ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02So50 · 1993-04-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:185 Tobakslag Efter omfattande utredande har regeringen lagt fram enproposition om tobakslag. Här finns förslag om lag ombegränsning av rökning i vissa lokaler och utrymmen,begränsning av rökning i arbetslokaler, varningstexterm.m., marknadsföring och produktkontroll. Regeringensproposition går emellertid inte lika långt i förslag tillåtgärder mot tobaksbruket som vi gjort i vår motion tillriksdagen (So 267), som väcktes i januari 1993.Vi upprepar därför här de yrkanden i So 267 vilka haranknytning till propositionen om tobakslag samt förutsätteratt övriga yrkanden i So 267 behandlas i samband medproposition 1992/93:185. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en åldersgräns för inköpav tobaksvaror,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om reklamförbud för tobaksvaror,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bestämmelser för rökfria lokaler.
mot · GG02So53 · 1993-04-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:185 Tobakslag Leverantörers skyldighet att utreda tobaksvarorshälsoeffekterI propositionen föreslås att en möjlighet öppnas attmeddela föreskrifter om att tillverkare och importörer avtobaksvaror skall utreda om de kemiska och toxikologiskaegenskaperna hos tobaksvaror har hälsovådliga effekter.Förslaget kan synas motiverat, men enligt min meningblir effekten att man sätter bocken till trädgårdsmästare.Det är rätt att avkräva tillverkare och importöreruppgifter om innehållet i produkterna. Den kunskapenmåste finnas hos dem som marknadsför tobaksvaror.Att däremot begära av tobaksindustrin att den skallutreda toxikologiska egenskaper och hälsovådlighet kaninte leda annat än fel. Resultatet kan bara bli att bolagenbeställer tillrättalagda konsultrapporter, eller möjligenkräver egna rapporter utan egentligt värde.Det är självklart inte heller någon gångbar väg attförsöka detaljstyra bolagens val av utredare eller ställa kravpå utredningarnas kvalitet. Den enda rimliga vägen är attavkräva bolagen ett underlag som sedan får värderas frånhälsosynpunkt av opartisk myndighet. Om bolagen harinvändningar mot den värderingen får de då framläggaeventuella partsinlagor.För att klargöra att tobaksföretagen inte skall göra egnabedömningar av hälsoeffekter föreslås att tobakslagens 15 §får följande lydelse: ''Det åligger tillverkare och importörerav tobaksvaror att, i den utsträckning som regeringenbestämmer, lämna underlag för bedömning av varornashälsorisker i form av redogörelse för innehållet itobaksvarorna.'' Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar ändra lydelsen i tobakslagens 15 §i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GG02So58 · 1993-04-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:185 Tobakslag Propositionen beskriver på ett utmärkt sätt den ökadesjukdomsfrekvensen som uppkommer genom bruk avtobak. Rökning är fortfarande ett av våra allra störstafolkhälsoproblem. Särskilt allvarligt är det faktum att alltfler unga flickor börjar röka.Tyvärr drar regeringen inte tillräckligt långtgåendeslutsatser av sin egen beskrivning eftersom man bortser frånden allt mer sofistikerade tobaksreklamen som möter ossöverallt. Man bortser också från de svårigheter som finns attpå frivillig väg få till stånd rökfria arbetsplatser.Allt fler länder förbjuder tobaksreklam och någranegativa resultat av detta har såvitt vi vet inte kunnatkonstateras. Allvarligast är förmodligen den förtäcktareklamen, något som också länder som t.ex. ochBelgien har tagit fasta på genom att förbjuda även denna.Vi får allt fler människor med allergiska besvär fråntobaksrök. Det är naturligtvis omöjligt att helt skyddadessa, men det skulle bli betydligt lättare för dessa att levaett normalt liv om arbetsplatserna blev rökfria. Det ärenklare att träffa överenskommelser om var man får rökaom det i grundreglerna finns ett förbud än på helt frivilligväg.Tobaksutredningens förslag upptar förslag omlagreglering även av de här upptagna punkterna ochregeringens beslut om att inte ta dessa med i propositionensynes vara mindre väl genomtänkta. Det är snarare eneftergift till de marknadskrafter som aldrig har haft någraönskningar om att minska bruket av tobak utan enbart villtjäna pengar, även om det sker till priset av andramänniskors hälsa. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om ett förbud mot all slagsreklam för tobaksvaror inkl. förtäckt reklam och sponsring,2. att beslutar om att ett förbud införs motrökning på arbetsplatser med möjligheter till dispens försärskilda rökutrymmen.
