitt utbildningsbehov tillgodosett somelever som går i högfrekventa utbildningar medprimärkommunen som huvudman. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändrade och tydligare regler förtillträde till gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning.