mot · GH02Ub1 · 1993-10-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:220 En ny läroplan och ett nytt betygssystem för , sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan En skola för allaLångsiktiga skolbeslut utan samrådLäroplanen är statens viktigaste styrinstrument förskolan. Både läroplan och betygssystem är styrinstrumentför skolan som ska gälla minst . Betydelsenav dessa har ökat i och med att andra styrfaktorer avskaffatsunder decentraliseringsprocessen som pågått de senaste20 åren på skolans område.Mot denna bakgrund borde så viktiga beslut föregås aven bred debatt. Vidare borde största möjliga politiskaenighet eftersträvas, vilket har varit tradition i vidstora skolpolitiska beslut. Tyvärr har den borgerligaregeringen valt att i stället påskynda de pågåendeutredningarna och lämnat för debatt.I ett riksdagsbeslut -92 uttalades att: ''Detär -- -- -- av avgörande betydelse att den nya läroplanen haren bred förankring i det svenska samhället'' och att''Utskottet utgår från att det fortsatta arbetet därför skermed beaktande av behovet av parlamentarisk förankring''.I mars -93 uttalades att ''Dessa frågor bör tas upp iöverläggningar med samtliga partier, innanregeringen lägger fram de aviserade propositionerna.Utskottet anser att representanter för partier ien arbetsgrupp bör ges möjlighet att följaberedningsarbetet. ''Trots detta tillmätte regeringen samrådsförfarandetringa värde. Något egentligt samråd förekom inte under denmånad som den parlamentariska arbetsgruppen fick till sittförfogande. Vi beklagar detta och ser det som ett avstegfrån traditionen att alltsedan Visbykompromissen 1962 sökastörsta möjliga uppslutning kring långsiktiga skolbeslut.Vi anser att det är avgörande för skolans utveckling attde förändringar som beslutas i läroplan och betygssystemhar förberetts genom bred debatt i och utanför skolan.Detta är än mer betydelsefullt med tanke på det nyastyrsystemet med målstyrning och det lokala ansvaret förskolan.Vi konstaterar stora brister i hur regeringen har hanteratdenna process. Vi har därför -- med de begränsademöjligheter ett oppositionsparti har -- genomfört ettremissförfarande till ett stort antal organisationer ochenskilda. Vi har också genomfört konferenser i nästan allalän och en rikskonferens om läroplan och betyg som led iatt komma fram till väl förankrade ställningstaganden.Trots vad som sagts finns det en samsyn på väsentligapunkter. Vi välkomnar att har övergivit en delav sina tidigare ståndpunkter.Läroplanskommitténs syn på kunskaper och lärandeåterfinns i hög grad i propositionen, vilket vi välkomnar dådetta i allt väsentligt är en uppföljning av de ursprungligadirektiven till läroplanskommittén. Denna kunskapssyn harockså rönt allmän uppskattning både bland dem som verkari skolan och bland skolpolitiker.Det finns också en bred enighet om att det nyabetygssystemet skall vara mål- och kunskapsrelaterat.Den tydliga fördelningen av ansvaret för läroplanensgenomförande borde enligt vår mening bidra till att den delskan utvärderas, dels faktiskt kommer att prägla skolansarbete.Det är också tillfredsställande att timplanen fått enutformning så att stadieindelning försvinner.Det kommer att förbättra möjligheterna till faktisktinflytande för skolans personal och elever över i vilkenordning och takt man vill arbeta med olikakunskapsområden. Den kan också bidra till att arbetet iskolan planeras mer långsiktigt och att eleverna slipper deganska tvära kast i arbetets organisation och innehåll somidag finns främst mellan mellanstadiet och högstadiet.Timplanens konstruktion med angivande av minstaangivna timtid för varje ämne eller ämnesblock, anser vi ärbra. Det ger kommunen ansvaret när det gäller att uppfylladen delen av läroplanen. De mer övergripande målen ärsvårare att uttrycka lika exakt, men vi återkommer i detföljande med några förslag som vi menar skulle förtydligakommunernas ansvar.Det föreslagna språkprogrammet är också enuppföljning av de ursprungliga direktiven