ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02So22 · 1993-03-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade Mot bakgrund av regeringens proposition om införandeav en rättighetslag för handikappade (LSS), måste ocksåfrågan om sanktionsmöjligheter övervägas och få en snabblösning. I propositionen hänvisar föredragande statsråd tillLokaldemokratiutredningen som i sina direktiv fått sigförelagt att komma med förslag om sanktionsmöjlighetergentemot kommuner och landsting som trotsar lagen.Eftersom den nya LSS (''Lag om stöd och service tillvissa funktionshindrade'') skall vara en rättighetslag, måsteockså stödet till den personkrets lagen anger fungera. Mendet innebär i sin tur att sanktionsmöjligheterna mothuvudmän som inte lever upp till lagen måste finnas. Denomsorgslag som funnits för en begränsad personkretsoch som enligt förslaget skall uppgå i LSS har fleragånger prövats i högsta instans, regeringsrätten, som uttalatatt kommuner och landsting inte kan handla stick i stäv motlagen med hänvisning till bristande resurser. Ändå har flersådana prejudicerande domar inte verkställts. Detta har letttill att ett par fall nu prövas via utsökningslagen, dvs. attkronofogdemyndigheten kan framtvinga verkställighetgenom vitesföreläggande.Det är emellertid inte säkert att detta förfarande ärjuridiskt möjligt, eller praktiskt lämpligt.Handikapputredningen föreslog därför en lagändring i syfteatt genom vitespåföljd få huvudmännen att verkställadomstolsbeslut.Sanktionsmöjligheter har diskuterats förr, bl.a. iKommunalansvarsutredningen, men är fråganinte löst om hur dessa konkret skall se ut. Vi anser att detär viktigt att tillämpningen av den nya lagen om stöd ochservice till vissa funktionshindrade följs mycket noga.Risken finns annars, trots att det är en rättighetslag, att denblir ganska tandlös om där inte finns möjligheter tillsanktioner.Stora ojämlikheter råder mellan kommuner ochmellan landsting, när det gäller att leva upp till de lagar somredan nu finns rörande vård och omsorg till handikappade.En betydligt starkare tillsynsfunktion skulle behövas för attskapa bra förhållanden för handikappade oavsett var manär bosatt. tillsynsansvar bör förstärkas medmöjligheter till sanktioner. och ansvarigkommunal nämnd skall ha skyldighet att inspektera enskildverksamhet -- inte enbart rätt och möjlighet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkt tillsynsansvar ochsanktionsmöjligheter med anledning av lagen om stöd ochservice till vissa funktionshindrade.
mot · GG02So23 · 1993-03-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade Det övergripande målet för svenskarbetsmarknadspolitik har varit arbete åt alla. Allamänniskor skall enligt denna målsättning ha rätt till arbeteoch sysselsättning oberoende av förutsättningar. Samhälletmåste därför medverka till att skapa arbete ochsysselsättning för den enskilde. Möjligheterna till arbeteoch sysselsättning har en mycket stor betydelse för helalivssituationen. I detta fall rör det sig om personer medlivslång sysslolöshet med förödande konsekvenser försjälvförtroendet och självkänslan.Handikapputredningen gjorde 1989 en brukarenkät somvisade att av de tillfrågade, dvs. svårtfunktionshindrade personer, var utan daglig sysselsättning.Bl.a. mot denna bakgrund konstaterade utredningen attlagstiftningen i detta sammanhang behöver förstärkas meden sysselsättningsgaranti för denna grupp. Statistik visar attdet är arbetslöshetstal för handikappade, även när det råderhög efterfrågan på arbetskraft, som i slutet av 1980-talet.I propositionen finns inget förslag omsysselsättningsgaranti för lagens personkrets, vilket hadeföreslagits av handikapputredningen. Anledningen sägsvara den statsfinansiella situationen. Enligt vår uppfattningmåste målet om arbete och sysselsättning för alla för densvenska arbetsmarknadspolitiken ligga fast för framtiden.Detta innebär att nu bör uttala sin ambition att ensysselsättningsgaranti enligt handikapputredningens förslagbör införas när det statsfinansiella läget så medger. Inomramen för nuvarande resurser bör stimulansbidrag förförsöksverksamhet i vissa kommuner genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sysselsättningsgarantin enligtHandikapputredningens förslag och behov avförsöksverksamhet.
