ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Bo243 · 1993-01-26 00:00:00 — Det har gjorts en medveten satsning för att samlakompetens omkring samhällsbyggandet på en och sammaort och detta i . Där finns ,och Institutet förbyggnadsforskning. Detta har i sin tur medfört attGävle/har kunnat använda befintligforskningskompetens och sina forskningsresurser för attskapa viktiga forskarmiljöer.Planeringen att bygga upp /fakultet är i fullgång. För att kunna fullfölja dessa ambitioner och ävenutveckla samarbetet med /så ärförutsättningen att SIB finns kvar med i princip sinnuvarande uppläggning.Regeringens utredare har föreslagitatt SIB knyts samman med med en formsom säkerställer en fortsatt verksamhet i . Dettaförslag har fått stöd av nästan samtliga remissinstanser ochinte minst de direkt berörda både inom SIB ochGävle/. Det stärker dels den bredaverksamheten inom byggforskningen med inte bara direktteknisk forskning utan även de breda samhällsvetarfrågornaoch inte minst fysisk planering. Ett annat alternativ tillanknytning för SIB finner vi till , . Bägge dessa alternativ har ennaturlig koppling till . Viförordar den lösning som regeringens utredare har kommitfram till genom samarbete med . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bibehållande av Statens institutför byggnadsforskning, SIB, i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbyggnadsforsknings överflyttning tillUtbildningsdepartementet.
mot · GG02Bo247 · 1993-01-26 00:00:00 — I motion 1992/93:Bo203 hemställs att avskaffandet avRBF-stödet skall senareläggas och samordnas medövergång till konventionell beskattning för de allmännyttigabostadsföretagen.Utöver vad som framhållits i nämnda motion om RBF-stödets betydelse för att minska räntekostnaderna ochförbättra lånemöjligheterna så har RBF-stödet storbetydelse för att kunna aktivera kostnaderna för vidtagnaåtgärder och därmed minska belastningen påbalansräkningen när mer omfattande RBF-åtgärder vidtas.Denna möjlighet att aktivera denna typ av åtgärder ärnödvändig även sedan RBF-stödet har avskaffats. Hur dettajuridiskt och praktiskt skall lösas måste klarläggas innanRBF-stödet tas bort.Det är angeläget att göra besparingar som minskar detstatliga budgetunderskottet utan att det får negativaeffekter på sysselsättningen och statens övriga intäkter ochkostnader.Ett alternativ till att nu avskaffa RBF-stödet är attistället minska det utgående räntebidraget. Enklast görs detgenom att räntebidrag utbetalas på av aktuelltbidragsunderlag. Administrativt blir detta mycket enkelt.Statens kostnader minskar för nu utgående RBF-stöd. Till skillnad från avskaffandet av RBF-stödet ger dettafull helårseffekt och om reduceringen till 90 %görs från dag för riksdagsbeslutet så omfattar besparingen to m /94 . Besparingensårseffekt ligger sedan kvar under återståendeavskrivningstid. Därmed blir den ackumuleradebesparingen ca 7 gånger årseffekten.Avskaffandet av RBF-stödet gersannolikt för /94 en kraftigt reduceradhelårseffekt. Den verkliga besparingseffekten 1993/94 avföreslagen reducering av räntebidraget till avbidragsunderlaget blir därför sannolikt något större ängenom avskaffandet av RBF-stödet. Därtill undviks helt denegativa effekter -- på i storleksordningen 3 miljarder -- somavskaffande av RBF-stödet nu bedöms ge. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om att ibalansräkningen aktivera den typ av åtgärder som RBF-stödet omfattar även sedan RBF-stödet har avskaffats,2. att -- under förutsättning att avskaffandet avRBF-stödet senareläggs enligt motionens förslag -- beslutaratt räntebidrag för RBF-åtgärder endast skall utgå för 90 %av bidragsunderlaget.
