mot · GG02Jo239 · 1993-01-26 00:00:00 — Jordbruket i mellanbygd och skogsbygd Det livsmedelspolitiska beslutet innebarbl.a. att livsmedelsproduktionen i vårt land skulle minskasför att anpassas till den inhemska efterfrågan. Därmedskulle vi bli kvitt en förlustbringande överproduktion.Folkpartiet liberalerna -- som stod bakom 1990 årsbeslut -- har kämpat för att en generellarealersättning skulle införas. Tanken är att genom dennaersätta för de kollektiva nyttigheter i form av levandelandsbygder, livsmedelsberedskap, landskapsvård m.m.som jordbruket tillför samhället. Förslaget har inledningsvisväckt starka invändningar -- inte minst från LRF -- och vifick släppa detta krav från sida när vi 1990förhandlade med andra partier om en bred uppgörelse omden nya jordbrukspolitiken.Ett inslag beslut var dock införandet av enbegränsad och temporär arealersättning. Erfarenheternafrån denna och EG:s utveckling mot arealstöd har ökatintresset och belyst de många fördelar som är förenade meden generell och permanent arealersättning.Vi har i liberalerna saknat resurser attutveckla vårt förslag men () har kommit ut med en rapport betitlad:Generell och värdedifferentierad arealersättning. Irapporten har man uttömmande belyst fördelarna med engenerell arealersättning och på ett mycket konstruktivt sättredovisat ett poängsättningsförslag för all åker- ochbetesmark som kan ligga till grund för att fastställaersättningsbeloppets storlek.De parametrar som ligger till grund förpoängberäkningen är relaterade till markens betydelse urnaturvårdssynpunkt, ur kulturmiljösynpunkt, urberedskapssynpunkt m.m. Med anledning härav och då denbegränsade jordbruksmark som finns i mellanbygd ochskogsbygd är särskilt skyddsvärd har SNF:s förslag storbetydelse för jordbruket i sådana bygder som relativt setterhåller hög arealersättning.Vi är underkunniga om att den -- som skall ge förslag omanpassning av vår jordbrukspolitik mot EG:s och som nuutreder förslaget om arealersättning -- har tagit del av SNF:sförslag. Men det brådskar. och andraframstående biologer har påvisat att beslut ommarknadsanpassning av jordbruket nu leder till raskutslagning av ur flora- och faunasynpunkt oerhört värdefulljordbruksmark i mellanbygd och skogsbygd därför attbeslutet inte som liberalerna föreslagitkombinerades med arealersättning.Regeringen har i sin regeringsförklaring bl.a. framhållitatt ambitionen är att skall ha en stark ochkonkurrenskraftig jordbruksnäring den dag vi kommer medi EG.Tyvärr kan vi inte finna att förslagen i åretsbudgetproposition 1992/93:100 lever upp till dennaambition.Den svenska prisnivån på spannmål kommer att liggaväsentligt under EG:s och regeringen kräver vidare enfortsättning av vårt system för att ta urproduktion som innebär att vi kommeratt ha av vår areal ur produktion medanmotsvarande krav inom EG ligger på 15 %.Eftersom beslut i den del den avsåg att skapabalans mellan produktion och konsumtion i landet genomEG-ansökan är överspelat, är det inte motiverat attfortsätta vårt omställningsprogram. Vi bör inrikta oss motEG-marknaden och i det perspektivet synes vi ha störremöjligheter att konkurrera med vegetabilier än medanimalier.Inom EG tar man ett helt annat ansvar för jordbruket imellanbygd och skogsbygd än vi gör iSverige.För att förhindra fortsatt utslagning av jordbruk i bl.a.Värmland, och som harförutsättningar att överleva i EG-gemenskap är detangeläget att svenskt jordbruk får samma förutsättningarsom EG:s. Vi är övertygade om att det regionala stöd somEG:s bönder får för vår del kan lämnas genom en sådanarealersättning som SFS föreslår. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om angelägenheten av en snabbareEG-anpassning.