mot · GG02A470 · 1993-01-26 00:00:00 — pågår en snabb ekonomisk, politisk ochkulturell integrationsprocess i . Genom EES-avtaletbinds EFTA- och samman till en gemensammarknad där målsättningen är fri rörlighet för varor,tjänster, kapital och arbetskraft. Som ett ytterligare steg föratt utveckla det nödvändiga politiska och kulturellasamarbetet kommer att förhandla om medlemskapi EG. Till detta kommer omvandlingen av sominnebär att också länderna i de forna Sovjetdomineradeområdena, inte minst , öppnas för ökatekonomiskt och kulturellt utbyte.Skåne har i det här perspektivet en nyckelroll genom sittgeografiska läge. Närheten till kontinenten innebär klarafördelar för näringsliv och medborgare. är grannemed de stora marknaderna. Regionen erbjuder kortatransportsträckor, väl utbyggda nätverk, riklig tillgång tillnatur och rekreationsmöjligheter och ett mångfacetteratkulturliv. Allt detta är förutsättningar som lägger en bragrund för ett stärkt näringsliv och för att klarasysselsättningen i regionen.Sett ur ett svenskt perspektiv är porten till det nyaEuropa, för näringslivet en språngbräda till marknaderna.Inom EG finns de viktigaste svenskaexportmarknaderna och i en utvecklad handel medBaltikum och ligger några av morgondagensutmaningar och möjligheter. Det rikare måsteav många skäl satsa för att utveckla närområdet österut.En väl utbyggd infrastruktur, snabba och väl fungerandekommunikationer i är en angelägenhet för helaSverige. Detta för att hela landet skall kunna dra fördel avden europeiska, ekonomiska integrationen, utvecklahandeln, stärka näringslivet och fördjupa det kulturellautbytet med kontinenten.För att kunna ta tillvara alla möjligheter somframtidsregion krävs bland annat ett mera samlat ansvar förde regionala frågorna. Ett demokratiskt valt organ förregionala frågor i skulle både förenkla den regionalaförvaltningen och tydliggöra ansvaret för just de regionalafrågorna. Frågan om ett sådant Skåneparlament har väcktsi en särskild motion, 1992/93:K617.Dagsläget -- en beskrivningDagens arbetsmarknadArbetslösheten slår mycket hårt mot . I bådaSkånelänen redovisar länsarbetsnämnderna allt dystraresiffror och prognoserna visar på en fortsatt försämringeftersom varslen ökar dramatiskt. Situationen är allvarligastför ungdomarna som i stort sett saknar möjligheter attetablera sig på arbetsmarknaden.Kvinnornas situation bör också uppmärksammassärskilt. Ofta drabbas de dubbelt av att nedskärningarnainom traditionella kvinnoyrken som vård och omsorg ärstora som samma nedskärningar minskarkvinnornas möjlighet till förvärvsarbeten då de oftast fårmöta det omsorgsbehov som samhället inte längre möter.I december 1992 hade en arbetslöshet på5,jämfört med då den var . Jämförbara siffror för län är mot . Sammantaget var 38 955 personer arbetslösa i i december 1992.Arbetsmarknadsmyndigheterna använder de knapparesurser de har att tillgå men något ekonomiskt utrymmeför länsarbetsnämnderna att tillämpa arbetslinjenkonsekvent finns inte längre.Åtskilliga arbetslösa står nu inför hotet att bliutförsäkrade ur arbetslöshetskassorna. När detta skerbefästs arbetslösheten ytterligare då de arbetslösa tvingasvända sig till socialkontoren och på så sätt fjärmas än merfrån arbetsmarknaden.NäringslivskrisenNäringslivet och industrin har liksom i övriga delar avlandet drabbats hårt av den internationellakonjunkturnedgången, problemen i finanssektorn och denvikande efterfrågan på hemmamarknaden.Den allmänt svaga efterfrågan, och då inte minst inombyggsektorn, har av självklara skäl fått svåra återverkningari näringslivet och på arbetsmarknaden. Till detta kan läggasden akuta bristen på riskkapital och riskvilliga krediter tillinvesteringar och produktion. Om inget sker som radikaltändrar situationen kommer 1993 att bli ett än sämre år ändet föregående, med fortsatt utslagning avindustriarbetsplatser och arbetstillfällen.Inför framtiden kan också andra mera långsiktigaproblem identifieras. Dit hör att skånskt näringsliv inte ärtillräckligt differentierat