mot · GG02So609 · 1993-01-26 00:00:00 — var ett av de första länderna som ratificeradeFN-konventionen om barnets rättigheter. Det ägde rum den29 . anmälde inga reservationer.Artikel 4 är en av de grundläggande artiklarna ikonventionen. Den lagfäster de åtgärder somkonventionsstaterna skall vidta för att barnets rättigheterskall kunna genomföras. Av denna framgår bl a: ''Ifråga omekonomiska, sociala och kulturella rättigheter skallkonventionsstaterna vidta sådana åtgärder med utnyttjandetill det yttersta av sina tillgängliga resurser...''Större krav ställs på nationer med större resurser.I dag befinner sig vårt land i ett svårt ekonomiskt läge.Utan att fördjupa sig i orsakerna till detta kan vi tydligt seatt det drabbar barnen. Trots alla stolta deklarationer frånpolitiska partier och vår nuvarande regering om hur viktigtdet är med barn och att vi satsar på barnen, så får barnenbära merparten av besparingarna i kommunerna.Flera samhällssektorer skär ned.Kommunerna och landstingen drar ned på sin verksamhet.Ersättningsnivåerna i försäkringssystemen sänks.Arbetslösheten ökar. Ingen vet med säkerhet hur dettadrabbar barnen. Kunskapen om de sammantagnaeffekterna av nedskärningarna är ofullständig. Det finnsinte heller några på förhand gjorda kalkyler eller prognoserav effekterna, utan förändringarna bara genomförs.Enligt en undersökning, somKommunaltjänstemannaförbundet, , gjort bland etturval på 20 kommuner, betalar barnen avbesparingarna. Det är nedskärningar av barnomsorg ochgrundskola som står för dessa siffror. De äldre får bidra medknappt 10 procent.Även Kommunförbundets enkät om läget ikommunernas budgetarbete visar upp denna dystrabild. På frågan om vilka verksamhetsområden som berörsav personalneddragningar var de vanligaste svaren iturordning: barnomsorg, administration och utbildning.Även inom barnhälsovård pågår ensuccessiv nedrustning av barnkompetensen i samband medlandstingens omstrukturering av barnhälsovården.På kulturområdet sparas på bokbussar ochbiblioteksfilialer, öppettider samt anslag till olikakulturaktiviteter.Det vi efterlyser i ett ekonomiskt svårt läge både för stat,landsting och kommuner är en mycket högre grad avlångsiktighet i hanteringen av sparbeting, rationaliseringar,omorganisationer och personalneddragningar. Trots att deflesta säger sig vara medvetna om betydelsen avförebyggande insatser är det det första som skärs ned.Utsatta barn och deras familjer, som inte får detstöd som skulle behövas, blir snabbt stora och kostarsamhället mångdubbelt mer . Om ytterligare tio årkan de själva vara föräldrar, som inte räcker till för sinabarn.Visst ställer socialtjänst och sjukvård i de flesta fall uppmed bra insatser till skydd för barn, som lever under svåraförhållanden, men det räcker inte för att akut rädda barnfrån övergrepp och misshandel. Man måste kunna gelångsiktigt stöd och trygghet med varierande insatser för attdessa barn skall få en tryggad uppväxt och ett framtida gottliv.Det är därför som den generella välfärdspolitiken äröverlägsen genom sina breda insatser riktade till alla barnoch som fångar upp barn som far illa. Detta sker utan attbarnen pekas ut eller särbehandlas. När den generellavälfärden börjar urholkas drabbas de utsatta barnenhårdast.Förutom att vi kräver en långsiktighet i de politiskabesluten kräver vi också en medvetenhet grundad påkunskap om barns behov, men också en kunskap omkonsekvenser av olika handlingsalternativ.Utifrån tillgängligt material från olika myndigheter, menockså från , kan man följa ennedåtgående utveckling som i korthet kan beskrivas påföljande sätt:BarnhälsovårdenOmstruktureringen av barnhälsovården innebär att derenodlade barnavårdscentralerna är på väg att försvinna.Kunskapen om barns hälsa sprids ut på många, samtidigtsom dessa personer skall hinna med andra viktiga uppgifterinom sjukvården. I utredning ''SkyddaSkyddsnätet'' finns många förslag till åtgärder för att stärkabarnhälsovårdens