mot · GG02Bo51 · 1993-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:242 Minskad statlig reglering av kommunernas ansvar för boendefrågor I propositionen föreslås att lagen om bostadsförsörjningoch lagen om bostadsanvisning skall upphävas.Därmed skulle de bestämmelser som finns för att underlättakommunernas åtgärder för att främja bostadsförsörjning,bostadsbyggande och förmedling till bostadssökandeförsvinna.Vänsterpartiets första allvarliga kritik av förslaget är attregeringen inte ens försöker redovisa propositionenseventuella effekter på människors faktiskabostadsförhållande ; om t.ex. segregeringen --åtskillnaden -- av människor med olika förutsättningar ökareller minskar när det gäller boendet.Segregeringen ökar -- regeringen borde presenteraförslag som minskar den. bedömer attförslagen i denna proposition kommer att ökasegregeringen mellan våra bostadsområden.Därför avslår propositionen.Vänsterpartiet föreslår i stället att regeringen ges iuppdrag att återkomma med förslag före omhur segregeringen i boendet ska minska.Regeringen motiverar dessa inskränkningar ikommunernas möjligheter och rättigheter när det gäller attbedriva en bra bostadspolitik med att man vill förenkla ochavbyråkratisera regelsystemet inom bostadsmarknaden.Dessa regleringar -- hävdar regeringen -- har drivit uppproduktionskostnaden av bostäder. Detta är anledningentill regeringens förslag.Det märkliga är då att det inte finns tillstymmelse tillredovisning av dessa antagna förhöjdaproduktionskostnader. Än mindre finns det en prognos övermed hur mycket regeringen tror attproduktionskostnaderna ska minska.Den borgerliga regeringen har beslutatom avvecklingar av kommunernas möjligheter att vialånevillkor m.m. tillförsäkra sig rätten att förmedla ledigabostäder.Regeringen fortsätter nu på den väg man slagit in,innebärande att statens och kommunernas ansvar förbostadsförsörjningen skall ersättas medmarknadskrafternas frihet att själva bestämma vad som skabyggas, vad det ska kosta och vem som ska få tillgång tillbostäderna.Även om regeringsförslaget genomförs kvarstårkommunernas ansvar för sina invånares bostadsförsörjning,ett ansvar som för övrigt återfinns i regeringsformen (RF1:2) enligt vilken det skall åligga det allmänna att tryggarätten till bostad. Även i socialtjänstlagen (SOL 6 §) geskommunerna skyldighet att ge bistånd som innebär att manska ha bostad, likaså i SOL 20 och 21 §§.Kommunernas befogenheter och möjligheter kanemellertid i dessa avseenden inte bara styras av kommunal-och socialtjänstlagen, och man kan inte förlita sig tillmarknaden och olika fastighetsägares goda vilja och socialaansvar.Detta visas skrämmande tydligt av vissa borgerligt styrdakommuner som avstått från att främjabyggandet av flerfamiljshus trots en stor bostadsbrist. Manhar i stället medvetet lagt över ansvaret förbostadsförsörjningen på grannkommunerna. Detta äroacceptabla förhållanden. Regeringens förslag främjardenna ansvarslöshet och egoism.Bestämmelserna i lagen (1947:523) --bostadsförsörjningslagen -- och lagen (1987:1274) --anvisningsrättslagen -- ska enligt vår mening inte upphävas.Lagarna är ändamålsenliga och nödvändiga för att klara deenskilda kommunernas ansvar för förhållanden inom denegna bostadsmarknaden. De utgör inget hinder förkommuner som vill förenkla olika förfaranden, träffafrivilliga överenskommelser osv. De kan ses närmast som enmarkering av ett samhälleligt ansvar och inte enbefogenhet.Vänsterpartiet behandlar kommunalabostadsförmedlingar i riksdagsmotionen 1992/93:Bo414från . Våra där framförda krav, att utveckla denkommunala bostadsförmedlingen, kvarstår. Det som häntsedan januari 1993 och som visar att vår kritik är riktig äratt det privata intresset -- t.ex. i -- atthantera bostadsförmedling är minimalt.Kommunerna behöver nu det stöd som finns kvar ibostadsförsörjnings- och anvisningsrättslagarna för att påett någorlunda riktigt och rättvist sätt fullgöra sitt ansvar.De bestämmelser som finns är i huvudsak inte tvingandeutan ger kommunerna möjlighet att efter eget bedömandeanvända sig av dem i syfte att åstadkomma en bra planering,information och förmedling och måste därför få finnas kvar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1992/93:242,2. att hos regeringen begär förslag om hursegregeringen inom bostadssektorn skall minska.