mot · GH02Sk26 · 1993-11-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:90 Översyn av tjänsteinkomstbeskattningen, m.m. I motionen tar vi upp frågor om utlandstraktamenten,reseförmåner, personalvårdsförmåner, lunchförmåner ochbilförmåner.UtlandstraktamentenFör närvarande bestäms schablonbeloppen avseendeavdrag för ökade levnadsomkostnader vid tjänsteresautomlands efter den största normala ökningen avlevnadsomkostnader. Regeringens förslag innebär attschablonbeloppen skall bestämmas så att de motsvarar dennormala ökningen av levnadskostnaden (normalbelopp).Om särskilda skäl föreligger får normalbelopp avsekostnadsökning för måltider på restaurang av bättrestandard. Regelförslagen återfinns i anvisningarna till 33 §kommunalskattelagen (KL).Den här typen av schabloner kan, såsom påpekas ipropositionen, leda till att en del blir underkompenseradeoch andra överkompenserade.Av särskilt intresse i sammanhanget är de yrkesgrupper,t ex anställda inom , som av säkerhetsskäl och liknandeendast får äta på vissa av arbetsgivaren bestämdarestauranger. Det förefaller rimligt att detta borde kunnaföranleda högre normalbelopp generellt sett för dessayrkesgrupper, särskilt om tjänsteförrättningen i utlandetregelmässigt är förenad med generellt sett högre kostnaderän vad normalbeloppen är avsedda att täcka. En rimligförhöjning torde ligga på nivån 120--avnormalbeloppet.Vi delar inte uppfattningen i propositionen att man böravvakta med en uppräkning av normalbeloppen för de ifrågavarande grupperna. Frågan om ett förhöjtnormalbelopp och frågan om att närmare bestämmaavgränsningen av vilka grupper som bör omfattas avförhöjningen bör utredas skyndsamt.ReseförmånerI 8 § uppbördslagen återfinns ett förslag tillschablonregel för värdering av förmån av fri eller delvis friresa som utgår på grund av anställning eller särskilt uppdraginom rese- eller trafikbranschen. För flygresor finns vidarespecialbestämmelser. Speciella regler föreslås också förresor som får företas endast under förutsättning att det vidresans avgång finns osålda platser kvar. Regeringen harvidare föreslagit att anställda inom rese- ochtrafikbranschen skall kunna erhålla en fri eller delvis fri resaper år av arbetsgivaren utan att detta utlöser beskattning.Skattefriheten för vissa reseförmåner bör enligt vårmening återinföras och kanske också vidgas något.Regeringen intar emellertid en motsatt ståndpunkt menanser sig dock beredd att från skatteplikt undanta en resaper skattskyldig och år.Reseförmånerna inom trafik- och resebranschen, t exSAS och SJ, kan enligt vår mening i allt väsentligt jämställasmed sedvanliga personalrabatter inom näringslivet i övrigtvilka är skattefria. Sålunda bör de helt fria resorna varaskattefria om de har karaktär av sedvanlig personalrabatt.Starka rättviseskäl talar för skattefrihet. Detsamma bör iprincip gälla för övriga resor, t ex s k standbyresor. I och försig skulle man kunna tänka sig en beskattning av sådanaövriga resor. Vid en beskattning måste man emellertid tahänsyn till de besvär och olägenheter under vilka resornaäger rum. Dessutom måste beskattningsproceduren kunnagenomföras utan nämnvärd kostnad och olägenhet för denskattskyldige, arbetsgivaren och skattemyndigheten. Starkaskäl föreligger mot beskattning.Vi menar att de skäl som i övrigt åberopats till förmånför att de ifrågavarande reseförmånerna skall varaskattefria alltjämt äger bärkraft. Skattefriheten grundadespå lång sedvänja, som bröts med skatteomläggningen. Detföreligger uppenbara kontroll- och värderingsproblem. Denav regeringen föreslagna schablonmetoden har även brister.Det statsfinansiella värdet av beskattningen är försumbarteller synnerligen blygsamt. Självfallet