mot · GH02Fi8 · 1993-11-09 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:25 Inriktningen av den ekonomiska politiken riktlinjer i sammanfattningDet allt överskuggande problemet i svensk ekonomi äridag arbetslösheten. Enligt regeringens egna gissningarkommer den öppna arbetslösheten 1995 att ligga kvar påden för okända nivån . med enmycket hög arbetslöshetsnivå kommer då att ha gått. Vi vetav erfarenhet från andra länder att vi får en stor grupp avfrämst unga människor som inte känner sig behövda, somaldrig haft ett fast jobb och som har litet hopp om attnågonsin få ett.Målet att snabbt öka kapacitetsutnyttjandet i ekonominoch därmed sänka arbetslösheten måste nu överordnas alltannat. Detta är utgångspunkten för motion.Vänsterpartiet anser att fler jobb måste skapas -- på kortsikt genom att stimulera inhemsk efterfrågan. Vi föreslårsänkt matmoms till , att ersättningsnivåerna förarbetslösa återställs, ett program för att stimulerabyggsektorn samt ett program för att stödja ekonomisktträngda kommuner.På måste en återgång till den fullasysselsättningen åstadkommas längs tre olika huvudvägar:1) genom att omfördela arbetstiden,2) genom att ställa om produktions- ochkonsumtionsmönstret i en ekologiskt hållbar riktning,3) genom förbättrad service.Om vi fortsätter längs regeringens ''enda väg'' har viredan om några år hamnat i tvåtredjedelssamhällets -- ellerkanske blir det trefjärdedelssamhällets -- förgårdar. Demest välbeställda grupperna kommer att ha fått det bättrerent materiellt, medan klyftorna mot dem som har detsämre vidgas alltmer. kommer de som har det braidag också att allt tydligare få känna av nackdelarna:ökande gatuvåld och brottslighet, glassplitter påvillamuren, tredubbla lås på dörrarna.Högerpolitik kan inte klara både full sysselsättning ochsanerade statsfinanser, för det grundläggande villkoretheter rättvisa. Det handlar inte om välgörenhet, utan om attfördela resurserna.Men om detta skall kunna förverkligas krävs också enlångsiktigt hållbar plan för att sanera de offentligafinanserna. skall stanna utanför den EuropeiskaUnionen, produktions- och konsumtionsmönstret skallläggas om så att miljöskulden kan avvecklas, arbetstider,inkomster och förmögenheter skall utjämnas.En politik för ökad efterfrågan och fler jobbI propositionen sägs att ''Det gynnsamma kostnadslägetgör det möjligt för svenska företag att öka produktionengenom ökade marknadsandelar både på export- ochhemmamarknaderna''. Problemet är dock att, precis somefter devalveringen 1982, de flesta företag använder denlåga kronkursen till att öka sina vinster. Ägarna behövervarken nyinvestera eller nyanställa -- varför skulle man göradet när man kan leva gott på devalveringsvinster och deskattesänkningar som regeringen bjuder på.Det är sant att många företag -- särskilt små ochmellanstora med inriktning på hemmamarknaden -- idagbehöver mer pengar för att kunna sysselsätta fler. Menregeringens förslag till skattesänkningar innebär att manurskillningslöst smetar ut de knappa pengar staten har --eller snarare de som staten inte har -- över alla.Resultatet blir att alla de företag som verkligen behöverstöd ändå inte får tillräckligt för att överleva. Och särskiltgynnar regeringens förslag dem som delar ut vinsterna tillaktieägarna i stället för att investera i produktionen.I stället måste den ekonomiska politiken formas så attpengar omfördelas från företag som använder övervinstertill finansiella transaktioner till företag som anställer fleroch investerar sina vinster i produktionen.Indragningen av pengar från bostadssektorn skall rivasupp. Ett stödprogram för att stimulera byggandet börsnarast läggas fram för riksdagen.Svenska folket lever i genomsnitt inte över sinatillgångar. Tvärtom produceras mer än vad somförbrukas av varor och tjänster. Problemet är istället attproduktionsresultatet