tillläroplanskommittén. Språkkunskaper kommer att bli ett alltviktigare verktyg för alla människor för att kunna ta del avinformation liksom den rent personliga tillfredsställelsenöver att kunna kommunicera utanför det egna språket.Det är också mycket tillfredsställande att samtligaskolformer får samma läroplan med bibehållande av densärart och kompetens som motiverar särskolan,specialskolan och sameskolan.Skolans övergripande målUtbildning spelar en avgörande roll för den personligautvecklingen, för fördelning av välfärd och inflytande, förbildning, för den kulturella miljön och för att förberedamänniskor för ett aktivt samhälls- och arbetsliv. Utbildningoch skola utgör därigenom en av de avgörande faktorernaför samhällsutvecklingen.I ska alla barn och unga ges verkligamöjligheter att utvecklas och skaffa sig mesta möjligakunskaper och färdigheter. Vår vision för framtiden är ettsamhälle, där varje medborgare deltar i samhällsbyggetgenom arbete och var och en är delaktig i samhällslivet, påarbetsplatsen och i sin närmiljö. Detta förutsätter en skoladär alla barn ges likvärdiga möjligheter och där varje barnfår det stöd han/hon behöver, inte en skola som sorterarindivider efter social bakgrund eller begåvning.Skolan ska främja de ungas kompetens genom attutveckla förmågan hos eleverna att kritiskt kunna granskafakta och förhållanden, utveckla deras förmåga att tainitiativ och ansvar samt lösa problem både självständigtoch i samarbete med andra. Skolan ska vara en god ochkunskapsrik uppväxtmiljö som bidrar till elevernasharmoniska utveckling och lägga en god grund för fortsattlärande i ett livslångt perspektiv.Detta är grunden för den goda skolan -- en skola för alla.FNs barnkonvention''Barnets utbildning ska syfta till att förbereda barnet förett ansvarsfullt liv i ett fritt samhälle i en anda av förståelse,fred, tolerans, jämställdhet mellan könen och vänskapmellan alla folk, etniska, nationella och religiösa grupperoch personer som tillhör urbefolkningar.'' Ur artikel 29 iFNs konvention om barnets rättigheter.Som en av initiativtagarna till skapandet av FNsbarnkonvention har ett särskilt ansvar att låta dedär formulerade värderingarna prägla barnens ochungdomarnas utbildning i den svenska skolan. Vi ska ävenpå alla sätt i enlighet med våra åtaganden genomBarnkonventionen arbeta för att våra barn och ungdomaruppfostras enligt de ideal som proklamerats i FörentaNationernas stadga.Likvärdig utbildningAlla barn och ungdomar ska, oberoende av kön,geografisk hemvist samt sociala och ekonomiskaförhållanden, ha lika god tillgång till utbildning i detoffentliga skolväsendet. Utbildningen ska inom varjeskolform vara likvärdig varhelst den anordnas i landet.Elever med särskilda behov ska stödjas så att de garanterasen med andra elever likvärdig utbildning.Invandrarelevernas speciella resurser ska tas tillvara ochutvecklas.Resurserna i skolan måste därför fördelas efterelevernas och den enskilda skolans behov. Varje systemmed ''skolpeng'', dvs fördelning av resurser utan hänsyn tillelevers olika behov, måste motarbetas.Jämställdhet mellan könen ska utgöra en självklarutgångspunkt i skolarbetet. Skolan har som social ochkulturell mötesplats ett ansvar för att stärka förmågan attleva med en kulturell mångfald. Främlingsfientlighet skakraftfullt motverkas. Intresse för internationellaförhållanden och för en rättvis världsordning ska främjas.Eleverna ska fostras till respekt för demokratinsgrundläggande värden genom att demokratiskaarbetsformer tillämpas i skolan. Undervisningen ska läggasupp så att den främjar självständigt tänkande,ansvarstagande, kreativitet och samarbetsförmåga. Arbeteti skolan ska genomföras så att det ger lust till fortsattlärande.Kunskapsrik arbetsplatsSkolan ska vara en plats där barn och ungdomar kännertrygghet och glädje. Skolarbetet ska inte bara inriktas på attskapa harmoniska vuxna människor, utan skolan ska varaen kunskapsrik och glädjefylld arbetsplats under barn- ochungdomsåren. Kontakterna med