bör någonbeskattning inte ske beträffande pensionärer som kan antasha intjänat sina förmåner tidigare.Det är vidare uppenbart att regeringen med sittrabattförslag syftar till att gynna anställda inom SASframför anställda, t ex inom SJ och . Detta kanav rättviseskäl inte accepteras.Det är av grundläggande betydelse att skattesystemetuppfattas som rättvist. Olika grupper skall behandlas lika.Den ena gruppen skall inte ha en förmån som den andra intefår. Ingen enskild individ eller grupp får behandlas sämre änandra. Genom skatteomläggningen ville man skapaneutralitet i skattesystemet, vilket var utmärkt. Men ettalltför långtgående neutralitetstänkande kan leda till nyaorättvisor. När så sker är det att tänka om. Å andrasidan är det uppenbarligen inget som hindrar regeringen attinom andra skatteområden föreslå avsteg frånneutralitetsprincipen.I fråga om s k standbyresor föreslås i 8 § uppbördslagenbl a följande: Har för resan gällt som villkor att den fårföretas endast under förutsättning att det vid resans avgångfinns osålda platser kvar och har på grund härav förelegaten påtaglig risk för att resan inte kan genomföras enligtplanerna skall resan anses ha ett värde motsvarande lägstapriset för resan om den varit bokningsbar och i fråga omflygresa lägsta genomsnittliga priset på marknaden, efteravdrag med 50 procent.Det finns inget rimligt motiv till att göra en sådanskillnad mellan exempelvis anställda inom och SJ. Debåda kategorierna bör behandlas lika. SJ-anställda bör iprincip ha samma förmåner.Sammanfattningsvis menar vi att sedvanligareseförmåner inom rese- och trafikbranschen bör varaskattefria och kunna inordnas under begreppet sedvanligarabatter i 32 § 3 f mom KL. I detta vill vi också inkludera des k standbyresorna.En alternativ lösning på hela problemet kan vara attåterinföra regeln i anvisningarna till 32 § punkt 8 KL: Harskattskyldig på grund av anställning eller särskilt uppdragåtnjutit förmån av fria resor, skall, försåvitt ej sagda förmånär att anse såsom ersättning för kontant avlöning, förmånenej utgöra skattepliktig intäkt.PersonalvårdsförmånerRegeringen föreslår att sedvanliga rabatter inte skalltillhöra gruppen personalvårdsförmåner utan regleras i ettsärskilt stadgande.Till skillnad från regeringen anser vi att det behövs ettklarläggande av frågan om sedvanliga rabatter kanutbetalas i efterhand utan att de blir skattepliktiga.Regeringen återger ett uttalande av och drar slutsatsen att det bör ankommapå rättspraxis att avgöra om och när ett sådant förfarandekan anses tillåtet för att rabatten skall anses som skattefrisedvanlig rabatt. Med den motiveringen lämnar regeringeninte något förslag till ändring i lagtexten.För oss är det uppenbart att det redan av lagtexten börframgå att sedvanliga rabatter får utbetalas i efterhand utanatt skattskyldighet uppkommer. Regeringen böråterkomma med ett utarbetat förslag till riksdagen.LunchförmånerNy demokrati har i en tidigare motion (1992/93:Sk347)föreslagit att beskattningen av löntagarnas kostförmånerbör upphävas. borde de sociala kostnader som ärknutna till subventioneringen av måltiderna tas bort.Sedan förslaget framställdes har de negativakonsekvenserna av beskattningen blivit allt tydligare, vilketbl a visas av en undersökning som gjorts på uppdrag avFinansdepartementet. Omkring 850 000 personer har heltförlorat sina måltidsförmåner. Andra har fått försämradeförmåner. äter varannan kvinna och vartredje man medhavd mat på arbetsplatsen. Av de tillfrågadeanser att gemenskapen med arbetskamraternahar blivit sämre. anser att trivseln i arbetethar minskat. Som en följd av att de anställda har ändratvanor och anpassat sig till de nya skattereglerna