mot · GG02Bo50 · 1993-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:242 Minskad statlig reglering av kommunernas ansvar för boendefrågor Samhällen och bostadsområden skapas av människoroch för människor. För att utforma ett väl fungerandesamhälle krävs en demokratisk beslutsprocess därmedborgarnas behov formulerar kraven och politikernabeslutar om åtgärderna. Med denna målsättning somutgångspunkt har på förslag av tidigaresocialdemokratiska regeringar utformat en lagstiftning ochtagit ekonomiska beslut i syfte att stärka kommunernasinflytande och medverkan i samhällsplaneringen. En välfungerande samhällsplanering innebär att vi bättre kan tatillvara samhällets resurser och tillgodose människorsbehov. Genom samhällsplaneringen och utifrån detta behovbör besluten fattas bl.a. om hur utbyggnaden av våratätorter, dess bostäder och infrastruktur skall ske, hursamhället skall utvecklas för kommande generationer ochvilka värden i form av miljö och social gemenskap som vivill föra vidare.Bostadspolitiken styrs både av marknadens vilja atttillfredsställa människors efterfrågan och samhälletsambition att tillfredsställa alla människors behov. Planeringhandlar om medborgarnas delaktighet idemokratiseringsprocessen som ger dem makt över sitt egetdagliga liv.Samhällets ansvar för bostadsförsörjningen kommer tilluttryck i grundlagen, bostadsförsörjningslagen ochspeciallagstiftning för vissa boende.Nationellt kan vi lägga fast vissa grundläggande mål,men hur de ska genomföras och anpassas till lokala behovoch förutsättningar måste bestämmas i kommunerna.Lagen om kommunala åtgärder tillbostadsförsörjningens främjande reglerar:§ 1 möjligheter att använda kommunala medel för attlämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd till boende,täckande av förvaltningsförluster i vissa bostadsföretag,§ 2 kommunernas förmedling av statligt stöd tillbostadsfinansiering, biträda vid byggnadskontroll, attkommunerna ska samla uppgifter om den kommunalabostadsförsörjningen och informera bostadssökande ombostäder,§ 3 krav på bostadsförsörjningsplanering som syftar tillatt alla i kommunen får en egen bostad av god kvalitet, attbostadsförsörjningsplaneringen antas avkommunfullmäktige, att länsstyrelserna aktivt ska biståkommunerna med underlag tillbostadsförsörjningsplaneringen,§ 4 vid behov inrätta avgiftsfri bostadsförmedling,regeringen kan ålägga kommun att inrättabostadsförmedling, kommunalförbund då flera kommuneranordnar gemensam bostadsförmedling,§ 5 möjligheter för gemensam bostadsförmedling attvillkora att bostadssökandes tidigare bostad överlåtes tillbostadssökande som kommunen eller kommunalförbundetanvisar,§ 6 förskottera medel för tvångsförvaltning avbostadsfastighet i vissa fall.Regeringens proposition 1992/93:242 föreslår attbostadsförsörjningslagen och lagen om kommunalbostadsanvisningsrätt upphör i sin helhet från 1 juli 1993.Enskildheter i bostadsförsörjningslagen, som kommunensrätt att använda kommunala medel för att lämna enskildahushåll ekonomiskt stöd till boende, tas in i en särskild lag.En motsvarighet till 6 § bostadsförsörjningslagen om att enkommun i vissa fall får förskottera medel till en fastighetsskötsel om fastigheten är ställd under tvångsförvaltning försin i bostadsförvaltningslagen.Socialdemokraterna delar inte regeringens uppfattningatt bostadsförsörjningslagen och bostadsanvisningslageninte längre fyller någon uppgift. Vi föreslår därför attpropositionen avslås i sin helhet, utom vad gäller § 2 omförmedling av statlig stöd till bostadsfinansiering. Viföreslår ändring av bostadsförmedlingarnas möjligheter attta ut avgift.Regeringens samlade förslag på bostadspolitikensområde visar tydligt hur den, ibland med små steg, ofta medjättekliv, flyttar bestämmanderätten om hur, var och tillvilken kostnad människor skall bo, från medborgarna ochderas valda ombud, till någon diffus ''marknad'' som ingenkänner och som inte kan ställas till ansvar.Regeringen och riksdagsmajoriteten har sedanmajoritetsskiftet fattat en rad beslut som syftattill systemskifte -- från en bostadspolitik som omfattar alla --över till en avreglerad och marknadsanpassadbostadsmarknad för ett mindretal.Riksdagens beslut frånvåren 1991 om att införa räntelånen upphävdes hösten 1991.I stället tillsattes en ny utredning ombostadsfinansieringen.Bostadsdepartementetavskaffades . Departementets ärenden har nufördelats till 7 olika departement.Det särskildainvesteringsbidraget för ny- och ombyggnad har successivtavvecklats. finns inget investeringsbidrag.Bostadsrättslagen har förändrats i syfte att underlättamöjligheterna att omvandla hyresrätter till bostadsrätter.Det räcker nu med enkel majoritet bland hyresgästerna somställer sig bakom ombildning. En så liten andel som anslutersig innebär dock stora svårigheter att