vilket leder till högkonjunkturkänslighet och sårbarhet. Behovet av ökadmångfald och en särskild satsning på att utveckla ny industrioch nya näringar, inte minst i form av små och medelstoraföretag, är påtagligt.Den borgerliga politiken förstärker problemenEn stor majoritet av kommuner styrs liksom debåda landstingen av borgerliga koalitioner. Den politik somförs, på sina håll extremt nyliberal, förvärrararbetsmarknadsläget ytterligare.Den kommunala servicen skärs ned dels som en följd avde kommunalekonomiska problemen, dels också som ettresultat av ideologisk motvilja mot den offentliga sektorn. borgerliga teorierna borde då motsvarande verksamhetstarta i den privata tjänstesektorn och den skulle då sugaupp alla de som friställs ur de kommunala verksamheterna.Verkligheten talar ett annat språk. När barnomsorg,sjukvård och äldreomsorg skärs ned ökar bara köerna ochstatistik från arbetslöshetskassorna visar med all önskvärdtydlighet att personalen förvisas till arbetslöshet.Tidigare har den offentliga sektorn också haft endämpande inverkan på lågkonjunkturerna bland annatgenom att kommunerna då investerat och på så sätt bidragittill att upprätthålla sysselsättningen i den strategiskabyggbranchen. Kommunalskattestoppet hindrar nuprogressiva kommuner att satsa på investeringar och aktivtdeltagande i arbetsmarknadspolitiken. I den inventeringsocialdemokraterna i genomförde visadedet sig att om de färdigprojekterade investeringarna i deskånska kommunerna sattes igång skulle ca 2 500 årsarbeten skapas.Därför kan med fog sägas att konsekvenserna avlågkonjunkturen förstärks väsentligt av det borgerligastyret.Satsa på framtidEn aktiv näringspolitikSkåne har genom sitt geografiska läge unika möjligheternär det gäller att utveckla ett starkt näringsliv. Denregionala hemmamarknaden runt kan uppskattastill 25 miljoner människor.I finns också en betydande andel av landetstillväxtföretag och stora resurser inom området forskningoch utbildning. Den regionala tätheten, de många företagenoch FOU-resurserna utgör i sig goda förutsättningar attutveckla nya och stärka existerande resurstarka nätverk.Politiken och politikernas uppgift i sammanhanget är attskapa en god miljö för näringslivet att fungera och utvecklasi. och 1990-talets inledning har emellertidden uppfattningen brett ut sig att näringslivet mår bäst ommarknaden får sköta allt utan politisk inblandning. Denbästa näringspolitiken skulle i det perspektivet vara ingennäringspolitik alls. Vi vill med kraft invända mot dettaresonemang. Politiken har en viktig uppgift att spela påcentrala områden för att skapa förutsättningar förekonomisk utveckling och full sysselsättning.Vi vill peka på några sådana områden där insatser ärsärskilt viktiga.En väl fungerande infrastruktur utgör engrundförutsättning. För att industrin skall kunna utvecklaskrävs satsningar på infrastrukturens olika delar, påutbildning och forskning, kommunikationer, energi ochkultur. Genom att nu satsa på infrastrukturen kanlågkonjunkturens negativa konsekvenser på bland annatsysselsättningen motverkas och förutsättningarna att dranytta av en framtida internationell högkonjunkturförbättras.Kommunikationerna är en mycket viktig del av enregions infrastruktur. Kommunikationer i form av vägar,järnvägar, flyg, telenät och datanät utgör själva grundvalenför en regions möjligheter till näringslivsutveckling.Satsningar inom kommunikationsområdet är av storbetydelse, inte minst gäller detta den kommande storasatsningen på Öresundsbron.Utbyggnad av data- och telekommunikationsnätet ärlikaledes av stor betydelse för att en region skall kunnautvecklas och förnya sitt näringsliv. Satsningar måste görasi hela Skåne.Forsknings- och utvecklingsresurserna tillhör liksom enväl utbildad befolkning de absolut viktigasteförutsättningarna för att näringslivet skall kunna utvecklasi positiv riktning. har goda grundförutsättningar påområdet i form av och tekniska högskolan iLund--och högskolan i . Det gäller attslå vakt om och utveckla dessa