är orättvist fördelat. Alltfler levernära gränsen för personlig konkurs, som allt flerblir mycket rika.Ett annat stort problem är att vi totalt producerar långtunder vad som skulle vara möjligt om alla resurseranvändes. Det privata sparandeöverskottet blir ungefärlika stort som det offentliga sparandeunderskottet. Igrunden handlar det således om en fördelningsfråga: pengarbör flyttas från passivt sparande till att bli investeringar ocheffektiv efterfrågan på hemmamarknaden.Vänsterpartiet har i vårens motioner lagt en rad förslagtill hur detta skall gå till.Vi föreslår:höjd skatt för dem som tjänar mer än om åretsänkt matmoms till 15 procent.Vi avvisar regeringens förslag som ger arbetslösa,lågavlönade, sjuka och låginkomstpensionärer sämreprivatekonomi. Ersättningsnivåerna för arbetslösa börsnarast återställas till de nivåer som gällde före de nugenomförda sänkningarna.Vi har också hävdat att denskattereform som genomfördes och 1991 var orättvisoch gav stora skattesänkningar för höginkomsttagare. Detär dags att riva upp reformen , inte för att gå tillbaka till80-talets skattesystem, utan för att återställaprogressiviteten i skatteskalan till en rimlig nivå.Konkret föreslår vi en höjd statsskatt -- vi har kallat denen solidaritetsskatt, den kan också kallas värnskatt -- på ökad skatt på inkomster mellan ca 200 000 och 250 000kronor och skattehöjning för inkomsterdärutöver. Vi föreslår också slopat grundavdrag förhöginkomsttagare.Penningpolitik och kreditpolitikRegeringen överdriver faran av ökad inflation. Det är numöjligt att föra en mer aktivt räntesänkande politik än densom regering och riksbank bedriver.Staten bör mer aktivt använda sitt ägande ibanksystemet för att minska gapet mellan utlåne- ochinlåneräntor. bank bör användas för att skapa enbättre regional förankring av kreditsystemet. Postgirot skallges fulla rättigheter att driva bankverksamhet. Allt för attöka konkurrensen och därmed sänka bankkundernaskostnader.EgenavgifternaDe egenavgifter till den obligatoriskaarbetslöshetsförsäkringen som regeringen nu föreslår skullefungera så att låginkomsttagaren fick betala mer av sininkomst än höginkomsttagaren, som skulle slippa avgifterför inkomster över ca . Omregeringen också tänker låta avgiften vara avdragsgill ideklarationen, betyder det att de som tjänar mer än ca dessutom skulle få extrarabatt påavgiften.Regeringen vill framställa förslaget till egenavgifter somen del av programmet för att sanera de offentligafinanserna. Men en kråka är en kråka även om manförsöker kalla den för en kanariefågel. Egenavgifterna tasur samma kaka som skatterna. Regeringsförslaget innebäratt man minskar den del av kostnaderna för arbetslöshetensom tas ut genom arbetsgivaravgifter på helalönesumman eller som genom upplåning kommer att bärasgemensamt av framtida skattebetalare. Effekten blir inte ensanering av de offentliga finanserna, utan en omfördelningåt fel håll.Nej till svenskt medlemskap i talar nu mer om behovet av samordnadeåtgärder mot arbetslösheten i . Sådana program ärdock inte förenliga med den nu färdigbildade unionens,enligt , ensidiga inriktning påinflationsbekämpning. ger regeringen enskönmålad beskrivning av vad ett svenskt medlemskap i denEuropeiska anser i sin höstrapport attorsakerna till den svenska krisen till största delen måstesökas här hemma. De skriver att länder medväxelkursanknytning till EG-valutan -- läs -- tvangshålla en betydligt högre räntenivå än vad som varitmotiverat med hänsyn till den svaga inhemskaefterfrågeutvecklingen. Detta visar att självakonstruktionen i valutasamarbetet och i Maastrichtavtaletär felaktig.En omprövning pågår faktiskt också i de flesta : man inser att massarbetslösheten är ett långt störrehot än inflationen och att 80-talets högerpolitik harmisslyckats. Det går att bekämpa arbetslösheten i Sverigeoch det går