harskatteutfallet hamnat långt under de beräknade 1,2miljarder kr. Nettointäkten har blivit blygsamma 155miljoner kr.En stor majoritet bland arbetsgivarna har i enkompletterande undersökning förklarat att de är bereddaatt återinföra eller öka förmånerna om de sociala avgifternaslopades för lunchsubventionerna.Beskattningen har dessutom bidragit till att försvåraproblemen inom restaurangbranschen. Arbetslösheten ibranschen har stigit till . Var tionde krog har gåtti konkurs.Skatteomläggningen har som framgått misslyckats ochfått orimliga konsekvenser. Vi menar att man i principmåste återgå till det system som gällde sominnebar att en anställd kunde äta lunch helt eller delvis påarbetsgivarens bekostnad, så länge subventionen inteöversteg ett visst belopp som fastställdes avRiksskatteverket.Från skatteteknisk synpunkt kan lunchsubventionernärmast karakteriseras som personalvårdsförmåner ellerliknande, t ex friskvårdsförmån. Somliga har menat attsubventionerna är att jämställa med arbetsredskap. Frågankan alltid diskuteras. Men oavsett hur man ser på problemetfrån terminologisk synpunkt måste inkomstbeskattningenav lunchsubventioner upphöra , redan från den 1januari 1994. Detsamma gäller för de sociala avgifterna.Genom en snabb ändring skulle skadeverkningarnabegränsas. I vart fall bör måltidsförmånerna befrias frånsociala avgifter vilket uppenbarligen kan stimuleraarbetsgivarnas att lämna förmåner igen.BilförmånerExtrautrustningRegeringen har föreslagit att det s k fribeloppet på 20 000kr avskaffas. Vid beräkning av förmånsvärdet skall sålundatill nybilspriset läggas anskaffningskostnaden för allextrautrustning.Förslaget kritiserades av olika remissinstanser. S kairbag, ABS-bromsar och annan s k säkerhetsutrustning,biltelefon, mobiltelefon, kommunikationsradio, vinterdäckoch utrustning som är positiv från miljösynpunkt bordeundantas från beskattning eller bli föremål för enskattemässigt gynnsam behandling, menade man.Regeringens syfte med sitt förslag är att regeln intelängre fyller sitt förenklingssyfte. Vi delar inte denuppfattningen. Det finns alltjämt behov av att ha kvarfribeloppsregeln i anvisningarna till 42 § punkt 2 KL. Vianser att regeringens förslag om att ta bort fribeloppsregelnbör avslås.Vi menar, till skillnad från regeringen, att värdet av visssäkerhetshöjande utrustning som t ex ABS-bromsar ochkrockkudde skall undantas från beskattning. Vi tror inte,som regeringen, att en sådan åtgärd sannolikt skulle leda tillatt det skulle dröja innan denna typ av utrustning blevstandard på svenska bilar. Vi tror faktiskt precis tvärtom,särskilt om en förnuftig lagstiftning kan medverka till attförsäljningen av tjänstebilar ökar.Bilen som arbetsredskapRegeringen har förslagit att en särskildjämkningsmöjlighet införs för personbilar som har karaktärav arbetsredskap, när körningen i tjänsten är mycketomfattande eller när bilen huvudsakligen används itjänsten.Med bil som har karaktär av arbetsredskap bör enligtpropositionen avses att bilen i väsentlig mån är inredd elleravpassad för annat än persontransporter, t exinstallationseller distributionsbilar av olika slag, vilketbegränsar det privata nyttjandet av bilen.Vi har i en tidigare motion (1992/93:Sk366) tagit uppfrågan om förmånsbeskattning av pickuper eller andrafordon som används som rena arbetsredskap i företagen.Vårt yrkande den gången gick ut på attförmånsbeskattningen i aktiebolag, handelsbolag,kommanditbolag och enskilda firmor inte skulle påföras bilsom användes som arbetsredskap för inkomsternasförvärvande. Som framgått jämställde vi de olikaföretagsformerna. Vidare skulle inte någonförmånsbeskattning ske beträffande sådana bilar som harkaraktären av