resurser.Vidare skall det understrykas att vi betraktar kulturensom en viktig infrastrukturell resurs. Det är väsentligt attkulturens roll som regionalpolitisk tillväxtfaktoruppmärksammas.Kapitalförsörjningen, både vad avser riskkapital ochkapital till investeringar och produktion, är ett annat viktigtområde där insatser måste göras för att underlättanäringslivets utveckling. Den pågående finanskrisen hardrabbat särskilt de små och medelstora företagen hårt. Detfinns skäl att särskilt understryka statens ansvar påområdet. Regeringens politik tog tidigt fasta på att statensengagemang när det gäller riskkapital och riskvilligakrediter till företagen helt skulle avvecklas. På den punktenhar man nu delvis slagit till reträtt, men de åtgärder somvidtagits är otillräckliga och delvis verkningslösa.Vi vill betona vikten av att staten tar ett aktivt ansvar påriskkapital- och kreditområdet. Vi menar att man bör slåvakt om och vidareutveckla såväl utvecklingsfonderna ochde befintliga riskkapitalbolagen som andra samhälleligaengagemang för att underlätta kapitalförsörjningen iföretagen.Såväl för att gynna exporten och utveckla den egnaindustrin som för att bidra till utvecklingen i de nya staternai de östra delarna av är det viktigt att detfinns tillgång till exportkrediter och riskkapital som gör detmöjligt för industrin att medverka i ''joint venture'' iÖstersjöregionen.Den borgerliga näringspolitiken bygger på att genomskattesänkningar och andra generella insatser sökaåstadkomma industriell utveckling. Denna politik är dömdatt misslyckas. I stället krävs det riktade åtgärder,exempelvis i form av FoU-insatser och hjälp medriskkapital, för att vända den nuvarande mycket negativatrenden.Det är angeläget att staten liksom kommuner ochlandsting tar hänsyn till de behov industrin har för att kunnaåstadkomma industriell utveckling. Särskilda insatser för atthögskolans forsknings- och utvecklingsverksamhet skallkunna nyttiggöras i industrin tillhör de åtgärder som ärangelägna och som vi vill att det skall satsas på. Som ett led idetta bör företagens möjligheter att via sina dataterminalersöka information om pågående forskningsprojektunderlättas.Kontaktytorna mellan forskarvärlden och näringslivetmåste utvecklas. Detta gäller inte minstlivsmedelsbranschen. Inom den livsmedelstekniska sektornhandlar det i betydande utsträckning om att genom attutnyttja nya forskningsrön bli bättre på förädling.Målsättningen bör vara att i den skånskalivsmedelsindustrin efter dansk förebild åstadkomma enhögre specialiseringsgrad. En kraftigt ökad exportandel bördärmed också kunna uppnås.FiskerinäringenFisket är ett tydligt exempel på en verksamhetssektordär mycket skulle kunna åstadkommas i form av förnyelse.Det skånska fisket har en betydande omfattning. MenSkåne, liksom övriga , uppträder som ett u-land ifiskerisammanhang. Möjligheten att inte bara fånga fisken,utan också förädla den utnyttjas inte. En stor del av den fisksom tas upp exporteras i stort sett obearbetad och till lågapriser.Förutsättningar måste skapas för en utbyggdförädlingsindustri i . Utifrån ett helhetsperspektiv,som omfattar också förädlings- och distributionsleden, skallnya produkter utvecklas. Ett exempel på en tänkbarprodukttyp där mycket nytt torde kunna åstadkommas ärsådana produkter som kan användas i läkemedelsindustrin.En viktig förutsättning för att en förnyelse skall varamöjlig är emellertid att de nuvarande fiskeriföretagen inteslås ut. Stora satsningar har gjorts frånbankernas, statens och de involverade företagens sida föratt modernisera fiskeflottan. De gamla trätrålarna har byttsut mot moderna ståltrålare. Denna modernisering riskerarnu att spolieras genom ett stort antal konkurser.För att fisket skall överleva denna besvärliga situationmåste staten bidra med ekonomiska insatser.En metod är att använda ett planerat stillaliggande föratt tillfälligt minska fångstkapaciteten. Ersättningen måste idetta fall anpassas till EG:s nivåer och beräknas så att den --inom den tillåtna