ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02U244 · 1993-01-26 00:00:00 — Biståndet genom enskilda organisationer InledningUnder har det svenska statliga biståndet, allt förlite, givit stöd till organisationer och institutioner utanförden offentliga sektorn. För att effektiviserautvecklingsarbetet och påskynda den demokratiskaprocessen behövs organisationer som arbetar pågräsrotsnivå.Tidigare erfarenheter har visat att överdrivencentralisering av ekonomiskt och politiskt beslutsfattandeoch överdriven planering kan kväva initiativförmåga, socialoch politisk förändring, produktivitet och tillväxt.En rad oberoende forskningsrapporter har fastslagit attdet är i informella sektor som dynamiken ochinnovationsförmågan finns. Den informella sektorn utgörsav bönder, hantverkare, kvinnor i hemmen och annansmåföretagsamhet.Personligt engagemangI hela utvecklingsvärlden gör ett stort antal grupper isamhället gemensam aktion för att förbättra sina liv. Dessagrupper går ofta i spetsen för en människoinriktadutveckling.Kooperation, fackföreningsrörelse,kvinnoorganisationer och politiska partier behöverutvecklas. Människor behöver träning i den demokratiskaprocessen. Frivilligorganisationerna, inklusive kyrkan ochmissionen, når befolkningen och kan påverka utvecklingenpå bynivå. De är därför väl lämpade att främja och delta iden demokratiska utvecklingen.Anslaget till bistånd genom folkrörelser och andraenskilda organisationer bör öka, inom ramen för tidigarebeslut om bistånd till . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att, inom ramen för tidigarebeslut om bistånd till , inrikta det svenska biståndetpå att stödja folkrörelser och andra enskilda organisationeri .
mot · GG02U245 · 1993-01-26 00:00:00 — Kunskapsöverföring är det bästa sättet att stöttaländerna i öst. För att snabbt skall kunnatillgodogöra sig de framsteg som gjorts i väst kan Sverigebidra till en bra utveckling i genom att stöttaEstlands utbildningsväsende.Universitetet i är enda universitet och harredan nu en diversifierad och god kompetens inom de flestavetenskaperna. Universitet skulle dock kunna förstärkasavsevärt genom samarbete med svenska institutioner.Det är glädjande att den redan insettvärdet av detta och gjort det möjligt att med svenska medeli samverkan med tillsätta en svensk professur inordiska språk och nordisk kultur. är det viktigt attSverige går vidare på den inslagna vägen.Eftersom miljöfrågorna är av stor betydelse inte bara förde baltiska staterna utan för hela Östersjömiljön föreslårjag att den miljöforskning som redan finns på universitetförstärks genom samarbete med svenska institutioner.Speciellt gäller detta på de två områdena vattenvård samtenergi/miljö, områden som bägge är av avgörandebetydelse för utveckling och framtid. God svenskkompetens finns inom dessa bägge områden på flera platserinom och utom den svenska högskolan.Möjligheten till utbytesstudier bör förstärkas.Universitetet i har spelat en stor roll somundervisningscentrum för delar av . Svenska elever,som är intresserade av t ex historia eller ryska språket kanha stor glädje av att studera någon eller några terminer viduniversitet i . För ungdomar i är det efter såmånga års isolering från västvärlden mycket värdefullt attde får möta kamrater därifrån och att de därmed på ettsmidigt sätt kan växa in i en ny tid.En möjlighet att stärka utbildningen vid universitet iTartu vore att ställa ett mindre belopp till förfogande så attpensionerade professorer kunde gästföreläsa på universitet.Det skulle innebära viktig kunskapsöverföring till relativtlåga kostnader. Kostnaderna för de i motionen föreslagnaaktiviteterna bör bekostas av anslaget för stöd tillÖsteuropa. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till miljöforskning viduniversitetet i , ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utbytet av studenter mellanSverige och förstärks,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att göra det möjligt förpensionerade universitetslärare från att gästföreläsavid i , .
