mot · GG02Ju845 · 1993-01-26 00:00:00 — ''Våldtäkt, misshandel och andra övergrepp mot kvinnorär allvarliga uttryck för bristande jämställdhet och därmedden obalans som råder i maktförhållandet mellan könen''enligt proposition 1990/91:113 om jämställdhet och våldmot kvinnor.Kampen mot våldsbrottsligheten är en viktig samhälleliguppgift. Det utbredda våldet mot kvinnor har ofta enspeciell problematik.1991 anmäldes ca 14.300 misshandelsbrott mot kvinnor iSverige (SCB). Av dessa hade 4/5 utförts av en för kvinnankänd man. Totalt sett utgör kvinnor av allavåldsoffer. Statistiken över misshandelsbrott är officiellasiffror och mörkertalen är stora. Själva brottets karaktär --att det oftast sker i hemmet -- gör att mycket händer som vialdrig får vetskap om. Av de kvinnor som söker skydd hoslandets kvinnojourer är det somanmäler misshandeln till polisen. förkvinnojourer i (ROKS) räknar med att näravar femte kvinna i blivit utsatt för våld eller hot omvåld.Ett flertal åtgärder har vidtagits för attmotverka våld mot kvinnor. Insatserna har omfattatförebyggande åtgärder, straffskärpningar, förbättringar avdet rättsliga förfarandet och ett bättre stöd till brottsoffren.Men det finns fortfarande mycket kvar att göra.Bättre kunskap om våldets omfattning och orsaker, samtom krisreaktioner, är nödvändig för att utvecklaförhållningssätt och arbetsmetoder, som på bästa sätt kanstödja kvinnor som utsatts för misshandel och sexuellaövergrepp och för att motverka att de fortsätter.Ett bättre stöd från samhällets sida skulle antagligenockså kunna motivera flera utsatta kvinnor att söka hjälp iett så tidigt skede som möjligt och därigenom motverka attde utsätts för långvarigt och upprepat våld.Vi föreslår därför ett samlat åtgärdsprogram sominbegriper både ändringar i och översyn av lagen, utvecklatstöd till kvinnor som är misshandlade och offer för sexuelltvåld samt förslag till förbättring av forskningsunderlaget närdet gäller våld mot kvinnor. Avsikten är att de olikainsatserna ska stödja och förutsätta varandra.Förslag till lagändringarUtvidgning av nödvärnsrättenVåld mot kvinnor sker oftast i hemmet, inom pågåendeeller avslutade relationer. Många kvinnor gör aldrig någonanmälan, andra lyckas bryta sig loss och få hjälp, någrauthärdar men tar -- efter långt lidande -- ofta idesperation ''lagen i egna händer''. Det finns fall där endotter, efter att ha våldtagits och misshandlats av sin farsystematiskt till slut, dödat honom. Enligt vårtsätt att se är en sådan desperat handling en form avtvångssituation som utan att vara nödvärnssituation i striktbemärkelse kan upplevas som en sådan. Den misshandladeeller hotade ser ingen utväg och detta bestämmerhandlandet. Det kan finnas graderingar av både subjektivoch objektiv maktlöshet och där den faktiska maktlöshetenkan vara särskilt stark för en minderårig.Om anledningen till en gärning, som i och för sig skallmedföra straffansvar, beror på att någon under en lång tidhar varit utsatt för psykiskt och fysiskt våld av en näraanhörig, bör handlingen bedömas likvärdig med nödvärn.När man tar del av domstolarnas praxis frånnödvärnsrättens område tycks det i hög grad handla ommäns uppgörelser. Lagen utformas därmed så att det ipraktiken blir en lag ''om män för män''. Vi vill se ett störrekvinnoperspektiv i tolkningen av lagen.Kriminalisera könsköparna? ''Prostitution fyller inget som helst positivt syfte.Däremot ger den upphov till lidande, förnedring, spridandeav sexuellt överförbara sjukdomar, tvång och våldsdåd. ''Ovanstående meningar är ett citat ur en av de motionersom låg till grund för justitieutskottets förslag i betänkande1992/93:JuU15 att ge regeringen till känna behovet av enutredning om kriminalisering av prostitution.I motion 1991/92:Ju607 (s), till vilken vi även hänvisar,föreslås att endast köparna i ett prostitutionsförhållandeskall kriminaliseras. Samma krav ställdes i två vid sammatillfälle behandlade motioner av ledamöter från (v) och (c).Två andra motioner (m och kds) behandlades i sammabetänkande. Utskottet