ramen -- täcker fiskeriföretagets faktiskakostnader. Denna typ av stillaliggande bör vara en metodsom har att använda inom den ekonomiskaram som det s.k. D 4-anslaget ger.TurismenTurismen är också ett område där förnyelse pågår ochdär stora möjligheter att utveckla näringen ytterligareföreligger. Näringsgrenen är viktigför , men vi är övertygade om att kan bli en ituristiska sammanhang ännu livligare region. harförutsättningar på området som rätt utnyttjade kan ge godutdelning.I förhållande till intressanta marknader för skånskturism föreligger betydande möjligheter, eftersom det blivitbilligare för exempelvis tyskarna att turista i Sverige.Skånes geografiska placering i landets sydligaste del innebärsärskilt goda förutsättningar.Det korta avståndet till de tätbefolkade områdena inorra måste uppmärksammas och marknadsföras.Skåne har betydande turistiska värden, som rättmarknadsförda kan dra mycket folk till regionen. Till dessavärden hör den variationsrika naturen med öppet landskap,skogsbygder och åsar. har dessutom ettunderutnyttjat utbud av hotellrum, campingplatser,turistanläggningar, kollektivtrafik och kommersiell service.Ett bättre utnyttjande av dess tillgångar skulle medföraavsevärda tillskott i sysselsättning och skatteintäkter.Det är viktigt att staten ställer upp med resurser,antingen det gäller turism, livsmedel eller det är frågan omnågon annan verksamhetssektor. Mer statliga resurserbehövs i syfte att åstadkomma förnyelse av näringslivet. Detkan gälla produktutveckling, startstöd till nyetableradeföretag och mycket annat.Utbildning och forskningRegeringen har gång på gång visat exempel på att deninte är beredd att göra de nödvändiga satsningarna påutbildning och forskning. I betydande utsträckningkarakteriseras den borgerliga regeringens agerande avpassivitet och nära nog uppgivenhet.Departementsskrivelsen Forskningens utmaningar (Ds1992:97), där den långsiktiga forskningsstrategin skisseras,är symptomatisk när det gäller regeringens bristandehandlingskraft. Detta i den meningen att den innehållerväldigt lite av substans. Ett närmast slagordsmässigtresonerande om s.k. ''elitforskningsenheter'' ochutläggningar kring ett mer eller mindre välgrundatpåstående om ''en nödvändig kritisk massa'' för att enforskningsmiljö skall fungera är exempel ur innehållet.Förväntningarna inför den forskningspolitiskapropositionen är, betraktade mot bakgrund av det denborgerliga regeringen åstadkommit, beklagligt nogmycket små.Ytterligare satsningar behövsDen svenska högskolan byggs nu ut kraftigt.Expansionen inleddes efter beslut i våren 1991.Det behövs emellertid en ytterligare såväl kvantitativ somkvalitativ förstärkning av vår högskoleutbildning. Andelenhögskoleutbildade är i många branscher lägre än i våraviktigaste konkurrentländer. Detta gäller särskilt inomindustrin. Denna bild är synnerligen utpräglad vad gällerdet skånska näringslivet.Lunds universitet har, efter att ha blivitstyvmoderligt behandlat, fått en väsentlig del av desammanlagt 6 000 nya högskoleplatser som tog beslut omhösten 1992. Ytterligare satsningar behövs dock. Det gällerinte minst utbildningen i tekniska ämnen. Tillgången påkvalificerade tekniker är av strategisk betydelse för denindustriella utvecklingen. Examinationen av civilingenjörermåste öka. Det är viktigt att högskolan iKristianstad får del av de nya resurstillskotten. Anslagen tillforskningsstimulerande åtgärder vid högskolan iKristanstad bör utökas.Helsingborg saknar egen högskola men har godaförutsättningar att utvidga den högskoleverksamhet somredan nu bedrivs under . Särskiltintressant är den planerade logistikutbildning som byggerfrämst på den tvååriga högskoleutbildning Lundsuniversitet redan bedriver i kommunen. Förutsättningarfinns också till samordning med landstingetsvårdskoleutbildning. Även lärarutbildningar kan bliaktuella.Ekonomiskt kompetenscentrumUtvecklingsfonden i arbetar tillsammansmed på att utveckla ett ekonomisktkompetenscentrum. Avsikten är att detta centrum skallrikta