mot · GG02T640 · 1993-01-26 00:00:00 — InledningI budgetproposition angavs två väsentligaproblem i Gotlandstrafiken som måste lösas. Det ena varprisnivån för passagerare, det andra var kostnadsnivån. Detständigt ökande statsbidraget var också den kanskeviktigaste utgångspunkten i översyn avGotlandstrafiken som redovisas i åretsbudgetproposition. Statsbidraget fortsätter dock att ligga påen hög nivå trots oförändrat trafikutbud och ökat antalresenärer. Att, som framgår, anslaget för budgetåret1992/93 på nu beräknas uppgå till 160 milj krenbart beroende på att ökningen av antalet passagerare tillföljd av taxesänkningarna förväntas bli mindre än beräknatförefaller orimligt. Antalet passagerare på färjorna harunder ökat med jämfört med året innan.Samtidigt har flyget, det endaalternativet för resor till och från , fått vidkännaspassagerarförluster trots priskrig mellan konkurrerandeflygbolag . Detta tyder på att degenomförda prissänkningarna i färjetrafiken haft en mycketpositiv effekt. Siffrorna talar ett mycket tydligt språk --staten anslog för en sänkning avpassagerartaxorna. Denna satsning har betalatsig och mycket mer därtill. Turistomsättningen på Gotlandökade med , varav 119 milj eller , återgår tillstatskassan. Dessutom skapades ett stort antalarbetstillfällen på och därmed i medminskade utgifter som en följd för statens kassa. Det äremellertid synnerligen otillfredsställande atthemligstämplingen av det avtal som reglerarkoncessionstrafiken mellan och fastlandetomöjliggör alla bedömningar av rimligheten itransportstödets omfattning.Tillsätt en parlamentarisk utredningSjöfartsverkets översyn föranleder inga konkretaförslag. Denna översyn utgör heller inte tillräckligtunderlag för ett definitivt ställningstagande inför en nytrafikupphandling. Det är därför viktigt och absolutnödvändigt att en ny parlamentarisk utredning tillsätts därtid och utrymme ges för djupgående studier där också denärings- och regionalpolitiska aspekterna behandlas. Därskall ingå representanter för det gotländska samhället ochnäringslivet så att den grundläggande insikten om ö-lägetsbetydelse ges en rättvisande bedömning.Statens grundläggande ansvar för ''riksvägar''Det övergripande målet för samhällets trafikpolitik är atterbjuda medborgare och näringsliv i landets olika delar entillfredsställande, säker och miljövänlig trafikförsörjning tilllägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Detta målvidareutvecklas i delmål, varav ett är att transportsystemenskall utformas så att medborgarnas och näringslivetsgrundläggande transportbehov tillgodoses. Ett annat är atttransportsystemen skall bidra till regional balans.Länsstyrelsen i och hartagit fasta på dessa mål och anser i sitt remissvar överSjöfartsverkets översyn att de även skall omfattafärjetrafiken till/från . För del innebär detatt linjesjöfarten skall bedrivas till lägsta möjligatransportekonomiska kostnad men också att näringslivetstransportbehov skall tillgodoses, som Gotlandinte missgynnas regionalpolitiskt. Färjetrafiken mellanGotland och fastlandet kräver speciella insatser som inteklaras av marknaden. Garantier för kontinuitet ochstabilitet måste därför finnas. Såväl som länoch kommun har kraftigt givit uttryck för att staten ävenfortsättningvis måste garantera en tillfredsställandetransportförsörjning till/ från Gotland.Grunden för översyn har varit snävttransportekonomiskt och främst tagit fasta på attstatsbidraget anses vara för högt. Trots att detta varitkanske den viktigaste utgångspunkten för översynen harinte analyserat varför statens bidrag ökat såkraftigt. Vilka kostnader är det egentligen som ökat? Föratt kunna bedöma konsekvenserna av Sjöfartsverketsförslag, även inom ramen för nuvarande avtal, är detväsentligt att denna fråga besvaras. Ökade statsbidrag hartidvis utgjort motiv för försämringar i Gotlandstrafiken.Det är inte acceptabelt att en till synes orimlig ökningstaktav statsbidraget får utgöra motiv för en kanske försämradtrafikförsörjning.Det som betecknas som transportstöd till ochsom ständigt ifrågasätts, måste jämställas med investeringaroch underhåll på vägar, broar och järnvägar i landets övrigadelar. Kostnaden för infrastruktur måstebetraktas och behandlas som andra statligainfrastrukturkostnader. Därför måste statens engagemangför Gotlandstrafiken ses i relation till de satsningar som görspå väg- och järnvägsinvesteringar i landet i övrigt.Sänkta taxor -- vägprincipenFärjetransporternas utformning och taxor har enavgörande betydelse för transportekonomin, näringslivetoch den regionala balansen. En utgångspunkt måste då varaatt färjetrafiken ska jämställas med vägar, dvs vägprincipen,vilket innebär att färjetrafiken likställs med övriganationella trafiksystem. har i sin bedömningutgått ifrån att färjeöverfarten prismässigt skall likställasmed fastlandsalternativ och har därmed