mot · GG02N312 · 1993-01-26 00:00:00 — Innehåll 1.Sammanfattning av motionens innehåll2 2.Frågans tidigare behandling3 3.Landshypoteksinstitutionens organisation ochverksamhet4 4.Behovet av en reform6 5.Utgångspunkter för en ombildning8 6.Val av organisationsform9 7.Förslag10 8.Ombildningsförfarandet12 9.Vissa av ombildningen särskilt betingade frågor14 9.1Hypoteksbanken ägare14 9.2Organisations- och styrelsefrågor15 9.3Likvidation av Allmänna Hypoteksbank16 9.4Hypoteksbankens grundfond17 9.5Landshypoteksinstitutionens fonder m.m.17 9.6Namnfrågan18 9.7Utgivning av landshypoteksbevis19 9.8Emission av aktier20 9.9Sveriges Allmänna Hypoteksbanks verksamhet underövergångstiden20 9.10Konsortialavtal mellan landshypoteksföreningarna20 10.Tidplan21 11.Hemställan28I motionen läggs fram förslag till lag om ombildning avlandshypoteksinstitutionen jämte viss följdlagstiftning.Lagförslaget ansluter i allt väsentligt till den avriksdagen antagna lagen om kreditmarknadsbolag. Deinnehåller därjämte vissa regler som syftar till att bevara detkooperativa inslag i landshypoteksorganisationensverksamhet som varit kännetecknande för organisationenalltsedan dess tillkomst i mitten på 1800-talet.Motionen innehåller förslag till lagtext. Detta innebäratt föreslås fatta beslut i ärendet utan att avvaktaatt proposition läggs fram av regeringen. Skälet härtill är attdet får anses angeläget att nya regler kan träda i kraft utanonödig tidsutdräkt och att det av allt att döma föreliggersvårigheter för regeringen att komma fram till ett avgörandei frågan.Vi har inhämtat att Allmänna Hypoteksbankmed hänsyn till fördröjningen av framläggandet av enproposition beträffande landshypoteksinstitutionensframtida struktur mött tilltagande svårigheter att lösa dennödvändiga kapitalanskaffningen och har därför ansett detangeläget att ett snabbt beslut fattas i strukturfrågan, somgör det möjligt för banken att även fortsättningsvis kunnautnyttja kapitalmarknaden för upplåning på fördelaktigavillkor, så att banken inte till följd av försämradeupplåningsvillkor kommer i ett så utsatt läge att den tvingasatt använda den statliga garanti som statsmakterna nyligenbeslutat om. Banken har inte vid något tillfälle tidigareutnyttjat den för banken gällande statliga grundfonden.1. Sammanfattning av motionens innehållI motionen föreslås att landshypoteksorganisationen fåren ny struktur och därigenom anpassas till de modernareverksamhetsformer som utmärker dagens kreditinstitut.Särskilda skäl för en sådan omstrukturering är den ökandekonkurrensen på kapital- och kreditmarknaderna ochkravet på ökad effektivitet. Landshypoteksorganisationensbärande affärsidé, nämligen lån till lantbruket och dessbinäringar till fördelaktigast möjliga villkor, behållsoförändrad. Vidare behålls landshypoteksorganisationenskooperativa karaktär, vilket kommer till uttryck genom attlandshypoteksföreningarna blir kvar som indirekta ägare tillkreditrörelsen som låntagarnas roll somkapitalförsörjare till organisationen föreningarnas sammanlagdalånerörelse föreslås förläggas till ett kreditmarknadsbolag,Hypoteksbanken . Samtliga aktier i det nybildadebolaget föreslås primärt ägas avlandshypoteksföreningarna -- vilka i sin tur ägs avmedlemmarna/låntagarna -- och, under en övergångstid, avSveriges Allmänna Hypoteksbank.Låntagarna erbjuds möjlighet att delta ikapitalförsörjningen av landshypoteksorganisationensverksamhet genom att teckna s.k. landshypoteksbevis,utgivna av landshypoteksföreningarna. Bevisen skall ge ensäker årlig avkastning, vilken civilrättsligt och skatterättsligtär att betrakta som ränta. Övrig avkastning utgörförmögenhetstillväxt i landshypoteksorganisationen ochkvarstannar inom denna liksom det ackumuleradeegna kapitalet. De medel som låntagarna inbetalat genomatt teckna landshypoteksbevis skall tillskjutasHypoteksbanken kreditrörelse i form av