ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Bo607 · 1993-01-26 00:00:00 — När regeringens proposition ''Samerna och samisk kulturm.m.'' behandlades i , bet. 1992/93:BoU8,underströk '' vikten av att betesinventeringar genomförs och fårligga till grund för nödvändiga ställningstaganden om hurrenskötseln skall kunna utvecklas på ett positivt sätt''.Under budgetpropositionens konto E 1. Främjande avrennäringen m.m. anslås till en raduppräknade ändamål. De stora utgiftsposterna underanslaget är upprätthållande av stängsel mot 5 113 000kronor samt katastrofskadeskydd vid svårabetesförhållanden. Med de väderleksförhållanden som harvarit , med växlande väderlek som hargjort att det på många håll har bildats en isskorpa på markensom kraftigt försämrar betesförhållandena, så måste detfinnas medel om det uppstår behov av nödutfodring. Inomanslaget skall sedan rymmas åtgärder för att främjarennäringen såsom upplysning och rådgivning,konsultverksamhet vid SSR, utvecklingsprogram församebyarna samt särskilda ändamål i övrigt som gagnarrenskötseln. Från detta anslag skall så även medel förbetesinventeringen tas! Regeringen måste i sintilläggsbudget återkomma med ett särskilt anslag förbetesinventering. Det är inte acceptabelt att riksdagensbeslut, som föranleddes av påståenden om att det på en delhåll fanns för många renar i förhållande till betestillgången,inte tagits på allvar. Det måste även bli vanskligt för att intesäga ogörligt att tillämpa regler om åtgärder mot renägaresom har för stort renantal, om man inte med enbetesinventering som grund har kunnat bestämma hur stortrenantalet får vara. Alla vet ju att länsstyrelserna närbestämmelserna om högsta tillåtna antal för första gångenupprättades, mer utgick ifrån en skönbedömning utifrån detantal renar som då fanns än någon egentlig inventering avbetestillgången. Med vetskap om den diskussion och demotsättningar som finns mellan samer och ortsbor och ävenmellan olika samebyar om renantal och betesområden, såanser vi att detta är en synnerligen nonchalant hantering avfrågan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att den återkommer isin tilläggsbudget med erforderliga medel förbetesinventering.
mot · GG02Bo608 · 1993-01-26 00:00:00 — Samernas äganderätt av mark I motion 1992/93:Bo8 med anledning av proposition1992/93:32 Samerna och samisk kultur m m tog Nyd upp dengrundläggande frågan om äganderätt och andra rättigheterinom de mark- och vattenområden som omfattas avrenskötsel samt jakt och fiske. Nyd tog del av ettomfattande material från bl a Svenska glesbygdsföreningensamt Ny demokratis lokalförening i . Samtligahade framfört kritik mot propositionen.Frågan om äganderätten till de av propositionen berördamarkerna är omtvistad. Mot statens äganderätt står påskilda grunder såväl samernas som enskilda fastboendesäganderättsanspråk till mark och vatten. Staten bestriderbåda äganderättsanspråken. Samernas äganderättsanspråkoch brukningsrätt för renskötsel med jakt och fiske står ikonflikt med de fastboendes rättsanspråk. Det finns ocksåen inbördes samekonflikt, nämligen den mellan samer somär medlemmar i samebyar och de samer som står utanförbyarna och alltså inte har renskötselrätt med åtföljande rätttill jakt och fiske. De grundläggande konflikterna går långttillbaka i tiden.