ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02T101 · 1993-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /94, m.m. (kompletteringsproposition) I propositionen under bilaga 5 föreslås attregionalpolitiskt betingad flygtrafik mellan ochUmeå skall upphandlas. För denna trafik anges lägst 2dubbelturer per dag mot norrlandstingens ochLuftfartsverkets krav på minst 3 dubbelturer per dag. I denupphandling som föreslås ske, anges inte heller några kravpå flygplansstandard, utan det får avgöras utifrånrespektive anbudsgivares specifikation.Den i propositionen föreslagna lösningen måste av fleraskäl betraktas som helt otillfredsställande. * Det nuvarande Norrlandsflyget, som SAS f n trafikerarÖstersund----------,behandlas inte i ett sammanhang. * För främst och med 120 milsrespektive 100 mils resa tur och retur för patienterna tillUmeå är flyg det enda alternativet. Därför är detoförklarligt varför och lämnats utanför iregeringsförslaget. * 2 dubbelturer per dag tillgodoser inte ens lågt ställdakrav på bra förbindelser för regionvårdspatienterna enligtriksdagens beslut . Från finns somjämförelse 6 dubbelturer per dag med flyg till ochdärmed eller Stockholmssjukhusen.Varje år är det drygt 20 000 patienter från ,och som skall tillUniversitetssjukhuset i . Det gäller ofta äldre, svårtsjuka i bl a cancer- och hjärtsjukdomar. För resande frånJämtlands län och stora delar av är flyget detvanligaste transportmedlet.Grundläggande krav på det fortsatta norrlandsflyget 1. Minst 3 dubbelturer per dag till var och en av angivnadestinationer med acceptabel tidtabell.2. Acceptabel flygplansstandard minst motsvarandeSaab 340.3. Stabilt och uthålligt flygbolag som entreprenör.Ett uppfyllande av ovan nämnda krav förutsätter attflygtrafiken till i löses ienlighet med vad föreslår. Dess förslag äratt upphandling av trafik på sträckorna mellan ochÖstersund, , , och görs i ettsammanhang och i stort enligt de minimikrav på antaldubbelturer och standardkrav som norrlandstingen angivit.Då förutsätts också att staten uppfyller sina åtagandenenligt riksdagsbeslut och tillskjuter nödvändiga medel föratt flygtrafiken enligt ovan angivna krav skall kunnagenomföras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionalpolitiskt betingadflygtrafik.
mot · GG02T102 · 1993-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /94, m.m. (kompletteringsproposition) LuftfartI regeringens prop. 1992/93:150 redogör regeringen bl.a.för fastställda riktlinjer för beviljande av trafiktillstånd sominnebär att någon ensamrätt inte skall ges för flygbolag påinrikes linjer. Undantag från denna regel skall dock kunnagöras av regionalpolitiska skäl.Regeringen föreslog bl.a. därför att bidraget tillkommunala flygplatser i skogslänen tydligare skallkoncentreras till sådana flygplatser i inland somhar särskilt stor betydelse för trafikförsörjningen.Vi motionärer vill peka på att det i skogslänen på en delplatser utanför det område som regeringen beskriver råderlikartade förhållanden som i inland. Därför böräven dessa flygplatser kunna erhålla skäligt stöd utifrån dekriterier som föreslås gälla för inland.Vad avser bidragets utformning så delar motionärernaregeringens syn att detta bör kunna bli ett rent driftstöd, ejheller har vi motionärer något att erinra mot attlänsstyrelserna via sitt länstrafikanslag (LTA) bl.a.medverkar i investeringar. Däremot bör ett särskilt anslaginrättas för köp av regionalpolitiskt motiverad flygtrafik.Exempel på flygplatser som bör komma i fråga är Idreoch flygplatser ur regionalpolitisk synpunkt samtDala-airport ur transfersynpunkt då trafiken där till 88 %utgörs av transferpassagerare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till flygplatser i skogslänen.