mot · GG02Bo248 · 1993-01-26 00:00:00 — Snabbutred fastighetskrisenKrisen på fastighetsmarknaden är långt ifrån över.Mycket talar för att det är kommunerna som står på tur medstora borgensåtaganden. Flera allmännyttiga bostasbolagriskerar att komma på obestånd vilket kan medförainstabilitet och ytterligare minskat förtroende på kapital-och penningmarknaden. Detta kan då få mycket allvarligakonsekvenser för hela samhällsekonomin. Vi riskerar somläget är nu att hamna i en mycket otäck negativ spiral.Därför måste regeringen och med hjälp avkvalificerade bedömare utreda hur fastighetsmarknadenkan stabiliseras. I utredningens direktiv måste ingå attföreslå sänkning av fastighetsskatten samt att se övermöjligheterna att skjuta på försämringarna ibostadssubventionerna till dess att fastighetsmarknadenstabiliserats och räntorna sjunkit. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en omedelbar utredning avfastighetskrisen i avsikt att komma med förslag om åtgärderi stabiliserande syfte.
mot · GG02Bo25 · 1993-01-25 00:00:00 — Med anledning av prop. 1992/93:80 Utökat älvskydd I proposition 1992/93:80 om utökat älvskydd föreslås atttillägg görs till naturresurslagen (NRL) så att ytterligareälvar och älvsträckor skyddas mot vattenkraftsutbyggnad.Regeringens förslag bygger i allt väsentligt påpromemorian (Ds 1992:29) Utökat älvskydd. Enligt propositionen bör samtliga ipromemorian upptagna älvar och älvsträckor skyddas motvattenkraftsutbyggnad genom att de tas in i 3 kap. 6 § NRL,utom , Jaurekaska med sjön i och älvsträckan vid Brunnsberg i Österdalälven.Beträffande anförs i promemoriansammanfattningsvis att ett bevarande av älven i dessoutbyggda tillstånd är det ändamål som på lång sikt bästfrämjar en god hushållning med naturresurserna. Vidremissbehandlingen tillstyrktes förslagen i promemorian avfiskeriverket, i ,och medan ,och avstyrkte förslagen.Som anförs i propositionen är anhängiggjordför utbyggnad enligt vattenlagen. Därför bör enligtpropositionen frågan om skydd enligt NRL inte nubehandlas.Vad angår älvsträckan vid Brunnsberg i Österdalälvenanges i propositionen att den är relativt kort och redanstarkt påverkad av vattenkraftsutbyggnad. Av detta skälbör älvsträckan inte tas in i NRL. I promemorian anses attbevarandeintresset måste ges företräde.Även beträffande Brunnsberg har promemorian fått ettblandat mottagande. Bl.a. i länoch kommun tillstyrker förslaget i promemorianmedan bl.a. jordägande sockenmän ochDalälvens vattenregleringsföretag avstyrker det.I propositionen anges att flera remissinstanser fört framförslag om att skydda ytterligare vattenområden enligtNRL. Mot bakgrund av att det är nödvändigt att ökakunskaperna om bevarandevärdena i outbyggda vattendragavser föredraganden -- statsrådet -- att ta initiativtill fortsatt inventering av vattenområden och älvsträckor.Enligt min mening bör i en sådan inventering också ingåGideälven och den del av som nämnts ovan.Jag anser att beträffande dessa ytterligare kunskap börinhämtas så att en bedömning grundad på en ökad kunskapframöver kan göras huruvida de skall skyddas enligt NRL.Sammanfattningsvis anser jag alltså att ytterligareöverväganden bör göras innan beslut fattas om älvsträckanvid Brunnsberg i . bör genom etttillkännagivande i frågan försäkra sig om att älvsträckankommer att omfattas av den aviserade inventeringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att och älvsträckan vidBrunnsberg i blir föremål för ytterligareöverväganden.