Äganderättsfrågorna är komplicerade och det kan ta tidatt reda ut förhållandena.Nyd hävdade att inte skulle anta förslaget tilländring i 1 § rennäringslagen som föreskriver attrenskötselrätten tillkommer den samiska befolkningen ochgrundas på urminnes hävd, dvs lagförslagets 1 § andrastycket.Nyd hävdade också att hos regeringen skullebegära en ordentlig utredning om äganderättsfrågor ochnärliggande rättsfrågor inom det område inom vilketrenskötsel avses få ske.I reservationen anförde Nyd följande: Ny demokratidelar regeringens bedömning att frågan omrenskötselrättens ursprung är så central att det bör framgåav rennäringslagen att den vilar på urminnes hävd. Däremotkan Ny demokrati inte ansluta sig till regeringensuppfattning att renskötselrätten är en kollektiv rätt somtillkommer den samiska befolkningen. I detta hänseendekan inte rättsläget anses klarlagt. Det kan enligt Nydemokratis mening, vilket också påpekas i motionen Bo8yrkande 1, inte uteslutas att rätten till sin karaktär är enenskild rätt, som grundas på urminnes hävd. Ny demokratianser därför att , mot bakgrund av vad i motionenanförts, inte bör anta regeringens förslag.Landsförbundet () avser att föratalan i i den fråga som aktualiserats i reservationen.För Ny demokrati är det av vikt att äganderättsfrågorna ochdärmed sammanhängande frågor klargörs, vilket påtaladesi den ovan nämnda motionen.Ny demokrati anser att LSS bör ges ett anslag å 1 miljonkronor för förande av talan i och att därav 200.000kronor genast utbetalas för att anhängiggöra talan.Återstoden betalas i rater för arvode och utgifter,sakkunniga, översättning (svenska språket kan ej användasi ), mångfaldigande, resor, traktamenten m m efterräkningar.Riksdagen bör ta ett initiativ så att LSS kan få ett rimligtstöd för att föra processen. Om processen kan leda till ellerbidra till att frågorna blir lösta så är det väl använda pengar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rimligt stöd till Landsförbundetsvenska samer (LSS) för förande av talan i .
mot · GG02Bo609 · 1993-01-26 00:00:00 — När någon (oftast kommun eller staten) skall förvärvakronoöverloppsmark blir det ofta tre intressenter, särskiltom marken skall exploateras. Det är dels säljaren (oftastDomänverket), dels köparen och sedan berörd sameby. Vidköp av en ren råmark som ej exploateras sker ingenförändring beroende på att renbetesrätt ej är beroende avägandet.Köp genomförs ofta på det sättet att köparen skriverköpeavtal med där förutom priset också bl.a.anges att skall göra upp med berörd samebyom eventuell ersättning. Om marken skall exploateras,vilket självfallet är det vanligaste, så skrivs ofta in i avtaletatt säljaren hos skall inge en begäran omupphävande av renskötselrätt enligt rennäringslagen. Omdetta skall sedan länsstyrelserna yttra sig och det är då inteovanligt att det läggs tjänstemannaförslag som vidaöverstiger det pris som redan överenskommits.Lagstiftning eller andra regler på detta område måstealltså utformas på så sätt att detta ut i samband meddet direkta köpet. Det enklaste enligt vår mening vore attlänsstyrelsens rennäringsdelegation vore det organ som helthandlade detta och att helt frikopplades.Det har också förekommit fall, t.ex. i , där andraenheter än rennäringsenheten inom länsstyrelserna hartillstyrkt markanvändning utan förbehåll varefterkommunen har upphandlat marken i god tro och sedan harrennäringsenheten efter detta föreslagit att kommunen skallbetala betydande summor för renbetesrätten. Fickrennäringsdelegationen ensam hand om all markförsäljningför samhällsutbyggnad ovan odlingsgränsen skulle allaaspekter säkert bedömas på en gång och rättssäkerhetenvara tryggad för berörda. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av översyn avbestämmelserna om förvärv av kronoöverloppsmark.
