mot · GG02N57 · 1993-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:238 Ändring i minerallagen m.m. En av statens övergripande uppgifter är att skapaförutsättningar för en livskraftig mineralindustri i Sverige.För att vara en gammal gruvnation är vår import avmetaller, industrimineraler och bergarter hög.Det finns anledning att anta att det på olika håll i landetfinns goda möjligheter att finna brytvärda . SärskiltVästerbottens och län samt Bergslagen ärintressanta ur mineralsynpunkt. Ett stöd tillmineralutvinning har därför också en regionalpolitiskdimension. Även fyndigheter av industrimineraler kan varaintressanta.En stegvis övergång till ett kretsloppssamhälle innebärgivetvis att en allt större del av de metaller som används skaåtervinnas. Redan nu återvinns en betydande del, men ävenvid en stor återvinning så kommer oxidation och korrosionatt medföra behov av utvinning av metaller ur jordskorpan.Närheten till har givetvis också betydelse förmetallframställning och vidareförädling avmetallprodukter.En gruvverksamhet är viktig också för att vidmakthållaoch utveckla de viktiga exportprodukterna gruvteknik ochgruvutrustning.Till skillnad från många andra länder har Sverigeavvecklat sin statliga prospekteringsverksamhet. Det är dethuvudsakliga skälet till att en stor del av den nuvarandebrytningen av sulfid- och ädelmetallmalmer troligen upphörinom en tioårsperiod. Privata företag är inte beredda att tade risker som ökade prospekteringskostnader innebär ochavstår därför i många fall från att försöka säkra gruvdriften.Därför bör den statliga prospekteringsverksamhetenåterupptas. Regeringen bör återkomma till medförslag om ett sådant återupptagande.De hinder för ökad prospektering i landet som räknasupp i propositionen är mycket måttliga. Ett borttagande avdessa s.k. hinder kommer därför inte att innebära någonstörre stimulans av prospektering och mineralutvinning iSverige. Att underordna gruvindustrins ökademarknadsekonomiska intressen löser inte gruvnäringensproblem. Lämplighetskriteriet i minerallagen 4 kap. 2 § börvara kvar. All internationell erfarenhet visar att dennalämplighetsprövning är ett bra instrument. Det kan intefinnas någon vettig anledning att öka risken för attolämpliga personer driver gruvverksamhet. Regeringensförslag i detta avseende måste därför avslås.Systemet med kronoandelar ger staten en möjlighet attvidta åtgärder t.ex. för att påverka att en fyndighetverkligen bryts. Det måste också anses rimligt att ettsamhällsinflytande över naturresurser av detta speciella slagpå detta sätt bevaras. De mycket måttliga inkomster somarrendeavgifterna ger staten kan vara en del av denfinansiering som behövs för den statliga prospektering viovan nämnt. Bestämmelserna om kronoandel i 1 kap. 6 §och 11 kap. minerallagen bör därför finnas kvar.Regeringens förslag i detta avseende avslås. Ävenförändringen av 12 § lagen om vissa torvfyndigheter(1985:620) avslås.Förlängningen av tiden för bearbetningskoncession från10 år till minskar statens möjligheter att förhindrapassivitet när det gäller utvinning av viktiga fyndigheter.Förändringen av 7 § minerallagen avslås.Förstärkningen av skyddet för nationalparker, obrutnafjällområden och naturreservat är godtagbar. Eftersomviktiga fyndigheter kan finnas i fjällkedjan kan i mycketspeciella fall undersökningar av mineralfyndigheter tillåtasav . Förutsättningen är att det berördaområdets karaktär ej påverkas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om återupptagande av statligprospektering,2. att avslår regeringens förslag till ändring avminerallagen 4 kap. 2 § avseende lämplighetskriteriet,3. att avslår regeringens förslag till ändring avbestämmelserna om kronoandel i 1 kap. 6 § och 11 kap.minerallagen och 12 § lagen om vissa torvfyndigheter,4. att avslår regeringens förslag om ändring avbestämmelserna om bearbetningskoncessionens längd i 7 §minerallagen.