mot · GG02T103 · 1993-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /94, m.m. (kompletteringsproposition) Flyglinjen --UmeåRegeringen föreslår i propositionen att flyglinjen mellanÖstersund och ska få statligt stöd eftersom linjen ärolönsam.Vi stöder tills vidare tanken på att upprätthålla dennaflygförbindelse, men den ska inte finansieras med anslagetför köp av interregional järnvägstrafik. är inte flyg.Förslaget innebär att inskränkningar måste göras ijärnvägstrafiken. Detta kan inte accepteras av vare sigmiljöskäl eller regionalpolitiska hänsyn.Vi föreslår att kostnaden täcks inom kostnadsramen förluftfart. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att flygtrafikutbudet mellanÖstersund och skall tryggas och att kostnaden skalltäckas inom anslagsramen för luftfart.
mot · GG02T104 · 1993-05-07 00:00:00 — med anledning av proposition 1992/93:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /94, m.m. (kompletteringsproposition) I regeringens proposition 1992/93:150 föreslås bl.a. attriksfärdtjänsten kommunaliseras. Skälen för detta angesvara att det är kommunerna som beslutar om närriksfärdtjänst får användas.Det finns uppenbart skäl både för och emot enkommunalisering. Skälen för finns utvecklade ipropositionen. De starkaste skälen emot är risken för att dehandikappade blir en undantagsgrupp vars legitimarättigheter avgörs av den enskilda kommunens ekonomi.För en mindre kommun kan de ekonomiskakonsekvenserna bli mycket bekymmersamma om man harmånga handikappade som behöver riksfärdtjänst. En litenkommun kanske får i ''påsen'' för dennatillkommande uppgift. Den verkliga kostnaden kan iytterlighetsfall uppgå till för en person.Regeringen bör få i uppdrag att se över konsekvensernaav denna förändring i syfte att eliminera de negativaeffekterna av denna huvudmannaskapsförändring. Ettexempel kan vara ge ett särskilt stöd till mindre kommunersom får relativt sett höga kostnader för riksfärdtjänsten.Alternativen med ett frivilligt landstingskommunalthuvudmannaskap bör också övervägas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att följakonsekvenserna av huvudmannaskapsförändringen förriksfärdtjänsten och överväga ett särskilt stöd till mindrekommuner alternativt ett frivilligt landstingskommunalthuvudmannaskap.
mot · GG02T106 · 1993-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för )4, m.m. (kompletteringsproposition) I kompletteringspropositionen föreslås enkommunalisering av riksfärdtjänsten fr.o.m. . Degrundläggande målen för riksfärdtjänst skall ligga fast. Tilldessa hör att:Riksfärdstjänsten skall vara till för dem sompå grund av ett stort och varaktigt funktionshinder måsteresa på ett särskilt kostsamt sätt.Riksfärdtjänsten skallgöra det möjligt för dessa personer att göra längre resorinom landet till normala kostnader. Resorna skall avserekreation, fritidsverksamhet eller annan enskildangelägenhet.Statsrådet anför att genom kommunalisering bör bättresamordning med andra samhällsbetalda resor komma tillstånd, vilket bör leda till effektivisering och därmedminskade kostnader.I förslaget anges att kommunerna är de som fattar beslutom riksfärdtjänst. Den som inte känner sig nöjd medbeslutet skall kunna överklaga till länsrätten. Förnärvarande överklagas beslut till Styrelsen förriksfärdtjänst.Ett syfte med reformen är även att med enkommunalisering kommer trycket på anpassningsåtgärderinom den kollektiva trafiken att öka när kommunerna görstill huvudmän. Trafikhuvudmannen i länet kommer att fåett starkare ekonomiskt incitament att vidtaanpassningsåtgärder. Detta kan ses som ett viktigt steg förden s.k. normaliseringsprincipen, d.v.s. en integrering avhandikappades resor i det normala resmönstret.Styrelsen för riksfärdtjänst föreslås avvecklas ochkommunerna tillföras medel via det statligautjämningsbidraget till kommunerna.Vi har inget att anföra om huvuddragen i de ipropositionen föreslagna förändringarna vad avserhuvudmannaskap, överklagande eller de grundläggandemålen med riksfärdtjänst. Det förefaller rimligt att med denresebild som statsrådet redovisar kommuner och iförekommande fall landsting görs till