mot · GG02A811 · 1993-01-26 00:00:00 — De lärare somansvarar för undervisningen måste ha goda kunskaper ochvara lämpade för uppgiften.En ny läroplan måste ge skolorna möjlighet att lägga uppsin undervisning på ett ämnesövergripande sätt därpraktiska ämnen naturligt länkas ihop med teoretiska ochdär teoretiska ämnen också får utrymme för praktisktillämpning. bör vara sammanhållen eftersomskillnaderna ökar på högstadiet där ämnesuppdelningenbörjar. Därför måste riskerna för en ny ''stadieindelning''undvikas och skolorna få möjlighet att lägga uppundervisningsplaner där ämnena griper in i varandra underhela grundskolan.Rektorernas utbildning och fortbildning måsteuppmärksamma flickornas underordnade ställning i skolan.Ett pedagogiskt ledarskap kräver kunskap om dagensförhållanden och hur man kan motverka att hälften aveleverna missgynnas. I såväl rektorernas som lärarnasutbildning måste forskningsresultat tas tillvara så attkunskap sprids. Det är också viktigt att lärare ochskolledare stimuleras att forska så att de erfarenheter somfinns om praktiskt arbete i skolan också kan utmynna i ökadforskning.Flickor går vidare till högre utbildning i sammautsträckning som pojkar. Flickor väljer dock kortareutbildningar och fortsätter i mycket mindre utsträckning tillforskarutbildning. av landets professurerinnehas av kvinnor. Orsakerna till detta är många. En av detydligaste är den könsuppdelade arbetsmarknaden därflickorna ofta tidigt tagit ställning för ett traditionelltyrkesval. En annan är att de traditionellt kvinnligaområdena är sådana där forskning inte prioriterats. Syo-funktionärerna i grund- och gymnasieskolan måste ges ökatutrymme för att arbeta med flickors yrkesval.Universitet och högskolor kommer att få helt andraförutsättningar att utforma morgondagens högreutbildning. Det måste ankomma på dem att ansvara för attrekryteringen inte missgynnar flickor och att utbildningarnaoch kursernas innehåll ger kvinnliga studerande likvärdigaförutsättningar. Det är också viktigt att kvinnligaprofessorer ges utrymme för att handleda kvinnligaforskare. Kvinnliga doktorander och forskarstuderandemåste ges förutsättningar att fullgöra sina studier även omavbrott för barnafödande görs.Forskningen inom områden som räknas till kvinnorsarbetsliv är ofta svår att hänföra till specifika sektorer. Detär därför viktigt att sektorsövergripande forskning fårtillräckliga resurser. De speciella centra för kvinno- ochjämställdhetsforskningen måste ges fortsatt stöd.Ett av arbetsuppgifter är attstödja kvinnovetenskaplig forskning ochjämställdhetsforskning. Det är nödvändigt att fortsatt stödges till detta. Universitet och högskolor har också ett ansvarför att fördela medel även till sektorsövergripandeforskning.Kultur och folkbildningVi anser att kulturutbud ska finnas på nära håll för attberika vardagen för de många människorna och för att geandra dimensioner åt tillvaron. Kultur ska vara så utformadatt den stimulerar till engagemang. Likaså anser vi att allasom vill ska få möjlighet att förkovra sig. Här är för mångakvinnor studieförbundens verksamhet, som studiecirklaroch kulturarrangemang, en lämplig form. Likaså harfolkhögskolan en viktig roll som kulturbärare ochkulturförmedlare. För många kvinnor är det dessamöjligheter som gett vardagen innehåll.Alla utbildningsanordnare behöver aktiveras på grundav det rådande arbetsmarknadsläget. Folkhögskolan har påsenare tid haft en stor tillströmning av arbetslösa till deallmänna kurserna, liksom studieorganisationerna till sincirkelverksamhet, och de fyller ett viktigt behov, dels viacirkelverksamheten, men dels också via en omfattandekulturverksamhet. De arbetsmarknadspolitiska projektsom studieförbunden engagerar sig i, vänder sig till stor deltill kvinnor. En fördel med studieförbundens engagemangär att de verkar i hela landet. Därför måste en del av dearbetsmarknadspolitiska satsningarna även framdeleskanaliseras genom studieförbunden. Vi anser att regeringenbör se över den totala tilldelningen inom arbetsmarknad,utbildnings- och folkbildningsområdena och därmed denmest fördelaktiga ekonomiska fördelningen av anslagen.Regeringen bör, om den finner det motiverat, återkommatill i samband med kompletteringspropositionen.Svenska kyrkanDet finns ett gammalt och väletablerat kvinnoarbeteinom kyrkan. Det är kvinnor, som ivrigast och mesthandfast stöttar missionen. Det är kvinnor, som oftast finnsmed i kyrkans barn- och ungdomsarbete och i arbete inomkyrkans diakonala engagemang. Det är i praktiken kvinnorsom bär upp kyrkans faktiska funktioner ochverksamhetsformer på lokalplanet. I kyrkoråd ochkyrkofullmäktige finns numera ofta en majoritet avkvinnor, men ju högre upp i beslutshierarkin man kommer,ju färre kvinnor finns det med. Det innebär risk för attkvinnoperspektivet och kvinnors speciella kompetens intebeaktas.Det dröjde ända till 1958 innan det blev tillåtet förkvinnor att prästvigas och för många av de kvinnor somnumera finns som präster i alla stift har det inneburit kampoch förödmjukelse. Få kvinnor har utnämnts tillkontraktsprostar och finns ingen kvinna som biskop.Det är viktigt att stödja och främja kvinnors engagemang ikyrkans mångskiftande sammanhang.En nära kontakt mellan kyrka och samhälle behövs föratt de kristna värderingarna ska ha möjlighet att göra siggällande i vårt land också . Vårt kyrkosystem haren mycket lång tradition och är djupt förankrat hos svenskafolket. Detta talar starkt för ett fortsatt samband mellankyrkan och staten. Det ger också garantier för demokratioch folkligt inflytande i kyrkan och gör att kyrkan kan varaen folkkyrka öppen för alla.FrikyrkornaDe svenska frikyrkosamfunden spelar en viktig roll i vårtsamhälle och ska självklart få samhällets stöd på olika sätt.Gör idrotten kvinnligareHälften av alla flickor och två tredjedelar av alla pojkari åldrarna idrottar. Idrottsrörelsen styrs avmän och verksamheten är anpassad till pojkars/mänsvillkor. Det slår idrottsrörelsen själv