aktiekapitaloch lån.Den kapitalförsörjning som Hypoteksbanken intekan eller önskar erhålla från föreningarna genom att dessager ut landshypoteksbevis har Hypoteksbanken atttillgodose genom nyemissioner, i första hand avpreferensaktier (primärkapital) riktade tillkapitalmarknaden.Landshypotekslagen ändras i vissa avseenden, menlandshypoteksföreningarna behålls för kontinuitet ochstabilitet i ägarförhållandet och som kooperativa länkarmellan låntagarna och Hypoteksbanken . Under enövergångstid behålls Allmänna Hypoteksbank delsför att avveckla sin nuvarande obligationsstock, dels för attsköta viss ytterligare upplåning under grundfondensavvecklingstid.Sveriges Allmänna Hypoteksbanks obligationsstockskall ligga kvar i banken och avvecklas där. Närobligationsstocken avvecklats, skall AllmännaHypoteksbank likvideras. Ett överskott av likvidationenskall föras över till föreningarna.De obeskattade reserver som finns i AllmännaHypoteksbank och föreningarna får föras över till ochskattas av i Hypoteksbanken . Avskattningen skall ske ienlighet med de principer som gäller för andra finansiellaföretag.Hypoteksbanken får rätt att göra avsättning tillskatteutjämningsreserv (surv).De nya reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 1994.I vissa avseenden föreslås ändringarna få annan tidpunkt förikraftträdandet.2. Frågans tidigare behandlingFrågan om förändring av landshypoteksinstitutionen harvarit föremål för flera utredningar. tillkalladesmed stöd av regeringens bemyndigande en särskildutredare, verkställande direktören , för attgöra en översyn av lagstiftningen om hypoteksinstituten.Översynen skulle ske med utgångspunkt från de radikaltändrade förutsättningar som då inträtt på kreditmarknaden.Utredningsarbetet skulle vara inriktat på att främjaförutsättningarna för en effektiv konkurrens på dennamarknad. Målet var att åstadkomma en moderniseradorganisationsform för hypoteksinstituten, som gör detmöjligt för dem att verka och utvecklas efter sina egnaförutsättningar på en avreglerad kreditmarknad.Utredaren överlämnade betänkandet(SOU 1989:103) Hypoteksinstituten i framtiden.Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning överremissinstanserna och en sammanställning avremissyttrandena finns tillgängliga i (Dnr 7341/89).På grund av den splittrade remissopinionen uppdrogsunder åt ambassadören attefter kontakt med berörda intressenter lämna ett alternativtförslag till ombildning. Även detta förslag har remissbehandlats.Malmgrens förslag liksom en förteckning överremissinstanserna och en sammanställning avremissyttrandena finns tillgängliga i (Dnr 2606/91).Av remissyttrandena över såväl Petris som Malmgrensförslag framgår att enighet då rådde inomlandshypoteksorganisationen beträffande den blivandeassociationsformen och att både banken och de tiohypoteksföreningarna tillstyrkte att lånerörelsen i de elvainstituten skulle slås samman och bedrivas i aktiebolagetsform.En s.k. förstärkt styrelse för AllmännaHypoteksbank beslutade med nio röster mot sjuatt till ge in ett förslag till ombildningav landshypoteksinstitutionen. Förslagets huvudtanke varatt organisationens framtida verksamhet skulle bedrivassom en ekonomisk förening. Styrelsens minoritet, i vilkeningick ordföranden, vice ordföranden och verkställandedirektören samt två av den ordinarie bankstyrelsens övrigatre ledamöter, föreslog en särskild lösning i en av demavgiven reservation. Majoritetens och reservanternasförslag finns tillgängliga i (Dnr3510/92).Det tidigare nämnda betänkandet (SOU 1989:103)behandlar samtliga tre hypoteksinstitut, d.v.s.stadshypoteksinstitutionen, landshypoteksinstitutionen ochSkeppshypotekskassan. Ombildningen av harredan behandlats (prop. 1991/92:119, NU 32, rskr. 323, SFS1992:700-708). Frågan om ombildning av Skeppshypotekkräver ytterligare överväganden. Vi tar därför i dennamotion bara upp frågan om en