att samarbeta med andra länder om programmot arbetslösheten, utan att blir medlem i EU.I propositionen står att ''en överordnad målsättning församarbetet i är att alla former av protektionismmåste bekämpas''. I allt väsentligt deltar redan pålika villkor på EGs inre marknad. De pågåendeförhandlingarna har visat att EU-medlemskapet betyderhögre industritullar, återreglerad tekoimport med uddenriktad mot och en krångligare jordbrukspolitik.Om regeringen verkligen menar allvar med att alla formerav protektionism skall bekämpas är ett av de effektivastesätten att hålla utanför den Europeiska Unionen.Regering och riksdagsmajoritet har beslutat minska u-landsbiståndet och skärpa flyktingpolitiken. EU-medlemskapet skulle kosta skattebetalare ca 10miljarder kronor netto. Mer än hälften av medlemsavgiftenskulle gå till jordbruksstöd. Är detta verkligen väl användapengar? Finns det verkligen inte effektivare sätt än att bidratill att ge jordbruksstöd i EG?Det är allvarligt att regeringen så mycket bygger uppsina planer på ett svenskt medlemskap. Det är nödvändigtatt också göra förberedelser för den ekonomiska politik somskall föras vid ett nej till medlemskap.Punktskatter, miljöavgifter och generelltanställningsstödRegeringen föreslår att man långsiktigt realsäkrartobaksoch alkoholskatter. Vissa höjningar föreslås ocksånu. har inget emot de nu aktuellahöjningarna och anser att dessa skatter bör kunna öka merän inflationen.Regeringen föreslår också att man långsiktigt realsäkrarvissa energi- och miljörelaterade skatter. Men ommiljöskulden skall minskas och avvecklingen av kärnkraftenskall krävs mer. Det som hänt medstillastående reaktorer visar på ett akut behov avinvesteringar i förnybara energikällor. För detta krävs attpriset på miljön inte bara följer inflationen, utan ökarsnabbare än priserna i genomsnitt. Dock måste man nogabeakta skatternas effekt på olika energislag samt påinkomstfördelningen. Vidare är det viktigt attskattehöjningarna placeras in i rätt konjunkturläge.Regeringen föreslår höjning av vissa energiskatter nu.Höjda skatter på hushållens konsumtion dåarbetslöshetens huvudorsak är en starkt fallande inhemskefterfrågan kan vara riskabelt som isolerad åtgärd. Vi kanändå tänka oss höjningar , om dessa ges en riktigmiljöoch fördelningsprofil och om de kombineras medåtgärder som stimulerar sysselsättningen.När det gäller bensinskatten har sedanlänge förordat en differentiering.Det finns en ljuspunkt i regeringens proposition,nämligen stödet till företag som nyanställer. Men hänsyn tillkonjunkturen borde det dock kommit tidigare.Vänsterpartiet hade också ett sådant förslag i våra motioneri våras, men det avslogs. Regeringens förslag medför dockett antal administrativa problem. Bland annat medger intedagens statistik en effektiv kontroll och dessutom innebärsäsongsarbeten problem. För att undvika detta villVänsterpartiet införa en minimitid ianställningstid för nyrekryterade i förslaget.Vänsterpartiet vill alltså att ger regeringen iuppdrag att återkomma med ett samlat förslag tillsysselsättningsskapande åtgärder enligt vad som ovananförts. I samband med detta ska regeringen ocksååterkomma med förslag till energi- och miljörelateradeskatter.ArbetstidernaRegeringen vill se det stora övertidsuttaget som teckenpå att högkonjunkturen är nära. Men det konkretaresultatet av övertiden är att få jobbar mer och fler blirarbetslösa. Det går att sammantaget arbeta mer ochsamtidigt fördela arbetstiden jämnare så att fler får arbeteinom en växande arbetstidsmängd. Taket för tillåtetövertidsuttag bör sänkas. Via höjdarbetsgivareavgift eller på annat sätt bör man göra detdyrare att använda övertid istället för att nyanställa.