mot · GG02So24 · 1993-03-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade Ett av resultaten i Handikapputredningenskartläggningsbetänkande är att av desvårt funktionshindrade som erhöll hemtjänst vid en visstidpunkt kunde själva bestämma vem som skulle ge hjälpen.Det är bland annat mot den bakgrunden som regeringen nulägger propositionen Stöd och service till vissafunktionshindrade.Principen som ligger till grund för ställningstagandet ipropositionen är att den handikappade ska erhålla enkontinuitet i sin hjälp. Det innebär att ''den enskilde ellerhans familj skall kunna känna säkerhet i att stödet inteplötsligt upphör eller förändras (egen kursivering).Det är positivt att vissa funktionshindrade föreslåskomma i åtnjutande av en personlig assistent. Vi måstedock ifrågasätta förslaget att i en lag utesluta ersättning tilldem som fyllt . Detta gäller i första hand de som harpersonlig assistent och vid en fast åldersgräns kommer attförlora den kontinuitet som sådana erbjuder.Inom sjukvården anses det helt oacceptabelt att sättafasta åldersgränser. Mot den bakgrunden måste viifrågasätta en fast åldersgräns inom den sociala omsorgen.Möjligheten att själv välja personlig assistent ochdärmed öka inflytandet över sitt eget liv väger inte lättarenär den handikappade, som har en sådan tjänst, har nått enviss ålder. Det är kanske till och med så att behovet avoavbrutenhet i hjälpen från en personlig assistent är störrenär den berörde är äldre.Vi är medvetna om och accepterar nödvändigheten att,av ekonomiska skäl, begränsa personkretsen som kankomma i åtnjutande av en personlig assistent, menifrågasätter om detta måste ske genom en fast åldersgräns,som inte tar hänsyn till individuella behov.Att, enligt propositionen, Svenska kommunförbundetska kontaktas för diskussioner om övergången frånpersonlig assistans till andra stödformer visar att manupplever att en fast åldersgräns kan komma att inge en orooch medföra praktiska och etiska problem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att på annat sätt än genom en faståldersgräns begränsa kretsen av personer som i lagen skalltillförsäkras fortsatt hjälp av personlig assistent.
mot · GG02So25 · 1993-03-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade I propositionen med förslag till lag om stöd och servicetill vissa funktionshindrade föreslås att det skall finnas enåldersgräns vid när det gäller rätten till personligassistent. föreslog att de personersom hade fått rätt till assistent skulle fåbehålla denna rätt efter det att de fyllt 65. Utredningensförslag är att föredra för den enskilde. Det torde synasunderligt att bli av med en rättighet man har haftbara för att man uppnått en viss ålder.Kommunen har att se till att alla rättigheterna i den nyalagen om stöd och service blir uppfyllda, med ett undantag.Frågan om rätt till råd och stöd till den enskilde blir enligtpropositionen ansvar. Det är olyckligt näransvaret för en lag läggs på flera huvudmän. Därför börkommunerna få ansvaret också för råd och stöd till denenskilde.Lagen är tänkt att träda i kraft . Först omett eller kommer omsorgsverksamheten att bli ettkommunalt ansvar. får landstingenansvaret för en del av personkretsen och för en del avrättigheterna enligt den nya lagen, såvitt man inteöverenskommer om annat med kommunerna. Det hade varit bättre att lagen trätt i kraftsamtidigt som omsorgsverksamheten förts över tillkommunerna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att de som fått rätt till personligassistent får behålla denna rätt efter det attde fyllt ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kommunernas ansvar också förrätten till råd och stöd,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att lagen bör införas samtidigtsom omsorgsverksamheten blir en kommunalangelägenhet.
