mot · GG02So221 · 1993-01-26 00:00:00 — Familjesplittringens orsak och verkan Familjen har i alla kulturer haft en central roll. Det ärinte så märkligt därför att dess funktion handlar omsamhällets överlevnad såväl i fysisk som i psykisk mening.Den nya generationen -- reproduktionen av familjen --formas och utvecklas i den nära gemenskapen. Självaorganisationsmodellen ansluter till människans djuparebehov av en liten hanterlig gemenskap.Familjen har inte bara praktiska och ekonomiskafunktioner, vilka i sig inte är oviktiga, utan också betydelseför den mänskliga mognadsprocessen. I den lillagemenskapen möter medlemmarna kärlek, omtanke,förståelse, tålamod och ansvar. Det är främst ifamiljegemenskapen som värdemönster, normer ochvägledande etik kan överföras från generation tillgeneration. En människas inre styrka har ofta ett sambandmed kvaliteten i närmiljön. En positiv hemmiljö ger barnende bästa förutsättningarna för en harmonisk utveckling.Med denna bakgrund borde det vara naturligt för deoffentliga myndigheterna, främst lagstiftaren, att klargöraatt stabila familjerelationer bör vara ett viktigt mål ipolitiken och genomsyra samlevnads-, social- ochskattepolitiken.Den officiella svenska synen på familjestabilitet är någotoklar. Det borde vara av intresse att kartlägga i ett mycketomfattande perspektiv orsak och verkan på familjelivetsområden.I början av 1900-talet upplöstes av alla nyaäktenskap i genom äktenskapsskillnad. Skilsmässofrekvensen harpå senare år stabiliserats och alltså slutat öka. Detförhållandet kan sättas i samband med att andelen par somsammanbor utan att gifta sig har ökat starkt under desenaste 20 åren. Av alla samboende par i är förnärvarande ogifta. Separationsfrekvensen ärbetydligt högre bland dem än bland gifta.Antalet äktenskapsskillnader har i de flesta länder ivästvärlden stigit i olika omgångar under hela 1900-talet.Tar man hänsyn till den stora upplösningsfrekvensen förogifta parförhållanden torde , och möjligen ocksåDanmark, ha den klart största separationsfrekvensen ivärlden räknad på alla samboende par, gifta och ogifta.Denna höga separationsfrekvens påverkar självfalletbarnens situation i . har ca 40 000 barn berörtsav föräldrarnas separation. Totalantalet torde ligga runt 1,5miljoner barn. Ett mått på vanligheten av samboende utanäktenskap är för övrigt också att av allanyfödda barn i numera har en ogift mor. Risken förett barn att drabbas av föräldrarnas separation är ungefärtre gånger större när föräldrarna är ogifta.Många separationer är antagligen nödvändiga, iblandför barnens skull. innebär skilsmässan som sådanen påfrestning för de flesta barn, liksom för föräldrarna.Det är emellertid en komplicerad fråga vad som är orsakoch verkan.Det finns forskningsresultat utomlands som visar attpsykologiska problem och beteendestörningar hosskilsmässobarn visserligen kan bero på själva skilsmässanmen att en negativ inverkan på barnen också kan hagrundlagts åtskilliga år . Det är följaktligeninte lätt att veta när det ena eller det andra -- fortsattäktenskap eller separation -- är bäst för barnen. I och medatt skilsmässor blivit så vanliga har de på olika sättavdramatiserats jämfört med läget för några decenniersedan. Lagstiftningen försöker numera understödja barnetsgoda relationer med båda föräldrarna, även om deseparerat med varandra. I vilket fall som helst innebär docken skilsmässa mellan makar eller en separation mellan tvåsamboende under äktenskapsliknande förhållanden, närsamboendet fått en viss varaktighet, någon form avmisslyckande. Även om man måste räkna med att vem somhelst kan råka ut för en familjeseparation borde lagstiftarenutgå ifrån att goda och stabila familjeförhållanden har ettvärde -- för barnen, för mannen och kvinnan personligenoch för samhället i stort -- vilket om möjligt börunderstödjas av lagstiftningen och av de offentligamyndigheterna i övrigt.Separationsfrekvensen bland samboende ogifta par ärflera gånger högre än skilsmässofrekvensen bland gifta.Naturligtvis bevisar detta statistiska förhållande ingalunda,att det formella äktenskapet har en familjestabiliserandeeffekt. Det är nämligen enbart de någorlunda stabilasamboförhållandena som överhuvudtaget leder tilläktenskap. I de instabila fallen separerar man utan att giftasig först.Även om det inte går att bevisa statistiskt attäktenskapet som sådant verkar familjestabiliserande, finnsdet ändå skäl att tro på vissa sådana samband. Dels betydergiftermålet att både mannen och kvinnan får antas utgå frånatt deras förbindelse skall bli långvarig; vid samboende utanäktenskap visar det sig nog ibland att parterna på ettolyckligt sätt utgått från olika förutsättningar i fråga omarten av sin förbindelse. Dels kan själva äktenskapslöftet haåtminstone någon inverkan på en del mäns och kvinnorsprincipiella strävan att hålla ihop sin förbindelse.Det finns alltså ett stort behov av en intensifieradbeteendevetenskaplig och socialvetenskaplig, inklusiverättssociologisk, forskning om familjesplittringens orsakeroch verkningar.Enligt min mening borde regeringen aktivt bidra till attkartlägga sambanden mellan de politiska insatserna på olikapolitikområden och övriga miljöfaktorer påsamlevnadsområdet på ena sidan och familjesplittringen påandra.Riksdagen har tidigare hos regeringen begärt enutvärdering av sambolagstiftningen. Denna utvärdering kankopplas till den i motionen begärda kartläggningen. Enannan tänkbar väg är att tillsätta en expertutredning, typmaktutredningen, eller att ge resurser till ett omfattandetvärvetenskapligt forskningsprojekt på området. Det börankomma på regeringen att välja form för dennakartläggning av familjesplittringens orsak och verkan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en bred kartläggning avfamiljesplittringens orsaker och verkningar.