mot · GG02Sk303 · 1993-01-26 00:00:00 — Ändrade avskrivningsregler för företag inom stödområdet Det övergripande målet för regionalpolitiken är att gemänniskor tillgång till arbete, service och god miljö oavsettvar de bor i landet. För att detta skall kunna uppnås gällerdet att skapa förutsättningar för regioner att fungeraekonomiskt och kulturellt. Detta förutsätter en aktivregionalpolitik. finns lokaliserings- ochutvecklingsbidrag och sysselsättningsbidrag vid sidan avtransportstöd och sänkta arbetsgivaravgifter.Det föreligger en bred och samstämd uppfattning om attregionalpolitiskt stöd bör koncentreras till de geografiskaområden som bedöms ha de svåraste problemen.I den snabbt försämrade internationella konjunkturenförstärkt av våra egna inhemska balansproblem harlönsamheten hos företagen i stödområdet sjunkit på grundav en allt hårdare konkurrens. Det finns därför anledningatt granska de regionalpolitiska stöd som står näringslivettill buds och se om dessa tillgodoser företagens behov i denså påtagligt förändrade ekonomiska situation vi har ochuppenbarligen framöver.Det nya skattesystemet på företagsområdet har avnaturliga skäl med dess strävan att vidga skattebasen lett tillförskjutningar mellan olika komponenters värde ibalansräkningen för ett företag. Sänkningen avbolagsskatten och slopandet av investeringsfonderna ledersannolikt fram till ändrade principer när det gällerföretagens vinstdispositioner.Avskrivningsreglerna för inventarier har behållitsoförändrade i det nya skattesystemet. Investeringar iinventarier har behandlats förhållandevis generöst iförhållande till investeringar i byggnader. Ett av de motivsom anförs som försvar för detta är att värdenedgången hosinventarier och maskiner på grund av en accelererad tekniskutveckling har förkortat den ekonomiska livslängden ochdärmed ställt större krav på större och snabbarenedskrivningar av dessa tillgångar.De skattemässiga avskrivningsreglerna för byggnaderoch för den maskinella utrustning som ingår i självabyggnaden har däremot legat i fas med den ekonomiskavärdeminskningen. Men det finns starka skäl, som talar föratt den tekniska utvecklingen och kraven på bättre miljöoch arbetsmiljö också gör industribyggnader fortareobsoleta än tidigare och att detta rimligen borde leda tillmera generösa skattemässiga avskrivningsregler förbyggnader och att därför de skattemässiga avskrivningarnaborde vara större.Till bilden hör också, att vi har en lång radimmateriella investeringar i form av FoU, marknadsföring,utbildning m.m. som kostnadsbokförs.I inland och speciellt då i de norra länen,föreligger i många avseenden helt andra förutsättningar, närdet gäller att driva företag. Det är därför som det ocksåfinns regionalpolitiska stöd att tillgå. Byggnader, somuppförs inom stödområdet för en viss industriellverksamhet, har knappast något värde utöver det somföreligger, så länge som aktuell produktion bedrivs ibyggnaden. Det är vanligtvis svårt att finna alternativproduktion, om och när nuvarande tillverkning läggs ned.Den skattemässiga avskrivningstakten är därför för långsamför de företag, som bedriver verksamhet inom stora delar avstödområdet.En snabbare avskrivning av byggnader ochmarkanläggningar kan således vara motiverad. Det finnsstarka regionalpolitiska skäl, som talar för att de företagsom är verksamma inom stödområde l och 2 får avskriva såmycket som är möjligt inom ramen för den vinst somföretagen redovisar. De för det norrländska inlandet såvärdefulla arbetsplatserna behöver då inte frånhända sigmedel i form av bolagsskatt. Lönsamhet och soliditetförbättras och därmed möjligheten till överlevnad undervarierande konjunkturer. Med hänvisning til det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om att fråganom möjligheterna till en snabbare skattemässig avskrivningav företagens tillgångar i form av byggnader,markanläggningar, maskinell utrustning och inventarier blirföremål för en regionalpolitisk utredning.