framtid, som är mycket angelägna attbeakta. Inte minst den kontinuerliga information ochföräldrautbildning, som majoriteten föräldrar får viabarnavårdscentralerna. Vi måste se till att nyaföräldragenerationer får nödvändiga kunskaper om barnshälsa och olycksfallsrisker.SkolhälsovårdenDet finns många vittnesbörd om skolsköterskansförmåga att hjälpa barn . Det går att förebyggaproblem, både medicinska och sociala, om man kan göradet på ett tidigt stadium. Även på detta område skerbesparingar. Elevvårdspersonal försvinner eller får taansvar för större områden.BarnomsorgenBarnomsorgen är ett område där nedskärningarna slårhårt. Av Kommunförbundets enkät framgår att ett stortantal kommuner planerar att förtäta såväl barnomsorg somgrundskola ytterligare. Det innebär större barngruppereller färre antal personal. I en del kommuner bådadera.SKTF visar i sin undersökning att avnedskärningarna får barnomsorgen stå för.Neddragningarna inom barnomsorgen har nått storuppmärksamhet. Detta är ett område som massmediabevakar, men det har inte inneburit något stopp pånedskärningarna. De accelererar med oförminskad styrka.Avgifterna höjs, barn får inte plats,dagbarnvårdare sägs upp, öppna förskolor slår igen,daghem läggs ner, hemspråksstödet till flykting- ochinvandrarbarn upphör. Listan kan göras lång.GrundskolanSamma utveckling pågår i skolan med större klasser ochfärre personal. Systemet med fasta vikarier försvinner,antalet halvklasstimmar minskas, skolmaten får lägre anslageller avgiftsbeläggs. Det sparas påhemspråksundervisningen och FA-verksamheten. Extrapersonal typ elevassistenter får sluta.Den flexibla skolstarten ställer ökade krav på den fysiskamiljön i skolan och på det pedagogiska arbetet.Besparingskraven kan eventuellt förhindra en utökning avden flexibla skolstarten.Stimulansbidraget för att rusta upp skolor togs bort efterden . Risken finns nu att kommunerna prioriterarned nödvändig renovering av skollokaler.Kultur och fritidsverksamhetAv kommunförbundets enkät framgår bl.a. att mångakommuner lägger ut ansvaret för fritidsanläggningar påföreningslivet som man drar ner på bidraget tillföreningarna. Man sparar på fritidsgårdar, en del läggs ned.Bidrag till kulturföreningar minskar.De kommunala musikskolornas verksamhet minskasoch avgifterna höjs. Den breda verksamhet som nått nästanalla barn är nu på god väg att omfatta bara de barn varsföräldrar har råd att betala.Samtidigt som kulturutbudet via barnomsorg och skolaminskar, ökar utbudet av program i radio och TV. Skyddetmot reklam och våldsinslag är dåligt utbyggt för barn ochungdom, vilket gör dem till en alltmer utsatt grupp.Till alla problem och risker med stora nedskärningar iverksamhet som är riktad till barn tillkommer ytterligare trefaktorer med stora inneboende osäkerheter om desseffekter för barnen.Stora organisationsförändringar har genomförts ochhåller på att genomföras i många kommuner och landsting.Effekterna är svåröverskådliga. Vad händer medhelhetsperspektivet på barn? Vad händer med kunskap ochkompetens om barn? Vem tar ansvaret för att barnen ochderas behov synliggörs?Vad betyder införandet av det nya statsbidraget inteminst för pengarna till barnomsorgen? Det finns kritikersom menar att kommunerna tjänar på attsmåbarnsföräldrar stannar hemma genom att det nyastatsbidraget ger full kompensation för det minskadeskatteunderlaget.Privatisering av vård och omsorg genomförs utan attnågra garantier om kvalitet, rättssäkerhet, sekretess ellerlikabehandling har lagts fast. Det finns heller inga garantierför att alla får samma möjligheter. Tvärtom finns det mycketsom talar för en ny skiktning av barn och föräldrar. Vemansvarar för att barn med behov av särskilt stöd får sinabehov tillgodosedda? Vem tar ansvar för och planerarhemspråksstöd och hemspråksundervisning i barnomsorgoch grundskola?Hur skall vi då klara att leva upp till barnkonventionensartikel 4 ''till det yttersta av sina