mot · GG02Sf631 · 1993-01-26 00:00:00 — Det måste bli enklare att avvisa och utvisa kriminellautländska medborgare från . har sedan längevarit intressant för såväl enskilda som grupper avkriminella. Det senaste tillskottet är den ryska maffian somär på god väg att etablera sig här i landet. I redan fått en stark bas. Problemet med utländskabrottslingar riskerar att bli ohanterbart för svenskamyndigheter.Det började redan på 50-taletSedan mitten av har kriminaliteten ökatenormt i . har den blivit allt grövre.Den negativa brottsutvecklingen har inte ett svensktursprung, utan har s.a.s. importerats. Man skulle kunna talaom importberoende kriminalitet. Brottsligheten består avtvå huvudtyper, dels handlar det om varor, i form avnarkotika, dels om personer i form av utlänningar somägnar sig åt kriminalitet.Politikerna har främst uppmärksammat den enasidan av problemet, nämligen narkotikan. Straffen förnarkotikabrott har höjts i takt med att medvetenheten ökat.Det konsekventa ingripandet och de hårda straffen har visatsig ha en betydande brottsavhållande effekt.Marknadsföringen av narkotika och narkotikamissbrukethar ökat i mindre omfattning än man befarade. Dock är dentotala brottsligheten som har samband med narkotika påtok för hög.Men om man kan säga att genom att höjastraffskalan och domstolarna genom att skärpa straffen ochäven använda den övre delen av straffskalan, vilket ärmycket ovanligt och i princip endast sker förnarkotikabrott, har ingripit resolut mot alla former avnarkotikabrott så gäller motsatsen i fråga om utlänningarsom begår brott i . Det mest verksamma medlet motutbredningen av utlänningars brottslighet används knappastalls.Att utvisa en utlänning som begår brott i ärmycket effektivt eftersom brottslingen därigenomförhindras fortsätta med sin brottsliga verksamhet, skapanya brottsoffer eller orsaka lidande här i landet.Det finns ett samband mellan narkotika och utlänningar.Statistik från , , visar att närdet gäller ringa narkotikabrott, finns en överrepresentationför utlänningar i fråga om grova narkotikabrott.Utlänningar begår också betydligt fler brott totalt sett änman har anledning att förvänta sig om man ser tillbefolkningsandelen. Statistiskt har det exempelvis för 1988uttryckts så av , , att utländskamedborgare svarade för av brotten i ,trots att de bara utgjorde av befolkningen.Det är ett känt faktum att utlänningar ochäven invandrare är överrepresenterade i brottsstatistiken.Antalet utländska medborgare trefaldigades ibrottsstatistiken . Utlänningar lagförstre gånger så ofta som svenskar. Som regel ärutlänningarnas brottslighet av grövre art. Det finns enligtSCB ett påtagligt inslag av utländska medborgare blanddem som lagförs för allvarligare brott, och en grupp mycketbelastade utländska medborgare visar en hög grad avkriminell aktivitet.I en kartläggning av våldtäktsbrotten frånjustitiedepartementet (Ds 1991:3) konstateras att det är heltklart att andelen utländska gärningsmän är hög bland demsom lagförts för våldtäkt och på det viset har det f ö varitmycket . har således andelen utländskagärningsmän av de som lagförts pendlat mellan 26 och 41procent. gäller t ex att av de lagfördagärningsmännen var utländska medborgare.Andra brott med klar överrepresentation är mord ochdråp, grov misshandel, stöldbrott (rån men också snatteri),narkotikabrott och varusmuggling (narkotikasmuggling).Återfall i brott är betydligt vanligare bland utlänningar änsvenskar.Påföljdsstatistiken visar också att fängelse och böter ärnågot vanligare bland utländska medborgare än blandsvenska medborgare medan skyddstillsyn ochåtalsunderlåtelser i stället är något mindre vanligt blandutländska medborgare. En liknande bild, dvs. småskillnader, framträder när den ådömda fängelsestrafftidenslängd jämförs. Den lilla statistiska skillnaden förklaras avatt de utländska medborgarna i regel är något äldre,återfallsförbrytare samt att deras brottslighet är någotgrövre.Omvänd rasismÅ andra sidan tycks det vara så att utlänningar döms tillfängelse i mindre utsträckning och att strafftidens längdbestäms till än vad man med hänsyn tillutlänningarnas tydliga överrepresentation bland de grövrebrotten hade haft anledning att räkna med.Det tycks vara fråga om ett slags omvänd rasism om manser det från rättvisesynpunkt, dvs att lika fall skall bedömaslika, som innebär att man gynnar utlänningar menmissgynnar svenskar.Bilden av den omvända rasismen blir tydligare om manutgår från utvisningsstatistiken. dömdes 29 168utländska medborgare för brott men bara 375 utvisades.Domstolarnas oförmåga att utvisa kan inte förklaras avnågon annan omständighet än att man tar större hänsyn tillbrottslingarna, utländska medborgare, än brottsoffren,svenska medborgare. Risken för återfall i brott är påtaglig,men den struntar man i. Det här är inget annat än rasism,en rasism som gynnar utlänningar men drabbar svenskar.En sak som lagstiftaren, politikerna och domstolarnahelt har glömt bort är vilka krav som är rimliga att ställa påutlänningar i Sverige.