mot · GG02U247 · 1993-01-26 00:00:00 — Bistånd till i kombination med hjälp till svenskt fiske Olika länders fiskare bland annat danska, norska ochfinska har sedan urminnes tider nyttjat fiskeplatser iNordsjön och . Allteftersom olika Nord- ochÖstersjöländer tvingades utvidga sina gränser och fördelade områden mellan sig som visade sig innehållaoljefyndigheter, utestängdes svenska fiskare frånfiskeplatser i och Östersjön.Svenska fiskare har hamnat i stora svårigheter på grundav minskade fiskekvoter och problem med att torsken i detnärmaste är utfiskad i . Kvoten av torsk iÖstersjön har blivit allt mindre och svensk fiskerinäring kansägas vara i kris.Sillen betalas dessutom nu så dåligt att dubbla mängdermot tidigare måste tas upp för att få en rimlig chans attöverleva ekonomiskt. Tillgången på sill och skarpsill är förnärvarande god både i och , ochkvoterna är relativt generösa. Avsättningsmöjligheterna tillrimliga priser är dock så dåliga att ekonomisk ruin hotarmånga svenska fiskare.En tänkt ny marknad för svenskfångad sill, strömmingoch skarpsill borde kunna bli de baltiska staterna ochRyssland. Dessa staters stora problem är för närvarandebrist på pengar och någorlunda billig basmat. Här tordesvenskfångad sill kunna bli ett välbehövligt tillskott.Ett stort problem i sammanhanget är distribution ochförsäljning. Vad beträffar ett väl fungerande distributions-och försäljningsnät borde svensk kunskap och även kylbilarkunna överföras snabbt. Beträffande kapitalet bordesvenska biståndspengar kunna användas till inköp avsvenskfångad sill för leverans till denna stora marknad ivåra östliga grannländer.Enligt uppgift i '''', 921117, finns det enfiskeriindustri i Pärnu i sydvästra med en kapacitetav /år och 500 anställda för framställning avfiskeriprodukter på burk. Möjligheten att med svenskabiståndsmedel bygga ut, rationalisera och effektiviseradenna industri borde undersökas. Alternativt kan kunskapoch medel ges för igångsättning av liknande industrier inågot av de andra baltiska länderna eller Ryssland.Den borde inleda förhandlingar medvåra östliga grannländer beträffande snar hjälp tillsjälvhjälp inom området fiskeindustri, bland annatdistribution, försäljning och transport. bordeställa medel till förfogande inom ramen för anslaget förÖsteuropa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svenskt bistånd till de baltiskaländerna och i kombination med hjälp till svensktfiske.
mot · GG02U252 · 1993-01-26 00:00:00 — Återgång till enprocentsmålet för u-hjälp gjorde ett, i varje fall i moralisktavseende, bindande åtagande gentemot jordens fattigaländer. Enprocentsmålet slogs fast och avsteg från dennamålsättning måste betraktas som ett svek mot de verkligtfattiga folken på vår jord.Utvecklingen är sådan att klyftan mellan fattiga och rikai världen ökar. Inte nog med det, vi har ökat vår rikedom bla på de fattigas bekostnad. Så kan det inte få fortsätta.Solidaritet med utsatta grupper här hemma, men ocksåute i världen, har varit och är alltfort en bärande tanke förCenterpartiet. Solidaritet är en grundläggandeförutsättning för att inte världens fattiga skall glömmas bortoch klyftan mellan fattiga och rika fortsätta att öka.I samband med krisuppgörelsen mellanregeringspartierna och Socialdemokraterna i september1992 överenskoms att biståndet skall minskas med 1,5miljard kronor. Denna uppgörelse innebär ett klart avstegfrån enprocentsmålet och det finns stor anledning känna oroför vad denna nedskärning av u-landsbiståndet kan kommaatt innebära för en framtida solidarisk svenskbiståndspolitik.I budgetpropositionen ges uppgivandet avenprocentsmålet inte särskilt stor uppmärksamhet.Beträffande återgång till målsättningen sägsendast i propositionen: ''Så snart de ekonomiskaförutsättningarna medger skall denna målsättninguppfyllas''. Risken är uppenbar att detta blir inledningen allmän uppluckring av känslan för enprocentsmålet.Visserligen är skälen att skära ner i statens utgiftermycket starka . Men ingen kan förneka att vi alltforttillhör världens ekonomiska överklass. Om inte ens vi anseross ha råd att avdela av vår BNI, vem skall då medverka till en rättvisarefördelning av jordens resurser?Nu är det viktigt att se till att avsteget frånenprocentsmålet inte blir bestående. En återgång bördärför ske senast /95. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om återgång till enprocentsmålet föru-hjälpen senast /95.