mot · GG02Bo610 · 1993-01-26 00:00:00 — rama renskafferietRennäringen lider av stagnation i , samtidigtimporterar vi renkött från . Det ärnationalekonomiskt vansinne, att ha ett gående skafferi inorra som inte brukas på ett tillfredsställande sätt.Med anledning av Statens livsmedelsverks författningsakter1990:6 slakt av tamboskap, och 1990:8 renslakt, är det svårtför de enskilda samebyarna, att på ett godkänt sättbesiktiga, slakta och ta hand om djuren ute i terrängen.Det har också visat sig att det är problem att fraktalevande djur till de stora slakterierna. Det gällerlönsamheten med långa dyra transporter och att i en lastbiltränga ihop djur, vilka i hela sitt liv strövat fritt, vilketmedför stora problem med skador och s k stresskött somföljd, vilket ytterligare försämrar lönsamheten.På grund av att renslakten uteblivit har hjordarna blivitså stora att de trampar bort lavan från marken vilket i sintur fört med sig jorderosion som följd. Ur miljösynpunktkan man således ställa frågan: skall samhället hjälpa igången näring som är bra för miljön eller skall samhället betaladyrt senare för att återställa miljöskadorna.På detta område fordras också en EG-anpassning, dvs vibör se till att rennäringen i blir vad laxodlingen är iNorge. En exklusiv exportvara, som man inte har i Europa.Vi anser att det är nödvändigt att vara med från början omman skall få några marknadsandelar.Det finns anledning att se över möjligheterna, att genominvesteringsstöd eller annan stimulansåtgärd skapaförutsättningar för ett antal samebyar att gå ihop för attkunna köpa ett av livsmedelsverket godkänt mobiltslakteri. Uppskattningsvis skulle 10 stycken mobilaslakterier täcka den svenska rennäringens behov.En satsning på detta skulle kunna ha många gynnsammaeffekter, såsom att vi slipper importera och istället blirsjälvförsörjande. Vi slipper ge en hel del samer bidrag iolika former. Troligen kan det stimulera bygden tillytterligare småföretagssatsningar. Det skulle vara bra förstorstadsregionerna i att kunna handla kötttill ett lågt pris, inte minst de många barnfamiljerna somidag ej har råd att ha kött på matbordet så ofta.Enligt uppgift ser företrädare för samerna positivt påförslaget. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utreda förutsättningarna förett startstöd i någon form till mobila slakterier.
mot · GG02Bo701 · 1993-01-26 00:00:00 — Kommunernas ansvar för miljöfarligt avfall från hushåll m.m. Dagens samhälle innehåller många kemiska ämnen ochprodukter som om de hanteras felaktigt kan leda tillbetydande negativa konsekvenser för hälsan och miljön.Det finns uppskattningsvis 20 000 ämnen sommarknadsförs för praktiskt bruk i . Det förekommercirka 50 000 kemiska produkter, i stor mängd material ochvaror som används i en rad olika industriella processer.En vanlig uppfattning är att kommunerna har ansvar föratt samla in MFA i hushållsavfallet och se till att dettahanteras enligt de regler som gäller för MFA.Förordningen (1985:841) om miljöfarligt avfall, FMFA,anger i 4 § att förordningen inte gäller när miljöfarligt avfallingår som beståndsdel i hushållsavfall enligt 1 § förstastycket i renhållningslagen (1979:596). Av detta följer att dehanteringsregler som gäller för miljöfarligt avfall, MFA,med utgångspunkt i FFMA inte gäller hushållsavfall,oavsett farligheten i detta.Utvecklingen när det gäller hanteringen av avfall frånhushållen går mot ökad separering och en tidigt etableradsådan. I många fall sker i fastigheten ensortering och separat samling av miljöfarligt avfall.Osäkerhet råder om vilka regler som gäller för detta MFA.