mot · GG02Bo26 · 1993-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:80 Utökat älvskydd Regeringen föreslår i propositionen genom ett tillägg tilllagen om hushållning med naturresurser m.m. attytterligare älvar och älvsträckor skyddas motvattenkraftsutbyggnad och att de fyra största outbyggdaälvarna skall utgöra nationalälvar.Sveriges riksdag har genom olika beslut bestämt att densvenska kärnkraften skall avvecklas. För närvarandetillgodoses omkring hälften av den svenska elenergin genomkärnkraft. Vi kommer att stå inför engigantisk omställningsprocess. Tillgången på elektriskenergi kan synas tillfredsställande. Det ärdessutom en självklarhet att tillgången måste vara godunder den djupaste lågkonjunktur vi upplevt då en stor del av industrin slagits ut och sexprocent av arbetskraften går arbetslös.Situationen kommer att vara annorlunda när Sverigetagit sig ur lågkonjunkturen och industrin åter harexpanderat. Om vi dessutom skall avveckla kärnkraftenunder en period kommer nationen att stå inför storaproblem att ersätta denna energi.Det är mot den här bakgrunden olyckligt att låsa ett stortantal älvsträckor från möjligheten att utnyttja vattenkrafteni dessa vattendrag för energiändamål. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:80 om utökatälvskydd.
mot · GG02Bo27 · 1993-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:80 Utökat älvskydd I propositionen föreslås genom ett tillägg till lagen(1987:12) om hushållning med naturresurser m m attytterligare älvar och älvsträckor skyddas motvattenkraftsutbyggnad.Den departementspromemoria (Ds 1992:29) somremissbehandlats och föregått propositionen innebar ävenett utökat skydd för älvsträckan från Åsens kraftverk nedtill dämningen vid Väsa kraftverk i kommun,län.De höga bevarandevärdena är ett viktigt argument förett skydd vid Brunnsberg i och således ettstarkt skäl till att låta den enda sträcka som bibehållit någotav sitt ursprung sparas till eftervärlden och kommandegenerationer. Resterande del av älven har genom tidigareutbyggnader förvandlats till lugnvatten mellankraftverksdammar.Kommunstyrelsen och har enigt gått pålinjen om ett skydd för denna älvsträcka. Dessutom harbevarandet en stark folklig förankring i bygden. På ca 5 000invånare i socknen har 4 200 namn mot en framtidautbyggnad insamlats. Det finns en stark folkvilja förbevarande av älvsträckan. Inom kommunen finns redanidag 8 st vattenkraftverk och älvdalingarna har således merän väl bidragit till att tillgodose energibehovet i Sverige.I läns Naturvårdsprogram klassasälvsträckan Åsen--Väsa som högsta skyddsvärde på allaingående punkter, dvs geologi, zoologi, botanik,landskapsbild och rörligt friluftsliv.Älven rinner i det berörda avsnittet i en kraftfulltmarkerad dalgång med omgivande berg uppemot 250 mhögre än älven. Många öar uppbyggda av älvsediment finnsi älven. De har en vegetation och utnyttjades tidigaresom slåttermarker. på öarna är rik med fleraovanliga arter. Detta gäller även flera ängs- och hagmarkerlängs älven. spira, och svarthö tillhördenna flora. System av fångstgropar vid älven visar attälvdalen var befolkad redan under stenåldern. En gammalvärdefull stenbro, styrvoltsbron , skulleöverdämmas vid ett eventuellt kraftverksbygge.De turistiska värden och inkomster ett bevarande kan geför framtiden är ovärderliga. Det handlar ändå bara om attbevara den enda outbyggda delen av frånSärna ned till Siljan.Det är också en rättvisefråga. Det handlar om att lyssnapå ortsbefolkningen som kämpat för att fåbehålla något av den ursprungliga älven för framtiden ochkommande generationer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att älvsträckan vid Brunnsberg iÖsterdalälven skall omfattas av 3 kap. 6 § inaturresurslagen, om utökat älvskydd.