huvudman för attskapa dels samordningsfördelar och dels ekonomiskaincitament för handikappanpassade åtgärder inom lokal-och länstrafiken.Däremot har vi vissa betänkligheter med detfinansieringssystem som föreslås. Om ersättning skall utgåproportionellt via det statliga utjämningssystemet tillkommunerna kommer detta att leda till orimliga kostnaderför mindre kommuner och kommuner i glesbygden.En kommun med fem tusen invånare erhåller enapproximativ ersättning på . Kostnaden förkommunen för erhållande av riksfärdtjänst kan mycket väluppgå till . Detta system drabbar mindrekommuner i allmänhet och i synnerhet drabbas mindreglesbygdskommuner. Vi finner inte detta tillfredsställande.I stället bör ett modifierat system införas som bygger påatt merparten av medlen anvisas viaskatteutjämningssystemet samt att en mindre del förs övertill en central fond från vilken kommuner med högakostnader skall kunna erhålla ersättning. Regeringen böråterkomma till med förslag till hur ett sådantutjämningssystem skall se ut. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om hur ettutjämningssystem för Riksfärdtjänst bör utformas, ienlighet med vad i motionen anförts.
mot · GG02U25 · 1993-05-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /94, m.m. (kompletteringsproposition) De baltiska staterna är i stort behov av att snabbt få tillstånd en kvalitativt högtstående ekonomisk utbildning.Socialdemokraterna anser att det är riktigt att ge dettaämne hög prioritet i svenskt biståndssamarbete.Regeringen gav iStockholm i uppdrag att bereda ett förslag om att upprättaen handelshögskola i . Regeringen har valt att självbereda ärendet och att vända sig till medHandelshögskolans projektförslag.Socialdemokraterna har i motion U251 (s) kritiseratregeringens sätt att hantera samarbetet med ochCentral- och . Hanteringen av detta ärende gerytterligare stöd för den kritiken.För det första anser vi inte att det är uppgiftatt ta ställning till särskilda biståndsprojekt. Det ärregeringens och biståndsmyndigheternas uppgift att fattadessa beslut. uppgift är att göra övergripandeprioriteringar och ange en hanteringsordning. Det kan ävenifrågasättas om det är regeringens uppgift att bereda dennatyp av ärenden.För det andra anser vi att projektet som det beskrivits ipropositionen ger anledning till flera betänkligheter.Kostnaden är mycket stor, , ochsträcker sig . För detta ska 100, inledningsvis50, elever utbildas . Kostnaden per intagen elev ärmycket hög, ca . Frågan är om projektetuppfyller grundläggande krav om kostnadseffektivitet ochlångsiktig hållbarhet. Till exempel ska 15 miljoner kronoranvändas för lokal/hyreskostnader, något som rimligenligger på mottagande land. Vidare finns ingen redovisningav vilka privata resurser har mobiliserat.Möjligen är den allvarligaste kritiken av projektet attregeringen inte har redogjort för den lettiska sidansmöjlighet att ta fullt institutionellt och finansiellt ansvar förskolan inom rimlig tid. Institutionssamarbete är svårt. nu är utformat är det helt enkelt en gren avHandelshögskolan i , med dennas rektor somhögst ansvarig. Av erfarenhet är denna givarlandsgrundadetyp av projekt inte en god grund för långsiktig hållbarhet.Svenska Institutet anför i sitt remissyttrande att manfäster stort stöd vid att existerande högskolor involveras. Såär här inte fallet. SI konstaterar också att ett projekt avdenna storleksordning medför att andra projekt riktade motLettland måste nedprioriteras.Vi delar härvidlag Institutets synpunkter.Konsekvenserna av regeringens förslag för det samladesvenska stödet till bör utredas.Vi fäster emellertid stor vikt vid att lettiska regeringenär positiv till projektet. Eftersom projektet rör ett angelägetämne bör inte fatta ett beslut som blockerarvidare beredning av stöd till en handelshögskola i därigenom ett bättre genomtänkt förslag skullekomma till stånd. I sammanhanget bör också möjligheternatill en breddad finansiering undersökas, t ex en samnordisksatsning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående beredningen av enhandelshögskola i och att regeringen återkommer medett nytt förslag i frågan.
