mot · GH02Ju9 · 1993-10-29 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:17 Förvaltningen inom domstolsväsendet BakgrundNär () inrättades under förstahälften av 70-talet för att samordna och effektiviseradomstolarnas administration fanns det invändningar frånborgerliga politiker. Man framhöll att det föreföll omöjligtatt avgränsa DV:s kompetensområde så att domstolarnasgrundlagsskyddade självständighet inte kränktes.Det är naturligtvis angeläget att det hålls en klar rågångmellan den lagstiftande församlingen och domstolarna.Men utgör inte endast den lagstiftande maktenutan också den som svarar för medelsanvisningen tilldomstolarna och därmed kan vi konstatera att någondjupare rågång inte går att uppnå.För mig framstår DV i sin nuvarande form som en bralösning för att så långt det är möjligt eliminera problemenkring den påtalade intressekonflikten. ledsav en generaldirektör som är direkt ansvarig införregeringen. Till sin hjälp har han en allsidigt sammansattstyrelse. Den innehåller två domare, en advokat, tvåpersoner, som utsetts efter förslag av fackligaorganisationer -- en från den juristutbildade personalen ochen från kanslipersonalen -- samt två riksdagsledamöter,varav en har långvarig erfarenhet från kommunalorganisation, ledning och administration och den andre --som är undertecknad -- från det konkurrensutsattanäringslivet. De ledamöter som sitter i harpraktisk erfarenhet från arbete i tingsrätt, hovrätt,kammarrätt och länsrätt.Styrelsen har vissa begränsade beslutsbefogenheter menden huvudsakliga uppgiften är att utgöra ett ''bollplank'' tillgeneraldirektören och att medverka till att de resurser somanvisas för domstolsväsendet bidrar till en god rättssäkerhetgenom en bra organisation och administration.UtvärderingarEn tidigare borgerlig regering tillsatte 1980 enutredning -- den Hedborgska -- för att bl.a. undersöka omdomstolarnas självständighet i den dömande verksamhetenhade trätts för när av DV. Den konstaterade att så inte varfallet.Sedan den nuvarande borgerliga regeringen tillträtt harman i en promemoria från föreslagitatt avveckla DV och att föra ut större delen avadministrationen till domstolarna medan vissa centralauppgifter skulle fördelas mellan regeringen och en nystabsmyndighet.Departementspromemorian skickades ut på remiss ochdet blev från domstolarnas sida ett massivt nej till förslaget.Fortfarande finns det inte en enda domstol som anser attDV kränkt dess självständighet.Förändring till varje prisPå insåg man nu att man inteskulle klara av att avveckla DV. I stället upprättades ettpropositionsutkast som gick ut på att ersättageneraldirektören med en ''verkstyrelsedirektör'' ochinrätta en ny styrelse bestående av höga domare medsamma långtgående befogenheter som en bolagsstyrelse.Domstolsverkets styrelse fick möjlighet att ta del avutkastet, och jag liknade i mitt yttrande förslaget vid enomläggning som innebär att man samlar landets ledandehjärnkirurger i en styrelse och låter denna administrera helasjukvården. De är förmodligen lika ovana vid att leda storaadministrativa organisationer som den genomsnittsligedomaren är.Jag framhöll vidare att det enligt min uppfattning finnsföreträdare på det judiciella området som närmast hävdaratt kravet på rättssäkerhet, domstolars integritet etc. äröverordnat alla ekonomiska ramar. Om detta synsättkommer att prägla den nya självständiga styrelsen kanförändringen komma att bli mycket kostsam för statsverket.Domstolsväsendet kostar ca /år.Nedsatt tempo när det exempelvis gäller målhantering lederofelbart till ökade kostnader för statsverket. Försämraseffektiviteten innebär det ökadeårskostnader med 250 miljoner kr.Bärande sakskäl saknasI propositionen konstateras att ''de farhågor förinblandning i domstolarnas rättskipning som yppades vidDomstolsverkets tillkomst inte besannats''. Trots att någotannat behov av att stärka domstolarnas ställning inte harframkommit föreslår regeringen fundamentalaförändringar under åberopande av att frågan måste ''ses i ettbredare och mer principiellt perspektiv'' och här nämns detinternationella.Som lagmannen vid Carl-AntonSpak framhöll i sitt yttrande till det nämndapropositionsutkastet är det ett naket påstående utan någotbelägg att vi måste rätta oss efter något obestämt utländsktperspektiv. ''Vad är det för fel på svenskt, om sakenfungerar och konventionstvång inte fordrar ändring? ''En grundlig beredning borde föregåttDet nya förslaget har forcerats fram utan att t.ex.regeringens stabsmyndigheter, ochStatskontoret, har fått tillfälle att yttra sig ochikraftträdandet föreslås att ske redan 1/1 1994. Närberedningen av viktiga organisationsfrågor inompolisväsendet nu har hanterats på samma sätt inomregeringskansliet, har det som bekant föranlett starkainvändningar från många håll. Det har varit och bör även ifortsättningen vara ett oeftergivligt krav att förslag omviktiga organisationsändringar är omsorgsfullt bereddainnan de läggs fram för riksdagen.Ett minimikrav borde nu vara att innanbehandling påbörjas överlämnar proposition ochföljdmotioner till för yttrande.Regeringen avhänder sig möjligheten att påverkaadministrationen inom domstolsväsendetEnligt propositionen skall nu en styrelse som dominerasav domare i kostnadshänseende få samma långtgåendebefogenheter som en styrelse i ett affärsdrivande verk, somhar att ta ansvar för både inkomster och utgifter. Det ärenligt min mening uppseendeväckande och i strid med vadKommittén om förvaltningsmyndigheternas ledningsformerrekommenderar i sitt publicerade betänkande.Den nya myndighetschefens ansvarsförhållande bliroklart. Han skall utses av regeringen på förslag av den nyastyrelsen och han skall ansvara inför denna som en vd i ettaktiebolag. Men dessutom skall han efter vad jag kan förståansvara inför regeringen.Eftersom domstolarna tillhör den offentligakärnverksamheten som inte kan privatiseras och därmedutsättas för konkurrens är det enligt min uppfattning viktigtatt regeringen, med hänsyn till de krav på besparingar ochkostnadseffektivitet som ställs på all offentligverksamhet, inte avhänder sig möjligheten att påverkadomstolarnas administration.Därför bör nuvarande uppläggning, som mest liknar dens.k. enrådighetsverks-modellen med en verkschef direktansvarig inför regeringen, behållas.Om regeringen, som föreslås, avhänder sigmöjligheten att kunna påverka administrationen kan fråganom rågången mellan den lagstiftande makten och dendömande komma att aktualiseras på ett mycket brutalt sätt.Jag kan framför mig se en uppslitande massmediadebattmed en finansminister som till slut vägrar att höja anslagenoch höga domare som anklagar den lagstiftande makten föratt just sätta sig på den dömande. Då är det för sent förregeringen att ändra organisation eller att avskedamyndighetschef och styrelseledamöter.Fru och rättvisan skall förvisso vara blind mendet är en fördel om politiker som har att ta ansvar för statensutgifter inte är det!Låt mig påpeka att enbart kostnaden för att ändranamnet på DV -- som i sina väsentliga delar föreslås finnaskvar -- till Domstolarnas förvaltningsmyndighet kanuppskattas till ca . Namnändring måste ske i ca150 författningar, blanketter och informationsmaterialbytas ut, annonsering om förändringen ske o.s.v. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1993/94:17.