finansiera ettövertagande.Markvillkoret har tagits bort.Markvillkoret innebar att marken skulle ha förvärvats avkommunen eller att kommunen skulle medge stöd ommarken förvärvats på annat sätt för att statliga lån ochräntebidrag skall kunna erhållas.Konkurrensvillkoret(för att få statliga lån) som innebar att projekt skulleupphandlas i konkurrens har tagits bort.Rätten tillkommunal bostadsanvisning i samband med långivning harslopats.Produktionskostnadsprövningen, som innebaratt länsbostadsnämnderna prövade om kostnaderna varskäliga, har tagits bort.Systemet med statliga bostadslånupphörde /92. All långivning tillbostadsbyggandet sker nu på den allmänna lånemarknaden.Räntebidrag utgår därmed oberoende av hur finansieringenär ordnad.Riksdagen beslutade om ett nyttfinansieringssystem. Beslutet innebar dels atträntesubventionerna till befintliga hus försämrats med 3,4miljarder kr , dels att en successiv avveckling avett försämrat räntebidragssystem skall ske och tillämpas påde bostäder som byggs från och med 1993.En propositionligger på bord om att begreppet allmännyttanskall tas bort och att konventionell beskattning införs.Till detta kommer en rad förslag i olika utredningar ochdepartementspromemorior -- alla med samma inriktning.Avgörande för en framgångsrik bostadspolitik är att denär väl förankrad där den skall förverkligas, dvs ikommunerna. Kommunernas ansvar för bostadspolitikeninnebär bland annat att de har skyldighet att planerabostadsförsörjningen och ta initiativ till bostadsbyggande. ''Allas rätt till en god bostad'' förutsätter aktiva insatser avkommunerna. Att skapa reella möjligheter att planera ochskapa den samhällsbildning som gagnar orten och desskommuninvånare och att medverka till att alla får rätt till enbra bostad kräver styrinstrument.Bostadsförsörjningsplaner och bostadsförmedling är medeli detta arbete.Propositionstexten innehåller inte ett enda argument förvarför möjligheterna för kommunerna att ekonomiskt bidratill hyresförluster eller varför insynen ibostadsrättföreningarnas verksamhet ska upphöra.Vi socialdemokrater anser det viktigt att kommunernaäven fortsättningsvis ska ha möjlighet att ge ekonomisktbidrag till tomma lägenheter. Det kan i annat fall bli enorimlig ekonomisk börda som läggs på de hyresgäster sombebor fastigheter med stort antal tomma lägenheter. Sålänge kommunerna har borgensåtaganden förbostadsrättsföreningarnas fastigheter är det för oss heltsjälvklart att också insynsmöjligheten måste finnas kvar.Regeringen ser behovet av bostadsförsörjningsprogramur kommunernas administrativa eller byråkratiskasynvinkel. Vi socialdemokrater anser attmedborgarperspektivet är viktigare.De beslut som redan fattat om att avskaffamarkvillkoret och bostadsanvisningsrätten som krav förstatligt stöd innebär att kommunerna har berövats viktigamedel för att planera sin bostadsförsörjning. Motiven fördenna avreglering är att den skulle leda till sänktabyggkostnader. Några belägg för detta har inte visat sig. Attavreglera får aldrig innebära att samhället avhänder sigmöjligheter att planera!Regeringen skriver: ''Jag vill i sammanhanget särskiltstryka under att ett slopande av kravet på särskildakommunala bostadsförsörjningsprogram m.m. inte syftartill att ändra den hävdvunna principen om kommunernasgrundläggande ansvar för boendefrågor.'' Även medregeringens förslag kommer det alltså att vara kommunernasom i praktiken har huvudansvaret för att planerabostadsförsörjningen. För att kommunerna fullt ut skakunna ta detta ansvar, krävs att man har tillgång till braverktyg för ett offensivt arbete för en brabostadsförsörjning. , PBL, därplaneringsprocessen har utformats från demokratiskautgångspunkter, är en bra bas för detta. Den kan och skalldock inte ensam vara den legala basen.Om vi skall nå våra bostadssociala mål, inte minst desom syftar till minskad segregation, kan marknadskrafternainte tillåtas leva fritt utan styrning. Bostadsmarknadenkommer fortsättningsvis att präglas allt mindre avnyproduktion, i stället kommer den att domineras avsuccessionsbostäder. Då är det nödvändigt att kommunernages möjligheter att fullgöra sin skyldighet att ansvara för enbra bostadsförsörjning åt alla.Alla skall ha rätt till en bostad. I en väl fungerandekommun finns det bostäder för olika hushållstyper och medolika upplåtelseformer.För att lösa sin bostadsförsörjningsuppgift måstekommunen ha kunskap om hur bostadsbeståndet utnyttjas,hur trångboddheten och tillgängligheten är fördelad mellanhushållen och de sociala förhållandena i olikabostadsområden.En väl fungerande bostadsmarknad måste gemedborgarna en överblick, inte bara över det tillgängligautbudet av fastighetsägarnas lediga lägenheter. Än viktigareär att få del av och medverka i den demokratiska processsom framtagandet av en bostadsförsörjningsplan