mot · GG02So26 · 1993-03-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade Särskilt studiestöd kan /90 utgå tillfamiljer som är i behov av teckenspråksutbildning. Sedandess har verksamheten bedrivits på försök medutgångspunkt i bestämmelserna för korttidsstudiestöd ochinternatbidrag. Stödet har utvärderats av () som begärt in synpunkter frånberörda organisationer, landstingen och Skolöverstyrelsen.Sammantaget kan konstateras att stödet fyller ett stortbehov men att det är både volym-och beloppsmässigt otillräckligt. Informationen omstödet bör förbättras och målgruppen utvidgas.Kursutbudet har också i viss mån begränsats av brist påteckenspråkslärare. CSN föreslår i första hand att anslagetför teckenspråksutbildning för föräldrar bör fördelas direkttill de tre huvudorganisationerna hörselskadade barn (DHB), () och ().Dessa bör vara bäst skickade att disponera medlen för denväl avgränsade målgrupp som är berättigad till stöd. I andrahand föreslår CSN att stödet permanentas.Regeringen föreslår nu förstärkningar både beträffandeutbildningsutbud och studiesocialt stöd. Dock föreslåsvarken förändrad administration eller ett permanent stöd.Vi instämmer i bedömningen att de berördahuvudorganisationerna skulle kunna administrera dettastöd i fortsättningen. Man bör då kunna få en flexiblare ochmera behovsanpassad tillämpning. Likaså kanutbildningsutbud och studiestöd på ett bättre sättsamordnas. har det handlat om 400--500 personerper år som erhållit stöd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändrad administration avstudiestödet vid teckenspråksutbildning.
mot · GG02So27 · 1993-03-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade En person som är bosatt i skall vara inskriven hosen allmän försäkringskassa fr.o.m. den månad då han fyller16 år. Sextonårsmånaden har på detta sätt blivit inträdet tillvuxenvärlden i den allmänna försäkringen. Föräldrar harrätt till föräldrapenning och i förekommande fall vårdbidragför sina barn . Den som varaktigt ellerför avsevärd tid fått sin arbetsförmåga nedsatt med minst enfjärdedel har rätt till förtidspension/sjukbidrag fr.o.m. dethan fyller . Handikappersättning kan utges från sammatillfälle osv.Handikapputredningen har i sitt slutbetänkande (SOU1992:52) föreslagit en höjning av den övre åldersgränsen förrätt till tillfällig föräldrapenning. Betänkandet är förnärvarande föremål för remissbehandling. Remisstiden gårut i år.Regeringen har, trots att remisstiden ännu inte gått ut,valt att lägga ett förslag om en höjd åldersgräns för rätt tilltillfällig föräldrapenning för vård av svårt sjuka ochhandikappade barn. Detta är naturligtvisuppseendeväckande i sig, särskilt som förslaget inte heltföljer förslag vad gällerpersonkretsen. Förslaget innebär också att föräldrar,eftersom regelsystemet i övrigt är oförändrat, kan fåtillfällig föräldrapenning för vård av en pensionär medhandikappersättning. Förslaget innebär emellertid framförallt att man börjar rucka på den åldersgräns, , somgenerellt gäller i den allmänna försäkringen. Detta är enbetydligt större fråga än enbart åldersgränsen för rätt tilltillfällig föräldrapenning.Det är naturligtvis så att den som är funktionshindradhar ett större behov än andra av hjälp och stöd i sambandmed sjukdom. Behovet av stöd kan emellertid inte ansesupphöra vid en viss ålder. Förslaget i propositionen hardärför inte större grund för sig i det avseendet än nuvaranderegler. Det borde dock enligt vår uppfattning vara möjligtatt ge extra stöd inom ramen för assistansersättningen. Detär alltså inte av det skälet motiverat att höja åldersgränsenför den tillfälliga föräldrapenningen.Vi kan dock instämma i att den nu gällande 16-årsgränsen i försäkringen kan behöva ses över. Allt färreungdomar slutar skolan och börjarförvärvsarbeta, vilket utgjorde en avgrundförutsättningarna för de nuvarande reglerna. Det kanockså ifrågasättas om en pensionering av ungdomar vid sålåg ålder kan stå i samklang med samhällets ambitioner påhabiliterings- och rehabiliteringsområdet. Frågan böremellertid avgöras i ett större sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om höjdåldersgräns för tillfällig föräldrapenning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att se överåldersgränsen i den allmänna försäkringen.
