ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02A722 · 1993-01-26 00:00:00 — För vanligt folk är det uppenbart att man måste ta ettpersonligt ansvar för sina handlingar och underlåtenheter.Den här självklarheten gäller dock inte för samhälletstoppar, t ex inom politik, myndigheter och senast inomfinans- och bankvärlden.Friheten från ansvar kan vara lagstiftad, vara en följd avmygel eller avtal eller ta sig uttryck i s k fallskärmsavtal ellerförmånliga avgångsvederlag och pensioner.Allmänheten blir med rätta upprörd över att ''dedäruppe'' alltid klarar sig ifrån ansvar och till och medbelönas för sina dumheter och felaktiga, kanske kriminellahandlingar, medan ''vi därnere'' alltid måste ta det fullaansvaret inte bara för egna handlingar utan också för ''dedäruppes'' och bära bördorna av deras missgrepp och slarv.Det märkliga är också att ''de däruppe'' i många fall harextremt höga löner, löner som sticker i ögonen på vanligtfolk.Personlig frihet är inte en frihet från ansvar utan just enfrihet under ansvar. Om den personliga friheten intesamtidigt innebär ett personligt ansvar blir den meningslös.Reglerna och förutsättningarna måste ändras så att detgår att utkräva ett personligt ansvar av etablissemangetsföreträdare, ledande befattningshavare, inom denoffentliga sektorn, t ex kommunalråd, landstingsråd,chefstjänstemän, höga ämbetsmän, höga domare.Detsamma bör gälla för ledamöter i bankstyrelser,försäkringsbolag och inom andra verksamheter därsamhället ställt upp särskilda aktsamhetskrav förverksamheten. Fallskärmsavtal får inte tillåtas i sådanverksamheter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bättre förutsättningar måsteskapas för att utkräva ett personligt ansvar hos personermed ledande befattningar inom den offentliga sektorn,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bättre förutsättningar måsteskapas för att utkräva ett personligt ansvar hos ledamöter ibankstyrelser, försäkringsbolags styrelser eller ledamöter istyrelser inom andra verksamheter där samhället ställt uppsärskilda aktsamhetskrav för verksamheten eller hos annanledande befattningshavare i sådan verksamhet,13. att hos regeringen begär förslag till lag mots.k. fallskärmsavtal eller andra generösa former avförmåner för ledande befattningshavare inom den offentligasektorn, stat eller kommun,4. att hos regeringen begär förslag till lag mots.k. fallskärmsavtal eller andra generösa former avförmåner för ledande befattningshavare inom bank,försäkringsverksamhet eller annan verksamhet därsamhället genom lag eller på annat sätt ställt upp särskildaaktsamhetskrav för verksamheten.1
mot · GG02A726 · 1993-01-26 00:00:00 — Företag som vägrar teckna kollektivavtal kan enligtmedbestämmandelagen, MBL, utsättas för blockad. Dettagäller såväl enmansföretag, företag där enbartfamiljemedlemmar arbetar, som företag där samtligaanställda valt att inte organisera sig i en arbetsorganisation.Såväl arbetsrättskommitté (dir 1991:118 och1992:109) som fri- och rättighetskommittén (dir 1991:119)har till uppgift att utreda frågor som rör enskildas rätt attavstå från medlemskap i t.ex. en facklig organisation. Somdirektiven till dessa utredningar är formulerade, riskerarfrågan om blockad av företag där ingen anställd är fackligtansluten, att inte bli föremål för slutlig behandling.En stor del av de mindre företagen har anställda som valtatt inte organisera sig i en arbetsorganisation. Dessa företagväljer ofta själva att inte ansluta sig till arbetsgivarförening.Det är stötande för rättskänslan och inte förenligt medgrundlagens intention, att en fackligarbetstagarorganisation skall kunna anordna stridsåtgärder,blockader mot företag, där såväl företaget som de anställdavalt att stå utanför arbetsmarknadsorganisationerna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring av medbestämmandelagen att förbud mot blockadav företag införs där ingen anställd är fackligt ansluten.