fast i sinjämställdhetsplan. Kvinnorepresentationen i alla centralabeslutande organ i hela idrottsrörelsen är skrämmande låg.I verksamheten finns alldeles för få kvinnliga ledare ochtränare. Det visar sig också att flickor ofta slutar idrottaefter aktivitet. Därför är det glädjande att detfinns direktiv i budgeten för ett aktivt rekryteringsarbete förstödjande insatser för kvinnor som ledare.Flickors idrottsengagemang och insatser måsteuppvärderas. De ska inte behöva få de sämstaträningstiderna eller de sämsta planerna. Resurserna måstesatsas rättvist. Ett slående exempel är flickors storaridintresse. Ridsporten är efter fotbollen den störstaidrotten i räknat per aktivitet. Ridfrämjandet har175.000 medlemmar, varav 140.000 under , nästanuteslutande flickor. De här flickorna får betala dyra avgifterför sina ridlektioner. Kommunernas stöd är ofta lågt.Mycket pengar satsas på ishockeyhallar och fotbollsplanersom inte behöver betalas av dem som idrottar. Däremotnöjer sig kommunerna ofta med att gå i borgen när ett nyttridhus ska byggas. Kostnaden får sedan tas ut genom dyraavgifter av dem som rider.Centerkvinnorna har motionerat om krav på enredovisning till över hur stor del av det statligastödet som går till flickors/kvinnors idrottsutövande. Därförär det glädjande att det i budgetpropositionen finns förslagom att ska få i uppdrag att komma intill regeringen med en första redovisning av denkönsmässiga fördelningen av det statliga bidraget tillungdomar, flickor och pojkar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnorepresentation ibeslutande församlingar,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avveckling av kärnkraften,23. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till en balanseradbefolkningsutveckling genom satsning på kvinnors status, ienlighet med vad som anförts i motionen,34. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den internationellakvinnokonferensen,35. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bidrag till separatakvinnoprojekt,36. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnorepresentation inom FN-systemets organ,37. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnor utsatta förvåldshandlingar i olika konflikter och åtgärder motförövarna,38. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prioritering avkvinnoorganisationer vid fördelning av EG-informationsmedel,39. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utarbetande av ettarbetsmarknadspolitiskt kvinnoprogram,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att målet är att alla skall fåmöjlighet till en arbetstid , vilket gerutrymme för en normalarbetstid på ,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att värdet av det obetalda arbetettas med i nationalräkenskaperna,412. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det offentligas ansvar förutjämning av löneskillnaderna,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förslag frånLöneskillnadsutredningen,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetslivsfondernas medel,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagen omarbetsskadeförsäkringen,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om informationsinsatser omjämställdhetsplaner,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om länsstyrelsernas handläggning avkvinnligt företagande,219. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om personalkooperativtföretagande,220. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riskvilligt kapital för kvinnligtföretagande,221. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett kvinnouniversitet för inlands-och glesbygdskvinnor,522. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en barnomsorgslag,623. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett vårdnadsbidrag tillsmåbarnsföräldrarna,624. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om grundpension m.m.,25. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att stora reformer måstegenomgå en ''kvinnorevision'',26. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flervetenskaplig forskningrörande sambandet mellan kvinnors arbetsliv och hälsa,27. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införandet av en särskildobligatorisk havandeskapspenning,28. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskilda forsknings- ochbehandlingsmöjligheter av kvinnors sjukdomar,529. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om informationsinsatser för attförebygga drogberoende hos kvinnor,630. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vårdmöjligheter för kvinnor medalkoholberoende,631. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkning av mödravårdensresurser,632. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn och kontroll av 16:10 b §BrB,733. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kontroll av spridning av olagavåldsskildring,734. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättande av en centralbrottsofferfond,735. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning och skadestånd tillvåldtäktsoffer,836. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om terapikostnader,737.att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om preskriptionstiden vidsexualbrott,738. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om läroplansförslaget,539. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om jämställdhetsfrågor inomlärarutbildningen,540. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om syo-funktionärernas arbete medflickors yrkesval,541. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnliga doktoranders ochforskarstuderandes möjligheter att fullgöra sinastudier,542. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortsatt stöd frånForskningsrådsnämnden till kvinnovetenskaplig forskningoch jämställdhetsforskning,543. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetsmarknadspolitiskasatsningar genom studieförbunden.