mot · GG02So61 · 1993-04-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:186 Kontroll över ämnen som kan användas vid olaglig tillverkning av narkotika m.m. Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås lagstiftning om kontroll övervissa ämnen som, utan att de i sig utgör narkotika, oftaanvänds vid olaglig narkotikatillverkning. hardeltagit i det internationella samarbete som har förekommiti syfte att få till stånd en sådan kontroll. De regler somföreslås i propositionen uppfyller de rekommendationersom har antagits vid detta samarbete. De är också förenligamed på området. Förslaget innebär att lagreglerom tillstånd för hantering av de aktuella ämnena och reglerom exporttillstånd i vissa fall införs. Vidare föreslås reglerom krav på märkning av förpackningar och skyldighet attföra anteckningar. Tillståndsgivning och tillsyn överreglernas efterlevnad skall enligt förslaget läggas påLäkemedelsverket. För att kunna utöva tillsynen skallverket ha rätt till tillträde till lokaler som används i sambandmed tillverkning, handel m.m. med dessa ämnen samt attförelägga vite. verksamhet skallfinansieras via uttag av avgifter för tillståndsgivningen. Föratt sanktionera tillståndet föreslås straff- ochförverkandebestämmelser. De nya reglerna om kontroll avämnen som kan användas vid olaglig narkotikatillverkningföreslås bli införda i lagen (1992:860) om kontroll avnarkotika. Närmare föreskrifter avses införas i denförordning om kontroll av narkotika som kompletterarlagen.Riksdagen antog en ny läkemedelslag(1992:859) och den nämnda lagen (1992:860) om kontrollav narkotika. Vidare har antagit vissföljdlagstiftning till de nämnda lagarna. Den nyalagstiftningen avsågs träda i kraft med , vilket förutsattes bli . Detföreslås nu att den nya lagstiftningen skall träda i kraft den1 oavsett om och i så fall när kommeratt träda i kraft.Allmänna synpunkterBeträffande kontroll och tillsyn så bör inte bara denmyndighet som skall ha hand om tillståndsgivningen få rättatt utöva tillsyn.Kontroll och tillsyn bör på lämpligt sätt även ges tillpolisen och tullverket.Det gäller då inte enbart själva hanteringen utan ävenden rent bokföringsmässiga och administrativa delen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kontroll och tillsyn av ämnensom kan användas vid olaglig narkotikatillverkning.
mot · GG02T85 · 1993-04-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:161 Trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet I propositionen föreslår regeringen bl.a. atttrafikanternas kunskaper och erfarenheter skall utnyttjas påett bättre sätt. Detta för att förbättra trafiksäkerheten på desvenska vägarna. Enligt propositionen skall trafiken sessom ett system där människa, väg och fordon samspelar.Vi anser att en viktig politisk strävan i frågan omförbättrad trafiksäkerhet måste vara att möjliggöra förkommunerna att mer aktivt delta i detta arbete. Inte minstgäller detta sambandet trafik--miljö. Kommunerna kan idagförbjuda biltrafik vid t.ex. väderleksförhållanden som görluftföroreningarna hälsovådliga.Sambandet mellan höga hastigheter och antalettrafikolyckor är väldokumenterat. Ovannämndaförhållanden har gjort att många kommuner beslutat sig föratt söka sänka hastigheten på vägsträckor inom kommunen.Enhälliga kommunfullmäktigen har ställt sig bakominitiativ till hastighetssänkningar för att förbättratrafiksäkerheten. Tyvärr visar det sig att kommunerna imånga fall förvägras sina initiativ till hastighetssänkningareftersom beslutet formellt skall fattas av centralalänsmyndigheter.Vi anser att det är kommunerna som kan göra den mestvälgrundade bedömningen om en hastighetssänkningbehövs eller ej. Det är hos kommunerna kunskapen ochkännedomen om den dagliga trafiksituationen på berördavägsträckor finns -- inte hos länsmyndigheterna.Därför bör kommunerna få full bestämmanderätt när degör bedömningen att en hastighetssänkning gagnar miljöoch människor. Ett ytterligare skäl för denna ökadekommunala självbestämmanderätt är att det skulle minskabyråkratin hos länsmyndigheter; resurserna kan satsas påviktigare uppgifter än att genomdriva kommunala beslut.Vi föreslår att den kommunala bestämmanderättenutvidgas så att kommuner får rätt att fatta beslut omhastighetssänkning på alla vägar inom kommunen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bestämmanderätt omhastighetsgränser.