ombildning avlandshypoteksinstitutionen. En sådan ombildningföranleder vissa ändringar i lagen (1970:65) om Sverigesallmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningarsamt innebär vidare en del följdändringar i andraförfattningar, som bör tas upp senare.3. Landshypoteksinstitutionens organisation ochverksamhetLandshypoteksorganisationen regleras av lagen(1970:65) om allmänna hypoteksbank och omlandshypoteksföreningar (landshypotekslagen) samt av ettav regeringen fastställt reglemente för varje förening.Organisationen består av AllmännaHypoteksbank, som är det centrala organ, vilket svarar förupplåningen, och tio landshypoteksföreningar, vilka sköterutlåningen. Hypteksbankens upplåning kommerhuvudsakligen från stora institutionella placerare. Somsäkerhet för bankens förbindelser har staten ställt engaranti, den s.k. grundfonden. Inrättandet av denna garantii samband med att banken bildades skall ses motbakgrund av den då rådande bristen på kapital inom landet.Den statliga garantin var en förutsättning för bankensupplåning på den europeiska kapitalmarknaden ochutgjordes t.o.m. av statsobligationer, somtillhandahölls av Riksgäldsfullmäktige. Obligationerna varemellertid statens egendom och banken erhöll ingenavkastning. utgörs garantin av en avRiksgäldskontoret utfärdad garantiförbindelse på f.n. 2,3miljarder kr. Vid utgången av hadeHypoteksbanken en omslutning på 24 miljarder kr.Kapitaltäckningsnivån låg då på ca 8,. Till skillnad frånåtskilliga andra kreditinstitut på marknaden redovisarbanken ett fortsatt positivt resultat för det gångnaverksamhetsåret.Sveriges Allmänna Hypoteksbank förvaltas av enstyrelse som består av sex ledamöter. Två av dessa --ordföranden och vice ordföranden -- och suppleanter fördem utses av regeringen . Tre styrelseledamöteroch lika många suppleanter väljs av hypoteksföreningarnasombud på bankens ordinarie delägarsammankomst. De avregeringen och föreningarna utsedda ledamöterna utser isin tur verkställande direktören som också ingår somledamot av styrelsen. När ett ärende av större vikt skallavgöras kan styrelsen bestämma att den skall förstärkasmed en representant från varje förening (s.k. förstärktstyrelse).För revision av styrelsens förvaltning och bankensräkenskaper utser regeringen och Finansinspektionenårligen var sin revisor och suppleant. Bankdelägarna utsertre revisorer och suppleanter för dem.Av 2 § landshypotekslagen framgår attlandshypoteksföreningarna är delägare i banken. delaktighet i banken bestäms efter obetaldakapitalbeloppet av de lån som föreningen erhållit frånbanken. Föreningarna är ansvariga för bankensförbindelser i förhållande till sin delaktighet i banken.Föreningarna har till uppgift att, var och en inom sittgeografiskt avgränsade verksamhetsområde, lämna lån motsäkerhet till jordbruks-, skogsbruks- och trädgårdsändamål.Genom att uppta lån hos en förening blir låntagarenautomatiskt delägare i föreningen. På föreningsstämman,som skall hållas minst en gång , har varje delägareen röst under förutsättning att vederbörande inte står iskuld till föreningen för förfallna avgifter.En förenings angelägenheter förvaltas av en styrelse somutses enligt föreskrifter i det av regeringen för föreningenfastställda reglementet. Antalet styrelseledamöter varierarfrån förening till förening. Samtliga ledamöter utses avdelägarna på ordinarie föreningsstämma. Delägarna utserårligen revisorer för granskning av förenings förvaltning ochräkenskaper. Banken skall för varje förening utse ettombud som skall delta i revisionen av föreningensförvaltning.Föreningarna sammanträder till s.k.delägarsammankomst i Allmänna Hypoteksbank,till vilken varje förening får sända tre ombud. Förutom atttre av bankens styrelseledamöter utses pådelägarsammankomsten, avgörs där bl.a. frågor omfastställande av balansräkning och om ansvarsfrihet förbankens styrelse.Ansökan