mot · GG02So28 · 1993-03-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade I propositionen föreslås ett tillägg i hälso-och sjukvårdslagen om en skyldighet för landstingen attorganisera, finansiera och tillhandahålla tolktjänst.Skyldigheten skulle gälla vardagstolkning för döva,dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. Detta är avavgörande betydelse för att nå målet om full delaktighet isamhället år 2000.I detta sammanhang tas också frågan om taltjänst förtalskadade upp. Uppbyggnaden av sådan verksamhet gårenligt propositionen inte i den takt som är önskvärt.Slutsatsen av detta blir att man ämnar ge ett uppdrag tillSocialstyrelsen att göra en samlad uppföljning avtaltjänstens utveckling i landet.Enligt min uppfattning vore det bättre och säkrare attredan nu lagreglera denna skyldighet på samma sätt somtolktjänsten. Varför vänta när vi ändå förändrarlagstiftningen och garanterar stöd för andra grupper medliknande behov av stöd? Behovet är stort och rätten tilldelaktighet och inflytande lika viktigt för talskadade. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om taltjänst för talskadade.
mot · GG02So29 · 1993-03-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade Av förslaget framgår att specialsjukhus och vårdhem förutvecklingsstörda visserligen skall avvecklas och ersättasmed andra boendeformer men att denna avveckling inte gesnågot fastställt datum. Planeringsskyldighet för avvecklinginförs, något som också föreligger enligt den nu gällandeomsorgslagen.Restriktioner beträffande ''nyintagning'' skärps i vissmån genom förbud mot nyintagning för stadigvarandeboende annat än vid vård oberoende av samtycke. Dockkvarstår att s k tillfälliga placeringar kan ske ''i avvaktan påmer permanenta lösningar''. Vård oberoende av samtyckeskall utredas i viss ordning under en tvåårsperiod.Det har framkommit att avvecklingen av vårdhem förutvecklingsstörda genomförs i mycket varierande takt påolika platser i landet trots de bestämmelser som redan finnsi omsorgslagens införandelag och de resonemang somfördes i dess förarbeten. Det har också framkommit attbegreppet intagning för ''tillfälliga placeringar'' har ettvidlyftigt tolkningsutrymme. Jag menar att enskildasinflytande och trygghet inte garanteras tillräckligt genombestämmelsen att överväga om boendeformen kanändras till någon boendeform enligt den föreslagna nyalagen. Det har visat sig att utredningen om frågor om vårdoberoende av samtycke avseende utvecklingsstörda måsteeffektiviseras.Handikapputredningen menade att avvecklingen avvårdhem och specialsjukhus skulle slutföras inom en vissfastställd tid, efter ikraftträdande av en ny lag,förslaget till LSS. Denna tidpunkt skall betraktas motbakgrund av den avsevärda tid som förflutit sedanOmsorgskommittén lämnade sitt slutbetänkande,där frågan även aktualiserades.Riksdagen bör i överensstämmelse medHandikapputredningens förslag fastslå ett slutdatum föravveckling av vårdhem och specialsjukhus.Avvecklingsprocessen bör vara avslutad vid årsskiftet1998/99 och genomföras med högt ställda anspråk påkvalitet i enlighet med intentionerna i regeringensproposition /93:159. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vårdhemsavveckling.
mot · GG02So30 · 1993-03-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:170 Forskning för kunskap och framsteg Svensk alkoholforskning har en i flera avseenden storbredd vad gäller medicinska och samhälleligaforskningsområden och har i flera fall väckt berättigaduppmärksamhet.I den svenska debatten dyker det ofta upp olikapåståenden, som visar sig inte ha någon egentligvetenskaplig grund och i flera fall är marknadsföring avsämsta slag. Ett sådant exempel kan t.ex. Quebec-debattensägas vara. Det har visat sig att publicerade resultat ejgrundar sig på vetenskaplig grund vare sig i ellerSverige.Även internationellt råder det en vissokunskap om hur olika resultat skall tolkas och redovisas.Den s.k. u-kurvedebatten kan delvis vara ett exempel pådetta fenomen.Eftersom alkoholfrågan oftast inte känner vare siggeografiska eller andra gränser är det av vikt, att vi får enstriktare grund för att kunna dokumentera ochvidareutveckla befintlig alkoholforskning. Det är ej helleroväsentligt att kan föra ut forskningsresultat, somtagits fram inom landet och på det sättet stimulerainternationell alkoholforskning.Det nu inrättade skall i storutsträckning grunda sin verksamhet på vetenskapligverksamhet och grund. I och med att vidgar ochplanerar att fördjupa det internationella samarbetet tordedet vara väsentligt med en kvalificerad forskningsresurs pådet internationella området. En sådan tjänst kan därförknytas till . Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning omformerna för inrättandet av en internationell professur ialkoholforskning.