Är det en beståndsdel av hushållsavfallet eller inte? GällerFMFA eller inte? Praxis växlar.Då hushållsavfallet hålls oseparerat torde det inte kunnaifrågasättas att det är kommunen som genom denkommunala renhållningsskyldigheten har ansvaret förinsamlingen och behandlingen. När nu en separering avMFA sker är det inte lika självklart. Anses kommunen haansvaret oavsett graden av separering beroende på att delenMFA anses vara en beståndsdel av hushållsavfallet finnsbland annat problemen med att FMFA ej gäller och attFMFA-regelverket senare i flödet skall komma att gälla.Om å andra sidan exempelvis ett på fastighetsnivå separeratMFA inte betraktas som en beståndsdel av hushållsavfalletgäller givetvis direkt FMFA med dess transport- ochhanteringsregler. På goda grunder kan det diskuteras vemsom har ansvaret.Det är enligt vår uppfattning en självklarhet attkommunen i sin naturliga roll som ställföreträdare för denformella innehavaren av hushållet skall fullgöra detnödvändiga och korrekta innehavareansvaret i syfte attsäkerställa en miljöriktig och effektiv behandling av denbeståndsdel i hushållsavfallet som är MFA. De senasteårens erfarenheter visar att en tillförsäkrad frivillig rättighetinte ger detta utfall.Riksdagen bör därför hos regeringen begära ettklarläggande av regelsystemet och kommunens ansvar föromhändertagandet av det miljöfarliga avfall som faller inomhushållssektorn eller som ingår som en del ihushållsavfallet. Regeringen bör på lämpligt sätt redovisaför hur frågan lösts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär ett klarläggande avansvarsfrågorna för omhändertagandet av miljöfarligt avfallfrån hushållen.Stockholm den 14 januari 1993Per ()()
mot · GG02Bo702 · 1993-01-26 00:00:00 — Vatten är nödvändigt för allt liv. Men förorenat vattenpå fel ställen skapar problem i våra vattendrag och sjöar. Enfråga som inte uppmärksammats tillräckligt anser vi varahanteringen av dagvatten.Frågor som rör dagvatten regleras bl.a. vatten-och avloppslag (), vattenlagen (VL) ochhälsovårdsstadgan. Termen dagvatten finns inte omnämnd ilagtexten. Dagvatten utgör avloppsvatten enligtmiljöskyddslagen. Dagvattenutsläpp är dock inteförprövningspliktigt.Regnvatten kan bli ett miljöhotMed dagens teknik kan regnvattnet förvandlas till ettmiljöhot. Regnvattnet byter skepnad och blir dagvatten, ettproblem i stället för en tillgång. Dagvatten från vägar, gator,parkeringsplatser och även från vissa takytor är förorenat.Den första tekniska lösningen var att leda dagvattnet isamma rörsystem som övrigt avloppsvatten tillreningsverken. Men i samband med den stora utbyggnadenav tätorterna på 1950--70-talen ökade mängden dagvatten.Detta ställde till problem vid kraftiga regn då man ibland lätallt avloppsvatten gå ut orenat eftersom man annarsriskerade översvämningar i källare. Ju större ytor somhårdgjordes desto större blev problemen vid flödestoppar.Nästa tekniska lösning blev att separera dagvattnet frånannat avloppsvatten i ett s.k. duplikatsystem. Dagvattnetleddes då direkt ut i sjöar och vattendrag utan rening ochdetta ställde givetvis till miljöproblem.Utbyggnaden av nya områden är inte så omfattande justnu. Men många av de avloppsledningar som byggdes under1950--60-talen är nu gamla och kräver en förnyelse.Redan idag beräknas ledningsnätet på många håll varaså dåligt att av det vatten som nårreningsverken är grundvatten som läckt in i ledningarna påvägen. läcker en betydande del av avloppsvattnetut orenat i marken.Kan dagvattet hanteras på ett nytt sätt?Genom ett studiebesök i Ystaduppmärksammades vi av MOVIUM, som tillhör SverigesLantbruksuniversitet, på möjligheterna att hitta nyalösningar för lokalt omhändertagande av dagvatten.Principen är att dagvattnet tas omhand på den plats detuppstår. Härigenom minskas behovet av ledningssystemoch man utnyttjar vegetationsklädda ytor för infiltrationliksom olika former av fördröjningsdammar. Systemet ärbilligare och enklare än de storskaliga tekniska lösningarman vanligast väljer.VA-lagen har skrivits med de konventionelladagvattensystemen för ögonen. Har kommunen inteundantagit dagvattenavledning från verksamhetsområdetär det svårt att undgå skyldighet att inom detaljplan ta emotdagvatten till den allmänna anläggningen.Enligt vår uppfattning vore det angeläget med ettnärmare studium av berörda lagområden så att dagvattenlättare kan hanteras lokalt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagändring som gör det möjligtatt lokalt omhänderta dagvatten.
