mot · GG02T818 · 1993-01-26 00:00:00 — har i olika sammanhang betonat värdet av attallmänheten har tillgång till telefonjourer av olika slag. Somexempel kan nämnas Jourhavande präst, och kurator.Enligt riksdagsbeslut skall allmänheten kunnaringa upp jourer och polis utan kostnad för denuppringande. Beslutet kompletterades 1956 och 1972, dåriksdagen sade ja till ett förslag om avtal mellan ,och om ettgemensamt alarmeringsbolag, . Riksdagsbeslutetinnefattar också möjligheten att teckna avtal och betala förett sådant men under förutsättning att den uppringande intedebiteras någon samtalskostnad.Riksdagen har bemyndigat regeringen att fastställaomfattningen och utformningen av SOS-tjänsten sominnehåller olika deltjänster. För en del debiteras denuppringande endast en samtalsmarkering, för andrasom Jourhavande präst får den uppringande numera betalavanlig samtalstaxa vid utnyttjande av tjänsten.Erfarenheten har visat att möjligheten att nåjourhavande präst, kurator och psykolog och att kunna nådem anonymt är oerhört värdefull för människor sombefinner sig i en krissituation och som vill söka hjälp. Förmånga ensamma, psykiskt sköra eller hämmade utgörmöjligheten att telefonledes få tala direkt med t.ex. enkurator utan att gå via någon växel en betydelsefullkontaktlänk och en trygghet. Erfarenheten visar också attsamtalen kan bli mycket långa.Antalet uppringande har genomgående ökat för varje åroch långtifrån alla samtal hinner betjänas. Innehållet i debetjänade samtalen har fått allt allvarligare karaktär.Omstruktureringar och nedskärningar i delar avsamhällsservicen samt lågkonjunktur med arbetslöshet ochekonomiska problem avspeglas i samtalen.Det är därför olyckligt att avgiftsbeläggning av dessasamtal införts. Jag anser att man bör återinföra denordning som rådde tidigare innebärande att denuppringande inte debiteras någon kostnad för samtalet.Kostnaderna för dessa samtal torde vara ringa jämfört medkostnaderna för dessa människors hälsoproblem och socialabekymmer. De sistnämnda kostnaderna torde mångagånger kunna reduceras just genom den hjälp denjourhavande kan ge.Televerket har också aviserat möjligheter för den somblir uppringd att se varifrån samtalet kommer. Eftersommånga som söker den här jourtjänsten vill söka anonymt ärdet viktigt att anonymiteten garanteras. En möjlighetär att man inrättar 020-nummer till dessa jourtjänster ochatt dessa nummer utrustas med ett anonymitetsskydd somockså omfattar internationella samtal. Inte så få samtalkommer nämligen från människor som befinner sigutomlands.En speciell grupp människor som visat sig vara i stortbehov av en telefonjour är människor som utvecklatläkemedelsberoende. åtläkemedelsmissbrukare (RFHL) har prövat en sådantelefonjourverksamhet. Den sköts av särskildaläkemedelsgrupper bestående av personer som själva varitläkemedelsberoende. Telefonjouren är öppen vissa tidermen har snabbt blivit överbelastad. Numret är ständigtupptaget enligt de personer som försöker ringa dit.Det är därför uppenbart att en telefonjour förläkemedelsberoende fyller ett behov och att verksamhetenbehöver utvidgas. Fler projekt med telefonjour förläkemedelsberoende bör därför startas och efterutvärdering kunna bli en del av en länkverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kostnadsfrihet för samtal tilljourhavande präst m.fl.,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anonymitetsskydd föruppringande,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av telefonjour förpersoner med läkemedelsberoende.