innebär.För den som skall bo är bostadens läge, kommunikationer,och kommersiell service lika viktigt sombostadens storlek och kostnad.Bostadsförsörjningsprogrammet ger kommunen ochmedborgarna en helhet. Först då tjänar marknaden bådekonsumenternas och fastighetsägarnas syften.I propositionen föreslås att lagen om kommunalbostadsanvisningsrätt tas bort, men det finns inga hållbaraargument till varför. När det gäller argument som ''den kanutgöra hinder för att utveckla nyabostadsförmedlingsformer och att sådana hinder måsteundanröjas med hänsyn till bostadskonsumenterna'', har visocialdemokrater helt motsatt åsikt. Med enbostadsanvisningslag kan vi uppnå rättvisa mellan olikagrupper.Om bostadsmarknaden ska fungera bra förkonsumenterna och för att kommunen ska kunna fullgörasin skyldighet att ansvara för en bra bostadsförsörjning åtalla krävs en fungerande bostadsanvisningslag. Denkommunala bostadsanvisningsrätten syftar till attåstadkomma en rättvis och behovsanpassad fördelning avny- och ombyggda bostäder. Riskerna för en segregeradbostadsmarknad ökar om lagen tas bort.Vi ser tydliga faror i att avskaffa bostadsanvisningslagen.Riksdagen har tidigare uttalat att de allmännyttigabostadsföretagen skall arbeta under samma förutsättningarsom övriga fastighetsägare. I praktiken kommer det attbetyda att de kommunägda företagen inte längre har sammamöjligheter och samma vilja att ta ett större socialt ansvarän andra fastighetsägare. Utan möjlighet att fördela detsociala ansvaret för hushåll med små resurser, kommer helaansvaret att falla på kommunen genom sociallagstiftningen.Därmed har också hamnat i situationen att vi skaparspeciella sociallägenheter för de familjer som inte ''passar''in i våra välordnade bostadsområden.Om målet allas rätt till en god bostad ska kunnaupprätthållas, är det viktigt att de bostäder som produceraskan komma alla till del. Detta sker bäst genom samhälletsmedverkan. Vi socialdemokrater anser därför att denkommunala bostadsanvisningsrätten måste finnas kvar.Bostadsförsörjningslagen ger kommunerna skyldighetatt anordna bostadsförmedling, den skyldigheten villregeringen avskaffa, liksom möjligheten för regeringen attförordna om bostadsförmedling.Socialdemokraterna anser att en aktiv ochserviceinriktad bostadförmedling är ett viktigt medel iarbetet med att uppnå målet om allas rätt till en bostad.Bostadsförmedlingen ska vara en serviceverksamhet somger människor möjlighet att tillfredsställa sinabostadsönskemål. Bostadförmedlingen ska förmedlasamtliga lägenheter i kommunen, vem som utförförmedlingsuppgiften avgör kommunen. Uppgiften kanläggas ut på entreprenad eller utföras i egen regi.En sammanhållen bostadsförmedling ger kommuner ochbyggherrar information om bostadsefterfrågan som ärvärdefull för bostadsplaneringen. Och förbostadskonsumenten är det lätt att få överblick övermarknaden och ställa sig i en kö.I kommuner som är utan kommunalbostadsförmedling, förmedlar varje fastighetsägare sinalediga lägenheter i egen regi. I dessa kommuner ärsituationen för de bostadssökande kaotisk. För att erhållainformation om och kunna ställa sig i bostadsköerna hosfastighetsägarna måste man i 59 kommuner anmäla sig till22 eller fler fastighetsägare. Det är mödosamt ochtidskrävande att bevaka alla dessa köer. Risken förgodtycke är uppenbar. Detta drabbar framför allt svagagrupper på bostadsmarknaden.En förutsättning för att bostadsförmedlingen ska kunnafungera på ett bra sätt är att tillräckligt många lägenheterställs till förfogande för förmedlingen. Eftersomkommunerna har ansvaret för bostadsförsörjningen är detrimligt att man också har inflytande över förmedlingen avde bostäder som producerats. Kommunerna måste halagliga möjligheter att få tillgång till lediga lägenheter.För oss socialdemokrater är det grundläggande att vi kangarantera alla någonstans att bo och att vissa grupper intehänvisas till ett boende med lägre standard där derasutslagenhet markeras tydligt i samhället. Vi löser ingaproblem med att frånta kommunerna ansvaret att försörjasina medborgare med bostäder.Under förutsättning att vårt krav om en sammanhållenbostadsförmedling vinner gehör är vi beredda att accepteraregeringens förslag om avgifter för förmedling avlägenheter. Avgiftens storlek får vara högst densamma somvid yrkesmässig förmedling, 1200 kr.Del av förmedlingsavgiften kan tas ut vid registreringmen skall räknas av vid förmedling av lägenhet alternativtåterbetalas vid avregistrering utan att förmedling har skett. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens proposition1992/93:242,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kommunernas ansvar för ensammanhållen bostadsförmedling,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätt för kommun att ta ut avgiftför förmedling av bostäder.