mot · GG02So33 · 1993-03-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:160 Husläkare m.m. Beträffande proposition 1992/93:160 om husläkare m.m.finner jag det olämpligt att en reform som gäller vård avmänniskor fått namnen ''husläkarreformen''.Namnet husläkare associeras till renoveringar av hus.Det måste vara fel att ge ett nytt sjukvårdssystem ett sådantnamn. Därför föreslår jag namnet ''husläkare'' byts ut mot''familjeläkare''. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att namnet ''husläkare'' i densjukvårdsreform som föreslås genomföras i proposition1992/93:160 byts ut till ''familjeläkare''.
mot · GG02So37 · 1993-03-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:160 Husläkare m.m. Enligt Förslag till Lag om husläkare, § 6, kan en enskildperson avstå från att bli förtecknad hos husläkare genom attmeddela detta till . Denna valfrihet är bra ochger de personer som av olika orsaker finner det bättre attkunna besöka olika läkare eller läkare som valt att ståutanför husläkarsystemet en möjlighet att göra detta.Som ersättningssystemet är uppbyggt kan emellertiddenna frihet bli mycket kostsam för den enskilde. Dåhusläkarersättningen till övervägande del skall bestå av ettbestämt belopp för varje person som är förtecknad hoshusläkaren (individersättning) kommer läkare utanförsystemet eller läkare som tar ej inskriven patient att behövadebitera höga patientavgifter.Samtidigt uppstår en icke förväntad besparing hoshuvudmannen, som ju egentligen har att räkna med att allamedborgare kan utnyttja sin rättighet.Ett sätt att komma ifrån denna orättvisa vore att geberörda personer ett tillgodohavande, en''sjukvårdscheck''. Beloppet skall motsvara denindividersättning som normalt skulle ha attbetala till husläkare ifall personen vore ansluten.Upp till tillgodohavandets maxbelopp äger sedan denfriskrivne rätt till kostnadsersättning för utbetalningar tillläkare enligt eget val. Checken kan inte användas för andraändamål än sådana som avses ingå i husläkarverksamheten,d.v.s. mottagning, jourbesök, hembesök, rådgivning ochförebyggande insatser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätt till sjukvårdsersättning förperson som väljer att stå utanför husläkarsystemet.
mot · GG02So39 · 1993-03-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:160 Husläkare m.m. Hälso- och sjukvårdslagens 14 §Det är med tillfredsställelse vi noterar atthusläkarförslaget gör undantag för 14 § i hälso- ochsjukvårdslagen vad beträffar det samlade ledningsansvaret.Vi har i en tidigare motion hemställt om upphävande avbestämmelserna i 14 § HSL och utförligt motiverat varför.Vi har också hänvisat till att landstingsförbundets kongress1991 uttalade att förbundet var berett att arbeta för attbestämmelserna skulle tas bort.Vi finner det logiskt att all primärvård börbehandlas lika och föreslår därför att primärvården skallundantas från det samlade ledningsansvaret enligt 14 §. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att all primärvård undantas frånhälso- och sjukvårdslagens bestämmelse enligt 14 § om ettsamlat ledningsansvar.
mot · GG02So41 · 1993-03-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:160 Husläkare m.m. Lagen om husläkare är en rättighetslagstiftning somsyftar till att stärka patienternas ställning i sjukvården därvalfriheten för den enskilda individen är den viktigasteingrediensen. Lagens innebörd är att var och en som såönskar skall ha rätt att själv välja husläkare, så kallad aktivlistning. De som väljer att ej göra detta skall enligtpropositionen passivt uppföras på lista hos avhuvudmannen utsedd husläkare.Enligt vår mening står passiv listning i bjärt kontrast tillpatientens valfrihet. Den passiva listningen kan ocksåkomma att innebära en kraftig påfrestning påhuvudmännens ekonomi. De riskerar att få betala förinvånare som blivit tvångsvis listade hos läkare vilka desannolikt aldrig kommer att konsultera. Det är moralisktoch ekonomiskt oacceptabelt att utbetala skattemedel tillläkare för arbete som aldrig utförs. Dessa skattemedel böristället kunna användas för att underlätta ett fritt läkarvalför dem som så önskar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om passiv listning.