Är det rimligt att tolerera att utlänningar begårjämförelsevis fler och grövre brott än svenskar? Är detrimligt att tolerera att utlänningar begår jämförelsevis likamånga brott som svenskar? Eller bör man bara kunnaacceptera att utlänningar begår jämförelsevis färre brott änsvenskar?Självfallet är inga brott den rimliga eller acceptablanivån, såväl för svenskar som för utlänningar. Men härhandlar det om en relativ jämförelse mellan utlänningar ochsvenskar.Svaret bör vara självklart. Just med hänsyn tillegenskapen utlänning bör man kunna kräva färre brott ochsjälvfallet inte acceptera en högre brottslighet blandutlänningar.Det går emellertid att väsentligt minska utlänningarskriminalitet i . Medlen är enkla och lättbegripliga,även för en brottsbenägen utlänning:Använd möjligheten till utvisning vid brott i störreutsträckning än !Döm utländska gärningsmän till längre fängelsestraff!Detta kan uppnås genom en ändring i 29 kapbrottsbalken om straffmätning som går ut på att det skallanses som en försvårande omständighet om brottet begåttsav en utlänning och gärningen antingen utgör ett led iupprepad eller organiserad brottslighet eller får ansesinnebära ett missbruk av samhällets eller allmänhetensförtroende.Åtgärderna kommer att ge en positiv brottsavhållandeeffekt. Det visar exemplet med det konsekventastrafftänkandet inom narkotikaområdet. Brott som begås av utlänningar kommer attminska. Det kommer att gynna de svenska brottsoffren,särskilt kvinnorna -- våldtäktsoffren.Utvisning måste också kunna komma till användning vidett enstaka mindre allvarligt brott, t ex ett snatteri, men ivart fall vid upprepade brott av mindre allvarligbeskaffenhet.Det sagda innebär ändringar i 4 kap 7 § utlänningslagen.Men även 10 § i samma kapitel som innehåller vissabegränsningsregler för utvisning på grund av brott måsteändras. Ändringar kan göras i tidsbegränsningsreglerna.Kraven för utvisning kan sänkas från synnerliga skäl till enväsentligt lägre nivå. I fråga om flyktingar kan brottsnivånsänkas betydligt. Dessutom kan verkställighetsreglernabehöva ändras.Syftet med ändringarna i utlänningslagen är att betydligtfler utlänningar som begår brott i skall utvisas. Ettdelmål kan sättas upp som går ut på att minst hälften av deutlänningar som begår brott skall bli föremål för utvisninginom en tvåårsperiod eller . För att nå ditkrävs snabba lagändringar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i utlänningslagstiftningen att väsentligt flerutlänningar som begår brott kan utvisas än vad som sker förnärvarande,2. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i strafflagstiftningen att den omvända rasismen somgynnar utländska gärningsmän motverkas, vilketexempelvis kan åstadkommas genom en ändring i 29 kap.brottsbalken om straffmätning vilken går ut på att det skallanses som en försvårande omständighet om brottet begåttsav en utlänning och gärningen antingen utgör ett led iupprepad eller organiserad brottslighet eller får ansesinnebära ett missbruk av samhällets eller allmänhetensförtroende,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utlänningslagstiftningenändras så att utvisning även kan komma till användning vidupprepade eller flera brott av mindre allvarlig beskaffenhet,exempelvis några snatterier,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändring i 4 kap. 7 §utlänningslagen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändring i 4 kap. 10 §utlänningslagen,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändring iutlänningslagen att öka möjligheten att utvisa flyktingar,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändringar iverkställighetsreglerna så att möjligheten att verkställautvisningar ökar,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att sätta upp ett delmål för attöka antalet utvisningar på grund av brott, vilket går ut påatt minst hälften av de utlänningar som begår brott skall bliföremål för utvisning eller i början av1995.