mot · GG02Jo78 · 1993-03-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:226 En ny skogspolitik I propositionen läggs fram förslag till nya mål förskogspolitiken. Den nya skogspolitiken kännetecknas avavreglering och lägger ökad vikt vid miljö- ochnaturvårdsintressena.Avregleringen innebär bl.a. att röjnings- ochgallringsplikt samt högsta och lägsta slutaverkningsålderslopas. Likaså blir det fritt att välja trädslag. Det blir ävenen kraftigt utökad frihet för den enskilde skogsägaren vadavser skötselmetoder. Denna frihet kommer säkerligenockså att, som departementschefen anger, bidra tillvariation och spridning av de biologiska riskerna.BiotopskyddetFörslaget till en ny skogspolitik är således i mångastycken ett bra förslag. Det finns dock vissa delar som börkompletteras. Frågan om biotopskydd är t ex inte utveckladi propositionen utan kommer att behandlas först i sambandmed ett kommande regeringsförslag om biologiskmångfald.För att få en nödvändig helhetssyn på lämpliga medel föratt klara den biologiska mångfalden krävs att underlag förbeslut om skydd av småbiotoper redovisas i samband medjordbruksutskottets behandling av den skogspolitiskapropositionen. Först då kan utskottet göra en riktigbedömning av vilka effekter den föreslagna lagen får förskogsbruket. En lag om biotopskydd får inte medföra attden enskilde skogsägaren drabbas oskäligt hårt genom enmängd föreskrifter som skapar osäkerhet och oro.Regionalpolitiska konsekvenserDen snabba lönsamhetsförändringen i skogsbruket ochde ändrade förhållandena på virkesmarknaden har slagitmycket hårt mot framförallt skogslänens inland. De lågpriserna och höga transportkostnaderna gör det i dagolönsamt att över huvud taget avverka i stora delar avinlandet.Propositionen innehåller inga förslag eller idéer om hurskogsbruket i denna utsatta del av landet skall kunna hävdasig. På en allt mer internationell virkesmarknad blirkonkurrentländernas subventioner till skogsbruket ettdirekt hot mot det svenska skogsbrukets lönsamhet ochmöjligheter till fortlevnad.Skogsbruket har en mycket stor regionalpolitiskbetydelse, genom de arbetstillfällen som finns direkt iskogsbruket och olika industrier. Inte minst de mångasmåsågar som är uppbyggda runt skogsråvaran ute ibygderna är av största betydelse. I vissa trakter ärskogsnäringen den enda näring som finns att tillgå. För attkunna bibehålla underlag för boende och service i vissabygder är det därför av största betydelse att skogsbruket fårmöjligheter att överleva.Från regionalpolitisk synpunkt är det därför nödvändigtmed någon form av ekonomisk stimulans -- exempelvistransportstöd -- för att höja konkurrenskraften förskogsbruket i främst skogslänens inland. Det bör vidareövervägas om inte andra ekonomiska stöd till skogsbruketbör införas i speciellt utsatta delar av landet i likhet med vadsom tillämpas bl a i våra grannländer. Detta kan visa sig varadet enda sättet att bevara möjligheterna till att bo och levai dessa regioner.Regeringen bör därför återkomma till med ettåtgärdsprogram för att höja konkurrenskraften förskogsbruket i skogslänens inland.AvverkningsanmälanPropositionen anger att avverkningsanmälan medredovisning av hänsyn till natur- och kulturmiljövård skallinlämnas minst för avverkning. Detta innebär enlängre framförhållning och mera arbete, d v s ökadekostnader, för skogsnäringen i jämförelse med nuvarandeförhållande.Här medför propositionen ökad byråkrati och betydligtutökade praktiska problem för den enskilde skogsägaren.Anmälningsplikten borde kunna avskaffas för hyggen undertvå hektar och anmälningstiden begränsas till en månad.Därutöver bör giltighetstiden för anmälan förlängas till attgälla . Med längre giltighet skulle skogsägaren kunnaanmäla flera slutavverkningsbestånd, där vissa kräver t exfrusen mark medan andra går att avverka året om. Därmedskulle man ge möjlighet till ett flexibelt skogsbruk, anpassattill årstidernas och väderlekens växlingar, maskintillgång,situationen på virkesmarknaden m.m.RansoneringskravSkogsvårdslagens nuvarande bestämmelser med krav påransonering av avverkningsmogen skog har visat sig varasvår att tillämpa i fråga om mindre skogsfastigheter. Kravetpå att högst halva arealen får bestå av ungskog under 20 årinnebär ibland att gammal och slutavverkningsmogen skogmåste lämnas kvar, då fastigheterna ofta saknar bestånd avmedelåldrigt slag. En fastighet kan drabbas avavverkningsförbud trots att det såväl biologiskt somekonomiskt vore det rätta att avverka den mogna skogen.I skogsbranschen har rått en samstämmiguppfattning om att ransoneringsbestämmelserna intefungerar på avsett sätt ifråga om mindre fastigheter.Skogspolitiska kommittén har också mycket riktigt föreslagitatt ransoneringskravet skall bibehållas endast förfastigheter över 1000 ha. Propositionen föreslår trots dettaatt ett förenklat ransoneringskrav skall behållas förfastigheter över 100 ha skogsmark, bl a med hänsyn till detnya miljömålet.Även här föreslår propositionen bestämmelser som gårstick i stäv mot målet om avreglering. Enligt vår mening ärdet inte praktiskt lämpligt och i många fall direkthämmande för det småskaliga skogsbruket att bibehållaransoneringskravet för mindre skogsfastigheter. Medhänsyn till produktionsmålet bör ett ransoneringskravfinnas även i fortsättningen, men med gränsen vid 1000 ha ienlighet med skogspolitiska kommitténs förslag.StraffsanktionerI propositionen ändras även sanktionerna mot dem sominte följer angivna bestämmelser och förelägganden. Det ärhelt klart att någon form av sanktioner är nödvändiga. Vivänder oss dock emot att införa fängelse i straffskalan. Förden enskilde skogsägaren kan det vara svårt att hänga medi olika påbud som utfärdats under de senaste decennierna.Det som varit riktigt under ett årtionde blir plötsligt helt felunder nästa och vice versa.Det är enligt vår uppfattning inte motiverat med såhårda straffsanktioner som fängelse. I stället bör lagarnasefterföljd underlättas genom att man från myndighetshållagerar genom information och rådgivning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om biotopskydd,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionalpolitiska konsekvenseroch behovet av åtgärdsprogram,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avverkningsanmälan,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ransoneringskrav,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om straffsanktioner.