om tillstånd att bilda en förening görs hosregeringen. Det är också regeringen som förordnar omförfarandet vid likvidation av såväl AllmännaHypoteksbank som av förening.Slutligen skall nämnas att banken och föreningarna stårunder tillsyn av Finansinspektionen.Landshypoteksinstitutionens verksamhet är enligt lag ihuvudsak begränsad till kreditgivning för finansiering avjordbruks-, skogsbruks- och trädgårdsnäringen.Verksamheten kan delas in i upplåning och utlåning.UpplåningHypoteksbankens upplåning har av tradition skettfrämst genom utgivning av obligationer. Hypoteksinstitutenuppträder själva som obligationer.Upplåning sker också mot reverser och certifikat. Undersenare år har upplåningen i stor utsträckning skett genomutnyttjande av stora internationella banker.För upplåningen har staten i lag ställt en garanti(grundfond) som särskild säkerhet för institutetsförbindelser. Upplåningsmöjligheterna står i direkt relationtill storleken av denna garanti.För landshypoteksinstitutionen gäller att SverigesAllmänna Hypoteksbanks upplåning är begränsad till ettbelopp som motsvarar tio gånger summan av bankensfonder, d.v.s. den statliga grundfonden på f.n. 2.300miljoner kr, och reservfonden, som vid utgången av år 1991uppgick till . Utöverobligationsupplåning får banken ta upp lån mot säkerhet iform av panträtt i fastighet som ägs av banken. För tillfälligtbehov får banken även ta upp lån på annat sätt.För den statliga grundfonden betalar banken en årligavgift till staten på 0,33%.UtlåningI landshypoteksinstitutionen lånas medel upp avSveriges Allmänna Hypoteksbank, vilken i sin tur lånar utdessa till föreningarna.För de lån banken lämnar till föreningarna fastställerbanken själv räntesats och återbetalningsvillkor men skallse till att förfallotiden för lånen är förenlig med villkoren förbankens förbindelser, d.v.s. att s.k. matchning föreliggermellan bankens upp- och utlåningsverksamhet.Den egentliga utlåningsverksamheten ilandshypoteksinstitutionen bedrivs således av de lokalaföreningarna. Dessa får för sin lånerörelse inte låna uppmedel hos annan än Allmänna Hypoteksbank.Landshypoteksföreningarna lånar ut medel tilllåntagarna enligt amorteringsplaner, vanligen löpande på30--, ibland . Lån får beviljas mot säkerhet iform av panträtt i fast egendom eller mot annanbetryggande säkerhet. För statliga garantilån krävs ejsäkerhet. Lån får beviljas till högst av belåningsvärdet,vilket fastställs på grundval av särskild värdering.Föreningarna skall lämna lån på samma villkor somfastställts för föreningarnas motsvarande lån hos banken.En landshypoteksförening har till ändamål att inom sittverksamhetsområde lämna långfristiga lån för jordbruks-,skogsbruks- och trädgårdsändamål samt driva annanverksamhet som står i samband därmed. I avvaktan på attlångfristigt lån kan lämnas får en förening lämna lån medkort löptid.Hypoteksorganisationernas belåningsändamål angavs ien tid då statsmakterna önskade utnyttja hypoteksinstitutensom kanal för räntesubventionerade krediter till bestämdaändamål. Genom metoden att i lag ange för vilka ändamålolika institut får låna ut medel prioriteras dessa ändamål påett för dagens kreditmarknad främmande sätt som numerasaknar aktualitet. har med jämnamellanrum diskussioner om hypoteksinstitutensändamålsbestämmelser aktualiserats. Dessa diskussionerhar lett till att vissa justeringar av lagstiftningen ochtillämpningen skett i riktning mot en breddning avhypoteksinstitutens verksamhetsområden.4. Behovet av en reformLandshypoteksinstitutionen bildades ursprungligen föratt lösa kapitalförsörjningen till jordbruket och försejordbrukssektorn med långfristigt kapital till fast ränta.Den 1 februari 1990 infördes internationellt anpassadekapitaltäckningsregler för banker och andra kreditinstitut.Reglerna, som även omfattar hypoteksinstituten, innebärbl.a. att endast inbetalt kapital får tas