rena arbetsredskap.Enligt vår mening bör regeringens förslag kunnakompletteras med en jämkningsregel till noll för bil som harkaraktär av rent arbetsredskap.Vi har tagit del av en skrift från Svenska Taxiförbundetmed i huvudsak följande innehåll: menar atten taxiföretagare som har taxibilen i daglig trafik på heltidinte har en bilförmån i ordets egentliga mening och därförbör erhålla en rimlig jämkning av förmånsvärdet. Å andrasidan skall den taxiföretagare som använder bilen mindre än2 i tjänsten beskattas för den förmån somdetta innebär. anser att för etttjänsteutnyttjande på över 6 bör taxiföretagaregenerellt erhålla jämkning till halvt basbelopp. Detta börgälla oavsett bilmodell och oavsett vem som kör bilen, d vs även om taxiföretagaren inte har några anställda förare.Om taxibilen används mer än 7 000--8 i tjänsten bördet inte föreligga någon bilförmån alls. För att undvika attbilmodellvalet inte skall styra förmånsvärdet, menarTaxiförbundet, att nybilspriset för en GL skallligga till grund för beräkningen när taxibilen användsmellan 4 000 och 6 i tjänsten.Vi anser att de synpunkter som framförts frånTaxiförbundet är värda att beakta. Värderingsprincipernabör ges regeringen till känna. Vi delar uppfattningen attnågon bilförmån knappast kan komma ifråga om en taxibilanvänds 7 000--8 i tjänsten . En sådan taxibilkan närmast karakteriseras som ett rent arbetsredskap,vilket innebär att jämkning bör kunna ske till noll, dvs attinget förmånsvärde skall tas upp till beskattning.Vårt förslag om att inget värde skall tas upp tillbeskattning kan lämpligen göras som ett tillägg tillanvisningarna till 42 § punkt 4 KL.Ringa användningVi anser att milantalet i fråga om ringa användning börhöjas . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär ett skyndsamtförslag beträffande förhöjt normalbelopp för ökadelevnadsomkostnader för vissa yrkesgrupper vid tjänsteresai utlandet i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar om sådan ändring iskattelagstiftningen att reseförmånerna inom rese- ochtrafikbranschen jämställs med sådan sedvanlig rabatt somär skattefri,3. att i anslutning till yrkande 2 beslutar attäven inkludera övriga resor, t.ex. s.k. standbyresor, ibegreppet sedvanlig rabatt som är skattefri,4. att alternativt beslutar återinföra regeln ianvisningarna till 32 § punkt 8 KL som gällde föreskatteomläggningen 1991,5. att vid avslag på yrkandena 2--4 även avslårregeringens förslag om reseförmåner,6. att hos regeringen begär snabb åtgärd somklargör att sedvanliga personalrabatter får utbetalas iefterhand utan att skattskyldighet uppkommer,7. att beslutar att inkomstbeskattningen avlunchsubventioner upphör redan från ienlighet med vad som anförts i motionen,8. att i vart fall befriar måltidsförmånerna frånsociala avgifter redan från ,9. att avslår förslaget att slopa det s.k.fribeloppet på för extrautrustning,10. att hos regeringen begär förslag till sådanlagändring att värdet av viss säkerhetshöjande utrustningsom t. ex. ABS-bromsar och krockkudde alltid undantasfrån förmånsbeskattning,11. att beslutar om sådan ändring avskattelagstiftningen att värdet av en bilförmån heltundantas från förmånsbeskattning om bilen genom sinkonstruktion eller utrustning framstår som ett rentarbetsredskap i enlighet med vad som anförts i motionen,12. att beslutar om sådan ändring avskattelagstiftningen att värdet av en bilförmån heltundantas från förmånsbeskattning om bilen använts itjänsten i mycket hög omfattning i enlighet med vad somanförts i motionen,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om värdering av bilförmån inombl.a. taxi,14. att beslutar att med ringa användning fåravses en körsträcka om högst .