sig till små och medelstora företag. Det är angelägetatt resurser skapas för att realisera dettakompetenscentrum.Transporttekniskt utbildningscentrumInom gymnasiets fordonsprogram finns i M-läntransportteknisk utbildning endast i . Planerfinns på att inrätta ett ''transportgymnasium'' iMalmöregionen. Eftersom en sådan utbildning är mycketkostnadskrävande bör möjligheten prövas att tillsammansmed fler intressenter bygga upp ett sådantkompetenscentrum enligt intentionerna i den s.k.Samverkanutredningen (Ds 1990:59).LokalfrågorAv såväl utbildnings- som arbetsmarknadspolitiska skälbör ökade resurser satsas på högskolans lokaler. finns flera angelägna projekt av såvälnybyggnads- som ombyggnads- och upprustningskaraktär.Livsmedelsteknik som forskningspolitiskt temaEtt viktigt forskningspolitiskt tema, med hög grad avrelevans med avseende på näringslivsstruktur, ärlivsmedelsteknik.Den nya jordbruks- och livsmedelspolitiken kräversatsningar på utvecklingsarbete för att svensklivsmedelsindustri skall kunna anpassa sig till de nyaförutsättningarna.I har ett omfattande program förproduktutveckling inom livsmedelsindustrin genomförts.Sverige kommer vid närmandet till EG i ett underläge omvi inte satsar på motsvarande sätt.Den nödvändiga omställningen kräver störremarknadskunskap och bättre produktutveckling. Särskildamedel måste tillskjutas för att stimulera de små ochmedelstora företagens produkt- och kvalitetsutveckling.Åtgärder för att öka kontakterna mellan företagen ochforskarna är angelägna och bör stimuleras. Genomförbättrade kontakter mellan högskolan ochlivsmedelsindustrin kan, inte minst, nya forskningsrönutnyttjas i ökad utsträckning.Skolan och komvuxDen fysiska skolmiljön tillmäts inte det intresse denborde av den borgerliga regeringen. Det är med förvåningvi konstaterar detta, med tanke på de stora brister som finnsi den fysiska skolmiljön i många kommuner.Det stimulansbidrag för förbättringar av skolans fysiskaarbetsmiljö som den socialdemokratiska regeringen infördeoch som togs bort av den nuvarande regeringen böråterinföras.Den borgerliga regeringen har vidare förhalat denangelägna reformeringen av gymnasieskolan. Det innebäratt ytterligare en hel årskull av studerande på deyrkesinriktade utbildningarna går miste om ''det tredjeåret''.Förutsättningar måste nu skapas ute i kommunerna föratt erbjuda ungdomar de treåriga programmen. Särskildtonvikt bör läggas på de yrkesförberedande inriktningarna.Ungdomarnas ställning i arbetslivet måste stärkas samtidigtsom det är viktigt att bredda rekryteringsunderlaget tillhögskolan.Socialdemokraterna har i krävt att 50 000 ungdomar skall erbjudas det tredje gymnasieåret. Vianser att kommunerna själva skall få avgöra om detta tredjeår skall förläggas till gymnasieskolan ellervuxenutbildningsenheten.Köerna till komvux har ökat som en följd avriksdagsmajoritetens neddragning av statsbidragen och avden svåra situationen på arbetsmarknaden. Därför kräver viatt den kommunala vuxenutbildningen tillskjuts ytterligareresurser.Kompetensutveckling i arbetslivetArbetskraftens kunskap, yrkesskicklighet ochledningsförmåga är några av de värden som skapar ett lands''mänskliga kapital''. Det framstår som mycket angeläget attöka andelen i arbetskraften som har gymnasiekompetensoch högskoleutbildning. Lika viktigt som en bredgrundutbildning är emellertid den fortgåendekompetensutvecklingen i arbetslivet. Här finns nu också entydlig koppling till hur arbetet organiseras. Staten bör nuaktivt stimulera till att kompetensutveckling i arbetslivetkommer till stånd i bred skala. Målsättningen bör vara att1--av arbetstiden används för kompetenshöjandeutbildning på arbetsplatsen.Internationaliserad utbildningFlera av gymnasieskolor arbetar nu framprogram för ökade internationella inslag i skolorna. Detgäller främst de ekonomiska utbildningarna. Undervisningpå främmande språk, främst engelska, är efterfrågad och fårpå olika sätt stöd på länsstyrelsenivå. Ett ökat statligt stödför denna verksamhet är nödvändigt för