mot · GG02U254 · 1993-01-26 00:00:00 — Den internationella utvecklingen i vår världsdel harunder varit omvälvande. Vi har fåttuppleva hur gränser har öppnats och förtryckta människorbefrias från kommunismens ok. Denna glädjandeutveckling ställer nu krav på att hjälpa till i denstrukturomvandling som behövs i för attövergången från planekonomi till marknadsekonomi ska gåså smärtfritt som möjligt. Utbildningsbehovet är mycketstort.Under 1992 startade i ett arbete med namnetInternational Training Center (ITC). Förslaget innebär attmed hjälp av produkter och tjänster från i teknikutbilda människor från detidigare kommunistländerna i Östeuropa.Utbildningen är ämnad att genomföras i form avpraktisk träning på svenskrelaterade produkter. Lärare ochutbildningskonsulter skall vara skickliga pedagoger ochduktiga på kunskapsöverföring samt ha stor erfarenhetinom det egna utbildningsområdet. Dessutom skall deinneha kunskap och förmåga att relatera tillkursdeltagarnas dagliga och framtida arbetssituation.Basen i verksamheten är grund- och mellanutbildninginom ett antal branscher. De branscher som kan förväntasbli valda är sådana som har betydelse för att bygga upp ettmodernt samhälle till välstånd och välbefinnande. Här kanman också på ett mycket tidigt stadium få en ordentligmiljöprofil på undervisningen.Undervisningen som skall ske på engelska och medelever från olika nationer medverkar därigenom till attförbättra internationella relationer och kan stimulera tillframtida affärer över nationsgränser. Kännedom omteknik, dess tillämpningsområden och allmännamöjligheter driver fram förbättringar inom hela samhälletbåde i privat och offentlig sektor. Detta leder till nyaprodukter och ökad sysselsättning, tillväxt och välfärd.Genom en utbildning av detta slag kan följande målformuleras: medverka till att på ett praktiskt sätt höjaden tekniska kompetensen inom vissa verksamhetsområdeni bidra till övergång från planhushållning tillmarknadsekonomi bidra till bättre miljö- ocharbetsförhållanden skapa bättre förutsättningar förfortsatt utbildning och företagsamhet i det egna landetfrämja samarbetet mellan svenska och utländska företagöka kunskapen om , svenskt näringsliv och svenskkulturFör att starta en sådan verksamhet krävs i ettingångsskede ett statligt villkorslån som startkapital. Såsmåningom är tanken att undervisningen ska bedrivas påaffärsmässiga villkor. I finns godautbildningslokaler på f.d. I 17.Medel till lånet för detta projekt bör kunna anvisas ur demedel som satsats på samarbete med Central- ochÖsteuropa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om teknikutbildning för iUddevalla.