samhället utanför skolanmåste vara öppna, detta gäller inte minst föreningslivet. Iskolans arbete ska teori och praktik varvas och de praktisk-estetiska ämnena ha en stark ställning. Godafaktakunskaper ska hjälpa eleverna att ta ställning tillmänsklighetens stora överlevnadsfrågor som fred,miljöförstöring och etiska frågor. Skolan ska vara öppen föroch stimulera till kontakt med arbetsliv och föreningsliv.Skolan är vår viktigaste kulturinstitution. Skolan skaförmedla upplevelser av levande kultur och ge kunskap omvårt kulturarv. Med hjälp av film, teater och andrakonstarter kan livsåskådningsfrågor, förståelse av de egnakänslorna, relationer mellan människor, samhällsklasseroch länder göras levande för eleverna. En väl fungerandesamverkan mellan skola, kulturinstitutioner,kulturorganisationer och kulturskapare måste etableras.Elever och föräldrar ska ha rätt att välja skola ochkommunen ha skyldighet att tillgodose detta val så långt detär möjligt utan att principen om att varje elev har rätt att gåi den närmaste skolan åsidosätts. Den enskilda klassen skaha möjlighet att ge skolarbetet en särskild profil.Profilklasser snarare än profilskolor ökar valfriheten.Samarbetet mellan hem och skola måste fördjupas.Skolans värdegrundSkolans värdegrund ska vila på de grundläggandedokument om mänskliga fri- och rättigheter somformulerats av . Dessa dokument skages en bred spridning inom hela skolväsendet.Enligt vår mening ska de värden som skolansverksamhet bygger på utgöra allmänmänskliga värden somvunnit bred anslutning bland människor med olikaövertygelser och trosuppfattningar, såsom respekt förmänniskolivets okränkbarhet, individens frihet ochintegritet, solidaritet mellan människor, jämställdhetmellan kvinnor och män. Denna värdegrund har kodifieratsi FN:s förklaring om de mänskliga rättigheterna och olikainternationella konventioner. I regeringens propositionermed förslag till nya läroplaner för skolväsendet användsbegreppet ''etik och västerländsk humanism''. Vianser att det är olyckligt att beskriva något så betydelsefulltsom en del av skolans värdegrund med uttryck varsinnebörd ger utrymme för synnerligen motstridandetolkningar och som riskerar att skapa konflikter.I dagens mångkulturella är det ytterst angelägetatt söka utveckla och konkretisera allmänmänskliga värdensom en gemensam grundval på vilken framtidens samhällekan byggas. Det är naturligt att dessa värden ska utgöraskolans värdegrund.Religionsfrihet tillhör hörnpelarna i ett demokratisktsamhälle. Där bör olika religiösa, filosofiska ochideologiska uppfattningar kunna leva sida vid sida och ingenav dem bör åtnjuta en privilegierad ställning. Detta ärsärskilt viktigt i skolans arbete. Det är därför olyckligt att ien tid då spänningar mellan olika religioner tilltar på mångahåll i världen ge intryck av att svensk skola ska geskonfessionell prägel. Detta kan leda till att icke-kristnagrupper tar avstånd från skolan trots att de delar de värdensom ska finnas i skolans värdegrund.Begreppen ''etik'' och ''västerländsk humanism''är som framhålls i en analys i en bilaga tillläroplanskommitténs betänkande dessutom oklara i sindefinition. Att regeringen väljer att förtiga detta är i siganmärkningsvärt. Inte heller har regeringen valt att pådenna punkt redovisa remissinstansernas synpunkter.Vi anser att det vore synnerligen beklagligt om skolansvärdegrund inte fastlägges i politisk enighet. Det skulle varaett avsteg mot hur sådana skolpolitiska beslut tidigarefattats. bör därför fastställa skolans värdegrundutan att föra in begrepp som ''etik och västerländskhumanism''. Vi föreslår därför att i läroplansförslagetsavsnitt om ''Skolans värdegrund och uppgifter'' det andrastycket ska ha följande utformning:Människolivets okränkbarhet, individens frihet,solidaritet med svaga och utsatta samt alla människors likavärde utgör kärnan i de värden skolan skall gestalta ochförmedla. Tillsammans med aktningen för varje människasegenvärde och respekten för det levande utgör de