gör ingen skillnad i sin bedömningmellan dessa motioner och de förstnämnda utan gör sittställningstagande ''med anledning av'' alla. I de två senaremotionerna (m) och (kds) föreslås dock attkriminaliseringen skall gälla båda parter. Vi vill bestämtvända oss emot en sådan lagstiftning.Många prostituerade har bakom sig upplevelser avmissbruk misshandel, incest, förtryck och psykiskastörningar. Ett förbud för företeelsen som sådan medstraffsanktioner mot båda parter skulle hårt och i förstahand drabba de prostituerade kvinnorna som dels är densvagare parten, dels är lättare att hitta och att identifiera.De prostituerade kan också bli föremål församhällets insatser om de är missbrukare, HIV-smittadeeller minderåriga.Många, kanske merparten, av kunderna tillprostituerade är däremot vad vi brukar kalla ''vanliga'' mänmed ett i övrigt fungerande socialt liv och ofta med familjer.För dessa män är det möjligt att en kriminalisering har enbegränsande effekt på verksamheten.En kriminalisering skulle ha sin största betydelse somsignal att samhället inte tolererar handel med människorskänslor och kroppar.De svårigheter justitieutskottet pekar på att enkriminalisering skulle medföra vill vi inte förneka. I likhetmed Ju vill vi ändå peka på behovet av en utredning omeffekterna av att kriminalisera könsköparna.Synen på prostitution skiljer sig mellan ochmånga andra länder i världen. I är den officiellasynen att prostitutionen är ett stort socialt problem. I mångaandra länder är attityden betydligt mer tillåtande och socialtaccepterande.Ett allt vanligare fenomen är de nya grupper avprostituerade från främst och afrikanska ländersom nu söker sig till . Inom EG förs nu dessutom endebatt om att legalisera och legitimera prostitutionen.Mellan förekommer en stor rörlighet avprostituerade och prostitution betraktas allmänt som ettyrke. En framkomlig väg att motverka en sådan spridningtill kan vara att pröva frågan om kriminalisering avkönsköparna.Skärpning av jämställdhetslagens avsnitt om SexuellatrakasserierSexuella trakasserier innebär i korthet ovälkommnasexuella närmanden eller oönskad sexuell uppmärksamhet.En vanlig fördom är att sexuella trakasserier är ett uttryckför sexualitet. I själva verket är detta en maktutövning somsker med sexuella medel.Jämställdhetslagen förnyades , vilketinnebär att den numera innefattar sexuella trakasserier.Lagen reglerar förhållandena i arbetslivet.Jämställdhetslagen förbjuder inte alla former avtrakasserier. Det är först om trakasseraren bestraffar denutsatta kvinnan för hennes protest med någon annan formav trakasserier, som han utsätter henne för något olagligt,nämligen könsdiskriminering. Lagen ger heller inte etttillräckligt skydd mot trakasserier från arbetskamrater ävenom arbetsgivaren känner till förhållandena. Lagen beaktarinte heller alla former av sexuella trakasserier. Dessutomgäller jämställdhetslagen bara arbetslivet. Studerande gesinget som helst skydd i lagen. Av detta kan vi dra slutsatsenatt jämställdhetslagen måste skärpas för att ge allamänniskor ett fullgott skydd mot sexuella trakasserier.Utvärdering/utredningarÖversyn av besöksförbudslagenFörsök med livvaktsskydd för hotade och misshandladekvinnor genomförs nu och skall utvärderas. Detta är braoch kan ses som ett tecken på att samhället nu börjar ta hotmot kvinnor på allvar. I vissa fall torde det dock vararimligare att det är den som utövar våld eller hot som ställsunder övervakning, inte offret.I detta sammanhang kan det vara nödvändigt attöverväga om besöksförbudslagen är tillräcklig för attskydda utsatta kvinnor och barn.Utred om sekretessregler förhindrar effektiv hjälp tilloffrenMånga olika myndigheter har ansvar för att skydda ochhjälpa kvinnor som utsätts för våldsbrott. Enligtsocialtjänstlagen (1980:620) har kommunen det ytterstaansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd ochden hjälp de behöver. Kvinnomisshandel och sexuellaövergrepp är komplicerade problem som fordrar särskildkunskap och kompetens hos den