mot · GG02A727 · 1993-01-26 00:00:00 — Diskriminering av homosexuella i arbetslivet omplacerades en lärare vidJohannesbergsskolan i på grund av att han ärhomosexuell. ansåg att detta var denbästa lösningen på en svår situation där föräldrarna hadehindrat sina barn att gå till skolan. Beslutet var helt lagligt,trots att homosexualitet, enligt tidigare uttalanden frånarbetsmarknadens parter, inte utgör saklig grund föromplacering.Antidiskrimineringslagen (16 kap. 9 §)omfattar diskriminering av homosexuella, dock inte iarbetslivet.Utredningen om homosexuellas situation i samhället(SOU 1984:63) föreslog inte att ett förbud motdiskriminering i arbetslivet skulle införas. Däremot menadeutredningen (sid 108) att om det trots allt införs en lag motdiskriminering i arbetslivet så bör denna lag också omfattadiskriminering av homosexuella.Nu har utredningen för åtgärder mot etniskdiskriminering föreslagit (SOU 1992:96) att en lag motdiskriminering i arbetslivet ska införas i . Därför börriksdagen som sin mening uttala behovet av atthomosexuella inkluderas i den föreslagna lagen motdiskriminering i arbetslivet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en lag motdiskriminering av homosexuella i arbetslivet.
mot · GG02A803 · 1993-01-26 00:00:00 — (JämO) bör få rätt attanvända sig även av annan lagstiftning änjämställdhetslagenI de fall JämO driver ett ärende till domstol är JämObegränsad till att åberopa jämställdhetslagen som grund förtalan. I många ärenden kan det emellertid vara aktuellt attåberopa ytterligare grunder för processen. Ett ärende kanalltså innehålla en kombination av brott mot olika lagar ochkollektivavtal liksom enskilt anställningsavtal. I flera fallkan det således föreligga brott såväl mot jämställdhetslagensom föräldraledighetslagen och lagen omanställningsskydd.Fristående ombud åberopar givetvis samtliga aktuellagrunder till stöd för talan. Med hänsyn till JämO:sbegränsning till att endast kunna åberopajämställdhetslagen som grund kan anmälaren bli sämreföreträdd i de fall JämO driver ärendet.JämO bör få möjlighet att använda sig av ombudAtt driva ett ärende till domstol innebär ett omfattandeoch resurskrävande utredningsarbete. Även inför enbedömning av om en process skall inledas måste enomfattande utredning ske. Genom en eventuell process åtarsig också myndigheten att svara för motpartensrättegångskostnader. I vissa fall bör JämO kunna anlitautomstående ombud och då åta sig att svara förkostnaderna.JämO bör få uttala sig över hela samhällsområdetJämställdhetslagen är begränsad till arbetslivet. Medlagens utformning är denna begränsning motiverad. En heltannan sak är egentligen inom vilket område somjämställdhetsombudsmannen skall verka.Allmänheten har den föreställningen attJämO bevakar jämställdhetssträvanden inom helasamhällslivet. får JämO in en mängd förfrågningarutanför arbetslivet exempelvis inom utbildningsväsendet,idrottsrörelsen, familjelivet, skatte- och bidragsregler ochförsäkringsvillkor. JämO blir även kontaktad i frågor somrör annan lagstiftning med jämställdhetsanknytning,särskilt föräldraledighetslagen.Förordningen med instruktion förjämställdhetsombudsmannen är så utformad att JämOendast bör agera i frågor som rör jämställdhet inomarbetslivet. I vissa fall har JämO ansett att en fråga har haften sådan anknytning till arbetslivet att den ändock bör tasupp till diskussion. Detta har främst rört frågor inomutbildningsväsendet.Även om lagens utformning inte ändras till att avseområden utanför arbetslivet borde JämO:s uppgifterutvidgas till att avse bevakning av jämställdhetsfrågor inomsamhällslivet i dess helhet. Med eventuellt negativauttalanden som enda sanktion är det svårt att se någranärmare betänkligheter mot en sådan ordning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkning avjämställdhetsombudsmannens kompetensområde.