accepteratvägprincipen. Utgångspunkten för att bedöma taxenivånkan dock självfallet inte vara interregional persontrafik påbuss eller tåg vilket anser. Merparten, 85 %av alla resor (motsvarande sträckan --) i sker med bil och denna möjlighet börnaturligtvis även ges Gotlandsresenären. Brist på alternativ,låg tillgänglighet och en restid på för en sträckapå innebär emellertid betydligt högrerestidskostnader för Gotlandsresenären jämfört medtåg/bussresenären. De extra uppoffringar som färjeresansspeciella förhållanden medför för passagerarna måste ocksåvägas in i resans pris. För att transportförsörjningen till/frånGotland skall vara tillfredsställande krävs därför ytterligaretaxesänkningar. Transportstödet, liksom andraregionalpolitiska insatser, har sin grund i att skapaförutsättningar för utveckling i landets olika delar. Denomvandling som sker inom det gotländska näringslivet,med ett minskat antal arbetstillfällen inom jordbruket,byggnadssektorn och den offentliga sektorn, kommer bl aatt kräva kraftiga satsningar på näringsgrenar därkommunikationerna har en allt större betydelse.Näringslivets strukturomvandling måste bl a bygga på enökning av turismen för att kompensera för bortfall avsysselsättningen i andra sektorer. Taxorna i färjetrafiken ärhärvid av avgörande betydelse för valet av somresmål. De kraftiga prishöjningarna i början av 1990-taletmedförde ett totalt bortfall pådrygt 150 00 passagerare.Prissänkningen medförde en ökning med ca10 %. En reducerad taxa kommer därför att i betydandeutsträckning främja gotländsk och svensk turism, vilketinnebär ökade skatteintäkter och en stärkt bytesbalans sommer än väl torde motsvara eventuella kostnadsökningar ifärjetrafiken. Det är därför synnerligen angeläget attytterligare taxesänkningar omgående kommer till stånd.Högstprisreglering -- GotlandstilläggLänsstyrelsen och kan inte accepteraatt vägprincipen för godstransporter avvecklas.Vägprincipen innebär att sjötransporten prismässigt skallmotsvara en lika lång fastlandstransport. Genomhögstprisregleringen har staten satt ett tak förtransportkostnaderna mellan och fastlandet.Gotlandstillägget, infört för att täcka merkostnader i dennatrafik, kan sägas vara medlet för att vägprincipen skallkunna upprätthållas.Kostnaderna för transporter till/från är avavgörande betydelse för näringslivets utveckling. Det är avstörsta vikt att även kan hänvisa tilljämförbara priser med landet i övrigt. och kommun bestämt avstånd frånSjöfartsverkets förslag om att avveckla högstprisregleringenoch Gotlandstillägget utan att något annat alternativ tillvägprincipen framlagts. Då inte utfört dendel av uppdraget som skulle belysa konsekvenserna förfraktpriserna och för näringsliv av atthögstprisregleringen och Gotlandstillägget avvecklas,saknas i översynen också alternativ till dagens system.Såväl som och kommun vetatt ö-läget medför merkostnader för transporter till/frånGotland. På motsvarande sätt medför naturgivna långatransportavstånd i andra delar av landetkostnadsolägenheter. Dessa löses inom ramen förregionalpolitiken. Det gotländska näringslivets stödbehovlöses däremot av transportnäringen själv. Vägprincipenutgör en grundförutsättning för att ska kunnafungera som en med andra likställd region i landet. Därförmåste även fortsättningsvis ö-lägets kostnadsnackdelarneutraliseras.Även om det finns nackdelar med Gotlandstilläggetstekniska utformning så går det inte att bortse från de ca 55milj kr systemet inbringar. Som framgått ovan kan inteförslag i en så viktig fråga grundas på ett så bristfälligtunderlag som rapport.Försäljning ombordBland olika förslag till kostnadsförbättringar i denframtida trafiken har framförts någon form av skattefriförsäljning. Av sociala och andra skäl kan hävdas att dettaär olämpligt. EG-anpassningen medför att detöverhuvudtaget inte kan bli aktuellt, och därför måsteförutsättningar för och konsekvenserna av en sådanhantering granskas av den parlamentariska utredning somjag tidigare krävt.Kompletterande trafikRedan i förra årets budgetproposition talades omkompletterande trafik och har i sin rapportockså varit positiv till detta. Såväl ochkommun som många remissinstanser anser att möjlighetertill kompletterande trafik bör ges vid sidan av den av statengaranterade grundläggande trafiken. Det finns grundadanledning att räkna med att ett större utbud ökarantalet passagerare -- också på de linjer som staten haransvar för.Framtida transportlösningar måste ge regional balansSjöfartsverket har inte lagt fram ett tillräckligtgenomarbetat förslag till transportförsörjningefter nuvarande avtalsperiod. Inför en ny trafikupphandlingkrävs därför en ny fördjupad utredning som skall varaparlamentariskt sammansatt och behandla färjetrafiken i ettvidare sammanhang, inte bara transportekonomiskt utanockså långsiktigt närings- och regionalpolitiskt för förslag till inriktning leder till en