personal inomsocialtjänsten som i sitt arbete kommer i kontakt medkvinnor som utsätts för övergrepp. På grund avproblematikens komplexitet krävs också samverkan medandra myndigheter och hjälpinstanser, t.ex. polis och barn-och ungdomspsykiatri.I många fall kan det hända att de sociala myndigheternahar information som skulle kunna vara viktig för t.ex.skolan, men inte kan lämna ut den p.g.a.sekretessbestämmelser. Vi är självfallet angelägna om attoffrens integritet skyddas till så stor del som möjligt i sådanahär fall. Dock blir det problematiskt omsekretessbestämmelser mellan myndigheter i själva verketutgör ett hinder för effektiv hjälp till brottsoffer. Vi anseratt det bör utredas om sekretessregler mellan myndigheterförhindrar effektiv hjälp åt offret, främst gäller detsocialtjänstens möjligheter att samarbeta.Översyn av domstolars behandling av likvärdiga fallLagstiftningen är samhällets sätt att markera vad som ärtillåtet eller inte. Vissa skärpningar av lagen har gjortsunder när det gäller sexualbrott.Det är viktigt att den lagstiftning som finns tillämpaspå ett sätt som står i samklang med intentionerna bakomden och de värderingar som råder i samhället.Vi bedömer att möjligheterna genom ytterligarestraffskärpningar, komma tillrätta med våldet mot kvinnor,är begränsade. Ett sätt att åstadkomma en förbättring är attöka medvetenheten och förståelsen om vilka påfrestningarsom förhör och rättegång kan innebära för kvinnor somutsatts för misshandel och sexuella övergrepp.Rättstillämpningen måste därför uppmärksammasnoggrant för att ge underlag för en bedömning av omlagstiftningen är utformad på ett tillräckligt effektivt sätt.Tyvärr visar en rad fall på att domstolar dömer olika när detgäller misshandels- och sexualbrott. Detta trots att det finnsprejudikat i på att våld i en tillitsrelationär en försvårande omständighet.Vi anser att detta förhållande skapar en känsla av attsamhället inte tar den här typen av våld på allvar. Man gerdubbla budskap. Å ena sidan säger lagen att vissa gärningarär förkastliga, å andra sidan är det avhängigt domstolarnasattityder och förhållningssätt vilket bemötande en drabbadkvinna får och hur man dömer. Därför måste en utredningtillsättas med syfte att granska hur domstolarna behandlarolika typer av misshandel och sexuellt våld.Förbättra statistikenFör att synliggöra det våld som drabbar kvinnor är denofficella statistiken en viktig källa. Vi har vid internationellajämförelser en hög standard på den offentliga statistiken iSverige. Men den kan ändå förbättras på väsentliga punkternär det gäller statistiken om brott mot kvinnor. Detta för attvi skall få mer kunskap om t.ex. offrets situation ochdärigenom se vilka åtgärder för stöd och hjälp som måstesättas in.Det vore en fördel om man kunde kompletterastatistiken med ytterligare uppgifter om offret eftersomsådana inte förekommer annat än mycket begränsat vidregistreringen av anmälda brott.Det vore önskvärt att ha kunskap om offrens kön, ålder,nationalitet samt relation till gärningsmannen. Ävenmöjligheter att ta in uppgifter om antal gånger en personblivit offer för brott bör övervägas. Det som talaremot registrering av offer är etiska skäl. Dessa böremellertid ställas mot de positiva effekter en sådan kunskapskulle kunna ge i arbetet med att utforma hur stöd och hjälpbäst kan ges åt offren.Förslag till stöd i olika formerAkutmottagningar för våldtagna och misshandladekvinnorKvinnor som utsatts för misshandel eller sexuellaövergrepp kan behöva hjälp av många olika slag. Omkvinnan söker hjälp i direkt anslutning till misshandeln ellerett sexuellt övergrepp kan hon behöva sjukvård för fysiskaskador. Det kan också vara nödvändigt att göra enundersökning för s.k. rättsintyg inför eventuellpolisutredning och rättegång. Hon kan behöva krisstöd föratt möta ett psykiskt chocktillstånd. Hon kan också behövaakuta övernattningsmöjligheter för att kunna lämna dengemensamma bostaden om hon utsätts för övergrepp frånmake eller sambo.I dag finns inga speciella