mot · GG02L420 · 1993-01-26 00:00:00 — Underhållsbidrag till barn m.m. Det råder inga tvivel om att svenska barn och ungdomarhuvudsakligen lever i goda omständigheter. Sverigesframväxt till ett rikt välfärdsland har också gynnat barnen,och tillåter dem leva ett ur många andra länders synvikelavundsvärt liv. Tillsammans med barn i övriga hörsvenskar till de barn i världen som har den största chansenatt överleva och utvecklas till friska vuxna. Dagens barn ochungdomar växer upp i ett välorganiserat samhälle där derasfamiljers centrala behov är tillgodosedda.Mitt i denna ljusa bild av barnens situation i finnsdock mörka partier. Allt fler barns och ungdomars familjersplittras. En del av barnen utsätts för misshandel ochövergrepp. Andra försummas, mobbas och förtrycks ochnågra tar t.o.m. livet av sig. Invandrarbarn och särskiltflyktingbarn är utsatta grupper med ofta betydandepsykiska problem. Under barndomens snabbautvecklingsfaser är barn särskilt sårbara. Fysiska ochpsykologiska episoder som då inträffar kan ge merdjupgående och långvariga skador än om de inträffar hos envuxen. Barn är därför i behov av särskild uppmärksamhetoch omsorg.SekretessDet skedde positiva förändringar i den 1mars 1991. Trots detta kvarstår svårigheter förumgängesföräldern att utöva umgänge med sitt barn vidolika situationer. Då endast den som har del i vården avbarnet har juridiskt ansvar för barnet, så utestängsumgängesföräldern genom sekretesslagstiftningen att ta deli barnets skolgång eller besöka det vid sjukhusvistelse.Även övrig information om barnet, från exempelvis socialamyndigheter, når endast vårdnadshavaren.Vårdnadshavarens upplysningsplikt i är avringa betydelse då den inte är kopplad tillansvarsbestämmelser.Det kan inte vara lagens syfte att utestänga en föräldersom har umgängesrätt att bevista åhörardagen i skolan,bara för att vårdnadshavaren motsätter sig detta. Barnetsbästa skall sättas i centrum. Om den ena föräldern harumgängesrätt och därmed rätt att träffa sitt barn borde detvara självklart att föräldern får bevista sitt barns åhörardag.Tyvärr finns det alldeles för många exempel på sådanatvister och förtvivlade föräldrar.Samma sak gäller sjukhusvistelser. Uppgifter frånsjukhuset lämnas bara till vårdnadshavaren och den andreföräldern är utestängd från information omvårdnadshavaren så vill. Detta försvagar barnets socialanätverk då barnet tror att den ena föräldern inte intresserarsig för dennes skolgång eller vid en ensam sjukhusvistelsedå det är stort behov av kontakt.En översyn av sekretesslagstiftningen är nödvändig föratt ge båda föräldrarna möjlighet att träffa sitt barn i dessolika situationer i livet.Talerätt för mor- och farföräldrar i umgängesfrågorMor- och farföräldrar bör få egen talerätt om umgängemed barnbarnen. Främst blir barnen lidande av att hållasborta från blodsband och den äldre generationen.Gällande lagstiftning ger mor- och farföräldrar endasttalerätt genom socialnämnden. Sedan lagens tillkomst på1970-talet har ingen socialnämnd väckt någon talan. Iföräldrabalken talas det om vårdnadshavarens ansvar att setill att barnet har umgänge med särskilt närstående. Dettaansvar har samma värde som upplysningsplikten, då detendast är en försynt vädjan om förnuft för barnets bästa.UnderhållsbidragBeräkningen av underhållsbidrag är krånglig och gerupphov till skiftande praxis.Genom bidragsreform ändrades sättet attberäkna underhållsbidrag. Fördelningen av barnetsunderhållsbehov på båda föräldrarna efter deras resp.förmåga anses ha medfört en principiellt sett ökad rättvisa.Samtidigt har det dock från många håll starkt ifrågasatts omman i praktiken åstadkommer ett mera rättvist resultat pådetta sätt. Föräldrarnas osäkerhet om vad ''rätta''underhållsbidraget kan vara och om vilkenförsäkringskassans bedömning blir har medfört att föräldrari stor omfattning överlåtit beräkningen av underhållsbidragtill domstol.Nuvarande regler att barns vistelse hos denunderhållsskyldige skall vara minst , för attavdrag på underhållsbidraget får göras, anses som mycketorättvist. I de fall där barnet vistas lika mycket hos bådaföräldrarna men kanske två, hos den ena föräldernoch två, hos den andre, har denunderhållsskyldige ingen möjlighet att få ekonomiskkompensation då barnet vistas hos denne.Underhållsbidraget bör betalas i förhållande till faktiskaantalet dagar barnet vistas hos den underhållsskyldige.Den förälder som inte är förhindrad genomumgängessabotage eller sjukdom att utöva umgänge medsitt barn borde betala ett högre underhållsbidrag. Detta föratt kompensera vårdnadshavaren för merutgifter förbarnpassning m.m.1987 års underhållsbidragskommitté har gjort ettomfattande arbete för att hitta en bra modell. Tyvärr hadeinte kommittén den tid som behövdes för att kunna förordanågon av de tre bidragsmodeller man hade utarbetat.Utredningen har inte föranlett något beslut omförändringar.Som påpekas i motionen är detta mycket viktiga frågorför att kunna göra riktiga bedömningar vid fastställande avunderhållsbidraget.Reglerna för underhållsbidrag måste kunna görasenklare och mera rättvist för alla inblandade parter.Gemensam nordisk familjelagstiftningFlera intresseföreningar i och i EG-länderarbetar för en gemensam familjelagstiftning som gällerumgänge och underhåll till barn. Dessa intresseföreningarhar svårt att förstå svala intresse förgemensamhetspolitik vad gäller mänskliga värden. Dettalas endast om gemenskap i materialistiska frågor nu införEG-samarbetet.Inom har vi haft en fri arbetsmarknadspolitik imånga år. Detta har medfört att familjer bildats ochupplösts över gränserna och borde fört med sig ensamordning av dessa frågor inom . Då vi nu stårinför EG-inträde, bör en utredning om samordning snarastske. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sekretesskydd för barn,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändring avunderhållsbidraget,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av talerätt för mor- ochfarföräldrar,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att gemensamfamiljelagstiftning utreds.