mot · GG02U26 · 1993-05-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:219 Användning av inkomna medel för biståndsverksamhet 15-kronorskampanjenTusentals människor har protesterat mot nedskärningenav u-landsbiståndet genom att skicka in imånaden till UD. Detta är en av många opinionsyttringaroch en mycket verkningsfull sådan.Initiativet till 15-kronorskampanjen togs , dålandets kyrkor och samfund gick samman för att protesteramot regeringens och Socialdemokraternas beslut att skäraned biståndet med . På talongenuppmanades folk att skriva: ''Jag är upprörd övernedskärningarna i biståndet. Detta är mitt bidrag till attåterställa enprocentsmålet''.Postgiroavierna formligen strömmade in till UD, ochmånga också utanför initiativtagarnas kretsar grep den härmöjligheten att uttrycka sin vrede över sveket mot de fattigai u-världen. Vi undertecknade gjorde det.Regeringen har emellertid inte lyssnat på opinionen.Enprocentsmålet kommer inte att återupprättas förräntidigast 1997/98, meddelar den nu ikompletteringspropositionen.Regeringen tar inte opinionen på allvar. Till de kyrkoroch samfund, som startade 15-kronorskampanjen, sägerden i mästrande tonfall att ''det inte är någon bra ordningatt föreningars och enskilda medborgares engagemang förett aktivt bistånd kommer till uttryck på så sätt att manförsöker få privat insamlade medel kanaliserade viastatsbudgeten''.Så står det i propositionen. Så säger regeringen tillLutherhjälpen, och andra som samlar till och som självabedriver ett omfattande biståndsarbete. I andrasammanhang brukar regeringen framhålla missionensbetydelse för biståndets framväxt. kallas de ''en samlingtöntar'' av biståndsministerns pressekreterare.Vi anser att regeringen ska be landets kyrkor ochsamfund om ursäkt. Biståndsministern bör skicka brev tillalla som deltagit i 15-kronorskampanjen och uttalariksdagens och regeringens aktning för den visadesolidariteten med folk.Enprocentsmålet ska återupprättas, och det ska intevänta till 1997 utan ske i nästa års budget.Nu har att besluta om hur de 150 000 kronorsom strömmade in till UD ska användas. Regeringenföreslår att de ska gå till insatser för gatubarnen och motbarnprostitution. Landets kyrkor och samfund är besvikna.- Hade vi vetat att regeringen skulle föreslå attge pengarna till gatubarnen hade vi lika gärna kunnat skickapengarna till vår egen insamling. Vi sysslar ju själva medden typen av projekt, sa biståndschef anser att protestpengarna ska användastill ett biståndsanslag som skurits ned. En av de kraftigastenedskärningarna har drabbat ANC, och regeringen vill heltstoppa detta bistånd.Vi föreslår att de tillförs dethumanitära stödet till ANC, till offren för och motståndarnamot apartheid. Bland dem finns också många gatubarn, ochANC:s kvinnoförbund bedriver ett omfattande arbete föratt hjälpa dem. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om återupprättande avenprocentsmålet i u-landsbiståndet,2. att till utvecklingssamarbete genom SIDApå tilläggsbudget till statsbudgeten för /93under tredje huvudtiteln anvisar ett reservationsanslag på150 som bistånd till ANC.
