mot · GG02U243 · 1993-01-26 00:00:00 — Nordiska insatser för atomsäkerheten i nordområdena och I miljöutskott har ett socialdemokratisktmedlemsförslag (A 1007/m) angående atomsäkerheten iNordområdena varit föremål för ingående behandling. Iförslaget, som tar upp riskerna från atomvapen,kärnkraftsanläggningar och atomdrivna fartyg iNordområdena, framhålls behovet av förpliktande avtal iinternationella fora, bl.a. och , angåendehantering av atomavfallet från såväl civil som militärverksamhet.Det anförs bl.a. att en av världens störstakoncentrationer av kärnvapen, kärnkraftsanläggningar ochatomdrivna fartyg finns i Kolaområdet. I havsområdenafinns en betydande flotta av atomdrivna fartyg. Utöver defartyg, som är i drift, ligger ett betydligt antal äldreatomdrivna fartyg i området.Vidare påpekas att kärnkraftverket på harfyra reaktorer, varav de två äldsta är av samma typ somreaktorerna vid kärnkraftverket i , som stängdesefter inspektionen 1990. Det är fastställt, attanläggningarna inte uppfyller västliga krav när det gällersäkerheten.Det erinras även om att i och Karahavethar betydliga mängder radioaktivt avfall dumpats, vilketutgör ett allvarligt säkerhets- och miljöhot. Det tidigareSovjetunionen har använt delar av området till kärnfysiskaprovsprängningar och i området finns flera tusenatomstridsspetsar spridda på olika baser. Även andranationer än det tidigare har kärnfysiskutrustning i de nordliga havsområdena, som utgör en del avden totala hotbilden.Förslaget har fått brett stöd i remissgenomgången och avsakkunniga.Efter det att medlemsförslaget väckts har aktiviteternaavsevärt intensifierats -- med politiskt stöd på hög nivå --vad gäller såväl risker med atomdrivna fartyg, som dumpatmaterial i och , på fartyg lagratmaterial samt kärnkraftssäkerheten i inklusiveRysslands stora områden. Initiativ har tagits av de nordiskaländerna enskilt och gemensamt i olika sammanhang.De nordiska länderna har kraftigt understöttinternationellt samarbete i syfte att kartlägga riskerna medsåväl militära som civila kärnkraftverk och anläggningar imellan- och östeuropeiska länder, i synnerhet i det tidigareSovjetunionen. Man stöder också att tekniskt bistånd gestill de berörda länderna för att minska riskerna för olyckorvid anläggningarna.Vid den konferens om bistånd till de nya självständigastaterna, som hölls i , tog de nordiskaländerna på svenskt initiativ upp frågan omkärnkraftssäkerhet i . I ett gemensamt nordisktinlägg betonas bl.a. risken för ett nytt haveri i ettkärnkraftverk i OSS och Mellan- eller medeventuella följder för hela , t.o.m. för hela världen.Därför bör, framhölls det, kärnkraftssäkerheten prioriterasinom ramen för det nordiska biståndet till Mellan- ochÖsteuropa.En omfattande aktivitet för att ökakärnkraftssäkerheten pågår i de nordliga områdena och dettidigare . Även omfattande verksamhet imånga internationella fora har kunnat konstateras. Denkoordinering av västländernas biståndsinsatser, someftersträvas inom ramen för G 24, skulle avsevärt förbättramöjligheterna att harmonisera verksamheten.I sammanhanget bör noteras G 7-ländernassaneringsprogram för de föråldrade kärnkraftverken i deaktuella länderna, behandlingen av kärnkraftsfrågorna vidESK-mötet i samt det initiativ som rådetför tagit i syfte att inrätta en särskildkärnkraftssäkerhetsgrupp, bl.a. för att identifiera sådanamilitära och civila anläggningar och deponeringsplatser förradioaktivt avfall, som förutsätter omedelbara åtgärder föratt skydda befolkning och miljö.Det är med hänsyn till detta inte i första hand nödvändigtatt utarbeta ett nytt internationellt bindandehandlingsprogram. Av största vikt är emellertid attverksamheten aktivt fortsätter, på basen av det samarbetesom redan etablerats. Dessa frågor måste ges en högprioritering inom det nordiska och internationellasamarbetet.Nordiska rådets miljöutskott har fått en ingåenderedovisning bl.a. av hur arbetet fortgår med att kartläggadumpat radioaktivt material i och lagringen av dettafarliga material i ankrade fartyg. Vikten av att detetablerade samarbetet mellan och i dessafrågor genomförs med kraft kan inte nog framhävas.Miljöutskottet har starkt understrukit betydelsen av attbindande internationella avtal ingås om kärnsäkerhet ochavfallshantering vid såväl civil som militär verksamhet. Denordiska länderna har på svenskt inititativ vid tidigaretillfällen väckt förslag härom bl.a. i , vilket emellertidhittills stött på motstånd från bl.a. kärnvapenstaterna. Viden internationell konferens om atomsäkerhet hösten 1991lade , stött av och , fram förslag omatt skall utarbeta en global konvention omatomsäkerhet och avfallshantering. En skiss till sådankonvention dryftades vid ,dock utan slutligt resultat, i första hand på grund av attparterna inte kunde komma överens om avfallsfrågan. Enarbetsgrupp inom fortsätter arbetet medkonventionen. Arbetsgruppens konklusioner