att den skall kunnautvecklas ytterligare.Bättre kommunikationerEn avgörande faktor för om skall kunna dra nyttaav de positiva möjligheter vi i motionen redogjort för är attkraftiga satsningar görs på infrastrukturen. Dels kommerSkåne att bli en transportzon varigenom det ökadesamarbetet med övriga skall passera, dels är detnödvändigt för att sprida verksamheterna över en störreregion än /när de positiva effekterna avÖresundsförbindelsen kommer. Även , södraSmåland och södra bör innefattas i ett sådantperspektiv. Därför är det av största vikt att utbyggnaden avkommunikationsleder inte endast inriktas på att snabbastmöjligt komma norrut utan också innefattar godatvärförbindelser från kust till kust.ÖresundsförbindelsenÖresundsförbindelsen i sig kräver stora investeringar ianslutningsvägar och järnvägar. runtMalmö och genom som också öppnarmöjligheter för förbättrad regional kollektivtrafik är de tvåtyngsta delarna som måste realiseras och som med fördelstartas möjligt för att förbättra sysselsättningsläget iregionen.JärnvägarDet skånska järnvägsnätet behöver moderniseras ochbyggas ut. Till de mest angelägna projekten hörelektrifieringen av banan --och dubbelspår påVästkustbanan. Regeringen har aviserat medel tillYstadsbanan och det förpliktar till ytterst storaansträngningar på projekterings- och tillståndssidan så attarbetet kan komma igång detta år.En riksbangård i är ett måste för att uppnå enrationell godstrafik . Beräkningar har visat att ensådan är i högsta grad lönsam. Planeringen bör därförforceras så att godstrafiken på järnväg stärker sinkonkurrensförmåga . En rationell godstrafik kräverockså separata spår utanför städerna och planeringen för ensådan utbyggnad bör påskyndas.VägbyggenMånga angelägna projekt väntar på genomförande iSkåne. Det gäller flaskhalsar i vägnätet men också de dåligatvärförbindelserna i regionen. Framför allt måstetillgängligheten och kapaciteten på vägar till och frånSkånes tillväxtcentra förbättras. Därmed ökarmöjligheterna till att sprida boende och arbetsplatser.Därför framstår vägarna till /Lund-området somsärskilt angelägna vid sidan av de angelägna behoven attförbättra E22:an, väg 23 och väg 11.Kulturens roll i utvecklingInvesteringar på kulturområdet ses allt mera som ettmedel att utveckla städer, bygder och regioner. I regionalasammanhang betonas kulturens betydelse somlokaliseringsfaktor -- en ort eller region som vill dra till signäringsliv, handel och turism har större utsikter att lyckasom den kan locka med ett vitalt kulturliv.Vi har i det föregående understrukit möjligheternär det gäller turismen. Möjligheterna att lyckas med dettaär i betydande utsträckning avhängiga av vad som görs pådet kulturpolitiska området. Genom att vidareutveckla ochmarknadsföra de betydande kulturvärden som finns iregionen ökar möjligheterna för turismen.Kulturen är av avgörande betydelse för en bygdsattraktionskraft. Det är lättare att flytta till en plats om manvet att där finns ett livaktigt kulturliv. Omvänt ökarkulturverksamheten intresset för att stanna kvar där manvuxit upp. Kulturen stärker samhörigheten ochsolidariteten med den egna bygden. Den ger bygden enegen identitet. Bygden kan bli uppmärksammad genom sinkulturverksamhet och detta stärker den lokala självkänslan.Under 1980-talet har åtskilliga kommuner gjortmålmedvetna kultursatsningar för att ge invånarna tillgångtill ett lockande kulturutbud och för att göra den egnakommunen attraktiv. I många fall har satsningarna fått enbetydelse som sträcker sig långt utanför den egnakommunen.En framgångsrik kulturverksamhet skapar självkänslalångt utanför kretsen av deltagare. Publikdragandeinstitutioner lockar dessutom arbetstillfällen och pengar tillkommunen.De sociala nätverken stärks av kulturen. När det finnsrika tillfällen att knyta kontakter med andra främjas bådehemkänslan och företagarandan. Kreativiteten ochinitiativkraften gynnas av kulturen. Den lockar nya grupperav yrkesutövare till bygden med kunskaper och talangersom inte funnits där.