Äntligen tycks nu insikten öka om att det långsiktigt ärnödvändigt att fördela arbetstiden jämnare. Vuxnasvenskar förvärvsarbetar redan genomsnittligt mindre . Detta visar att sextimmarsdagensnarare är en fråga om omfördelning än om totalt kortadarbetstid. har stora förhoppningar om attfrågan åter skall vakna till liv. Inom fackföreningsrörelsenökar nu kraven på att ett första steg tas 1995.Den kommunala tillväxtenEnligt regeringens prognos och politik kommer denkommunala konsumtionen att falla ochmed 1995. Den privata konsumtionen däremotberäknas bli oförändrad 1994 och den skall växa med 2,5 %1995.Samtidigt skriver regeringen i propositionen att en brabarnomsorg, en skola med hög kvalitet och en effektivsjukoch äldreomsorg främjar näringslivet. Detta är sant,men det kan inte förenas med det ekonomiska utrymmesom regeringen vill ge kommunerna. Ett absolut minimumär att den kommunala konsumtionen ökar både1994 och 1995. bör anslås till enkommunakut i enlighet med tidigare förslag frånVänsterpartiet.I dagens lågkonjunktur kan både privat och offentligkonsumtion öka genom att produktionsförmågan användseffektivare. Men långsiktigt måste vi politiker vågaprioritera den gemensamma konsumtionen: tydligt säga atttid och omtanke för barnen på dagis och för de gamla påsjukhemmet är viktigare än nya bilar eller flera TV-apparater.Genom avdragsrätten för de föreslagna egenavgifternatill arbetslöshetsförsäkringen skulle kommunerna förlora ca1,i skatteintäkter. Med regeringensförslag till kortare arbetslöshetsersättningperioder blirockså många fler utförsäkrade , vilket ledertill att kommunernas utgifter för socialbidrag ökar starkt.Regeringsförslagen bör i första hand avvisas, men om debifalls måste kommunerna kompenseras.Ekonomisk brottslighetRegeringen utlovade tillåtgärder mot ekonomisk brottslighet och 20 miljonerkronor akut till skärpt momskontroll. Ännu har ingentinghänt. Om den svenska allmänheten skall stödja besparingarär det helt nödvändigt att stävja ekonomisk brottslighet.Det långsiktiga saneringsprogrammetStatsskulden är förfärande stor. Den överstiger nu per invånare och bara räntorna på den kostar och en i genomsnitt om året.De besuttna har alltid tjänat mest på stora offentligaskulder. Den som har stora fordringar och räntekrav påstaten kan öka både förmögenhet och makt.Med politik blir det offentligaunderskottet i finansiellt sparande ca 170 miljarder, dvs. ca20 per invånare 1994. Merparten avunderskottet försvinner om vi kan återvända till fullsysselsättning och fullt kapacitetsutnyttjande. Resten kanklaras genom skattehöjningar och besparingar.Vänsterpartiet har angivitminskade militärutgifter,minskad statlig administration,sänkt tak isjukersättningen m.m. som exempel på besparingar.Ekonomisk demokratiDen diskussion om ökad makt för de anställda iproduktionen som startade i och med Meidners förslag tilllöntagarfonder 1975 får inte avslutas. Tvärtom är det merangeläget än någonsin att omfördela makt från kapitalägaretill löntagare. Den stora folkmajoriteten kommer inte att taansvar för samhällsekonomin om de inte också får mer attsäga till om på sina arbetsplatser. Ökad ekonomiskdemokrati är därför en nödvändighet för att långsiktigtklara både fler jobb och minskade offentliga underskott.Samtidigt ger utbildningssatsningar,kompetenshöjningar och en full sysselsättning en utvidgadmakt för de anställda och skapar förutsättningar för attbehålla företagen i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag till riktlinjerför den ekonomiska politiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vad i motionen anförts skall vara vägledande för denekonomiska politikens allmänna inriktning,3. att hos regeringen hemställer om ett samlatförslag till sysselssättningsskapande åtgärder i form av sänktmatmoms, återställda nivåer i ersättning åt arbetslösa,program för byggsektorn, en kommunakut, ny utformningav generellt anställningsstöd samt energi- ochmiljörelaterade skatter enligt vad i motionen anförts.