akutmottagningar ditmisshandlade och våldtagna kvinnor kan vända sig. Detanser vi borde vara självklart i ett land som efter annanskryter med hur långt vi kommit medjämställdhetsfrågorna. Vi kan bara konstatera att idetta avseende ligger efter många andra länder. Sådanamottagningar finns redan i t.ex. och , där deblivit viktiga komplement till hälsooch sjukvården.Erfarenheter från dessa länder bör inhämtas ochakutmottagningar alternativt särskilda avdelningar förkvinnor som utsatts för sexuellt våld inrättas i . Detär i det sammanhanget också viktigt att det på dessaavdelningar finns personal med specialistkompetens.Polisstationer med speciell kompetens vad gällersexualiserat våldDet är av stor vikt att de som utreder de brott motkvinnor som utsatts för sexuellt våld har en djup och bredkunskap om hur brottets konsekvenser påverkar kvinnan.Vi föreslår därför att man i större städer inrättar särskildapolisstationer med kvinnlig personal och speciell kompetensnär det gäller bekämpandet av sexuellt våld.Kvinnor som utsatts för sexuellt våld och grovakränkningar av den personliga och kroppsliga integritetenkan finna det svårt och jobbigt att mötas av en man somställer frågor om intima och förnedrande detaljer när detgäller övergreppet. Ännu värre blir det naturligtvis om honinte blir trodd eller på något sätt misstänkliggörs och självanses ha bidragit på något sätt till sin situation. Detta är jusom vi vet en av anledningarna till att kvinnor fortfarandeunderlåter att anmäla sexualiserat våld.Det är av stor vikt att dessa polisstationer har ett utbyggtoch nära samarbete med , hälso- ochsjukvården, och kvinnojourerna, samt atthandläggningstiderna vid anmälningar om våldtäkt ochmisshandel förkortas betydligt jämfört med dagenssituation.Kortare handläggningstiderHandläggningstiderna hos polisen vid anmälan omvåldtäkt och annat sexualiserat våld, t.ex.kvinnomisshandel, är för långa. Påsedlighetsroteln i tar det enligt uppgift 6månader innan en anmälan kommer upp till behandling.Just våldsbrott inom familjen, som ju detta i storutsträckning gäller, bör behandlas med stor skyndsamhet.Detta är viktigt ur flera aspekter. Dels för att så långt detgår underlätta offrens situation. Det kan vara näst intillomöjligt för en kvinna som lever i ettmisshandelsförhållande att behöva vänta så innannågot händer. Dels för att det är viktigt att visa att samhälletser mycket allvarligt på dessa brott.Vi föreslår därför att polisens handläggningstider vidsexualiserat våld, mellan anmälan och förhör och mellanåtal och domstolsprocess, förkortas avsevärt.Särskilda vårdinstitutioner för kvinnorMånga kvinnor som hamnar inom kriminalvården ellerpå behandlingshem kommer ofta från mycket svåra socialaförhållanden. Med i bilden finns inte sällan incest,misshandel, missbruk och prostitution. Man skulle kunnauttrycka det så att bland de redan marginaliserade ochutslagna grupperna är utslagna kvinnor de som står lägst påskalan.Det är därför viktigt att skapa trygga och specielltskyddade institutionsmiljöer för dessa kvinnor. finnsett fåtal institutioner för enbart kvinnor, men de måste blifler, anser vi. Detta kan åstadkommas genomomorganisation och omprioriteringar i redan befintligverksamhet.Speciella fängelser/avdelningar för våldtäktsmän ochkvinnomisshandlareMän som gjort sig skyldiga till sexuella övergrepp ellerkvinnomisshandel frågar sällan efter vård eller behandlingoch de har länge betraktats som omöjliga att nå ellermotivera för behandling. Samhället har i huvudsakkoncentrerat sina stödåtgärder på att hjälpa utsatta kvinnoroch barn eftersom de ofta har akuta hjälpbehov som måstetillgodoses. Metoder för behandling av män sommisshandlat eller begått våldtäkter har utvecklats endast ibegränsad omfattning.De erfarenheter som finns från andra länder visar attbehandling av dessa män har en positiv effekt pååterfallsfrekvensen.Vissa försök inom kriminalvården under de senaste årenvisar också att det är möjligt att motivera män som ärdömda för övergrepp mot kvinnor och barn till