mot · GG02Ju818 · 1993-01-26 00:00:00 — I motionen redogöres för kvinnomisshandel och detsexualiserade våldet.Slutligen framförs krav om skärpning avbesöksförbudslagen.Kvinnomisshandel är ett brott som i flertalet fall begåsinom hemmets väggar och sällan kommer till offentligkännedom. Det påpekas också i Våldskommissionensbetänkande. Men där kallar man den här typen avövergrepp ''familjevåld'', vilket onekligen för tanken till attdet är hela familjen som utövar våld mot varandra. Så ärsom bekant inte fallet utan det är ett mansvåld riktat mot enkvinna med vilken mannen har en sexuell relation ellerriktat mot barn. Samma felaktiga associationer får man dåbegreppet ''lägenhetsbråk'' används. Båda dessa uttryckbidrar till att ytterligare dölja verkligheten.Ett annat sätt att dölja verkligheten är att användakönsneutrala uttryck. I kapitel 6, där man talar om sexuellaövergrepp mot barn, redogörs för vem som utförsexualbrotten. Man använder begreppet ''personer'', alltsåen könsneutral formulering. Det är först i slutet av avsnittetsom det framgår att det handlar om barnets biologiskaföräldrar, adoptiv-, styv- eller fosterföräldrar eller sambomed någon av barnets föräldrar. I avsnittet 6.5.2 slås dockfast att ''det enda man med säkerhet kan säga är att de flesta(förövare) är män''. Om begreppet ''personer'' användstycks det som om kön inte hade någon betydelse. Vi anseratt man ska synliggöra att detta också är ett brott som utövasav män.Ett aktuellt exempel på det dolda sexualiserade våldetges i genomfördasamlevnadsundersökning av 2.000 svenska skolbarn. 12%av flickorna och 45 av pojkarna hade utsatts för sexuellaövergrepp. Detta talar sitt tydliga språk om hur dold dennabrottslighet är i samhället. Det visar sig ofta senare i livetatt otaliga kvinnor med psykiska problem varit utsatta försexuella övergrepp i barndomen och det är särskilt vanligtbland kvinnor, som hamnar i prostitution.GärningsmannenI betänkandet hävdas att gärningsmannen som gör sigskyldig till övergrepp mot kvinnor '' ofta är en socialt utsattperson med missbrukarproblem och en svår psykologiskbakgrund''. Detta stämmer inte med erfarenhet avkvinnojoursarbete. Där kommer man ofta i kontakt medkvinnor, som misshandlats av väletablerade män likavälsom offren till de socialt utslagna. Att sprida uppfattningenatt det är de socialt utslagna som står för kvinnomisshandelär ytterligare ett sätt att dölja verkligheten. Våldet motkvinnor och barn är ett uttryck för det kvinnoförakt somfinns på alla plan i samhället. Först när det erkänns som ettkvinnoförtryck kan åtgärder sättas in. Våldet mot kvinnorär till största delen ett strukturellt problem. Det är fel attstämpla förövaren som avvikare, socialt utslagen elleralkoholist och som offer för en olycklig barndom. Dendiskriminering av kvinnor som samhället tillåter ärgrogrunden.Vi ansluter oss helt till den norska kvinnoforskaren teorier. Hon ser misshandeln som ett uttryck förmannens önskan att genom kontroll, isolering och växlingmellan våld och värme utöva sin makt över kvinnan. Vi vetockså att det finns en koppling mellan våld ochmannens sexuella lust. Det har senast påvisats av professorJohan Galtung vid den avslutade mansmässan iGöteborg. Det är en obehaglig sanning som måste tas frami ljuset.BrottsoffretI betänkandet framhålls att en av de personer som löperden största risken att bli offer för övergrepp ärensamstående kvinnor med barn. Det får läsaren att draslutsatsen att en kvinna som lever utan en mans beskydd ärsärskilt utsatt. Vi anser att problemet måste belysas frånflera håll.Många ensamboende kvinnor med barn har sannoliktflyttat från en misshandlande man. Han fortsätter atttrakassera henne. Kvinnan anser -- med all rätt -- att dettaär ett brott. En stor del av ca 20.000 kvinnor som på ett årtar kontakt med kvinnojouren är i just den situationen.I offerundersökningar intervjuas kvinnan i sitt hem, därockså mannen kan vara närvarande. Det är inte troligt atthon vid ett sådant tillfälle avslöjar att mannen utsätterhenne för övergrepp. Våldet kan också vara ett så''normalt'' inslag i vardagen att kvinnan inte inser att det ärett brott. Om de med män sammanboende kvinnorna skullege adekvata svar i en offerundersökning kanske just deskulle bli en särskild riskgrupp. Den farligaste platsen