mot · GG02U31 · 1993-05-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:254 Svenskt deltagande i av beslutade insatser för säkerställande av fred i f.d. Regeringen begär medgivande att ställa enväpnad svensk styrka omfattande cirka 1 000 personer tillFN:s förfogande som ett bidrag till av säkerhetsrådetbeslutade insatser för säkerställande av fred i f.d.Jugoslavien enligt den utarbetade fredsplanen (--Owen-planen). Till skillnad från den nuvarande svenskainsatsen skall den nu avsedda styrkan inte endast fåfredsbevarande utan även s.k. fredsframtvingande mandat.Enligt grundlagen kräver detta beslut av , då lagenom väpnad styrka för tjänstgöring utomlands endast gällerfredsbevarande insats.Något beslut av säkerhetsrådet om insatser för attsäkerställa genomförandet av fredsplanen har inte fattats,och förutsättningarna för en svensk väpnad insats kanbedömas först när sådant beslut har fattats.Vänsterpartiet anser att skall ha beredskap attsända en sådan svensk FN-styrka till f.d. , varshuvudsakliga uppgift skall vara fredsbevarande. Viaccepterar också att svenska soldater deltar i vissafredsframtvingande åtgärder. De skall kunna använda våldi självförsvar, för att skydda civilbefolkning eller för attingripa mot grupper som inte respekterar enöverenskommen fredsplan.Vänsterpartiet anser emellertid att ett så ansvarsfulltbeslut inte skall delegeras till regeringen utan fattas avriksdagen när en insats blir aktuell. Om säkerhetsrådetfattar beslut om en fredsframtvingande FN-insats i f.d.Jugoslavien och generalsekreteraren gör en framställningom svensk medverkan under sommaruppehåll,bör sålunda en urtima riksdag inkallas.Regeringen vill att den föreslagna svenska väpnade FN-insatsen i f.d. skall finansieras genom attriksdagen anvisar ett extra anslag på tillanslaget Fredsbevarande verksamhet.Vänsterpartiet har tidigare hävdat att kostnaderna förFN:s fredsbevarande insatser skall finansieras frånförsvarsanslaget. Detta är också vad FN:sgeneralsekreterare uttalade i sin ''Dagordning för fred''(Agenda for Peace). Vi vidhåller denna uppfattning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inkallande av en urtima riksdagför att fatta beslut om att sända svensk väpnad trupp inomen fredsframtvingande FN-insats i f.d. , därestSverige mottar en sådan framställning frångeneralsekreteraren under sommaruppehåll,2. att avslår regeringens förslag till finansieringav denna insats och i stället anvisar frånförsvarsanslaget för /94.
mot · GH02Ju4 · 1993-10-20 00:00:00 — med anledning av förs. 1993/94:RR2 revisorers förslag angående polisen I ''Förslag till 1993/94:RR2 Riksdagensrevisorers förslag angående polisen'' konstaterarrevisorerna att antalet anmälda och statistikförda brottsedan början av 1950talet ökat med . Fråndrygt 200 000 till ca 1 200 000 per år.Endast en mycket ringa del av ökningen kan förklaras av attfolkmängden ökat med drygt 20 %.Naturligtvis har det skett mångaförändringar i samhället. Ett ökat tätortsboende,stöldobjektens lättåtkomlighet och mycket annat harbidragit till den katastrofala brottsutvecklingen.De mest angelägna grundläggande frågorna återstårdock att ge svar på: Vilka är huvudorsakerna till att antaletgärningsmän har ökat och fortsätter att öka? Hur skalldenna utveckling kunna brytas och antalet brottslingar pålång sikt minskas?I revisorernas förslag sägs under avsnittet Inledandesynpunkter bl a följande:Det viktigaste och egentligen enda verkligt effektivabrottsförhindrande instrumentet är människornassamveten. Moraluppbyggnaden syftar till att inpräntarespekt för andra människors liv, välbefinnande ochegendom. Processen startar redan i tidig ålder. En avvuxenvärldens viktigaste uppgifter är att överföragrundläggande värderingar till det uppväxande släktet.Detta uttalande ger anledning att ställa frågan: Är eneftersatt normöverföring till barn och ungdom samt enattitydförändring i normhänseende hos vuxenvärldenhuvudorsaker till att antalet gärningsmän ökat ochbrottsutvecklingen varit så extremt negativ?Flera andra frågor är också värda att ställas i dettasammanhang, t ex vilken roll i brottsutvecklingen spelar detfaktum att antalet skilsmässobarn och antaletenföräldershushåll drastiskt ökat ? Vilkenpåverkan har utbudet av videovåld, porrvideor ochliknande? Vilken påverkan på brottsutvecklingen harungdomars attityder till alkohol och narkotika haft?Svar på dessa och liknande frågor kan endast fås genomforskning. Det behövs en bas för ett grundläggandeåtgärdsprogram i syfte att åstadkomma en förbättradmoraluppbyggnad. Detta kan på lång sikt leda till attbrottsfrekvensen minskar. För att kunna lägga denna baskrävs att relevant forskning på berörda områdensammanställs till ett politiskt hanterligt och praktisktanvändbart underlag. Dessutom måste en fördjupadforskning genomföras på viktiga områden inom nämndabrottsförebyggandesfär om sådan forskning saknas eller ärotillräcklig. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en sammanställningav forskningen om moralbildningens betydelse för enminskad brottslighet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande en fördjupad forskningom moralbildningens betydelse för en minskad brottslighet.