mot · GG02T87 · 1993-04-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:161 Trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet Höj säkerheten för oskyddade trafikanterOskyddade trafikanter -- framför allt fotgängare ochcyklister -- drabbas relativt ofta av den bristande säkerhetenpå våra vägar och gator. Det resulterar i en skrämmandehög olycksstatistik för dessa grupper. Det finnsskrämmande exempel där gående på trottoar blivitöverkörda av rattfyllon.Säkerhetsproblemen är påtagliga i våra större städer därde olika trafikslagen blandas på ett ibland osannolikt ochföga logiskt sätt. De oskyddade trafikanterna är nästanalltid i underläge; både ur trafikteknisk och trafikmoralisksynpunkt betraktas de oskyddade trafikanterna som hinderför fordonstrafiken. Den attityden måste ändras.Att öka säkerheten betyder ofta att separera trafikslagenoch skapa utrymme för alla slags trafikanter. Svenskstadsplanering -- eller brist på planering -- har mycket längegått ut på att underlätta för bilismen. Detta har medfört attbåde framkomlighet och säkerhet för andra successivt blivitsämre -- utöver det faktum att stadskärnorna allmänt settblivit relativt hälsovådliga p.g.a. buller, utrymmesbrist ochluftföroreningar.Vissa städer -- , , -- har kommit en bitpå väg för att underlätta och höja säkerheten för deoskyddade trafikanterna. Dessa initiativ och investeringarbör tjäna som föredöme för svenska städers trafikplanering.Vad som framför allt behövs är två saker: investeringar inya gång- och cykelbanor, trafikseparering, planfriakorsningar, mer utrymme till fotgängare och cyklister, enmer integrerad och mänsklig stadsplanering.Det behövs också ett annat, mer hänsynsfullt, beteendemellan olika trafikantgrupper. Trafikmoralen är saktasjunkande i landet vilket inte kan accepteras.Vänsterpartiet föreslog i statsbudgeten för den närmastetreårsperioden att utöverregeringens förslag ska satsas på gång- ochcykelinfrastruktur. Vi upprepar inte här kravet utankonstaterar bara att dessa investeringar blir alltnödvändigare ju går.Ett mer hänsynsfullt trafikbeteende måste grundläggastidigt och ständigt aktualiseras. Vi föreslår atttrafikundervisning och information intensifieras iskolundervisning och andra lämpliga sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att öka investeringar i gång- ochcykelinfrastruktur ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att intensifieratrafikundervisningen i skolundervisningen och andralämpliga sammanhang.
mot · GG02T91 · 1993-04-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:161 Trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet Värdet av haverikommissioner behandlas ipropositionen. De utvärderingar av olyckor som görs i dessager värdefull kunskap till hjälp för att undvika liknandeolyckor i framtiden.Den tragiska bussolyckan som inträffade under enskolresa i Måbödal har lett till att vissa förändringar iförarutbildningen på bussar föreslås. De speciellaproblemen med att köra i mycket starkt kuperad terrängföreslås ingå i utbildningen fortsättningsvis. Ytterligare ettantal förslag anges för att undvika en liknande olycka.Det allra viktigaste nämns dock inte. Enligt uppgiftskulle de flesta barnen ha överlevt om det hade funnitsbussbälte. Standarder för bussbälte finns i . Detenda som fattas är beslut. Installation av bussbälte böråtminstone i ett första steg bli obligatoriskt på långfärds-och turistbussar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att installation av bussbälte börbli obligatoriskt i långfärds- och turistbussar.