mot · GG02Fi204 · 1993-01-26 00:00:00 — Det råder en allvarlig kris i landet. Företagen klarar inteav några lönehöjningar. I stället kan det vara så att lönermåste sänkas på många håll för att företagen skall kunnaöverleva och inte slås ut. Under normala förhållanden börstaten inte blanda sig i löneavtalen, eftersom det är en saksom av tradition sköts av arbetsmarknadens parter.För nationen är det emellertid viktigt att staten iextraordinära situationer kan medverka till en stabiliseringav löneläget eller om så erfordras skapar förutsättningar försänkningar av lönenivån.I februari 1990 presenterade den dåvarandesocialdemokratiska regeringen för ett förslag tilllag om allmänt lönestopp. Förslaget föll i riksdagen.Förslaget hade emellertid granskats av lagrådet som intehade några principiella invändningar mot det. Någrarättsliga hinder torde därför inte föreligga mot en lag omallmänt lönestopp.Om ett par månader går tiden ut för mångakollektivavtal.Enligt min mening är förhållandena nu sådana att detbehövs en lag om allmänt lönestopp. Det tidigarelagförslaget kan tjäna som förebild. Ett lagförslag tordekunna utarbetas inom det beredande riksdagsutskottet.Dessutom måste det skapas förutsättningar så attstatsmakterna aktivt kan verka för en sänkning avlönenivåerna om det befinnes oundgängligen nödvändigt.Av rättviseskäl är det emellertid nödvändigt attriksdagsledamöterna går före och visar sitt goda omdömegenom att inte höja sina egna löner, när löntagarna i landetinte har någon möjlighet att få några höjningar utan kanskei många fall måste gå med på sänkningar för att få behållajobben. Vidare måste riksdagsledmöternas pensioner ochandra förmåner begränsas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att inför en lag om allmäntlönestopp,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det måste skapasförutsättningar för statsmakternas aktiva medverkan i syfteatt få ned löneläget i landet om det befinns oundgängligennödvändigt,3. att beslutar att riksdagsledamöternas lönerinte får höjas i enlighet med vad som anförts imotionen,14. att beslutar utreda riksdagsledamöternaspensioner och andra förmåner i syfte att minskaförmånerna.1
mot · GG02Fi205 · 1993-01-26 00:00:00 — insyn samt vetskap om vad som föregickbeslutet att låta kronkursen flytta är starkt begränsad till ettfåtal ledamöter. Undertecknad ser därför behovet av envitbok i ärendet som mycket behövlig. Allmänhetens tilltrotill vårt politiska system kan, om ingenting görs för attklarlägga valutaturerna, bli allvarligt skadat. Det är såledesav yttersta vikt att det inträffade blir genomlyst så snart sommöjligt. Det är då av vikt att ger regeringen tilluppgift att framlägga en så kallad vitbok över vad somförevarit i rubr. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att framlägga en vitbok omvalutakrisen.
mot · GG02Fi206 · 1993-01-26 00:00:00 — Kartläggning av de internationella finansmarknaderna Kartlägg bankirernas monsterVi vet alla hur det var under höstens Valutakriser.Miljarderna strömmade ut ur landet. Plötsligt ställdes vi, des k folkvalda till riksdag, inför kravet att övergevåra vallöften. I stället skulle vi snällt underställa oss de s kfinansmarknadernas diktat! ''Marknader'' som aldrig ensbesvärade sig med att presentera sig för oss bara drogpengarna ut ur landet. Förödmjukelsen var total(förhoppningsvis), och den kommer snart att återkommaom vi i riksdag inte börjar bita ifrån oss -- och detordentligt.Vilka monster tampas vi med? Ingen tycks veta medsäkerhet, men uppgifter tyder på att de internationellafinansmarknaderna omsätter drygt 1 000 miljarder dollarper dag! Detta är en nästintill ofattbar stor summa påungefär eller ca fem gånger densvenska BNP. De som flöt ut ur landeti november och tvingade oss att låta kronan börja flyta,motsvarar således ungefär en halv timmes handel på dessamarknader.Andra uppgifter visar att den internationella handelnmed varor och tjänster motsvarar endast ca 2--avde volymer som omsätts på finansmarknaderna. Deninternationella värdepappershandeln har blivit ett monstersom hotar ödelägga många länders ekonomi, inte bara vår.De internationella finansmarknaderna består av en radskilda marknader, valuta-, obligations-, options-, aktie- ochden s k derivatahandeln, det senaste stjärnskottet bland definansiella ''redskapen''. Jämför man de belopp som idagomsätts på dessa marknader med de belopp som omsattespå dem , är det som att jämföra ensupertanker med dess livbåt. Vad jag förstår betraktasdagens kris på fastighetsmarknaderna världen runt avbedömare, som en söndagsutflykt i jämförelse med vad somkommer att ske när botten går ur dessa finansmarknader.Dessa marknaders monstermiljardrullningar måstekartläggas , så att de kan stoppas i ordnade former.Jag uppmanar därför riksdag att tillsätta ensnabbutredning som kartlägger de internationellafinansmarknadernas uppbyggnad: Hur och när växte defram? Vilken omsättning har de ? Vilken tillväxttakthar de och vilka förlustbelopp kan det bli fråga om närbotten går ur dem?I verkligheten är denna miljardrullning ett hot motdemokratin i landet. Utan en kunskap om den kommer vi,ledamöter av riksdag, vid nästa tillfälle avindisposition hos dessa marknaders aktörer, att stå likahandfallna som vi gjorde hösten 1992.Vill vi inte stoppa finansmarknadernas groteskamiljardrullning bör vi väl i ärlighetens namn upphöra medatt kalla oss för folkets valda representanter, utan istället,efter känt maner från förr i öst, börja kalla oss förfinansmarknadernas utsända politiska kommissarier. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regering till känna vadi motionen anförts om att tillsätta en snabbutredning för attkartlägga de internationella finansmarknaderna.