skallredovisas i sin helhet . Det är mycket viktigt attde nordiska länderna fortsätter att driva denna fråga.Vid senaste session den 9--11 november1992 i antogs på miljöutskottets förslag enrekommendation (nr 47/1992) till Nordiska ministerrådet:att följa upp och koordinera nordisk aktivitet och nyainitiativ vad gäller kärnsäkerhet inom ramen förinternationellt pågående samarbetete,att med kraft fullfölja arbetet med att minska riskernafrån atomdrivna fartyg, på fartyg lagrat material samtdumpat material i , samt att fullfölja ansträngningarna att få till stånd bindandeinternationella avtal om kärnsäkerhet och hantering avavfall från all civil och militär verksamhet.Ytterligare ett socialdemokratiskt medlemsförslag (A1020/m), som f.n. behandlas av Nordiska rådetsmiljöutskott, föreslår att rekommenderar denordiska ländernas regeringar att snarest igangsaette et faelles projekt for umiddelbarafhjaelpning af mest presserende sikkerhedsproblemer vedkernekraftvaerkerne i Sosnovy Bor og inden for ensamlet ramme på 600 MDKK.Det framgår klart av remissvaren, bl.a. frånsäkerhetsmyndigheterna, att omedelbara insatser ärnödvändiga för att avvärja de allvarligaste och mestpåtagliga säkerhetsriskerna. Kostnaderna för dessaomedelbara insatser uppskattas till omkring 200--250mkr/reaktor. Därtill kommer behov av mer omfattandeombyggnader i mångmiljardklass. Det är emellertid intetroligt att det går att uppnå en acceptabel säkerhetsstandardens med sådana mycket kostsamma och omfattandeinsatser. Det är dessutom frågan om relativt gamlareaktorer.Skälet till att man, trots detta, räknar med attreaktorerna kommer att användas under ytterligare lång tidär att det inte finns alternativ till elförsörjningen i deberörda områdena. De andra anläggningar, som finns där,baserade på t.ex. oljeskiffer, olja och (brun-)kol, utgörockså de allvarliga hälso- och miljöhot.El- och energisystemen är föråldrade, illa underhållnaoch ytterst ineffektiva. Förlusterna på grund härav ärmycket stora. Bristen på el, energi och bränsle harutomordentligt allvarliga effekter för de berörda ländernasekonomi, produktion, transportsystem och sysselsättning.Den drabbar människorna hårt i deras vardagsliv.Det är således mycket angeläget att , parallelltmed insatser för att minska riskerna i deanläggningar, som är i bruk, undersöka olika möjligheter attbygga upp nya energisystem, inklusiveersättningsanläggningar till dem, som utgör ett storthot mot hälsa och miljö. Till de alternativ, som bör prövas,hör en anknytning till det gemensamma nordiskaeldistributionssystemet Nordel och ett nordisktnaturgasprojekt, effektivare energianvändning samtmöjligheten att utnyttja inhemska bränslen.Självfallet kräver en sådan insats ekonomiskt ochtekniskt stöd utifrån. Det är emellertid ingalunda självklartatt det är fråga om större kostnader än dem man måste lägganer på en ombyggnad av de befintligakärnkraftsanläggningarna -- utan säkerhet att kunna nå upptill acceptabel standard. Ett nytt, mer effektivtenergisystem skulle också innebära mycket stora årligabesparingar för industrin, transportsystemet, hushållen ochoffentliga lokaler. Man måste därför resa frågan om det intevore bättre att göra de stora investeringarna direkt i nyaanläggningar och ett nytt energisystem.Det är inte acceptabelt att beslut i avgörandesäkerhetsfrågor fattas under tvång. Den nyvarandetvångssituationen måste brytas. Ett modernt och effektivtenergisystem är av avgörande betydelse för att förbättraekonomin och enskilda människors liv i våra grannländer.Därför behöver ett underlag tas fram som visar hur, och till vilken kostnad ett nytt el- och energisystem,som är mindre miljöfarligt och mer effektivt, kan tas fram.Särskilt viktigt är det att ta fram förslag till anläggningar,som kan ersätta dem man nu tvingas hålla i drift trots storarisker. Kostnaderna för nya system och anläggningar börjämföras med kostnaderna för ombyggnad av gamlaanläggningar och förluster på grund av ineffektivenergianvändning. Vidare bör olika finaniseringsalternativredovisas. och de nordiska länderna bör ta initativtill att en sådan utredning genomförs i närasamarbete med de berörda ländernas regeringar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kraftfulla insatser föratomsäkerheten i Nordområdena,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om initiativ för att tafram alternativ till de miljöfarliga anläggningar i --och på som man nutvingas hålla i drift trots stora risker,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i samarbetet medövriga nordiska länder bör ta initiativ till insatser för ett nyttmindre miljöfarligt och mer effektivt energisystem iBaltikum--och på ,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortsatta nordiskaansträngningar för att få till stånd bindande internationellaavtal och strikt kontroll av all kärnteknisk verksamhet,såväl civil som militär.