mot · GG02T92 · 1993-04-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:161 Trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet Krav på handledarkompetens vid övningskörning från 16års ålderPropositionen innehåller ett avsnitt som föreslårövningskörning . Man hänvisar till den s kfranska modellen men till skillnad från denna ställs ingakrav på teoretisk undervisning.När det gäller handledaren ställs heller inga krav påvisad lämplighet annat än att det ska ges möjlighet förkörkortsmyndigheten att via körkortsregistret se om dentilltänkta handledaren har sådan belastning att han ärolämplig som handledare.Beträffande fordonets beskaffenhet ställs det ingaytterligare krav utöver den obligatoriska grönaövningskörningsskylten.Att tillåta övningskörning är bra. Dettafyller också de önskemål som ställs i ''körkort 2000'' om enökning av såväl övningskörningssträcka somövningskörningstid. Motionen lägger, som helhet, stor viktvid attitydfrågorna och detta måste också gälla den som skabiträda eleven som privatlärare. Att, som prop. föreslår,endast kontrollera privatlärarens lämplighet viakörkortsregistret räcker inte. Privatlärarens lämplighet ochkunskap måste också prövas på annat sätt, lämpligen genomett självstudiebrev och ett enkelt test där de grundläggandekunskaperna prövas och där de viktigaste momenten för enprivatlärare delges. Ett sådant förfarande skulle ocksåbättra på kunskapen hos de förare (oftast föräldrar) som togkörkort för 20--sedan.När det gäller fordonets beskaffenhet så har det idebatten ställts krav på allt från dubbelkommando till extrabackspegel.Att installera dubbelkommando beräknas kosta 7.000 krvarför det som krav kan ses som orealistiskt. Kostnaden föratt installera extra backspegel är ytterst marginell och bordevara ett krav i alla bilar som används vid övningskörning.När det gäller kraven på privatlärarutbildning ochfordonets beskaffenhet gäller det att lägga dessa på en nivåsom inte omöjliggör det som propositionen syftar till,nämligen att ge körkortsaspiranten ökad tid tillövningskörning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utbildning av privatlärare,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kravet på extra backspegel i bilarsom används vid övningskörning.
mot · GG02T93 · 1993-04-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:161 Trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet InledningRedan under 40-talet fick trafikanter börja vänja sig vidfordonskontroll -- s.k. flygande inspektion. gällt teknisk kontroll. Trafikfarliga fordon har kunnatstoppas. Den flygande kontrollen har sannolikt haft storbetydelse för att öka säkerheten.Ökad ambitionsnivåDen flygande övervakningen föreslås ges en allt meraframträdande plats på bekostnad av den periodiskakontrollen. Det är viktigt att i den flygande övervakningenfullt ut utnyttja avancerad teknik för att få en så passheltäckande information som möjligt om bilparkens statusså att rätt insatser, inte minst ur samhällsekonomisksynpunkt, kan göras.En stor samhällsekonomisk kostnad utgörluftföroreningarna från bilparken. Utsläppen består ihuvudsak av kolväten, koloxid och kväveoxider. De störstamängderna luftföroreningar står bilar tillverkade för. av utsläppen kommer frånbilar som är och yngre. Orsaken är i regel attinställningen i insprutningen av bränslet har glidit. Detta ärdessutom oekonomiskt för den enskilde bilägaren.IVL, , harutvecklat teknik för automatisk övervakning avluftföroreningar från bilparken. Med ettspektrofotometriskt mätsystem, det s.k. FEAT-systemet,kan enskilda bilar med höga utsläpp av luftföroreningarsåsom koloxid och kolväten enkelt identifieras. Om ensamtidig övervakning med videokamera sker, kanbilnumret registreras parallellt. Om dessa uppgifter skullekunna få nyttjas för att via bilregistret skicka ettföreläggande till bilägaren om att åtgärd bör vidtas, skulleen inte obetydlig miljövinst kunna åstadkommas. Dettavore en idé i linje med de miljömålKommunikationsdepartementet fastslagit ska gälla förtrafiksektorn.Vägverket föreslås få möjlighet att träffa avtal mednäringslivet om att tekniker ställs till förfogande vidflygande inspektioner. Det bör således vara en uppgift förVägverket att, genom att exempelvis sluta avtal med IVL,nyttja den möjlighet till miljöövervakning i samband medden flygande kontrollen som erbjuds med avanceradluftmätningsteknik. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i den flygande övervakningenbeakta de möjligheter till miljöförbättringar denna kanerbjuda.