mängdfrågeställningar som måste besvaras bl a just i det närings-och regionalekonomiska perspektivet. Vilkakommunikationsbehov kommer att finnas? Vilkenbetydelse har färjetrafiken i ett framtidakommunikationsnät? Vad betyder ett eventuellt inträde iEG och fasta förbindelser via till ? Vilkareella möjligheter finns att få till stånd en förbättradturtäthet vid en- respektive tvåhamnsalternativen? Tilldetta kommer miljöeffekterna som överhuvudtaget intebehandlats i översynen. Gotlandstrafiken omfattar årligenca 200 000 personbilar och ca 50 000 lastbilar/trailers och bussar. Om trafiken går överendast en hamn () blir miljökonsekvenserna iform av ökade miljöföroreningar på grund av längrekörsträckor högst betydande.Godstransporterna har ökat på den södralinjen () och har ocksåpassagerarökningen varit störst på den södra linjen. Detkan således med fog ställas krav på åtminstone två''riksvägar'' som förbinder med andra regioner.Allt talar för att den framtida bastrafiken skall varauppbyggd på en nordlig och en sydlig linje, medanSjöfartsverket menar, utan att närmare ha analyseratförutsättningarna, att statens ansvar bör begränsas till ettbasutbud avseende linjesträckning --Oxelösund.Detta måste avvisas, enligt min mening.För framtiden är det helt nödvändigt med långsiktighetoch klara spelregler för trafikuppläggningen. Därför är ettfullödigt beslutsunderlag en nödvändighet, och detta kanbara åstadkommas i en parlamentarisk utredning därgotländska intressen får en rättvis behandling. Den skaockså ges den tid som krävs för att man ska kunna förberedaen ny upphandling inför nuvarande avtals utgång 1997.Kring den framtida färjetrafiken finns både problem ochmöjligheter. Den politiska utvecklingen i de fornaöststaterna har t ex gett helt nya möjligheter attåter spela en viktig roll i samarbetet mellan länderna runtÖstersjön. Med sitt geografiska läge och gamla kulturbandkan bli en naturlig samlingspunkt för kultur,utbildning och handel. Då goda kommunikationer åt olikahåll spelar en avgörande roll för utveckling är detangeläget att gotlänningarna får delta i ett konstruktivtarbete för att skapa effektiva transportlösningar.RiksvägnätetI planeras för gemensamma vägar i ett robustvägnät. För avsevärda belopp skall infrastrukturen rustasupp och förbättras. upphör i ochutgör en viktig del i det transportflöde som går till/frånGotland. För att markera tillhörighet med landeti övrigt bör denna riksväg klassificeras som en länk i detgemensamma vägnätet. Härvid skapas ocksåförutsättningar att få till stånd en sådan standard påvägsträckan --som svarar mot detransportbehov som finns. För att ytterligare inlemmaGotland i de nationella trafiksystemen bör vägen vidareförlängas till . På motsvarande sätt bör Oskarshamnförlängas till Visby.SammanfattningI det kortsiktiga perspektivet är taxefrågorna av sådanvikt att, vad gäller persontaxorna, ytterligare sänkningaromgående måste komma till stånd. Vad gällergodstransporterna måste även fortsättningvis vägprincipengaranteras. Detta bör uttala som sin uppfattning.Sjöfartsverkets översyn måste därför överarbetas i enmer djupgående utredning, parlamentariskt sammansatt,där också de närings- och regionalpolitiska aspekternabehandlas. En ny utredning bör få till uppgift att framläggaförslag som garanterar en tillfredsställandetransportförsörjning med utgångspunkt i vägprincipen förgods och passagerare. Det är mycket angeläget attrepresentanter för ges möjlighet att aktivt bidra tilloch medverka i arbetet med utformningen av den framtidatrafiken, inte i en dialog som det talas om ibudgetpropositionen, utan som likvärdiga representanter ien parlamentarisk grupp.Kraven i denna motion grundas på ställningstagandensom på och kommunarbetat fram i ett nära samarbete med företrädare förGotlands näringsliv och befolkning i det remissvar överSjöfartsverkets översyn som lämnades under hösten 1992till . De har således ensynnerligen stark förankring i det gotländska samhället ochnäringslivet. Remissyttrandena från en mängdremissinstanser både på fastlandet och på haröverlag varit mycket kritiska till ,vilket också är skäl för ytterligare utredningsarbete. Med hänvisning till den anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillsättande av en parlamentariskutredning kring färjetrafiken till och från ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att färjetrafiken bör jämställasmed vägar, dvs. vägprincipen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samhällsnyttan av sänkta taxor,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett bibehållande av nuvarandesystem för fraktstöd till dess att ett bättre system införts,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av framtida trafik på ennordlig och en sydlig linje,6. att hos regeringen begär att Vägverketbeaktar vad i motionen anförts om inlemmande av Gotlandi det svenska trafiknätet.