den etiskagrunden för skolans arbete.Det har funnits en bred enighet iSverige om att den allmänna skolan ska vara icke-konfessionell. Föräldrar ska, oberoende av vilkenlivsåskådning de omfattar, med förtroende kunna skickasina barn till den obligatoriska skolan.Det vi anfört har bäring på skolans värdemässigagrund där ingen religion eller ideologi ska ges särställning.Däremot är det självklart att kristendom ges stort utrymmeinom ämnet religionskunskap. Vi instämmer i vadpropositionen (s 59) säger om ämnet religionskunskap.Kristendomen har haft och har stor betydelse i det svenskasamhället. Skolan ska därför inom ramen förreligionskunskapen ge kunskap om den kristna tronsföreställningsvärld.Det är inte skolans uppgift att göra barnen kristna. Detär den kristna församlingens uppgift. Även om man är icke-troende, jude eller ska man kunna gå i denkommunala utan att känna sig kränkt ellerutstött. Alla föräldrar ska alltså med samma förtroendekunna skicka sina barn till skolan, förvissade om att dessainte blir ensidigt påverkade till förmån för den ena eller denandra av religiösa uppfattningar. Det är inte lyckligt för varesig skolan eller det framtida samhället om våra barn ochungdomar delas upp i skolor efter de trosriktningar familjentillhör med åtföljande segregation.Om ovanstående yrkande inte accepteras avriksdagsmajoriteten kan detta enbart uppfattas som attkoalitionsregeringens kompromiss är viktigare än ett enigtställningstagande till skolans värdemässiga grund. Vi yrkardå att uttalar att formuleringen ''etik ochvästerländsk humanism'' inte innebär att verksamheten iskolan ska ha en konfessionell prägel.KunskapsområdenDen tekniska utvecklingen, miljöförändringarna, våregen ökade rörlighet, invandringen, förhållandetill och beroende av andra länder samtstrukturomvandlingen i näringslivet är av stor betydelse förbedömningen av vilka kunskaper och färdigheter som ärbetydelsefulla. Utvecklingen ställer också nya krav påarbetssätt, samarbetsformer och inflytande.Det finns därför några kunskapsområden som i skolanbör ägnas särskild uppmärksamhet. Dit hör grundläggandefrågor kring kulturarv och kulturförändringar i vid mening.Kunskaper om det svenska kulturarvet, vår historia och vårtspråk liksom förståelse och respekt för andra folks ochnationaliteters kulturarv bör genomsyra utbildningen. Enfast förankring i det egna kulturarvet skapar godaförutsättningar att förstå både det egna samhället, denkulturella mångfald som finns i , och främmandekulturer.Ökade krav ställs på färdigheterna både i att kunnauttrycka sig på främmande språk och bättre kunskaper ominternationella och globala förhållanden. Mot denbakgrunden bör språkprogrammen i såväl somgymnasieskolan förstärkas.Förändringar i miljön ställer inte minst kommandegenerationer inför stora och svårbemästrade problem.Miljökunskapen är ett centralt kunskapsområde som intebara ska behandlas inom de naturorienterandeämnesområdena. De ekologiska aspekterna måste i störreutsträckning prägla undervisningen även inom andraområden. Miljöfrågorna rymmer också etiska dimensionersom måste uppmärksammas i undervisningen.Bilden av skolan 1993För sedan överlämnade tillregeringen en beskrivning av skolan som varit ett led iSkolverkets uppdrag att följa och utvärdera verksamheteni skola och vuxenutbildning. ''Bilden av skolan 1993'' ärdärför ett betydelsefullt dokument i diskussionen om hurden framtida skolan bör utformas.Värderingen av skolan visade på både positiva ochnegativa sidor. Läsförmågan är internationellt sett god.Eleverna är i allmänhet duktiga på att räkna. De har lätt attförstå engelska. De når goda resultat i några av de praktisk-estetiska ämnena, såsom t ex musik och hemkunskap, ochde är i allmänhet mycket positiva till ämnet slöjd. Men devisar också stora kunskapsbrister t ex i de naturorienterandeämnena. Det brister också ofta i förmågan att analysera ochlösa problem, i att argumentera för en uppfattning, iförmågan att se samband och förstå begrepp eller attanvända