mot · GG02Fi207 · 1993-01-26 00:00:00 — Rädda SverigeMed anledning av den aktuella ekonomiska och socialasituation vårt kära fosterland befinner sig i, är det bara attkonstatera att vi politiker förlorat handlingsförmågan attskapa en framtidstro för den vanliga människan.När vi tvingas att låna varjedag för att hålla grytan ''kokande'', den ohållbara flykting-och invandringspolitiken, kriminalpolitiken och för att intetala om alla dessa fallskärmsavtal, så är det väl bara att inseatt någonting är fel!Är det då inte dags att göra något radikalt?Som t ex:Lägg korten på bordet! Inse att de sista20--30 åren gick fel!Låt oss för en gångs skull vara ärliga mot våra väljare ochtala klarspråk och erkänna att vi behöver all hjälp vi kan fåför att reda ut den ''röra'' vi försatt oss i.Sverige befinner sig i en svår ekonomisk och moraliskkris, förorsakad av oss politiker. Låt oss ta vårt ansvar ochtillsätta en opolitisk kristidskommission, bestående avgräddan av vad svenskt näringsliv kan skaka fram. Men förguds skull inga politiker! Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tillsätta enkristidskommission, för att leda ur krisen.
mot · GG02Fi208 · 1993-01-26 00:00:00 — KristidskommissionLandet befinner sig i kris. Läget är så allvarligt att detkrävs extraordinära åtgärder.En kristidskommission med extraordinära befogenhetermåste tillsättas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt föranstaltar om inrättande av enkristidskommission.
mot · GG02Fi209 · 1993-01-26 00:00:00 — Ekonomin är ansträngd i många kommuner. Samtidigtsom arbetsmarknaden är den sämsta på generationertvingas kommunerna att ytterligare förvärra den genom attfriställa personal och avstå från angelägna investeringar.Gotland tillhör de kommuner som drabbades hårdast avdet nya systemet för skatteutjämning.Tillsammans med den statliga indragningen av kommunalamedel förlorar hundratals miljoner på några år.Kommunen tvingas nu minska antalet anställda med mellan300 och 500 personer. På detta sätt flyttar staten en del avsitt budgetunderskott till kommunerna. Genom denarbetslöshet detta medför förlorar staten i sin tur medelgenom arbetslöshetsersättningen. Denna rundgång avskattemedel kan knappast åstadkomma annat än ytterligarekostnader.Det finns stora behov av reparations- ochunderhållsåtgärder vid kommunala anläggningar, liksom avnyinvesteringar. Att investeringar på byggnadssidan förmed sig arbeten i tillverkningsindustri, administration ochservice är allmänt känt. Kommunerna bör därför få sammamöjlighet till tidigareläggning av investeringar somaffärsverken. Genom att räntefritt förskottera medel tillkommunerna kan staten aktivt bidra till att angelägnaprojekt verkställs som arbetslösheten kan hållasnere.Förslag av denna innebörd framlades för regeringen förmer än och har sedan upprepats.Arbetsmarknadsministern har förklarat förslagetintressant. Det enda som sedan hänt är att arbetslöshetenökat kraftigare . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tidigareläggning av kommunalainvesteringar genom förskotterade byggkostnader.