mot · GG02Bo301 · 1993-01-26 00:00:00 — Läns- och landstingsindelning i Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om läns- och landstingsindelningen iSkåne.
mot · GG02Bo302 · 1993-01-26 00:00:00 — Den svenska länsindelningen stammar från AxelOxenstiernas tid. Den blir med förbättradekommunikationer alltmer obsolet.Det finns ett klart behov av en decentraliserad statligtillsyn och kontroll på en rad områden. Det är samtidigtalldeles uppenbart att de statliga myndigheter som inte ärobligatoriskt förbundna med länsstyrelserna (t.ex.Socialstyrelse eller ) organiserar denna istörre regioner än länen, ofta 5--7 regioner. Det är likauppenbart att åtskilliga av de verksamheter som ärknutna till länsstyrelserna samorganiseras i enheteromfattande flera län för att få fram effektivare regionalaenheter.Dessa från länsstyrelserna delvis fristående regionalaorgan är naturligtvis tecken på att länen är denoptimala administrativa indelningsgrunden för den statligatillsynen. Det i sammanhanget olyckliga att de ofta skallsamverka, och då finner stora svårigheter då derasgeografiska områden inte sammanfaller. Det är därförangeläget att finna en annan och rationellareregionalindelning för den statliga tillsynen.Inom det EG vi nu ansökt om medlemskap i bör enregion omfatta mellan en och 2,5 miljoner invånare. Dettasynes rationellt även i vårt land. Härigenom skulle vi ocksåfå naturliga regioner för att utse de statliga företrädarna iEG:s behov av en ny statlig regionindelning undersuccessiv avveckling av länen bör ske helt oberoende av denpågående debatten om länsparlament. Sedan sjukvårdenfrigjorts från landstingen torde kvarvarandesekundärkommunala uppgifter rörande fysisk planering,trafikplanering, kultur och miljö väl så bra kunna fullgörasvia frivilliga kommunalförbund utan egen beskattningsrätt.Den statliga tillsynen däremot, kan bli allvarligthandikappad av om man inte på ett tidigt stadium finner enny regional indelning, anpassad till morgondagens behov.En vildvuxen flora av regioner och olikatillsynsmyndigheter kommer att kräva kompliceradeåtgärder för samordning i framtiden.Det är därför angeläget att fastlägga en ny statligregionindelning och successivt överföra länsstyrelsernasnuvarande uppgifter till denna nivå. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en successiv avveckling avlänsstyrelserna.
mot · GG02Bo304 · 1993-01-26 00:00:00 — Statliga anslag till regionala myndigheter Många av de uppgifter regionala statliga organ har attfullgöra är direkt knutna till befolkningens storlek.Exempelvis kan nämnas från länsstyrelsernasansvarsområde sådana saker som registerfunktioner,prövning av överklaganden i byggnadsfrågor med mera,körkortsfrågor etc. På motsvarande sätt ökararbetsbelastningen med en ökande befolkning hos en radandra myndigheter. Även om andra faktorer också väger inär det tveklöst så att till exempel polisens resursbehov ävenökar med en växande befolkning.Hitills tycks varje regional myndighet själv ha fåttargumentera kring vilka behov befolkningsökningenmedför. har de haft framgång och viss hänsyn tagitsdärtill. Ofta har dock budgetbehandligen centralt inneburitatt man ej tagit rimlig hänsyn till en starkbefolkningsökning. Detta har inneburit att många län harfått se sina anslag per invånare relativt sett minska på ettoroande sätt. Det innebär nämligen att den basservice somär medborgaranknuten kan komma att bli uttunnad ochsämre i län som har en stark befolkningsökning. Särskilt iårets budgetproposition tycks inte hänsyn ha tagits tillbefolkningsförändringar. Inom en given ekonomisk ramborde det annars vara självklart att göra sådanaomfördelningar.Det kan i sammanhanget nämnas att det statliga bidragettill kommunerna inom den givna ramen direkt