ärinte den mörka gatan utan den egna sängkammaren. Entredjedel av våldsbrotten utövas av känd man inomhus.Samhällets insatser för misshandlade kvinnorI en forskningsrapport (i det svenska välfärdssamhället) har 82 kvinnor,som var gäster i kvinnojourernaslägenheter, tillfrågats om hur de bemötts av polis ochsocialtjänst. Resultatet är nedslående. Dessa våldsofferupplever att myndigheterna endast motvilligt hjälper dem,då de behöver skydd mot män, som misshandlar dem.Rapporten bifogas ej.Polisen är den myndighet kvinnorna lättast kommer ikontakt med. Men det är vanligt att graden av skadorunderskattas, kvinnans uppgifter blir ifrågasatta. Honmåste övertyga polis och åklagare att hon utsatts för brott.Endast 17% av poliserna hade föreslagit att mannen skulleanhållas medan av kvinnorna hade begärt detta. Vårerfarenhet är också att anmälan om hot inte åtgärdas,kanske för att det inte går att bevisa. Enligt vår mening ärdet då polisens uppgift att säkra bevisen vid hot. Polisensoch andra gruppers uppfattning att rädslan för att utsättasför repressalier är större än det reella hotet visar påfördomsfullhet och dålig kunskap om problematiken.Många av kvinnorna hade vänt sig till . Detvar vanligt att socialsekreteraren inte såg misshandeln somett brott. Det var också vanligt att socialsekreteraren ansettatt kvinnan skulle stanna hos mannen för barnens skull elleratt hon skulle stå ut i förhållandet, då det var svårt att skaffahenne en ny bostad. Den bästa hjälpen hade kvinnorna fåtthos kvinnojouren.I betänkandet framhålls vikten av att polisens ochsocialtjänstens personal är lyhörda för kvinnans budskap.Elmans utredning om jourkvinnornas erfarenheter frånsamtal med de misshandlade kvinnorna talar tyvärr för atttjänstemännen inte är lyhörda. De saknar alltför oftainsikter i misshandelsproblematiken. I utbildningen tillpolis, jurist och socialarbetare saknas helt kurser som gereleverna kunskaper om de speciella problem som detsexualiserade våldet innebär för brottsoffret. Det ärnödvändigt att det inrättas obligatoriska kurser igrundutbildningen och i fortbildning för de yrkesgrupper,som kommer i kontakt med det sexualiserade våldets offer.Landstingsförbundets projekt är enbörjan till ett seriöst försök att nå sjukvårdens personal.Nästa steg måste även där vara att kunskaperna ges igrundutbildningen.Anmälan om hot tas inte på allvarI kapitel 5 framkommer att det ligger i kommissionensuppdrag att göra sig en bild av hur vanligt det är med hot,trakasserier och våld i anslutning till polisutredning ochrättegång.När det gäller övergrepp mot kvinnor finns en mycketstor rädsla för repressalier. Rädslan finns innan kvinnan göranmälan hos polisen, den finns under rättegången och inteminst är kvinnan rädd för vad som skall hända när domenhar fallit -- om det blir någon fällande dom.Hennes fruktan är inte ogrundad när man vet att enkvinna dödas i . Det hot kvinnornautsätts för är enligt vår mening mycket allvarligt. Fruktanför ännu värre våld och för det egna livet kan vara så storatt det hindrar kvinnan att lämna mannen.Det rättssystem vi har tycks inte i alla former gällamisshandel och sexuella övergrepp mot kvinnor. ''När detgäller kvinnomisshandel gäller inte vanliga regler,'' säger enkvinna i Elmans rapport.MålsägandebiträdeEn misshandlad och våldtagen kvinna är den svagastemålsägande som finns. Det är hon som anklagar mannen förövergrepp. Bevisbördan vilar på henne. Hon blir ifrågasattoch hon har dessutom hotet om repressalierhängande över sig.Kvinnan behöver hjälp att klara sig genom den juridiskaprocessen alltifrån anmälan till rättegång. Hon behöverhjälp med att få veta vilka frågor som kommer att ställas irättegången, hur det ser ut i en rättssal, hur rättegången gårtill. Ett målsägandebiträde hjälper också kvinnan att begäraskadestånd. Reglerna för ersättning är både kompliceradeoch detaljerade. Ett målsägandebiträde kan också upplysakvinnan att hon vid förhöret kan begära att mannen inteskall vara närvarande. Många kvinnor upplever en starkrädsla att i mannens närvaro berätta vad som hänt.Vi ifrågasätter starkt hur lagen tillämpas vi misshandeloch annat sexuellt våld. Kvinnojourerna landet runtberättar att de kvinnor de kommer i kontakt med mycketsällan blir upplysta om rättigheten till målsägandebiträde.Det är polisens skyldighet att informera, då det är viktigt attmålsägandebiträde kommer in i ett tidigt stadium.BesöksförbudLagen om besöksförbud har utvidgats då den i sinursprungliga form inte tjänade sitt syfte. Men det finnsbland åklagarna en allmän motvilja mot att använda lagen.Ett av skälen kan vara att den inte är tillämplig, om kvinnansammanbor med misshandlaren.