mot · GH02Ju8 · 1993-10-22 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:26 Utvidgad rätt till målsägandebiträde och förbättrat rättsligt bistånd till brottsoffer utomlands Rätten till målsägandebiträde liksom rätten till rättsligtbistånd till brottsoffer utomlands är betydelsefullasamhällsinsatser för att stödja den som blivit utsatt förbrott. Den utvidgning till att avse även andra brott än vadsom gäller anser vi rimlig. Vi anser likasåförslagen om ändringar i reglerna om när allmän rättshjälpskall kunna beviljas i angelägenhet som skall behandlasutom riket som rimliga.Skadeståndstalan som avskiljs från brottmåletI propositionen föreslås också att målsägandebiträdetsbehörighet att ta tillvara målsägandens intressen i fråga omskadestånd vidgas, nämligen i det fall skadeståndstalan haravskilts från brottmålet för att handläggas som ett särskiltmål enligt tvistemålsreglerna. måste målsäganden i ettsådant fall ansöka om allmän rättshjälp för att få juridiskhjälp i skadeståndsmålet.Vi anser, i likhet med lagrådet, att denna utvidgning avrätten till målsägandebiträde är mindre väl genomtänktmed hänsyn till den viktiga principen om likställighet mellanparterna i en rättegång. Även om det är angeläget att stödjaden som utsatts för brott bör detta inte få till konsekvens atthan får en favör mot den som har begått brottet i en processsom gäller omfattningen av den kompensation som skalltillkomma honom.Som en naturlig följd av denna principiella inställningavstyrker vi likaså det föreslagna tillägget i denna del i 3 §lagen (1988:609) om målsägandebiträde.De ekonomiska konsekvenserna av förslagenKostnaderna för de föreslagna förändringarna är svåraatt uppskatta. Särskilt gäller detta kostnaderna för utvidgadrätt till ekonomiskt bistånd till svenska medborgare iutlandet m.m. I propositionen beräknas kostnaderna ökamed totalt 2,5--. Vi kan för vår delacceptera bedömningen.I propositionen anges inte någon särskild finansiering,endast att kostnaderna skall finansieras genom besparingarpå annat håll inom ansvarsområde.Vi finner denna ordning otillfredsställande, särskilt medhänsyn till det också i övrigt synnerligen ansträngdabudgetläget.Vi vill också i detta sammanhang påpeka att reglerna omrättshjälp har justerats ett flertal gånger under senare år.Från såväl de som önskar utnyttja rättshjälpen som frånberörda myndigheter uttrycks allt oftare att reglerna harblivit såväl svåröverskådliga som allt krångligare atttillämpa. Kostnaderna för rättshjälpen har också ökatkraftigt. Den pågående översynen av rättshjälpslagen ärdärför extra angelägen. Utredaren bör även ägnauppmärksamhet åt lagreglernas utformning med hänsyn tillbegriplighet och tillämplighet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår förslaget till ändring av 3 § lagen(1988:609) om målsägandebiträde,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om finansieringen av propositionensförslag.