är kopplatäven till befolkningsförändringar . Kommunersom ökar sin befolkning får full bidragshöjning för detta(som det finns en spärr som tar hänsyn tillsituationen vid stor befolkningsminskning).Det finns anledning att bygga in en automatik även i hurstaten fördelar de egna anslagen till myndigheterna så attinte negativa effekter vid befolkningstillväxt uppstår.Dagens system har, som framförts ovan, en tendens attautomatiskt missgynna tillväxtlän eftersom det fordrasmanuella korrigeringar och det finns en tydligtendens att inte vidta dessa, åtminstone vissa år.Vi kan konstatera att länsstyrelseanslaget till Uppsalalän urholkats relativt i förhållande till andra län, detta pågrund av den starka tillväxten . Detsammatorde gälla till exempel län.Polisanslaget till län har heller inte beräknats påsätt som borde vara rimligt med hänsyn tillbefolkningsförändringen. Antalet polismän i länligger således långt under riksgenomsnittet ochrelationstalet försämras nu ytterligare. Detta trots att ävenandra faktorer, till exempel närheten/tillhörigheten tillstorstad, innebär behov av särskilda förstärkningar tilllänets polisverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fördelning av anslag till statligaregionala myndigheter med automatiskt hänsynstagande tillförändringar av befolkningen i betjäningsområdet.
mot · GG02Bo306 · 1993-01-26 00:00:00 — Regionala reurscentra för kvinnor finns i län en länsgrupp som undernamnmet ''kvinnor på landsbygden'' arbetar förlandsbygdskvinnorna. I gruppen ingår kvinnligarepresentanter från landsbygdsenhet ochnäringslivsfunktion, länsarbetsnämnden, kommuner,LRF:s Emilior, länshemslöjdskonsulenterna ochStudieförbundet samt sedan hösten 1992Utvecklingsfonden.Arbetet och samarbetet inom denna grupp har bl.a. letttill speciellt anpassade utbildningar och kurser för kvinnor.Det har också resulterat i att nätverk mellan kvinnor bildatsoch att kvinnor startat olika typer av verksamheter, oftasom en komplettering till lantbruket. Länsgruppens arbetehar bedrivis som projekt och de som ingår i gruppengör det som en del av sina ordinarie arbeten.Under våren planeras olika aktiviteter inom dettakvinnokraftprojekt. Syftet med arbetet är att stärka ochutöka samarbetet med övriga i länet som arbetar medkvinnofrågor. En vidareutveckling och en ännu bättresamordning av insatserna skulle ge ett ännu bättreresursutnyttjande som kan komma kvinnorna till del.Verksamheten har varit inriktad på att kommalandsbygdskvinnorna till godo. Ett av målen förprojektgruppen är att starta ett permanent resurscentrumför kvinnor i län med särskilda resurser för att lyftafram kvinnors traditioner och arbete, göra det synligt,inspirera och stötta kvinnor och samordna verksamheter ihela länet.Det krävs fortfarande riktade insatser för kvinnor, justnu ökar detta behov. I dagens kärva arbetsmarknadslägedär många kvinnor slås ut i arbetslöshet, inte minst genomde stora indragningar som görs i offentlig sektor, behövsextraordinära åtgärder som riktar sig till alla kvinnor. Medstöd av de goda erfarenheter som vunnits av gruppen''Kvinnor på landsbygden'' borde projektet övergå ipermanent verksamhet och breddas till sitt innehåll medinriktning att nå även andra grupper av kvinnor. Det kundeutvecklas till ett resurscentrum för kvinnor i län.För detta ändamål behöver resurser omprioriteras ochriktas särskilt.Regeringen har möjlighet att stimulera och prioritera enuppbyggnad av resurscentra för kvinnor genom att rikta ettsärskilt anslag till länsstyrelserna med uppdrag att därmedstimulera och ekonomiskt stödja en uppbyggnad avresurscentra för kvinnor länsvis. Vi föreslår att så sker. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bildandet av regionalaresurscentra för kvinnor.