mot · GG02A804 · 1993-01-26 00:00:00 — född Vadström 1865, var den första iSverige som skrev om barnens rättigheter och som myntadeorden Barnets århundrade. Ord som senare och utgick ifrån i sina skrifter.Frida Steenhoff var också den första som använde ordetfeminism i . Hon höll 1903 ett föredrag med titelnFeminismens moral. Feminism var enligt etterkännade av kvinnors och mäns likheter men också etterkännande av deras olikheter. Paradoxen var enligt FridaS att kvinnorna var ekonomiskt beroende av männen ochsamtidigt ansvariga för det viktigaste i ett samhälle -- födaoch fostra barnen. Hon ansåg också att'' andligt höjande,reflektion, insikt och medvetandegörande måste gå hand ihand med materiell välståndshöjning''.Frida Steenhoff är den första som fokuserar på mannensroll som far. Hon ansåg att faderskapet är komplementärtoch likvärdigt moderskapet.Hennes idéer ärvs på sätt och vis av bl a ochäven Fogelstadsgruppen i deras arbeten för fred och försocial nydaning. Hennes insatser är okända för de flesta iSverige i dag.Vi anser att hennes insatser bör lyftas upp i ljuset som enviktig bakgrund till de diskussioner som förs bl a ompappornas betydelse för barnens utveckling. Detta kangöras genom att ett jämställdhetsstipendium instiftas somsyftar till att göra synliga kvinnor och män som i dagenssamhälle arbetar i anda. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att ett årligt på lämpligt sätt inrättas för utdelningtill en man eller kvinna som gjort betydande insatser förjämställdheten, och utdelas på den .
mot · GG02A812 · 1993-01-26 00:00:00 — De flesta arbetsplatser är utformade av män för män.Ingen hänsyn har tidigare tagits till kvinnors behov vadavser arbetsmiljö och arbetsorganisation. arbetarmånga kvinnor i industrin vid bord, maskiner och verktygsom tillverkats med tanke på manliga kroppar och händer.Många kvinnor saknar skyddsutrustning som passar.Vanliga kvinnovillkor i arbetslivet är monotonaarbetsuppgifter med små utvecklingsmöjligheter,obekväma eller oregelbunda arbetstider, deltidsarbete sominte räcker till att försörja sig själv samt litet inflytande iarbetet och över arbetsuppgifterna.Dåliga arbetsmiljöer orsakar mycket mänskligt lidandeoch stora samhällskostnader i form av produktionsbortfallsamt utgifter för vård och rehabilitering.Var tredjekvinnlig arbetare i åldrarna 45--har långvarig sjukdomi skelett eller rörelseorgan.Ungefär hälften av kvinnligaarbetare 45--har värk i rygg eller höfter, drygt varfemte har svår värk.För många kvinnor börjar värkenredan i unga år. av kvinnliga arbetare i åldrarna 16--har värk iskuldror, nacke eller axlar.Mer än 45 % av alla kvinnliga arbetare förtidspensioneras.Andel kvinnor som nådde pensionsåldern inom vissayrken enligt SCB:43 % av städerskorna av hemvårdarna av affärsbiträderna av sjukvårdsbiträderna av sekreterarnaDet är en närmast bedövande stark överensstämmelsemellan förhållandena i arbetsmiljön och hälsan. Det ärnaturligvis inte en slump att det är så. Vi vet att problemsom upprepade och ensidiga arbetsrörelser,arbetsställningar med statisk belastning och tunga lyftförorsakar värk som ofta övergår till allvarligasjukdomstillstånd.Även om det i nuläge är en mycket hög arbetslöshet ivårt land så får inte kampen för en bättre arbetsmiljö stannaupp.Det är angeläget med åtgärder som speciellt tar sikte påkvinnors situation i arbetslivet. När det gäller detförebyggande arbetet måste arbetet genom det nyinrättadeFolkhälsoinstitutet och Arbetslivsfonden föras vidare medkraft. Arbetslivsfonden har i uppdrag att genomföraprojekt som syftar till att genomgripande förändra ochförbättra kvinnors arbetsvillkor och arbetsmiljö. Det ärviktigt att dessa projekt får möjligheter att utvecklas, följasupp och föras vidare.Enligt min uppfattning har företagshälsovården enmycket viktig uppgift att fylla. Den är de anställdas ocharbetsgivarens gemensamma resurs i det förebyggandearbetsmiljöarbetet. Jag anser att en lag skall införas i vilkenalla arbetsgivare blir skyldiga att tillhandahållaföretagshälsovård.En viktig del i arbetsmiljöarbetet är att dokumenterakostnaderna för en dålig arbetsmiljö. Kostnaderna ska varatydliga, inte bara för den enskilde arbetsgivaren ochstyrelser, utan även för myndigheter och allmänheten. Dentidigare socialdemokratiska regeringen tog initiativ till enutredning rörande s.k. personalekonomiska redovisningar.En utredning har lagt fram en sådan lagstiftning. Jagföreslår att lagstiftar i enlighet med utredningensförslag.Morgondagens arbetsplatser för kvinnor ska utformas avkvinnor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnors rätt till god arbetsmiljöm.m.
