mot · GG02Ju832 · 1993-01-26 00:00:00 — har de övergrepp som begås motkvinnor alltmer uppmärksammats. En rad åtgärder harvidtagits inom lagstiftningen med bl.a. besöksförbudslagoch strängare straff för misshandel och sexuella övergrepp.Behandlingsprogram för gärningsmän för att förhindraåterfall i brott har byggts ut. Kvinnojourer ochbrottsofferjourer har fått ökade resurser. Trots dettaförekommer det grova övergrepp av olika slag. Detförefaller inte som våldet mot kvinnor minskar utan snararetvärtom.Det innebär att många kvinnor känner sig hotade, att deär beskärda i sin rörelsefrihet och har därmed inte sammaförutsättningar i samhället. Det är en jämställdhetsfråga attkvinnor kan leva och verka med samma möjligheter ochförutsättningar inom alla områden i samhället.En av de viktigaste uppgifterna inom kriminalpolitikenär att förhindra och förebygga brott. Därför borde ocksåsärskilda insatser för att nå kvinnofrid prioriteras ochåtgärder vidtagas såsom information, attitydpåverkan förjämställd kvinnosyn m.m.Våldet mot kvinnor är ofullständigt belyst och vi vet förlite om omfattningen och hur det utvecklas. Forskning ochutvärdering utifrån ett kvinnoperspektiv är ett måste:Forskning kring vem blir offer och vem som blirvåldsverkare. Forskning om behandling av gärningsmän.Forskning kring kvinnosyn och attityder.En rad åtgärder har vidtagits såsom försöksverksamhetmed livvaktsskydd för hotade kvinnor. Polisen kan erbjudas.k. trygghetspaket med överfallslarm och det har utbildats''tjejhundar'' som ska kunna hjälpa och försvara sina ägare.Vi ställer oss frågande om dessa resurser är tillräckliga ochom de används på bästa sätt.Kvinnorna är lika utsatta för övergrepp inom familjensom på gator och torg. Det innebär att det måste finnasresurser och vidtagas åtgärder av delvis annat slag. För attkvinnor ska känna sig trygga och våga bryta upp frånproblemen krävs det förstärkningar av samhällets resurserinom det sociala området bl.a. familjerådgivning,övernattningslägenheter, personligt stöd m.m. samt ett ökatstöd till kvinnojourer och andra organisationer som stöderkvinnor.Ett viktigt inslag måste vara att på olika sätt stärkakvinnors självkänsla.Skolan har naturligtvis en unik möjlighet att påverkaattityder till en ändrad kvinnosyn. Här kan eleverna inomolika ämnens ram lära sig förståelse för och hänsyn tillvarandra. Skolan måste också i sin undervisning utgöra enmotvikt till diskriminerande reklam och de kommersiellaintressen som förmedlar nedsättande bilder om kvinnor.Genom att förbygga mobbning, våldstendenser kan dagenselever stå starka inför sitt inträde i vuxenvärlden. Inte minsti en jämställd skola ska alla få utlopp för sina resurser ochdå bör skolan på ett mera markant sätt organiseras efterflickornas behov.Det behövs en bättre utbyggnad av kvinnohälsovård,likaså ungdomsmottagningar. Dessa led ser liksommödravården, barnvårdscentralerna och skolhälsovårdentidiga signaler och kan ge stöd och hjälp till kvinnor/flickorsom är utsatta och har problem.En grupp kvinnor som är alldeles särskilt utsatta är desom har missbruksproblem. Undersökningar visar att deutsätts för våld i mycket högre grad. De har ofta intemöjlighet att ta sig ur sin problematik och därför fortgårövergreppen. Vi ställer oss frågan vad som görs och vad kanmera göras för dessa kvinnor när vi vet att missbruksvårdennedrustas.Polisen har genom punktbevakning av kändavåldsverkare och genom områdespoliser med godkännedom om vad som försiggår i bostadsområdena kunnatskydda kvinnor. En sådan verksamhet bör prioriteras.Att utveckla samarbete över myndighetsgränserna är ettmåste i dessa känsliga frågor. Därtill krävs hos berördayrkesgrupper att de i sin grundutbildning får en gedigenkunskap om övergrepp mot kvinnor och de konsekvenserdetta för med sig. Dessutom behövs en fortlöpandeutbildning och kunskapsinhämtande om de hot, övergreppoch den förnedring av kvinnor som förekommer.Missbrukande kvinnor måste få möjlighet att mötamänniskor som har kunskaper både om våld och missbruk.Sammanfattningsvis kan konstateras att för att nåkvinnofrid är det inte främst genom ytterligarelagstiftningsåtgärder man kommer åt problemen. Det måsteske genom att angripa problemen utifrån en helhetssyn därlagstiftning, sociala och mänskliga insatser ochattitydpåverkan kan gå hand i hand.Vi tycker att det är dags för en kommission för attbekämpa våldet mot kvinnorna omkring vilken ocksåorganisationer, folkrörelser och experter kunde samlas ochmobilisera en bred opinion samt att initiera åtgärder ochforskning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inrätta en kommission för attbekämpa våldet mot kvinnor.