mot · GG02Bo307 · 1993-01-26 00:00:00 — Den regionala verksamheten har belysts iregionutredningens perspektivstudie ''Regionala roller''och i bilagorna ''Utsikt mot framtidens regioner'' och''''. Det finns dock en omfattande del av denregionala verksamheten som helt förbisetts. Det gäller verksamhet som är uppbyggd på socken- ochlandskapsområden.En omfattande och i vissa fall mer än 100-årigkulturhistorisk forskningsverksamhet är uppbyggd ochdokumenterad på socken- och landskapsområden. Sverigesbiologer har använt och i stigandeomfattning använder sig av sockenområdena somregistreringsenheter. Detsamma gäller NaturhistoriskaRiksmuseet, , , denkyrkliga verksamheten, den lokalhistoriska verksamheten,institutioner och organisationer samt folkrörelser.För den omfattande forskning som sker med enkontinuitet som sträcker sig , som t.ex.kulturhistorisk forskning och biologisk forskning, är detförödande om registreringsgrunderna bryts sönder varjegång en kommun eller ett län ombildas. Enligt vår meningmåste socken- och landskapsområdena även i framtidenbibehållas för forskning. För att kunna följa förändringarinom såväl den kulturhistoriska som den biologiskaforskningen är det nödvändigt att kunna dela in landet i småenheter.Vi anser att den fråga vi här tagit upp kommer med somen viktig del när framtida regionala verksamhetoch indelning planlägges. Den av regeringen tillsattaRegionberedningen bör därför få tilläggsdirektiv meduppdrag att utreda möjligheten att bibehålla socken- ochlandskapsindelningen för framtidens kulturhistoriska ochbiologiska forskning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tilläggsdirektiv tillRegionberedningen angående socken- ochlandskapsindelning för att möjliggöra framtida forskning.
mot · GG02Bo308 · 1993-01-26 00:00:00 — Bildandet av en västsvensk region Den nuvarande länsindelningen i tillkom imitten av . Den anpassades då till deförutsättningar och villkor som gällde avseendekommunikationer, befolknings- och näringsstruktur samthandel.För att lösa regionala samverkansbehov inom främstsjukvården tillkom 1862 landstingen som självständigakommunala enheter. Landstingens gränser sammanfaller iallt väsentligt med länsgränserna. , i denvästsvenska regionens centrum, utgör dock en s.k.landstingsfri kommun inom och län.Gränsdragningen och ansvarsfördelningen mellan stat,landsting och kommuner har blivit alltmer otydlig ochorationell. Inom verksamheter där samverkan påkallas harett otal länsgränsöverskridande organisationer,kommunalförbund, bolag och liknande samverkansformerutvecklats. Under hand har dessa organisationer, som oftaformats för att tillgodose speciella sektoriellasamverkansfunktioner inom regionen, i sin tur nödgatsinbördes anpassa sina verksamheter för att nå rationellahelhetslösningar. Det är uppenbart att konglomerat avdenna karaktär inte förmår tillgodose moderna krav påeffektivitet och handlingskraft. De ställer därtill stora kravpå både personella och ekonomiska resurser. Till detta skallläggas att det är en från demokratisk synpunkt tveksamordning.Den omstrukturering som sker på en mängd vitalaområden kräver samverkan mellan stat och kommun påregional nivå. sagt alla områden i skullegagnas av en ändamålsenlig regional administration --näringsliv, trafik, miljö, regional planering, utbildning,hälso- och sjukvård, räddningstjänst, kultur o.s.v.Det är av största vikt för och för hela vårtland att vi får en konkurrenskraftig västsvensk region somstöd för en rationell och balanserad utveckling.Regeringen bör få i uppdrag att skyndsamt framläggaförslag till en omstrukturering av den statligaregionala representationen i västra i syfte att beredaväg för en rationell regional organisation baserad påkommuner i samverkan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en västsvensk region.