mot · GG02A814 · 1993-01-26 00:00:00 — I budgetpropositionens bilaga 14 föreslås att bidraget tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet sänks med432.000 kronor jämfört med innevarande budgetår. Viföreslår istället en höjning med 1,68 miljoner tillsammanlagt 5 miljoner.Våra motiv är följande:Under de senaste åren har kvinnofrågorna alltmerhamnat i politikens fokus. Många kvinnor engagerar sig ioch utanför de etablerade partierna. Det är glädjande meddenna mobilisering och dessutom av stor betydelse fördemokratin.Kvinnoorganisationer av olika slag spelar i dennasituation en särskild roll. Genom information,opinionsbildning och stöd kan kvinnor, om de så önskar,kanalisera sitt engagemang och på detta vis, bidra till enpositiv samhällsutveckling.Kvinnoorganisationerna i lever under svåraekonomiska förhållanden. När tiden kräver personal somkan svara i telefon, eller handläggare som kan bearbetafakta, som sen ska vidarebefordras ut tillmedlemmar/verksamheten, tvingas man säga upp storadelar av den lilla personalstab man har. Även andra grupperi samhället som ber om information frånkvinnoorganisationerna, blir lidande på dessapersonalinskränkningar. Därför är det rimligt att statenökar sitt bidrag till dessa organisationer.Vi kan i samma budgetproposition konstatera att statensanslag till idrottsorganisationerna är oförändrat, drygt 511miljoner kronor. Detta är i realiteten en höjning, eftersom16 miljoner, som föregående år använts till , nuligger kvar på samma nivå. vet vi att det som stundar, och som ingår i detta anslag, är cirka 6miljoner billigare att genomföra. Vi vill i sammanhangetpoängtera, att det härutöver finns pengar att särskilt satsapå kvinnor och till typiskt kvinnliga idrottsgrenar. En sådanprioritering är nödvändig.Vi föreslår att uppräkningen till kvinnoorganisationernatas ur Budgetpropositionens bilaga 8 anslaget I 5. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om en ökning avbudgetpropositionens bilaga 14 -- anslag F 5 med 1 680 000kr till sammanlagt ,2. att minskar budgetpropositionens bilaga 8 --anslag I 5 -- med .
mot · GG02Bo201 · 1993-01-26 00:00:00 — Bostadsanpassningsbidrag till personer med elallergi har beslutat om en ny lag ombostadsanpassningsbidrag. Denna lag ersätter bl a tidigareförordningar om bostadsanpassning. Fr o m den 1 januari1993 har flertalet statsbidrag inordnats i ett generellt systemför de statliga bidragen. Med hänsyn tillbostadsanpassningens viktiga roll för äldre ochhandikappade har beslutat om den nya lagen.Lagen ger kommunerna en skyldighet att svara förverksamheten.Elallergiker är organiserade i föreningen för El- ochBildskärmsskadade. Föreningen har 1 400 medlemmar ochuppskattar antalet elallergiker till ca 2 000 personer.Den bedrivna forskningen har inte kunnatklarlägga orsakerna till elöverkänslighet. Överkänslighetenhar troligen flera orsaker av vilka känslighet för elektriskaoch magnetiska fält kan vara en. Men också andra orsakersom allergier, ljudkänslighet och kemiska ämnen kan habetydelse.Eftersom elöverkänslighet inte existerar officiellt blirhandläggningen ofta godtycklig från samhällets sida. Desom är drabbade möts ofta av oförståelse av mångainstanser såsom läkare, tandläkare, försäkringskassa ochkommunen. Eftersom kommunerna handlägger ochbeslutar i ärenden om bostadsanpassningsbidrag bör de fåtydligare anvisningar om elallergikernas situation. De somdrabbas måste oftast göra stora ombyggnader i sin bostadför att kunna vistas där. får de ingen ersättning fördetta. Elallergikerna bör kunna få rätt tillbostadsanpassningsbidrag. eller annanlämplig instans bör därför ges i uppdrag att utfärdaanvisningar om elallergikernas rätt tillbostadsanpassningsbidrag.I de nya råd och föreskrifter om bildskärmsarbete somArbetarskyddsstyrelsen utfärdat sägs om elöverkänslighetatt det i väntan på forskningsresultat behövs en ökadberedskap för att kunna hjälpa och stödja personer som harbesvär. Om denna typ av problem dyker upp påarbetsplatsen är det viktigt att arbetsgivaren med hjälp avexempelvis företagshälsovården gör en utredning och vidtaråtgärder för att hjälpa den drabbade personen. MedArbetarskyddsstyrelsens nya föreskrifter har det såledesklarlagts att arbetsmiljölagstiftningen kan åberopas för attpå arbetsplatserna hjälpa dem som drabbats avelöverkänslighet. Rätten till bostadsanpassningsbidrag börpå ett liknande sätt dokumenteras i andra anvisningar ochallmänna råd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten tillbostadsanpassningsbidrag för dem som lider av elallergi.