mot · GG02U261 · 1993-01-26 00:00:00 — Trafikstruktur och trafiksäkerhet i u-land Ett lands utveckling hänger ofta samman medstandarden på och underhållet av dess vägsystem. Mycketofta är det otillräckliga insatser beträffande underhållet somgör att vägnätet kollapsar. Så är det t.ex. i . Där fannstidigare en mycket bra väg som förband medden östra gränsen, en sträcka på 1 100 miles. En normalresatog då . är dock restiden cirka tre veckoroch är vägen i princip icke farbar överhuvud taget. Konsekvenserna för bönderna ochhandelsmännen som inte når ut med sina varor till kusteneller till de större städerna är lätt att förstå. Landetsmöjligheter till självförsörjning av livsmedel omöjliggörs.Ofta talas det om behovet av investeringar iinfrastrukturen i utvecklingsländerna i och Asien.Men även i de östeuropeiska länderna och i det fornaSovjetunionen är bristen på fungerande vägtransporter enhämsko på fortsatt ekonomisk och social utveckling.Investeringar som gjorts har ofta blivit misslyckade pågrund av att dessa inte har följts upp med tillräckligaunderhållsinsatser. En studie från visar attovanstående exempel från bara är ett bland många iAfrika.Sverige har genom såväl bilaterala som deltagande imultilaterala program väsentligt bidragit till utvecklingen avtransportsystemen i flera . Svenska ekonomer ochingenjörer deltar i detta arbete i ett stort antal länder i bådeAsien och Afrika.Insatserna i det forna och i ärav största betydelse. Ett viktigt arbete har redan påbörjatsi de baltiska länderna, där behoven av teknologisk hjälp ärenorma.Genom ökat svenskt bistånd till vägprogram i denämnda länderna skulle väsentliga positiva effekter kunnauppnås:Vägsystem sätts i stånd, vilket medgerfungerande transporter inom berörda länder och på så sättbidrar till social och ekonomisk utveckling.Personalutbildas. Utbildning har blivit något av en svenskspecialitet. En ökad kunskapsnivå leder inte bara till etteffektivt resursutnyttjande utan som regel också till enbättre social situation för den enskilde.Trafiksäkerhetenförbättras. Detta är ett område där flertalet länder nubehöver hjälp. Trafikolyckor, där inte minstsammanblandningen av bilkörning och alkohol är vanlig, ären av de värsta ''epidemier'' i många länder och en verkligfolksjukdom. Det svenska kunnandet inom området harrönt internationellt erkännande och genom svenska insatserskulle vi kunna bidra till avsevärda förbättringar.Ökade insatser inom vägsektorn skulle kunnakanaliseras genom både BITS, vilket är viktigt när det gällerÖsteuropa och de industrialiserade länderna, ochSIDA. Vad gäller bistånd till utvecklingsländerna krävs enomprioritering av nuvarande stöd och när det gällerÖsteuropa en ökad insats vad gäller teknologiutvecklingen.Utbildning, organisationsuppbyggnad och hjälp tillsjälvhjälp är våra effektivaste biståndsmetoder. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en större andel avbiståndsinsatser bör gå till uppbyggnad av u-ländernasinfrastruktur,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att trafiksäkerheten i u-landfrämjas genom ''export'' av kunskap i trafikutbildning m.m.
mot · GG02U268 · 1993-01-26 00:00:00 — En professur i internationell mödrahälsovård U-landskvinnans situation är svår med många tungauppgifter för familjens fortlevnad: att bruka jorden, hämtaved och vatten, laga maten, sköta familjens hälsa och klarabarnens överlevnad och växande. Allt detta är av traditionu-landskvinnans lott som många graviditeter ochbarnafödslar tär på hennes krafter.Ohälsa, sjukdom och död är något som för u-landskvinnan ofta kopplas till graviditet och förlossningar.Få hälsoproblem är så vanliga, men ändå så undanskymdaoch betraktas nästan som en naturlig del av u-landsvardagen. Ändå utgör kvinnors död i barnsäng enkatastrof för hela familjen. Den sammanhållande länkenförsvinner med omfattande konsekvenser för hela familjen.Men denna situation kan förändras. Med förbättradmödrahälsovård skulle mycket lidande och för tidig dödundanröjas.I har vi gått i täten för god barn- ochmödrahälsovård. Här finns omfattande erfarenhet ochkunskap, som kopplat till u-landskunnande skulle kunnainnebära stora förbättringar av u-landskvinnorshälsosituation. En bas för denna kunskapsutveckling skulleen professur i internationell mödrahälsovård utgöra.Under lång tid har en sådan professur föreslagits både avforskare, läkare och politiker. SAREC, som myndighetmed ansvar för forskningsfrågor inom biståndet, har ansvaräven för denna fråga. Önskemålet om en professur iinternationell mödrahälsovård har dock inte lett till någotkonkret resultat. Trots välvillig behandling i riksdagenunder och regeringsuppdrag anser SARECfortfarande att det inte är möjligt (eller lämpligt?) att få rummed detta inom sin budget.Frågan om en professur i internationell mödrahälsovårdär oerhört angelägen för att kunna förbättra hälsovården förkvinnorna i . Regeringen bör inombiståndsbudgeten lösa finansieringsfrågan, antingen genomöronmärkta resurser eller genom en omfördelning avSAREC:s budget, så att inrättandet av proffessuren inteytterligare fördröjs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en professur i internationellmödrahälsovård.