med vid beräkningenav kapitalbasen. Den garanti som staten ställt för SverigesAllmänna Hypoteksbank, f.n. , får såledesinte räknas in i kapitalbasen.Av betydelse för frågan om hur AllmännaHypoteksbank skall lösa uppgiften att genomkapitaltillskott förstärka kapitalbasen är hurägarsituationen ser ut. Enligt landshypotekslagen är de tioföreningarna delägare i banken, under det att föreningarnaslåntagare är delägare i föreningarna. Som framgår av detsagda finns alltså formellt ägare till de ifrågavarandeinstituten. Ägarna kan dock, med hänsyn till de nuvarandebegränsningarna när det gäller deraskapitalanskaffningsrätt, inte anses representera någonresursstark grupp, i synnerhet under omständigheter då enkraftig förstärkning av det egna kapitalet kan behövas.När det av kapitaltäckningsskäl behövs ett tillskott avexternt kapital som får räknas som primärt kapital, finnsf.n. ingen utom banken som kan generera sådant tillskott.Detta förhållande hämmar naturligtvis verksamhetensutveckling. Problemet kan i och för sig lösas genom attstaten betalar in delar av den utställda garantin. En sådanlösning är emellertid oförenlig med den uppfattning somefter avregleringen av konkurrensneutralitetsskäl måstehävdas, nämligen att statens ekonomiska åtagande pålängre sikt bör avvecklas. Det måste alltså på annat sätt förlandshypoteksinstitutionens framtida utveckling öppnas enmöjlighet att tillföra institutionen kapital av angivet slag.Denna omständighet talar för attlandshypoteksinstitutionens organisation bör ändras.I jämförelse med andra kreditinstitut ärhypoteksinstituten särpräglade på flera sätt. har sin reglering i särskild författning.Detta har medfört att hypoteksinstitutens handlingssfär idetalj är reglerad och kontrollerad i en utsträckning som ijämförelse med övriga institut inom det finansiella områdetär påfallande. Dessutom finns i förhållande tillkonkurrerande institut på marknaden vissa andra olikheterbeträffande verksamhetsförutsättningarna som börundanröjas. Det gäller t.ex. den skattemässigabehandlingen av landshypoteksinstitutionen.Vad nu anförts kan emellertid inte ensamt förklarahypoteksinstitutens särart. Av större betydelse -- i etthistoriskt perspektiv -- är att hypoteksinstituten utgjortexklusiva redskap för att nå mål som ställts upp avstatsmakterna. Av detta följer att staten har haft särskildaomsorger om hypoteksinstituten. Med hänsyn till den långatid under vilken dessa förhållanden varat är det naturligt attstaten förknippas med ett huvudmannaskap förhypoteksinstituten.Det övergripande målet för en organisatorisk förändringav landshypoteksinstitutionen bör vara att föra över dennuvarande verksamheten i en organisationsform som gerinstitutionen varaktiga förutsättningar för att, påmotsvarande villkor som övriga kreditinstitut, konkurreraom tillgängliga resurser på kapitalmarknaden och verkasom en fristående och konkurrensfrämjande långivare påkreditmarknaden. Härvid krävs bl.a. en närmareprecisering av den roll staten skall ha iverksamheten.Ombildningen bör ske i en sådan form att statensrisktagande inte ökas. Inte heller obligationsinnehavarnaseller övriga fordringsägares intressen får åsidosättas. Det ärsärskilt viktigt att ombildningen sker så att utomståendeintressenter, exempelvis fordringsägare i utlandet, utansvårighet kan bilda sig en uppfattning om vad ombildningenkonkret innebär.5. Utgångspunkter för en ombildningLandshypoteksinstitutionen är uppbyggd på enorganisatorisk princip om fördelning av ansvaret föringångna förbindelser och inte, vilket är det brukliga förandra associationsformer, på en rätt till del i enförmögenhetsmassa i förhållande till gjorda insatser ellerrätt till ägande i egentlig mening. Principen om fördelningav ansvaret för ingångna förbindelser framgår av nuvarandehypotekslagstiftning men var mer tydlig, innan låntagarnassolidariska ansvar för