mot · GG02T98 · 1993-04-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:200 Telelag och en förändrad verksamhetsform för , m.m. I regeringens proposition 1992/93:200 föreslås bl.a. entelelag och en förändrad verksamhetsform för Televerket.Betydelsen av effektiva telekommunikationer isamhällsutvecklingen betonas starkare än tidigare som detövergripande telepolitiska målet på såväl kort som lång sikt.Statens övergripande ansvar för olika teletjänsterunderstryks också.I propositionen föreslås att statens ägande i förs över direkt till regeringen närTeleverket ombildas till aktiebolag. Det är en braförändring. Det är viktigt att i den överföringen ocksåinbegrips möjligheten för allmänheten att utan kostnadkunna ringa upp telefonjourer av olika slag. Som exempelkan nämnas Jourhavande präst, , Jourhavande psykolog, samt RFHL (läkemedelsberoende).I dagsläget kan regeringen fastställa omfattningen ochutformningen av SOS-tjänsten som innehåller olikadeltjänster. För en del debiteras den uppringande endast ensamtalsmarkering, för andra som Jourhavande präst får denuppringande numera betala vanlig samtalstaxa vidutnyttjande av tjänsten.Erfarenheten har visat att möjligheten att nåjourhavande präst, kurator och psykolog m.fl. och attkunna nå dem anonymt är oerhört värdefull för människorsom befinner sig i en krissituation och som vill söka hjälp.För många ensamma, psykiskt sköra eller hämmade utgörmöjligheten att telefonledes få tala direkt med t.ex. enkurator utan att gå via någon växel en betydelsefullkontaktlänk och en trygghet. Erfarenheten visar också attsamtalen kan bli mycket långa.Antalet uppringande har genomgående ökat för varje åroch långtifrån alla samtal hinner betjänas. Innehållet i debetjänade samtalen har fått allt allvarligare karaktär.Omstruktureringar och nedskärningar i delar avsamhällsservicen samt lågkonjunktur med arbetslöshet ochekonomiska problem avspeglas i samtalen.Kostnaderna för dessa samtal torde vara ringa jämförtmed kostnaderna för dessa människors hälsoproblem ochsociala bekymmer. De sistnämnda kostnaderna tordemånga gånger kunna reduceras just genom den hjälp denjourhavande kan ge.Jag anser därför att den här typen av samtal bör varakostnadsfria för den uppringande och att tjänsten inräknasi de sk SOS-tjänsterna. Dessa bör förses medanonymitetsskydd som också omfattar internationellasamtal. Inte så få samtal kommer nämligen från människorsom befinner sig utomlands. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kostnadsfrihet för samtal tilljourhavande präst m.fl.,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anonymitetsskydd föruppringande.
mot · GG02U18 · 1993-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:244 Styrnings- och samarbetsformer i biståndet Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att en ny modell för samarbetetmed de större mottagarländerna av svenskt bistånd införs,att vissa förändringar av anslagsstrukturen för biståndetgenomförs och att nuvarande ambassader ochbiståndskontor samordnas i en integreradfältadministration. Syftet med de föreslagna förändringarnaär att öka effektiviteten i det svenska biståndet genom attgöra regeringens respektive myndigheternas ansvar ochuppgifter tydligare inom ramen för en mål- ochresultatorienterad styrning.Allmänna synpunkterI propositionen föreliggande förslag är ett steg i rättriktning. Det enda rätta är emellertid att SIDA läggs neroch en helt ny organisation genomförs enbart inom UD ochpå ambassaderna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ny biståndsorganisation.
mot · GG02U22 · 1993-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:244 Styrnings- och samarbetsformer i biståndet I proposition 1992/93:244 beträffande styrnings- ochsamarbetsformer i biståndet föreslås att anslagsstrukturenskall förändras, att en ny modell för samarbetet med destörre mottagarländerna införes samt att en ökadsamordning av ambassader och biståndskontor -- i vissa fallsammanslagning -- sker. Alla dessa förslag framläggs för attöka effektiviteten och flexibiliteten vilket är bra. Med tankepå den allt livligare biståndsdebatten ochden kritik som framförts är det viktigt att nya metoder ochvägar prövas.Frågan är emellertid om man trots beaktansvärdaambitioner lyckas med detta, så länge man negligerarsplittringen i biståndet. har antalet s.k.programländer (med s.k. landram) ökat till 19. Utanfördenna krets bedrivs ett omfattande och långsiktigtbiståndssamarbete med 9--10 länder. Utöver dessasammanlagt 28--29 länder bedrivs samarbete i form av stödtill enstaka projekt i ett 60-tal mottagarländer (östbiståndetej medräknat). Det svenska biståndet är således medhänsyn till antalet länder alltför splittrat. Här måste ske enklarare prioritering. Här krävs koncentration.Om det saknas koncentration när det gäller antaletsamarbetsländer så gäller detta icke minst antalet sektoreroch ämnesområden inom respektive mottagarländer. Enlista på alla dessa skulle bli mycket, mycket lång. Visst ärvarje ämnesområde i sig självt viktigt, men när människorlever på svältgränsen eller när det är cirka 35 000barn som dör av svält eller av bristsjukdomar, upplever jagbiståndsprojekt inom t.ex. trafiksäkerheten som någotmalplacerade. Därmed är inte sagt att dessa är av ringavärde inom biståndet, men i bedömningen av hur en samladoch total effektivitet skall uppnås måste man väga in vadsplittringen innebär på i på biståndskontoret i respektive mottagarland. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ökad koncentration av detsvenska biståndet.