kunskaper på ett ämnesövergripande sätt.Regeringens förslag till utveckling av börnaturligen ses mot bakgrund av den bild som tecknats iSkolverkets rapport ''Bilden av skolan 1993''.Kursplaner och timplanerNaturorienterande och samhällsorienterande ämnenÄmnenas inneboende logiska struktur ska naturligtvisanvändas som stöd för inlärningen, men kan inte varautgångspunkten för lärandet i . Därför är det istrid med modern skolforskning att så starkt som regeringengör betona att undervisningen i ska ha sinutgångspunkt i ämnen. Denna akademisering avgrundskolan försvårar möjligheten att uppnå de mål somsamhälle och arbetsliv förväntar sig av skolan. Skolarbetetbör i stället vara ämnesövergripande och utgå från elevernaskunskaper, erfarenheter och behov.Regeringens förslag till nya kursplaner innebär tillskillnad mot Lgr 80 att de naturorienterande ochsamhällsorienterande ämnena åter delas upp i separatakursplaner. förslag om kursplaner inaturlära och samhällslära för årskurserna ett till femaccepteras inte heller av regeringen. I stället föreslårregeringen att eleverna redan från årskurs ett kan möta enundervisning uppdelad i fysik, kemi, biologi, teknik och såvidare. I ett par av de exempel på lokala timplaner somanges kommer sjuåringar och, i ökad utsträckning,sexåringar att möta skolans verksamhet uppdelad i fjortonämnen.Skolans uppgift är att utveckla eleverna till kunniga,intellektuellt nyfikna, kritiskt reflekterande och solidariskamänniskor. Skolan ska därför ge sammanhang, överblick,förståelse för helheter och samband.Mot denna bakgrund anser vi att ämnena samhällsläraoch naturlära ska genomföras för årskurserna ett till sex ochden ämnesuppdelning som regeringen gjort i dessa ämnensåledes avvisas av . Motsvarande ska gälla i de trehögre årskurserna, dvs. att nuvarande indelning avundervisningen i naturorienterande ochsamhällsorienterande ämnesområden ska bestå. Vi avvisardärmed förslaget att dela upp ämnena i separata kursplanerpå det sätt som regeringen förordar.Regeringens förslag på denna punkt är mycketlångtgående. Det strider vad gäller samhällslära ochnaturlära mot vad läroplanskommittén förordat men ävenmot vad som gäller då dessa ämnesområden behandlasinom OÄ (orienteringsämnen) i årskurserna 1--6.Vi ser stora fördelar med att undervisningen inom dessaområden bedrivs ämnesövergripande. Stöd för vårståndpunkt har vi i utvärdering, speciellt av denaturorienterande ämnena. Det finns ett starkt behov av atti ökad grad låta utgångspunkten för undervisningen varaelevernas egna erfarenheter av dessa kunskapsområden.Vi är nu dessutom i den situationen att den nyaämnesövergripande lärarutbildningen har godaförutsättningar att klara denna uppgift.Ett ställningstagande för ämnesövergripandeundervisning innebär också att läromedelsproducenternautvecklar läromedlen så att dessa kan bli till ett starkt stödför en undervisning som prioriterar helhet ochsammanhang.Barn- och ungdomskunskapLäroplanskommitténs förslag om en egen kursplan förbarn- och ungdomskunskap accepteras inte av regeringen.Barn- och ungdomskunskap bör enligt vår mening få enegen kursplan inom det samhällsorienterandeämnesområdet. Det är angeläget att barn- ochungdomskunskap ingår som en viktig del i skolansundervisning.Ungdomarna måste i skolan få ordentliga möjligheter attdiskutera och lära sig mer om barn och ungdomarsutveckling och levnadsvillkor. Genom detta kan förståelsenav den egna utvecklingen underlättas. Undervisningen skage förutsättningar för att kunna möta och respekteramänniskors olika värderingar och ursprung, ge kunskaperom sex- och samlevnadsfrågor och därigenom främjajämställdhet mellan kvinnor och män. Frågan om framtid,studier och arbete ska också vara en del av det nya ämnetbarn- och ungdomskunskap. En stor del av etiska ochmoraliska frågor som diskuteras inomreligionskunskapen bör också kunna tas upp inom barn- ochungdomskunskap.Vi förordar att det samhällsorienterande ämnesområdetutökas så att det uppgår till minst 