föreningarnas förbindelseravvecklades år 1970.Staten ställde redan från AllmännaHypoteksbanks tillkomst en kostnadsfri garanti förlandshypoteksinstitutionens upplåning. Den risk statenutsattes för genom garantin hölls på en låg nivå genomregleringen av organisationen. Detaljerade regler omsamordning mellan bankens upplåning och föreningarnasutlåning, liksom låntagarnas ansvar utöver de egna lånen,reducerade statens risktagande. En låntagare i en föreningiklädde sig enligt författningarna, i förhållande till sinaförpliktelser, ansvar för andra låntagares bristandebetalningsförmåga. I gengäld kunde låntagaren på grund avdet statliga garantiåtagandet erhålla ett billigt lån undersådana förhållanden att åtagandet inte framstod som enverklig risk. När lånet var återbetalt och låntagarenslutligen tillgodogjort sig förmånen av det billiga lånetupphörde delägarskapet och åtagandet.Låntagarnas solidariska ansvar för en föreningsförbindelser upphörde . Därefter har låntagarna,utan att ikläda sig någon förpliktelse utöver det egna lånet,tillgodogjort sig förmånen av den statligagarantiförbindelsen. För gemene man saknar ettdelägarskap i en hypoteksförening numera reell innebörd iden meningen att en låntagare i huvudsak inte kan åläggasannat än att betala sina egna lån. I en situation där ansvarför andras lån kunde aktualiseras hade låntagarna ettberättigat krav på att få sin mening representerad vidöverväganden om hur verksamheten skulle bedrivas.Denna formella rätt kvarstår visserligen fortfarande menhar mot den angivna bakgrunden naturligtvis minskat ibetydelse. Något som skulle tala för att staten haft ocksåandra bevekelsegrunder för inflytande för låntagare genomdelägarskap kan inte utläsas av författningarna eller avförarbetena. Inte heller finns det något stöd för att statenhaft andra syften i fråga om låntagarna/delägarna än atttillhandahålla billiga krediter.Sammanfattningsvis ger delägarskapet i enlandshypoteksförening inte något berättigat anspråkpå föreningens förmögenhet. Dock kan inte bortses från attlåntagarna alldeles självklart har ett intresse av attverksamheten bedrivs på ett för låntagarna gynnsamt sätt.Med hänsyn till landshypoteksinstitutionens bakgrundoch statens garantiåtagande framstår det inte som rimligt attstaten skulle vara beredd att medverkatill att det egna kapitalet (fonderna), som via subventionerbyggts upp till skydd för obligationsköparna och för attminska statens risktagande, hamnar utanför statenskontroll. Med subventioner avses i sammanhanget dels denskattebehandling landshypoteksinstitutionen har haft, delsden garanti staten, utan eller mot måttlig ersättning, underåren har ställt till organisationens förfogande. Det kan alltsåinte komma i fråga att utan vidare skingra organisationenssamlade förmögenhet utanför statens kontroll.Slutsatsen blir att det inte finns något hinder för statenatt ombilda landshypoteksinstitutionen på det sätt sombefinns vara mest ändamålsenligt för det allmänna. Dettagäller särskilt som enighet i denna fråga inte har kunnatuppnås inom den egna organisationen.Något intresse för staten att ikläda sig rollen som ägare ien ombildad landshypoteksinstitution finns inte. Underombildningsprocessen har dock staten ett intresse av att denrisk staten påtagit sig inte ökar. Staten bör även av det skälettillförsäkra sig en tillfredsställande kontroll överombildningsproceduren. Detta får inte minst betydelse närdet gäller fastläggande av företagsform ochstyrelsesammansättning.6. Val av organisationsformNär det gäller att finna den lämpligasteorganisationsformen kan man överväga en associationsformsom till sin natur är ägnad att ge företaget de störstaförutsättningarna att utan statligt garantistöd klarakapitalanskaffningen, nämligen aktiebolaget, eller enföretagsform där intresset av kooperativ samverkandominerar, d.v.s. den ekonomiska föreningens form.