mot · GH02Ub17 · 1993-10-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:220 En ny läroplan och ett nytt betygssystem för , sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan En ny läroplan och ett nytt betygssystem förgrundskolan, sameskolan, specialskolan och denobligatoriska särskolanI proposition 1992/93:220 om en ny läroplan förgrundskolan m.m. gör regeringen ett försök att beskriva hurden ser på skolans värdegrund. Beskrivningen återfinnsunder rubriken ''En skola med goda värden''. Regeringensavsikter har säkert varit goda men resultatet är otydligt ochsvårtolkat.De värden som enligt propositionen är grundläggandebåde för vårt samhällsliv och för skolans verksamhet, såsomrespekt för människans värdighet, individens frihet ochintegritet, jämställdhet mellan kvinnor och män, omsorgom den som har det svårt samt personligt ansvar, harmycket riktigt ''djup förankring i vårt land och vår kultur''och inte minst i ett kristet värdemönster. Dessa värden ärsamtidigt allmänmänskliga värden som vunnit brettinternationellt budskap och bl.a. kodifierats i FN:sförklaring om de mänskliga rättigheterna och olikainternationella konventioner på samma område.Mot denna bakgrund är det svårt att godta attpropositionen, med hänvisning till dessa normers ''djuparötter i vår historiska utveckling'', driver tesen att skolansvärdegrund särskilt är ''förankrad i etik ochvästerländsk humanism''. Som historiskt påstående är dettanaturligtvis sant. Ett lands religiösa liv är en del av desskultur och kristendomen har haft, och har alltjämt, storbetydelse i det svenska samhället. Formuleringen ger ickedesto mindre vid handen både en brist på insikt i vilka kravsom kan ställas på myndigheters uttryckssätt i ettpluralistiskt samhälle och, vilket är värre, en brist påintresse för frågan. Med detta uttryckssätt ökar risken föratt människor och grupper av annan livsåskådning än denkristna tar avstånd från skolan trots att man kanske i sak ärhelt överens om hur värdegrunden bör se ut.I en bok som Kyrkornas världsråd publicerat,''Religious Freedom in a Changing World'', belyserförfattaren pluralismen som religiöst ochkulturellt ideal. Med ett citat från rådets förstegeneralsekreterare . t'Hooft definierar hanpluralism som en situation ''i vilken olika religiösa,filosofiska och ideologiska strömningar lever sida vid sidaoch i vilken ingen av dem åtnjuter en privilegieradställning''.Inte minst i den nya multireligiösa situationen i olikavästländer har pluralismen enligt Koshy fått en nyaktualitet. Många av kyrkorna där har hämtat viktigaekumeniska lärdomar från kyrkor i och Asiensom levt sida vid sida med människor avannan tro.Samtidigt som spänningarna på många håll i världentilltar mellan olika religioner, så finns det enligt Koshy ocksåstarka religiösa strömningar i världen som uttrycker enväxande medvetenhet om och förpliktar sig till vad detinnebär att leva globalt. Ett uttalande vidvärldskonferensen om religion och fred i Kyoto, Japan1970, nämner en rad inslag i en sådan ny förståelse: ''enövertygelse om människosläktets grundläggandeenhet -- -- --, en känsla för det heliga i varje enskild personoch hans samvete, en känsla för den mänskligagemenskapens värde -- -- --, en insikt om att makt inte ärrätt, att den mänskliga makten inte är självtillräcklig ochabsolut -- -- --, en känsla av förpliktelse att stå på de fattigasoch förtrycktas sida mot de rika och förtryckarna och ettdjupt hopp om att det goda till slut ska segra. ''I dagens multikulturella borde det inte minstinom ramen för arbetet på läroplanen vara ytterst anglägetatt söka utveckla och konkretisera ett sådantallmänmänskligt epos som en grundval på vilken framtidenssamhälle kan byggas. Kyrkor och samfund ger ett viktigtbidrag till ett sådant arbete genom den debattbok somSveriges Frikyrkosamråd ger ut omreligionsfriheten i ett nytt . Det skulle självfalletockså vara av stor betydelse med en bred politisk enhet omskolans värdegrund.Vi måste tyvärr konstatera att man i den nu aktuellapropositionen går en helt annan väg. Man väljer en lättköptmetod och river sönder den politiska enighetengenom att åsätta allmänt omhuldade värden beteckningen''''.Det vill av bilagan till propositionen synas som omLäroplanskommittén värjt sig mot regeringens dekret pådenna punkt. Inte minst därför hade det också varitvärdefullt att få ta del av remissinstansernas syn på frågan,men någon sådan redovisning lämnas inte i propositionen.Riksdagen bör fastställa skolans värdegrund utan attföra in begrepp som ''etik och västerländskhumanism''. Vi föreslår därför att i läroplansförslagetsavsnitt om ''Skolans värdegrund och uppgifter'' det andrastycket skall ha följande utformning:Människolivets okränkbarhet, individens frihet,solidaritet med svaga och utsatta samt alla människors likavärde utgör kärnan i de värden skolan skall gestalta ochförmedla. Tillsammans med aktningen för varje människasegenvärde och respekten för det levande utgör de den etiskagrunden för skolans arbete.Det har funnits en bred enighet iSverige om att den allmänna skolan skall vara icke-konfessionell. Föräldrar skall, oberoende av vilkenlivsåskådning de omfattar, med förtroende kunna skickasina barn till den obligatoriska skolan.Propositionen bär en stark prägel av kompromiss. Omde borgerliga partierna anser sig så bundna avkompromissen att de inte kan frångå den, yrkar vi, attriksdagen uttalar att sättet att benämna skolans värdegrundinte ska uppfattas som att den svenska skolan nu ska ges enkristen prägel. Den ska även fortsättningsvis varakonfessionslös. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att läroplanen i avsnittet omSkolans värdegrund och uppgifter, andra stycket, fårföljande utformning:Människolivets okränkbarhet, individens frihet,solidaritet med svaga och utsatta samt alla människors likavärde utgör kärnan i de värden skolan skall gestalta ochförmedla. Tillsammans med aktningen för varje människasegenvärde och respekten för det levande utgör de den etiskagrunden för skolans arbete,2. att , vid avslag på yrkande 1, som sin meningger regeringen till känna att formuleringen om etikoch västerländsk humanism inte får innebära att skolandärmed får en konfessionell prägel.