mot · GG02Bo241 · 1993-01-26 00:00:00 — Det finns flera goda skäl för att minska subventionernatill boendet. Belastningen på statsbudgeten behöverminska. Subventionerna har sannolikt medverkat till atthöja byggkostnaderna, även om detta motsägs av attbyggkostnaderna för kommersiella lokaler har ökat likasnabbt eller i många fall snabbare än för bostäder.I en ekonomi med låg inflation är ett system med snabbtminskade räntebidrag svårt att hantera utan att de senastbyggda bostäderna drabbas av orimliga kostnadshöjningar.Under 80-talet var det allt för lätt att låna och låtainflation och värdestegring ''amortera'' lånen. Därför ärskuldsättningen allt för hög i de flesta bostadsföretagen iförhållande till dagens fastighetsvärden.En mer konsekvent strategi -- med mindre upplåning ochhögre självfinansiering -- skulle gjort dagenssituation betydligt mer hanterlig. Belåningen ochaktiveringen av reparations- och upprustningskostnader göratt även äldre fastigheter i vissa fall är högt belånade.Enda möjligheten att vid låg inflation klara av minskaderäntebidrag är att det finns resurser för amortering av lån,så att den lägre skulden motverkar den höjda räntan. Meden inflation på 2--och bostadskostnader som redanligger vid övre gränsen för marknadshyra, så är utrymmetför högre räntekostnader praktiskt tagit obefintligt. Redanen upptrappning av garanterade räntan per årkommer att vålla stora problem för bostadsrättsföreningaroch bostadsföretag med i huvudsak nyare bostäder.Liknande problem uppstår för många villaägare med nyahus.Detta förhållande gör varje extra neddragning avräntebidragen riskabel och besparing kan snabbt förändrastill långt större förlust för stat och kommun genom att givenborgen måste infrias eller genom nya stora bankförluster.Det är de nya bostadsrätterna som kommer att drabbasallra hårdast. Många som har köpt bostadsrätt de senasteåren kommer inte att ha en ärlig chans att undvika konkurs.Det är t o m så att en konkurs för bostadsrättsföreningenkan vara deras enda möjlighet att bo kvar. De förlorar sininsats, men genom besittningsskyddet kan de bo kvar ochhyra sin lägenhet till ''bruksvärdeshyra'' som ofta blirväsentligt lägre än bostadsrättföreningens månadsavgift.Genom konkursen saneras skulderna. I flesta fall är det statoch kommun d v s skattebetalarna som får betala. Beloppenblir sannolikt flerfallt större en inbesparade räntebidrag.Den kanske allvarligaste konsekvensen av många flerkonkursförsäljningar är att de ytterligare sänker prisnivånpå bostadsfastigheter. Troligen betydligt under ett''normalt'' marknadsvärde. Följden blir att mångabostadsföretag kan få problem att klara sin balansräkningoch bankerna får problem med sina säkerheter. Resultatetkan bli en ny våg av kreditförluster, som ovanpå allaförluster avseende kommersiella lokaler kan få enförödande effekt.För t ex den enskilde bostadsrättköparen blir konkurseni många fall en belastning för mycket . Hon/han hargått in i en affär under vissa givna förutsättningar. Dessaförändras dramatiskt genom några riksdagsbeslut. Statenblir en sällsynt dålig avtalspartner. Är detta rimligt eller ensacceptabelt?Allt talar för att den lägsta kostnaden för skattebetalarnablir det om så många som möjligt får en egen chans att klaraut sina bostadsaffärrer utan konkurs. Det är nödvändigt attgöra en rejäl analys av de totala effekterna innan ytterligarebesparingar görs på räntebidragen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att års besparing på 3miljarder kronor inom bostadssektorn verkställs skall ennoggrann analys av de totala effekterna göras och beaktas iden fortsatta handläggningen.