mot · GG02U269 · 1993-01-26 00:00:00 — Klyftan mellan rika och fattiga i världen ökar. Denekonomiska utvecklingen i många är alltjämtmycket svag. Vart tredje barn lider avundernäring. En knapp miljard vuxna kan varken läsa ellerskriva. Krig och förtryck har drivit 17 miljoner människorpå flykt från sina hemländer. Tunga skuldbördor är i mångastater ett hinder mot återhämtning. Fattigdomen medförstora påfrestningar på miljön. Diktaturer har skapat eländeför miljontals människor i onödan. Bistånd behövs.Samtidigt är förutsättningarna för att arbeta medutvecklingsfrågor större . Politiskaomvälvningar och avspänning mellan stormakterna ger ossnya chanser att ta itu med fattigdom och orättvisor. Med enaktiv biståndspolitik kan även göra betydandeinsatser för utvecklingen i tredje världen.Solidaritet med utsatta grupper i andra länder är enbärande tanke i liberalismen. Den ger oss särskildaförpliktelser i en situation när världens fattiga riskerar attglömmas bort och där klyftan mellan världens rika ochfattiga ständigt ökar. Nationsgränser kan aldrig befria ossfrån ansvaret för våra medmänniskor, oavsett var på jordende och vi råkat födas.För en framgångsrik utveckling krävs också att själva bedriver en politik som främjar utveckling.Demokrati, marknadsekonomi och förbättradeexportmöjligheter är de grundläggande förutsättningarna.Reglerade planekonomier har i många direktbidragit till fattigdom och motverkat ekonomisk utveckling.En positiv ekonomisk utveckling i de fattiga länderna ärgynnsam för hela världsekonomin.Bindning av biståndet till inköp av svenska varor ochtjänster riskerar att göra biståndet dyrare och mindreeffektivt. Sådana bindningar av biståndet bör därförundvikas.Det är ingen tvekan om att enprocentsmålet är ettmoraliskt bindande åtagande från sida som nationgentemot de fattiga länderna. Avsteg mot det måstebetraktas som ett brott mot våra löften till de fattiga folken.I samband med krisuppgörelsen mellan den borgerligaregeringen och Socialdemokraterna i september 1992beslöts att biståndet skall minskas med 1,5 miljarderkronor. Detta innebär ett klart avsteg från detenprocentsmål tidigare slagit fast och som desenaste två årens regeringsförklaringar ställt sig bakom.Därmed har utvecklingen vridits tillbaka till tiden ,det år då tidpunkten för enprocentsmålets uppnåendefastställdes. Med oro ser vi på den denna nedskärning av u-landsbiståndet och vad det kan komma att innebära för enframtida solidarisk svensk biståndspolitik.Budgetpropositionen behandlar uppgivandet avenprocentsmålet mer i förbigående. Om måletsåterupprättande säger propositionen bara: ''Så snart deekonomiska förutsättningarna medger skall dennamålsättning åter uppfyllas.'' Enligt vår mening börambitionen vara att detta skall ske senast budgetåret1994/95. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om återgång till /95.