860timmar.Praktisk-estetiska ämnenI förslaget till timplan har ämnena bild, hemkunskap,idrott och hälsa, musik samt slöjd samlats till enämnesgrupp med gemensam timtid. Det är svårförståeligtatt så skett eftersom dessa ämnen är av mycket olikakaraktär. Här har regeringens oförmåga att enas om hurmånga timmar det ena eller det andra av dessa ämnen skatilldelas fått styra ställningstagandet. I stället överflyttarregeringen denna dragkamp om timmar ut i skolorna, vilketvi anser vara oansvarigt. Behovet av flexibilitet inom dennagrupp av ämnen kan tillgodoses genom elevernas egna valoch pedagogisk profilering genom möjlighet tilltimtalsjämkning.Vi anser att de praktisk-estetiska ämnena bör stärkas iförhållande till regeringens förslag. De är mycketbetydelsefulla i skolans utbildning och helt nödvändiga föratt utveckla olika delar av elevernas personligheter ochintressen. Vi förordar därför att dessa ämnen tillsammansfår minst , det vill säga mer än vadregeringen föreslagit och att tar ställning till varjeämnes minsta garanterade timtid. Vi föreslår att ämnet bildfår minst , hemkunskap minst , idrottoch hälsa minst , musik minst ochslöjd minst . I detta förslag bibehålls den balansmellan ämnena som gäller i nuvarande läroplan.BildBildämnet är viktigt för att utveckla elevernas förmågaatt uttrycka sig och förmedla känslor i andra former än medtal och skrift. Ämnet har också stor betydelse för att ökaförståelsen i nyhetsförmedling, informationsutbud ochreklam, som i allt högre grad bygger på bilder. Att kunnatolka och förstå budskap i bilder blir allt viktigare.Bildämnet ska också bidra till att frigöra varje barns egenskapande förmåga.Vi föreslår att varje elev skall garanteras undervisning iämnet bild i minst 230 timmar.HemkunskapOavsett vilken framtid eleverna väljer kommer de helasitt liv att uppträda som konsumenter, som ska ta ansvar försin vardag, för hemmets skötsel, för hushållsarbete. I alltfler familjer förvärvsarbetar båda föräldrarna, vilket gerfärre tillfällen för barnen att ''ärva'' viktigavardagskunskaper. Hemkunskapsämnet i skolan har bliviten allt viktigare kunskapskälla.Som konsumenter ställs vi inför en allt större flora avvaror och tjänster. Gedigna kunskaper krävs för att värderaoch bedöma det som marknaden erbjuder.Konsumentkunskap är viktig för att kunna hantera degränser hushållsekonomin, omsorgen om miljön och vårhälsa ställer.Vi föreslår att varje elev garanteras undervisning i ämnethemkunskap i minst 110 timmar.Idrott och hälsaEtt mycket stort antal remissinstanser av mycketskiftande karaktär har strukit under vikten av att ämnetIdrott och hälsa får ett tillräckligt stort utrymme i skolansarbete.Folkhälsoskäl talar för att alla barn och ungdomar fårgedigna kunskaper om den fysiska aktivitetens betydelse förhälsan. Det är självklart också viktigt att barn får vältilltagna möjligheter att utöva idrott och annan fysiskaktivitet.Pedagogiska skäl talar också för att barn och unga får envarierad skoldag, som medger att praktiska och merteoretiska moment i undervisningen varvas. Också i detsammanhanget spelar idrottsundervisningen stor roll.Vi vet att många elever uppskattar idrottsämnet i höggrad. De skulle sannolikt avsätta en stor del av timtiden föregna val till idrottsämnet. Det är ofta elever som idrottareller är fysiskt aktiva på annat sätt också på sin fritid.Kunskapen och den fysiska aktiviteten är dock minst likaviktig för den växande grupp unga som aldrig eller mycketsällan idrottar. Just för dem är det extra viktigt att skolangaranterar ett tillräckligt antal timmar i ämnet Idrott ochhälsa.Vi anser att varje elev ska garanteras undervisning iämnet Idrott och hälsa med minst 500 timmar.MusikMusik spelar allt större roll, inte minst för mångaungdomar. Musiken är för många ett uttryckssätt nästanlika viktigt som språket. Skolan har självklart ett stortansvar för att utveckla detta uttryckssätt och stödja barnsoch ungdomars musikintresse. Deras förmåga att självaskapa och förmedla musik ska stärkas.