mot · GG02Bo202 · 1993-01-26 00:00:00 — Kostnaderna för bostadsföretagens lägenhetsreserv För att möjliggöra och underlätta den naturligarörligheten i samhället vad gäller hushållsförändringar,geografisk rörlighet m.m. är det nödvändigt att hålla enreserv av lediga lägenheter. Det är ett viktigt krav både urbostadskonsumenternas och samhällets synvinkel.Strävan bör vara att lägenhetsreserven skall vara såjämnt fördelad som möjligt över landet, så att nödvändigrörlighet på bostadsmarknaden underlättas. En långsiktigplanering av byggandet gör det även möjligt att undvikaakut bostadsbrist till följd av en snabb ökning avbostadsefterfrågan.Kostnaderna för lägenhetsreserven skall delassolidariskt av alla medborgare. Det är inte rimligt attenskilda bostadsföretag eller kommuner medsysselsättningsproblem ensamma skall behöva bärakostnaderna för tomma lägenheter, utan ansvaret bör ocksåvila på staten.På kort sikt kan man räkna med att staten och mångakommuner inte är beredda att ta sitt ansvar för att finansieralediga lägenheter. Ett alternativ är att det inrättas en fondför hyresmarknaden för att överbyggakonjunktursvängningar och temporära regionala obalanser.Dessutom kan det behövas en viss fondering i varje enskiltbostadsföretag för att överbygga konjunktursvängningareftersom bostadsföretagen inte har vinster under goda år atttillgå på samma sätt som privata företag. En förutsättningför att acceptera fonderingar i bostadsföretagen är attavkastningen helt kommer hyresgästerna till del och atthyresgästerna har inflytande över användningen.Känner kommunerna att de inte ensamma behöver bärabördan av ett stort antal lediga lägenheter, underlättas enlångsiktig planering av byggandet. Kostnaden för ledigalägenheter skall fördelas solidariskt. Former som fördelarkostnaden mellan stat, kommun och hyresmarknadengemensamt bör utvecklas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om solidarisk kostnadsfördelning avlägenhetsreserv.