mot · GG02U272 · 1993-01-26 00:00:00 — Svenskt kompetensstöd till andra Östersjöstater En omorganisering av samhällsstrukturerna pågår förfullt i flera Östersjöstater. Detta gäller såväl i som iLitauen, och . Behovet av stöd ochöverföring av kunskap om såväl samhällsbyggande i olikaavseenden som i direkt tekniskt stöd är stort. harbra förutsättningar att kunna bidra med sådant stöd. Inteminst närheten och gemensamma miljöintressen talar fördetta.Det har gjorts försök med denna typ avverksamhet då svenska ekonomer har varit i ochdär hjälpt till med organiserandet och uppbyggandet av enny ekonomisk struktur. Intresse från såväl de tidigareangivna ländernas som från svensk sida finns att denna typav stöd fortsätter och utvecklas. Det kan vara lämpligt attfortsätta såväl inom områdena samhällsadministration ochmiljö som inom olika landsbygdsutvecklings- ochindustriprojekt som inom den rent medicinska ochhumanitära sidan. Det kan då gälla att bygga upp offentligförvaltning, göra insatser för att rena utsläpp till bl aÖstersjön, få i gång utveckling av det privata jord ochskogsbruket, hjälpa till att dra i gång småskalig industri ellergöra rehabiliteringsinsatser på sjukhus och barnhem.Många svenskar går arbetslösa. De har oftast engod kompetens inom olika områden och många av dessa,liksom andra svenskar, skulle vara intresserade av att göraen direkt och meningsfull hjälpinsats i dessa länder. Dettaskulle kunna ske genom att denna typ av arbete skullekunna få ske som en form av beredskapsarbete ellerliknande.Det är viktigt att utvärderingen av det projekt somtidigare pågått i påskyndas. Därefter börregeringen fatta beslut om ytterligare insatser av ovanangivet slag. Det är viktigt att de kommer i gång dåvi vet att hjälp av detta slag på ett enkelt ochkostnadseffektivt sätt skulle bidra till att göra bra insatserför våra Östersjögrannar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av stöd till ,, och i enlighet med vad somanförts i motionen.
mot · GG02U273 · 1993-01-26 00:00:00 — Ett utredningsarbete bör nu inledas för att i god tidlämna förslag till hur de organisatoriska sambanden mellanEG:s och biståndsverksamhet skall utformas. Detbör också klargöras från vilka delar av nuvarandebiståndsbudget som de svenska medlen till EG:sgemensamma bistånd skall tas.En betydande del av EG:s bistånd förmedlas genomenskilda hjälporganisationer i EG:s medlemsländer. Detgäller katastrofinsatser, livsmedelshjälp, stöd tillutvecklingsprojekt. Ett antal specialprogram ger ytterligaremöjlighet till samfinansiering från EG; insatser förflyktingar, stöd till offer för apartheid, stöd tillVästbanken/, stöd till frontstaternas invånare. Ettmotsvarande stöd för insatser i förbereds.Dessutom utvecklas inom EG biståndsprogram fördirekt stöd till folkliga rörelser i tredje världen(decentraliserat samarbete).Att bygga upp kontakter mellan organisationer ochfolkliga rörelser är tidskrävande. Det exemplifieras av EG:seget biståndsarbete med icke-statliga organisationer.Fortfarande är där organisationer från de ursprungliga sexEG-länderna klart överrepresenterade i fråga omansökningar om och bidrag till organisationernasbiståndsinsatser.Det är angeläget att svenska organisationer sombedriver u-landsverksamhet får kunskap om EG:sstöd till organisationers biståndsarbete och möjligheter attetablera kontakter med motsvarandebiståndsorganisationer inom och deorganisationer och nätverk för samverkan som deupprättat.Regeringen bör därför ta initiativ tillinformationsinsatser och seminarier för att bland svenskahjälporganisationer öka kunskaper och kontakt med EG:sbiståndsverksamhet. Stöd bör också lämnas för att etablerakontakt med frivilliga hjälporganisationer inom EG ochderas organ för samverkan.Ett EG-medlemskap får också liknande konsekvenserför de delar av näringslivet som är leverantörer ibiståndssammanhang. För EG:s gemensamma bistånd likaväl som för biståndet från respektive ''avbinds''biståndet och ersätts av öppen upphandling förbiståndsinsatser från hela EG-området. Möjligheter öppnasatt bryta de upphandlingsmonopol som i praktiken funnitsför främst stora infrastrukturella biståndsprojekt. Det ärdärför av intresse för likaväl som för svenskaföretag att de tidigt engagerar sig i de nya möjligheter attdelta i upphandling för bistånd som ett EG-medlemskapinnebär. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett utredningsarbete rörande deorganisatoriska sambanden mellan EG:s och Sverigesbiståndsverksamhet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om initiativ till informationsinsatseroch stöd till kontakter mellan enskilda svenskaorganisationer och motsvarande organisationer inom EG.