mot · GG02Fi305 · 1993-01-26 00:00:00 — har ett nytt statsbidragssystem införtsför kommunerna. Det innebär att huvudparten av statensbidrag numera är generella och inte specialdestinerade ochprestationsanknutna. Systemet består dels av enlångtgående inkomstomfördelning mellan kommunerna,dels av tillägg eller avdrag grundade på ett antal faktorersom anses beskriva för kommunerna opåverkbarastrukturella kostnader.Den senare delen i systemet är efter en omfattande kritikföremål för förnyad utredning. Denna utredning skall varaklar och förväntas därefter få en sådan behandling attdess resultat kan påverka statsbidragssystemet fr.o.m. 1995.Det är enligt vår mening bra att den s.k.Strukturkostnadsutredningen kommit till stånd. Det ärangeläget att de kostnadsskillnader mellan kommunernasom beror på struktuella förhållanden utreds mer ingåendeän den tidigare kommunalekonomiska utredningen hade tidoch möjlighet till.Såvitt vi erfarit är Strukturkostnadsutredningensdirektiv begränsade till kostnadsdelen i systemet. Detinnebär att den tyngsta komponenten, dvsinkomstomfördelningen, inte kan tas upp av utredningen.Denna begränsning är av flera skäl olycklig.Vi har bl.a. på grundval av material från närmare försökt att studerakonsekvenserna för kommunerna i av ettgenomförande av det nya systemet i nuvarande utformning.Materialet visar att skatteinkomsterna ökar kraftigt mellan1991 och 1993. Därefter förväntas de stiga med cirka enmiljard i länet. Länets kommunala skatteintäkterkommer enligt beräkningarna att minska i relativ andel avde samlade skatteintäkterna i landets kommuner från drygt23 % 1991 till 1993. Därefter förväntas denna andel bli konstantfram till 1995.Ser vi på utvecklingen av statsbidragen får vi en annanoch mycket skrämmande bild. I absoluta tal minskarstatsbidragen till länets kommuner från ca 9 miljarder 1991successivt till 1,4 miljarder närövergångsbestämmelserna upphört. Relativt sett minskarlänets andel av statsbidragen till kommunerna från 1992 till 1995. En högst uppseendeväckande och mycketoroande utveckling.De totala skatteintäkterna och statsbidragen blir förlänets kommuner i stort sett oförändrade under perioden.1994 sker visserligen en ökning men den är helt borta redan1995. Detta innebär att hela skatteintäktsökningen ikommunerna i under dessa år överförs tillövriga landet.Under samma period ökar nämligen desamlade skatte- och statsbidragsintäkterna för landetskommuner från 155 miljarder till 197 miljarder. Men länetsandel av dessa inkomster minskar från 1995.Från att 1991 ha haft en genomsnittlig inkomst perinvånare, som översteg riksgenomsnittet , medför det nya systemet att länets kommuner 1995har en genomsnittlig inkomst per invånare som understigerriksgenomsnittet . Det är en dramatisk förändring.Denna orimliga omfördelning av inkomsterna frånkommunerna i till övriga landet är ett skälför översyn också av inkomstomfördelningen i systemet. Vitror inte det kommer att vara möjligt att rätta till dessafelaktigheter enbart genom åtgärder på kostnadssidan,eftersom den delen av systemet omfattar väsentligt mindrepengar.Det finns dock även ett annat mycket viktigt skäl till attinkomstomfördelningen måste tas upp till ny prövning.Åtskilliga uppgifter visar entydigt att inkomstutjämningenkommit att bli så långtgående att den praktiskt tagetreducerar alla incitament för kommunerna att ökaskattekraften. Det kan till och med vara lönsamt förkommunerna att agera så att inkomsterna minskar.Tillskottet via det nya statsbidragssystemet kompenserarbortfallet mer än väl. I en debattartikel i harekonomichefen i kommun pekat på orimligheterna idet nya statsbidragssystemet och varnat för risken attkommunerna börjar konkurrera om vem som är bäst på attskrämma bort barnfamiljerna eller bäst på att fåsmåbarnsföräldrarna att stanna hemma.Det är enligt vår mening självklart, att vi i dagens kärvaekonomiska läge med sjunkande produktion och ökandearbetslöshet borde ha ett statsbidragssystem som stimulerarkommunerna att öka skatteinkomsterna och minskakostnaderna. Om inte det beslutade systemet ändras ochStockholmskommunerna får rimligare inkomster, ser vimed stor oro på den framtida utvecklingen både ihuvudstadsregionen och i landet som helhet.Det är ingen tvekan om att en real minskning avkommunernas inkomster, av den storleksordningen det härhandlar om, kommer att kräva stora förändringar iverksamheterna. Sannolikt måste i ännu större utsträckningän resurserna koncentreras till de obligatoriskauppgifterna. Men inte heller dessa torde kunna undgåfortsatta nedskärningar.Genom sitt ansvar för samhällsplaneringen på lokalnivå, den lokala infrastrukturen, utbildningen,barnomsorgen, olika sociala insatser samt kultur och fritid,har kommunernas insatser stor betydelse för näringslivetsutveckling. Om kommunerna i , somvarit en viktig motor för landets utveckling, kanmedverka inom sina ansvarsområden, kommer det att fåkonsekvenser för näringsliv och ekonomi i hela landet.Vi anser inte att kommunerna i skall habättre villkor än kommunerna i allmänhet. Däremot måstede ha samma förutsättningar. Vi kan emellertid konstateraatt den kommunala utdebiteringen i ärförhållandevis låg. och flera kommuner hardessutom genomfört skattesänkningar, vilket intebara är utmanande utan framför allt undergräver denberättigade kritiken mot statsbidragssystemet. Företrädareför övriga delar av landet kan med fog hävda att landstingetoch länets kommuner först skall höja sin utdebitering i nivåmed landet i övrigt innan man kräver ändringar avstatsbidragen. Det tillfälliga kommunala skattestoppetmåste därför enligt vår mening upphävas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att upphäva lagenom det tillfälliga kommunalskattestoppet,2. att hos regeringen begär utredning omsamhällsekonomiska konsekvenserna avinkomstomfördelningen i det nya statsbidragssystemet förkommunerna och särskilt möjligheterna att mildraeffekterna för kommunerna i .