mot · GG02Bo203 · 1993-01-26 00:00:00 — I sig riktiga åtgärder kan -- om de genomförs vid feltidpunkt och på felaktigt sätt -- få mycket negativa effekter.Det är inte någon tvekan om att det s k RBF-stödet vidlämplig tidpunkt bör avvecklas. Dels är det ett byråkratisktsystem, dels är det önskvärt att bostadsföretagen har ensådan ekonomi att behövliga reparations- ochunderhållsåtgärder kan betalas direkt som driftskostnad ochdärmed är räntestöd ej längre aktuellt.Att som regeringen föreslår avskaffa RBF-stödet medverkan redan från får dock mycket negativaeffekter. Under byggbomen --1991 var det bådepraktiskt och ekonomiskt svårt att genomföra allamotiverade reparations- och underhållsarbeten. Dettainnebär att det finns ett uppdämt behov av reparation ochunderhåll i bostadsbeståndet. har flertaletbostadsföretag en ansträngd ekonomi på grund av kraftigtminskade räntebidrag. Detta gör att ökade kostnader ochminskade lånemöjligheter för underhåll och reparationerkommer att kraftigt minska volymen på dessa åtgärder. Desakkunniga bedömningar som gjorts tyder på minst enhalvering.Vi har aldrig någonsin haft större behov -- än nu -- av attöka den produktiva sysselsättningen i . Det snabbaborttagandet av RBF-stödet innebär med störstasannolikhet ett bortfall av minst 11.000 årsarbeten.Statsbudgetens underskott ökar på grund av detta meddrygt , även om hänsyn tas till denbesparing på ca 135 miljoner som de slopade räntebidragenkan ge /94.Om regeringens förslag blir beslut måste denyligen träffade hyresöverenskommelserna imånga fall omförhandlas, vad avser omfattning ochkostnader för reparation och underhåll.Det är angeläget att avskaffandet av RBF-stödetsenareläggs så att avvecklingen kan ske under ordnadeformer och hyresförhandlingarna kan ske på kändaförutsättningar. Det är också en klar fördel att samordnaavvecklingen av RBF-stödet med övergång tillkonventionell beskattning av de allmännyttigabostadsföretagen. En sådan ordning kan också ge en extrastimulans för ökat underhåll , vilket ger ökadsysselsättning, som flerdubbelt kompenserar budgetåretsmerkostnader för räntebidrag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att avskaffandet av RBF-stödetsenareläggs och samordnas med övergång till konventionellbeskattning för de allmännyttiga bostadsföretagen.
mot · GG02Bo204 · 1993-01-26 00:00:00 — har i full enighet fattat beslut som gällerfrågan om ålderdomshem. Att det skedde var glädjandesärskilt med tanke på äldreomsorgens allt större behov avalternativ. Inte minst är ålderdomshem ett nödvändigtalternativ till sjukvården och en viktig länk i vårdkedjan ochkan i många fall ersätta en plats i långvården. Beslutetinnebar att ålderdomshemsidén rehabiliterades.Möjligheterna för kommunerna att återigen satsa pånybyggnad och ombyggnad av ålderdomshem öppnades.Betydelsen av beslutet framstår tydligare när man erinrarsig att nedläggningen av ålderdomshem pågått trots att vårdformen var efterfrågad.Enligt beslut är det alltså numera möjligt attfå statliga bostadslån till nybyggnad och ombyggnad avålderdomshem. Det är mycket väsentligt att riksdagensbeslut blir känt i sin helhet ute i kommunerna. Det kan låtasom en truism men erfarenheten visar att saken inte är fulltså självklar. Det motstånd som tidigare funnits i riksdagenoch var ihärdigt på grund av ideologiska överväganden kanmycket väl på sina håll dröja sig kvar även sedan motståndeti upphört. För vår del har de erfarenheter som vigjort då vi undersökt hur riksdagsbeslutet uppfattats stärktmisstanken att så är fallet.Något som eftersträvade i beslutet omålderdomshemmen var att undanröja ett stelt byråkratiskttänkande och underlätta för flexibla lösningar där manrättade sig efter de äldres behov. Sålunda avstod manmedvetet i riksdagsbeslutet från att fastställa en bestämdkvadratmeteryta. I samma syfte poängterar attköksutrustningen kan göras mycket enkel med tanke på attköksfunktionen skall ersättas av gemensamt kök ochmatrum. (Intentionen framgår av att använderordet ''kokskåp'' och undviker orden ''kök'' och ''kokvrå''. )Dessa för beslutet karakteristiska drag har enligt våruppfattning trubbats av och fördunklats på vägen frånriksdagen ut till genomförandet. Det innebär att man kantala om förvanskning som är desto allvarligare eftersom detriskerar att försena och försvåra tillkomsten avålderdomshem i den betydelse som uppfattarbegreppet.Resultatet av den bristande stringensen i informationenom vad beslut innebär gör att det lätt uppstår enosäkerhet och beslutsvånda både bland tjänstemän ochpolitiker i många kommuner. Det har vi själva konstaterat.Korrekt information måste ges. Det ankommer påregeringen att ta ansvar för att så sker. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information angåenderiksdagsbeslutet om ålderdomshem.