resurser''?Vi socialdemokrater vill föra en ekonomisk politik, somstimulerar tillväxt och utveckling och som hejdararbetslösheten. Vi vill också förnya välfärdspolitiken. Detkan bidra till både ekonomisk tillväxt och ökad rättvisa.Rättssäkerheten måste tryggas när kommuner lägger utverksamhet till annan huvudman. Detta måste föregås avett lagstiftningsarbete som skapar garantier för kvalitet,rättvis fördelning, rättsäkerhet, likabehandling,uppföljning och kvalitetskontroll.Vi kräver lagstadgad rätt för alla barn till plats inombarnomsorgen. Det kravet har blivit alltmer akut i takt mednedskärningar i kommunerna och övergången till ett nyttgenerellt statsbidragssystem.Regeringen bör därför återkomma till riksdagenmed förslag i bägge dessa grundläggande frågor.Viktiga mål för förskolan/skolan är att tillgodose barnsbehov av trygghet som grundläggande för all kunskaps- ochkompetensutveckling, stimulera barns fantasi och förmågatill skapande verksamhet och därmed utveckla barnets jag-identitet, språkutveckling, kommunikationsfärdigheter ochomvärldsorientering.Barn skall ha rätt att mötas av en skola där pedagogikoch omsorg blir en helhet, där ett undersökande ochutforskande arbetssätt uppmuntras, där leken för de mindrebarnen är en viktig metod för inlärning och där stortutrymme finns för skapande och kreativitet.Samverkan mellan förskola -- fritidshem ochgrundskolan har utvecklats mycket positivt under senare år.Ett gemensamt måldokument för barnomsorgen ochgrundskolan skulle vara mycket värdefullt för en fortsattpositiv utveckling. I ett sådant dokument skullehelhetsperspektivet på barns lärande ochkunskapsutveckling alltifrån daghem/deltidsförskola genomgrundskolan och gymnasiet klargöras.Kompetensen i barnhälsovården och skolhälsovården äroerhört viktig. Tillgänglighet och kontinuitet har storavärden för barn och föräldrar. Den förebyggandeverksamheten och rollen som informatör och utbildare äromistlig.FN:s barnkonvention artikel 17 tar upp massmediernasroll. Konventionsstaterna skall säkerställa att ett barn hartillgång till information och material från olika nationellaoch internationella källor. Konventionsstaterna skall ocksåuppmuntra utvecklingen av lämpliga riktlinjer för attskydda barnet mot information och material som är tillskada för barnet.I praktiken är skyddet för barn i förhållande till TV-program som sänds via satellit närmast obefintligt. Underhösten har behandlat regeringens proposition1992/93:75 angående satellitsändningar av TV-program.Riksdagen sade nej till möjligheten att stoppavidaresändning av program vid överträdelse av artikel 22som reglerar skydd av minderåriga.Det minsta man kan begära i nuvarande läge är attSverige intensifierar sitt arbete på det internationellaområdet för att ta tillvara barnens och ungdomarnasintressen på mediaområdet. instruktionbör utformas så att den kommer att arbeta med attmotverka sändningar som bryter mot EG-direktivet t ex närdet gäller våldsskildringar till barn och unga. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en politik för att främja barnslevnadsvillkor,2. att hos regeringen begär en översyn av vilketlagstöd som krävs för att garantera rättssäkerhet, sekretessoch tystnadsplikt, likabehandlingsprincipen, uppföljningoch kvalitetskontroll när kommuner lämnar öververksamhet till andra huvudmän,3. att hos regeringen begär förslag på hur barnsrätt till förskola skall lagfästas,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om principerna för rättvisa, kvalitetoch valfrihet i barnomsorgen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett gemensamtmåldokument för barnomsorg och skola,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om barn- och skolhälsovården,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regeringen bör intensifierasitt arbete på det internationella området när det gäller attskydda barns och ungdomars intressen på mediaområdetoch därvid betona viktiga roll.2