behandling.Syftet är att utnyttja verkställighetstiden till att inledapsykoterapeutisk behandling eller andra former avbehandling.Det är ett känt faktum att dessa män är den klientgruppsom har lägst status i fångkollektivet. De utsätts inte sällanför övergrepp, utfrysning och andra trakasserier avmedintagna. Att frivilligt söka isolering för att undgåtrakasserier har varit dessa intagnas sätt att klara sig genomfängelsevistelsen.Mot denna bakgrund föreslår vi att speciella fängelser,alternativt avdelningar på fängelser, inrättas förkvinnomisshandlare och män som begår sexualbrott där deskall erbjudas adekvat behandling.InformationBetalning för systembolagets plastkassarForskning, samt polisens egna uppgifter, tyder på attalkohol ofta finns med i bilden vid våldsbrott. Även när detgäller kvinnomisshandel och sexuella övergrepp. Det är intealkoholen i sig som gör att någon slår. I grunden handlar detom en människosyn man har. Dock kan man konstatera, attalkoholen gör, att hämningar och naturliga spärrar släpper,för vad som är tillåtet i umgänget mellan människor. I densituationen är det lätt att ta till våld som problemlösare.Vi föreslår en avgift på systemkassarna på 50 öre.Pengarna ska riktas till kvinnojourerna för att stärka derasarbete med att ge hjälp och stöd till kvinnor som blirmisshandlade och våldtagna.Synligare information till våldtäkts- ochmisshandelsofferEn kvinna som blir utsatt för sexualiserat våld måstesnabbt kunna få information om vilket stöd och vilken hjälpdet finns att få för henne. I många länder finns hänvisningari telefonkatalogen till både våltäktsmottagningar och olikafrivilliga organisationer som stödjer och skyddarmisshandlade kvinnor.I kan man i telefonkatalogen fånödhjälpsinformation på de blåa sidorna om hälso- ochsjukvård. Under rubriken ''Vart skall jag ringa?'' finns olikahänvisningar vid olycksfall och akut insjuknande, vidförgiftning, i nödsituation (90 000). En lista över var mankan hitta AIDS-information, cancerinformation,information om blodgivning, olika handikapphjälpmedeletc. Information om vart man kan vända sig eftersexuella övergrepp och misshandel borde självklart ocksåfinnas med. i TV är ett annat användbartinformationsforum som regelbundet borde informera omvart våldtagna och misshandlade kvinnor kan vända sig föratt få hjälp.Träning av polishundarI någon kommun har polisen börjat träna och öva sinapolishundar i allmänhetens motionsspår. På det viset harman slagit flera flugor i en smäll. Säkerheten ökar förkvinnliga joggare som polisen egentligen inteexplicit lägger ner några extra resurser på det. fårhundarna träna på, för polisen, kostnadsfria anläggningar.Vi tycker att detta är ett mycket bra initiativ som bordeföljas upp av fler polisdistrikt. Vi anser att regeringen bordeunderlätta spridningen av information ut till olika delar avlandet om den här typen av bra och enkla initiativ för atttrygga kvinnors säkerhet.Våra förslag innebär sammanfattningsvis:en omtolkning av nödvärnsrättenen översyn avbesöksförbudslagenen prövning av möjligheterna attundanröja de hinder som kan finnas när det gällersekretessregler mellan myndigheter vid hjälp tillmisshandels- och våldtäktsofferinrättandet av speciellaakutmottagningar/avdelningar för kvinnor som utsätts försexuellt våld och misshandelpolisstationer med kvinnligpersonal och speciell kompetens när det gäller sexuellt våldoch misshandel av kvinnorkortare handläggningstidermellan anmälan om våld och förhör, mellan åtal ochdomstolsprocessfler skyddade institutionsmiljöer förkvinnor i kriminalvårdenökad information om varmisshandlade kvinnor kan få stöd och hjälpavgift påsystemkassarna i syfte att ekonomiskt stödjakvinnojourernas arbeteöversyn av jämställdhetslagenbeträffande sexuella trakasserierutökadebehandlingsmöjligheter för våldtäktsmän ochkvinnomisshandlare på särskilda fängelser/avdelningar.Dessa förslag bör bli föremål för ett åtgärdsprogram omkvinnofrid. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärdsprogram för kvinnofrid.