Även när det gäller rättigheten att få ett besöksförbudutverkat, anser vi att det brister i information frånmyndigheternas sida. Vi kräver att polisen och andramyndigheter som får kontakt med en trakasserad kvinnainformerar henne om hennes rättigheter att begärabesöksförbud. Våra erfarenheter är att det finns storabrister i detta.LivvakterDen aktuella statistiken i visar att endast enav de drygt 200 kvinnor som anmäler att demisshandlats får polisskydd. Vi kräver att kvinnor somhotas till livet ges livvaktsskydd.Förlängd preskriptionstid för sexuella övergreppDrygt hälften av de barn som utsatts för sexuellaövergrepp har varit offer för brott . Deförsöker kanske tala om för vuxna och kamrater omövergreppen men blir inte trodda. De vet också attsexuallivet är ett ämne man inte talar om. Det kan gå mångaår innan brottsoffret förmår göra anmälan.ROKS har krävt att preskriptionstiden för alla former avsexuella övergrepp ska upphävas alternativt förlängas till 25år. Det är en viktig upprättelseprocess för flickan/kvinnanatt hon senare i livet kan anmäla övergreppet.Kvinnojourernas brottsförebyggande arbeteKvinnojourerna arbetar brottsförebyggande. På kortsikt kan de erbjuda kvinnan skydd och stöd, så att hon fårökade möjligheter att bryta upp från ettmisshandelsförhållande och fortsatta övergrepp. På kortsikt arbetar jourerna med information och påverkan,särskilt riktat mot yrkesgrupper som möter misshandladekvinnor och mot skolungdom i ochgymnasieskolan. I pågår ett treårigtregionalt informationsprojekt stöttat av landsting ochkommuner.Ett annat förebyggande arbete är kampen motpornografin. Många misshandlade kvinnor som vi har mötti arbetet berättar om hur männen ser pornografivideo ochläser pornografitidningar. Det och pornografin ärdokumentationen och det synliga beviset på kvinnansojämställdhet. Vi kräver skärpt lagstiftning mot pornografi.Våra kunskaper och erfarenheter måste få ökatinflytande i kampen mot det sexualiserade våldet och förökat stöd till brottsoffren.Besöksföbudslagen -- ineffektiv lagBesöksförbudslagens tillkomst var ett steg framåt mendess utformning var tyvärr tvivelaktig. Lagen blev inte såeffektiv som man rimligen kunde begära. Kritik framfördesockså nästan av bl a undertecknad. Kraven pålagändring tilltog alltmer och framfördes i avsamtliga oppositionspartier. Lagen borde skärpasframförallt vid överträdelser av ålagt besöksförbud. Påsärskilt initiativ av justitieutskottet kom lagändring tillstånd.Rättslig omvägLagändringens syfte var att skapa möjlighet attomedelbart frihetsberöva den person som överträder ettbesöksförbud. För att nå detta mål valde enrättslig omväg. Man höjde maximistraffet från sexmånaders till fängelse för att skapa möjlighet attanhålla och häkta enligt allmänna regler i rättegångsbalken.Därigenom blir resultatet otillfredsställande.Frihetsberövande torde nämligen regelmässigt inte kunnakomma ifråga, eftersom straffet vid överträdelse vidbesöksförbud i normalfallet blir böter. Härigenom kvarstården rättsliga ineffektivitet som lagändringen skulle bota.Rätt modellEn mera effektiv besöksförbudslag uppnås bäst på enmera direkt väg. Till denna lag bör fogas en extra paragrafav följande innehåll: ''Den som bryter mot ett besöksförbudskall anhållas eller häktas, om det ej äruppenbart att skäl därtill ej förekommer.'' Resultatet blir dåatt frihetsberövande kan ske i normalfallet. Denna modellbygger då på en rättsteknik som står i samklang medrättsinstitutet reseförbud, där överträdelse får motsvarandekonsekvenser enligt gällande regler. Sammanblandningmed reglerna om s k halvobligatorisk häktning borderimligen heller inte kunna ske.Moderniserad kvinnofridMed den nu föreslagna förbättringen skullebesöksförbudslagen inte längre behöva karaktäriseras som''tandlös'' utan istället kunna bli ett verksamt bidrag till enmoderniserad kvinnofrid i vårt land. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnofrid.