mot · GG02U262 · 1993-01-26 00:00:00 — Samverkan med tredje världen och Tillbaka till EuropaEGs betydelse för de demokratiska revolutionerna i Öst-och kan knappast överskattas. Kontrastenmellan kommunismens ofrihet, stagnation ochmiljöförstöring och det framgångsrika samarbetet mellanfria demokratier med fri företagsamhet och stabilvälfärdsutveckling har varit slående. Det är ingen slump att''tillbaka till '' blev slagordet för storafolkmajoriteter i de nya demokratierna.Idag och är vår viktigasteuppgift i att politiskt och ekonomiskt integreraösteuropa med . Detta skall genomföras genomekonomiskt och politiskt samarbete mellan demokratiskanationer, inklusive mer omfattande samverkan på utrikes-och säkerhetspolitikens område.De styrande i Öst- och och fdSovjetunionen är engagerade i gigantiska uppgifter. Detgäller inte bara att skapa ett växande välstånd byggt påmarknadsekonomiska principer, utan dessutom att införaoch säkerställa fungerande demokrati och framväxten avrättsstater. Som om inte detta räckte brottas mångaregeringar med starka nationalistiska strömningar, som kanleda till sönderfall och t.o.m. väpnade konflikter.EGs uppgiftEG är den organisation som har störst möjlighet att idaggenom ekonomisk, teknisk och annan hjälp underlättaomställningen i öst. Det är också EG som står förgenomförandet och samordningen av 24 västligaindustriländers insatser, däribland . Uppgiften ärnärmast gigantisk: att hjälpa till att stabilisera dendemokratiska och marknadsekonomiska reformprocessensärskilt i den privata sektorn, att underlätta rättsstatensframväxt, att återskapa enskilda företag och jordbruk,bank- och finansväsende, initierainfrastrukturinvesteringar, miljösamarbete,yrkesutbildning och tekniskt bistånd.EGs ekonomiska utveckling -- ekonomiska tillväxt ochstabilitet -- är särskilt viktig i detta perspektiv. Den inremarknaden och den ekonomiska och monetära unionen kange den europeiska ekonomin den långsiktiga stabilitet ochtillväxt som behövs för uppgiften att bidra till de nyademokratiernas återuppbyggnad efter kommunismen.För att både företag och jordbruk i ska kunnautvecklas måste de få avsättning för sina produkter. slöt 1991 s k ''Europaavtal'' med , Ungernoch dåvarande . Med avtalen uppnådde detre länderna ett viktigt förhandlingsresultat, nämligen attdet klart sägs att slutmålet för de tre länderna är att blifullvärdiga medlemmar av EG. Detta åtagande skapar enviktig trovärdighet för genomförandet av deras fortsattareformpolitik.EGs Europaavtal borde ha varit generösare, och enviktig uppgift för och de nordiska länderna blir attinom EG verka för en större öppenhet för import frånÖsteuropa. Avtalen innehåller en tidtabell för ökadfrihandel med EG -- mellan ett och för de flestavaror, med ett trist undantag för jordbruks- ochlivsmedelsprodukter. Man har uppskattat att om de treländerna hade fått utvecklas parallelltmed marknadsekonomierna i EG- och Eftaländerna hadepå 80-talet deras handel med EG varit fem till tio gångerstörre . I absoluta tal skulle det innebära en ökningpå om ca 160 till /år. Även under försiktigaantaganden innebär det en inkomstskapande effekt iÖsteuropa som är långt större än varje realistiskt antagandeom framtida bistånd och privat kapitalflöde. En fri liberalhandel blir avgörande för framtid.Sveriges uppgiftPå oss i vilar ett särskilt ansvar att sökasäkerställa att de baltiska staterna snabbt och fritt kanhandla med sin västliga omvärld, och att de inte glöms borti EGs och andra stora givarländers biståndsbudgetar.Som medlem av EG bör allmänt verka för ettomfattande och nära samarbete med länderna i Öst- ochCentraleuropa. En central uppgift för oss blir att inom EGhävda de baltiska staternas intressen. När, som ,ekonomisk kris och politisk instabilitet präglar dessa nyademokratier är det särskilt viktigt att EG och andra länderi Väst bistår dem och visar öppenhet och samarbetsvilja.EG och tredje världenAntalet fattiga i världen fortsätter att öka. Minst 1,2miljarder människor uppskattas leva i det somVärldsbanken definierat som ''total fattigdom'', dvs ''enlivssituation som är så begränsad av undernäring,analfabetism, sjukdom, eländig omgivning, högbarnadödlighet och kort livslängd att den är under varjedefinition på mänsklig anständighet''.Det finns naturligtvis många orsaker till denna utbredda''totala fattigdom''. I vår diskussion av och Europakan man observera att i-världens samlade u-landsbiståndstagnerat och att i-länderna i sin handelspolitik fortsätter attdiskriminera import av många varor som liggersärskilt väl till för att producera, t ex teko- ochjordbruksprodukter.För att bl a ge ökade möjligheter tillutveckling arbetar liberalerna för ökad frihandeloch för ett långsiktigt högre och effektivare bistånd. Dessamål kommer att vara en viktig del av vår politik i EG.Medlemskapet ger en direkt påverkanskanal tillvärldens största biståndsgivare, och deltagande iutformningen av den för kanske viktigastehandelspolitiken, nämligen EGs.EG står för av världshandeln och ärdärmed världens största handelspartner. EG har --tillsammans med -- det avgörande ansvaret för attskapa en friare världshandel, framför allt genom arbetet iGatt med dess återkommande frihandelsförhandlingar. Vivill vara med i EG bl a för att inifrån kunna ''liberalisera''EGs agerande i . Det ligger i intresse, menockså i egenintresse eftersom vår ekonomi är starktutrikeshandelsberoende.En fråga som ofta ställs är om inte länder, närde flätar ihop sig alltmer, gör detta på bekostnad av restenav världen, t ex ?Om man bortser från migration och flyktingpolitik såmöter och framför allt påtvå sätt, genom dels bistånd, dels handel.BiståndEGs gemensamma bistånd är bara en liten del -- ca 15procent -- av sammanlagda bistånd. Trotsdetta rör det sig om ca att jämförasmed hela biståndsbudget om ca perår. Av bistånd kommer vid medlemskap ca enmiljard att förmedlas av EG och utgöra ca 3--avEGs gemensamma biståndsbudget.Livsmedelsbistånd utgör fortfarande en stor del av EGsbistånd. Ambitionen är att andelen skall minska, vilketockså är högst önskvärt eftersom livsmedelsbiståndtenderar att slå ut många u-landsbönders produktion förhemmamarknaden. En stor del av EGs gemensammabistånd faller under det s.k. med ca 70 u-länderi , och . Avtalet rör ävenkrediter och handelsfrågor.I några finns tankar på att i störreutsträckning kanalisera medlemsländernas biståndgenom EGs institutioner. liberalerna anseremellertid att detta är ett område där närhetsprincipen börtillämpas, och att den övervägande delen av biståndet frånEG-länderna bör beslutas och administreras på nationellnivå.För det bistånd som är gemensamt bör samma krav pånyordning ställas som vi ställer på vårt nationella bistånd.En grundläggande förutsättning för att bistånd ska bliverkningsfullt är att det ges till länder med någorlunda välfungerande ekonomier. EG bör därför ställa krav påmarknadsekonomi i mottagarländerna. Det innebär mer avmarknadspriser på jordbruksprodukter, reduceradehandelshinder och realistiska växelkurser. Vi skall imottagarländerna också hävda krav på demokrati, respektför mänskliga rättigheter och att rättssamhälles principerefterlevs. Bland de olika formerna för bistånd bör Sverigeäven på verka för att demokrati- och miljöbiståndprioriteras.Vid medlemskap får följaktligen ytterligare enpåverkanskanal för sin biståndspolitik, dels kan vibestämma helt efter eget huvud avvår nationella biståndsbudget (går via EG),dels får visst inflytande över användningen av EGsbiståndsbudget. Om vi kan vrida användningen av EGsstörre budget något åt det håll som vi tycker är viktigt kandet betyda mer för än om vi står helt utanför dåvårt inflytande inskränker sig till vår nationella budget.FrihandelEG är världens största handelsblock och EGs handelmed är naturligtvis betydligt större än Sveriges.1991 importerade från tredje världen för ca800 miljarder kr (exklusive olja), att jämföras medSveriges . EGs u-landsimportär alltså 40 gånger större än . Detta är inte bara enåterspegling av att EG är större än . U-ländernasandel av EG-importen är betydligt större än deras andel avSveriges import. stod sålunda för avEGs import 1989, medan andel av Sverigesimport var blygsamma . Dessa siffror pekar påatt EG inte är mer protektionistiskt mot änSverige och andra i-länder, vilket också ochGatt konstaterat.Sedan början av 1980-talet har EGs tekopolitik till sinverkan blivit mindre restriktiv, och även utan en nyGattöverenskommelse skulle nuvarande restriktioner --med tanke trend i EG -- inte hindra u-importefter . Frågan om tekorestriktionerna har ändåhög prioritet i de svenska medlemskapsförhandlingarna.Målet är att skall tillåtas ha en övergångstid . Inom bör handelsförhandlingarna i haresulterat i att EG och andra i-länder tagit bort sinatekobegränsningar och EGs restriktioner helt upphört attverka.Sverige och de andra Eftaländerna är jämförelsevisliberala i sin handelspolitik mot . Om ochEftaländerna blir medlemmar i kommer det att medföraen väsentlig förskjutning i liberal riktning av balansenmellan frihandelsförespråkare och protektionister i EGsministerråd, den församling där den gemensammahandelspolitiken bestäms. Med tanke på EGs stora importär det för betydligt viktigare att EGshandelspolitik vrids något i liberal, frihandelvänlig riktningän att behåller exakt samma handelspolitik somidag. kan i handelspolitiken göra enlångt större tjänst genom att inom EG tillsammans medandra frihandelsvänliga länder arbeta för ökad frihandel, änom vi står utanför och saknar allt inflytande över EGshandelspolitik.Liberal invandrar- och flyktingpolitik i EGEn ny situation för EuropaDe kommande 15--20 åren kan kanske fåuppleva migrationsrörelser av en omfattning som vi inte settunder efterkrigstiden. Den glädjande frigörelsen i Öst- ochCentraleuropa har äntligen givit människorna därmöjligheten att röra sig fritt över gränserna. Denekonomiska stagnationen i öst och den av många uppfattadehopplösheten kan få många människor att utnyttja dennamöjlighet att söka sig en bättre framtid för sig och sin familj.Förföljelse av minoriteter och väpnade konflikter riskerarockså att skicka fler på en tillfällig eller mer varaktig resa tilltryggare och mer löftesrika förhållanden. Utvecklingen idet sönderfallande kan visa sig vara en början.Europa efter murens fall har varkentekniska eller ideologiska möjligheter att effektivt stängasina gränser för omvärlden. Ett fritt och demokratisktEuropa skulle inte heller önska sig de möjligheterna. Deryska slätterna från till de vidKaukasus fot liksom har i historiensällan kunnat avspärras. De perioder då detta ändå skettutgör delar av de mörkaste perioderna av historia.Antalet asylsökande i har legatmellan 100.000 och 200.000 . Först medkommunismens fall har antalet asylsökande ökat kraftigt.Med frigörelsen från diktaturerna har dessa människorupphört att vara flyktingar i mening.Sedan början av 1970-talet har upphört attvara mottagare av reguljär arbetskraftsinvandring. ÖvrigaEuropa för en reglerad invandringspolitik som precis som ivårt land nu är reducerad till praktiskt taget noll. Deninvandring vi haft utgörs nästanuteslutande av flyktinginvandring och invandring avanhöriga till tidigare anlända invandrare och flyktingar.Mot denna bakgrund finns det ingen ordnad väg för densom från grannskap, utan att vara flykting, förkortare eller vill söka sig till exempelvis Sverige.Enda vägen går via asylförfarandet, som därigenomöverbelastas av människor som inte hör till den gruppen.Som en följd härav förlorar asylrätten i respekt och tilltro.Behovet att säkerställa ett tillfredsställande skydd förflyktingar gör det nödvändigt att avlasta asylförfarandet demänniskor som utan skyddsbehov söker asyl.Utan reguljär arbetskraftsinvandring och medöverlastade asylförfaranden kan man fråga sig hur enomfattande migration inom och till skall hanteras?Det är således viktigt att vara beredd på omfattandemigration inom och till . En väg att hantera detta äratt se mellan fingrarna och inte erkänna frågeställningen.Det sker i någon mån på flera håll. Resultatethar blivit hundratusentals, ja kanske miljoner, illegalainvandrare som hjälpligt försörjer sig på en svartarbetsmarknad och som är utelämnade till mindrenogräknade arbetsgivare och hyresvärdar. Det skapar ensocial varböld där människor far illa och det riskerar att påsikt undergräva den grundläggande samhällssolidariteten.Ett sådant samhälle kan inte tolereras utifrån socialliberalautgångspunkter.En socialt ansvarsfull och liberal väg för i ettframtida utvidgat EG blir istället att i ordnade formeröppna sig för en reglerad och icke obetydlig invandring avsåväl temporär som mera varaktig karaktär från vårtnärmaste grannskap. Detta måste dock ske samordnat inomhela det utvidgade EG. Inget enskilt land kan genomföra ensådan öppning utan att snabbt drabbas av ett i allaavseenden omöjligt invandringstryck. Tillsammans kan viklara det. Genom att möjligheten till åtminstone tillfälliginvandring öppnas blir hopplösheten för potentiellainvandrare inte fullt lika stor. En utväg skymtar --åtminstone på sikt.En sådan ordnad invandring bör ta olika former,säsongsinvandring, praktikinvandring, kombineradutbildningsoch praktikinvandring men naturligtvis ocksåreguljär arbetsinvandring till den öppna arbetsmarknaden.Genom en ordnad invandring skapas bättreförutsättningar för att asylsystemet kan avlastas demänniskor som saknar skyddsbehov. Därigenom kanasylrätten värnas. I ett utvidgat EG skapas därmed grundenför en fortsatt human och liberal flyktingpolitik påGenèvekonventionens grund.Utvecklingen i det sönderfallande ochkanske också har kastat ljus på behovet avett åtminstone temporärt skydd för dem som tvingas fly pågrund av inbördeskrig och oroligheter. Former för sådantskydd saknas i . Det bör ta som utgångspunkten solidarisk europeisk fördelning av kostnaderna för dessaskyddssökande, även då de tagit sin tillflykt till någotenstaka grannland. Det bör dessutom erbjuda bistånd tilldem som återvandrar och till återvandringsländerna.På få områden har EG-staterna tvekat så mycket attsläppa ifrån sig den nationella behörigheten som ifråga ominvandrings- och asylpolitiken. Ett lands åtgärder avspeglasgenast i ett förändrat tryck på andra stater. Mot dennabakgrund har det funnits en ambition bl a hos attföra in dessa frågor inom ramen för en gemensam europeiskpolitik inom EG. Inför utformningen av gjordes också sådana försök, men de föll på att deflesta stater inte ville avhända sig dessa frågor till EG.En samlad och liberal europeisk flyktingpolitik måstevila på tre grundpelare:Bekämpa flyktorsakernaInom ett utvidgat EG och inom ramen för ESK måstedrivas en fast politik för att främja demokrati, respekt förmänskliga rättigheter och minoriteters ställning. Såvälutrikespolitik som biståndspolitik utgör viktiga instrumentför att undanröja flyktorsaker.Internationellt stöd till dem som flyttMänniskor som tvingas på flykt skall i första hand stödjasi sin egen regionala miljö. Då krävs ett omfattandehumanitärt biståndssamarbete genom FNs organ ochhumanitära organisationer. fordras direktstöd till de grannstater som alltsom oftast får ta det störstaansvaret när hundratusentals människor tvingas på flykt.Värnad asylrättEn gemensam europeisk flyktingpolitik ger allamöjlighet till inflytande och röst. bestämmer de mestrestriktiva staterna var ribban skall läggas och skjuter överproblemen på mer liberala stater. En gemensam europeiskflyktinghantering får inte bygga på att med olikaadministrativa metoder söka hindra människor att sökaasyl, och därigenom hindra dem att få sitt skyddsbehovprövat i enlighet med internationella konventioner.Ett öppet som inte avskärmar sig från sinomvärld kommer att möta stora förändringar. Det skaparmöjligheter men också hot. Rädsla för det okända och enosäker eller främmande framtid skapar lätt grogrund förfrämlingsfientlighet, rasism och antisemitism. Europashistoria är kantad av de tragiska följderna av dessaföreteelser.Politiska ledare och andra förtroendevalda har ettsärskilt ansvar att slå vakt om ett öppet samhälle präglat avrespekt för den enskilda människans lika värde och förtolerans gentemot dem som är annorlunda. Liberaler gåralltid i främsta ledet för internationalism, öppenhet,tolerans och frihandel.SammanfattningVi vill påverka EG/EU-beslut i för tredje världen ochÖsteuropa viktiga frågor genom att vara med där beslutenförbereds och fattas.Vi anser att och under det närmaste decenniet denkanske viktigaste uppgiften för oss i är attpolitiskt och ekonomiskt integrera Östeuropa.Vi vill värna asylrätten genom en gemensam europeiskflyktingpolitik som ger alla möjlighet till inflytande och röst,istället för att de mest restriktiva staterna skall kunna skjutaöver problemen på mer liberala stater.Vi vill att en fri världshandel skall vara slutmålet och viser den europeiska frihandeln som ett steg på vägen motglobal frihandel.Vi konstaterar att när och Eftaländerna blirmedlemmar i medför det en väsentlig förskjutning iliberal riktning av balansen mellan frihandlare ochprotektionister i EG och att det bl a för ochÖsteuropa är viktigare än om ett utanförstående Sverigebehåller dagens handelspolitik.Vi vill att EGs Europaavtal med östeuropeiska länderskall vara betydligt generösare än dagens avtal, och enviktig uppgift för oss blir att verka för en snar frihandel medÖsteuropa.Vi konstaterar att det på oss i vilar ett särskiltansvar för de baltiska staterna, bland annat att de får handlafritt med och globalt, och att de får en större delav EGs och Östeuropabistånd.Vi vill arbeta för att EGs u-landsbistånd drivs enligt våravärderingar och vi vill därigenom utnyttja EGs bistånd somytterligare ett instrument i vår biståndspolitik, förutom vårtsvenska, nationella bistånd.Vi vill inte att inordnas i EGs restriktioner påtekoimporten från och Östeuropa.Vi vill med hjälp av EG och medlemsländerna på platsbekämpa orsakerna till att människor tvingas fly till Sverigeoch andra länder.Vi vill mobilisera internationellt stöd till de människorsom tvingas på flykt, bland annat genom mer direkt stöd tillgrannstater.Folkpartiet liberalerna har här lyft fram en radangelägna krav som partiet anser bör ges särskilt utrymme iförhandlingarna om medlemskap i , vilka inleds ifebruari 1993.Samtidigt finns starka skäl att redan nu redovisa vilkafrågor liberalerna anser att som medlemi EG bör placera högt på den gemensamma dagordningen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som medlem i EG börverka för ett ökat samarbete med länderna i ,,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som medlem i EG börverka för ökad öppenhet för import från ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som medlem i EG börverka för ett effektivare bistånd inom ramen för EG,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i förhandlingarna ommedlemskap i bör verka för att den övervägande delenav biståndet bör beslutas och administreras på nationellnivå,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som medlem i EG börverka för att krav på marknadsekonomiska systemuppmuntras hos mottagarländerna av EG:s gemensammabistånd,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som medlem i EG börverka för att krav på demokrati och mänskliga rättigheterställs på mottagarna av EG:s gemensamma bistånd,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som medlem i EG börverka för ökad frihandel med tredje världen,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i förhandlingarna ommedlemskap i bör verka för att undantas frånEG:s restriktioner på tekoimport från ochÖsteuropa,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som medlem i EG börverka för en samordning av flyktingpolitiken i liberalriktning,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör verka för attinternationellt stöd bör riktas till stater som tar emotflyktingar från sina närområden.