mot · GG02K207 · 1993-01-26 00:00:00 — Demokratins utveckling och fördjupning Motionen delad mellan flera utskottSammanfattningI motionen slås fast att demokratin ständigt måsteförsvaras och förlorade demokratiska landvinningaråtererövras. I denna process måste folkrörelserna spela enavgörande roll. Motionen visar också på hur mäktigaekonomiska intressen begränsar och påverkar denparlamentariska demokratin och de demokratiska fri- ochrättigheterna. Det understryks också att demokratinsproblem måste ägnas mycket uppmärksamhet i allgrundläggande utbildning. Mansdominansen i riksdag,landsting och kommunala församlingar måste brytas.Det är nödvändigt att vårt samhälle stärker deunderprivilegierades resurser. Samhället måste satsaresurser på folkbildning, folkrörelser, och kultur.Demokratin måste stärkas och utvecklas i skolan, ibostadsområden och på arbetsplatserna. villrikta uppmärksamheten på att ökade ekonomiska klyftor isamhället, arbetslöshet och privatiseringar hotar attförsvaga demokratin.Vänsterpartiet står kvar vid kravet på att invandrare skaha rösträtt i riksdagsvalen. skainförlivas med svensk rätt. Meddelarskyddet ska förstärkasoch den s.k. munkavlelagen som skyddarföretagshemligheter ska ses över så att de anställda lättarekan berätta om missförhållanden på arbetsplatserna.Anpassningen till EG får ej innebära attoffentlighetsprincipen sätts ur spel eller attmeddelarskyddet försvagas. Strejkrätten bör skyddas bättrei grundlagen. Möjligheten att genomföra beslutandefolkomröstningar bör utredas.Vi föreslår också att medborgarna ska ges bättremöjligheter att få ett förslag till motion behandlad utan attpartierna direkt är inblandade.Stärk demokratinDet representativa flerpartisystemet är det bästa sättetatt fatta övergripande beslut och sammanjämka olikaintressen för att finna lösningar på gemensamma problem ivårt samhälle.Innehållet i besluten bestäms givetvis av hur röstetalen ide allmänna valen fördelar sig mellan dem som nomineratsav de olika partierna men också i hög grad avstyrkeförhållandena mellan politiska intressen utanför deparlamentariska församlingarna. Dessa styrkeförhållandenavgörs av människors möjligheter att i vardagen verka försina egna politiska mål som t.ex. solidaritet och rättvisa.De skandinaviska ländernas demokratiska system ochvälfärdsmodell har starkt präglats av folkrörelserna. För attförsvara och utveckla demokratin behövs aktivafolkrörelser. Erfarenheten visar att demokratiskalandvinningar kan förloras och demokratiska system falla.Demokratin måste ständigt försvaras och förloradelandvinningar återerövras. I denna process spelarfolkrörelserna en avgörande roll.Den parlamentariska demokratin, liksom dedemokratiska fri- och rättigheterna, begränsas och påverkasi dag av maktförhållandena i ekonomin. Mäktiga koncernerkan sätta press på regeringar och parlament. Storföretagbekostar och samordnar påtryckningsgrupper i syfte attstyra politiska beslut. Privata monopolbildningar ochkommersialisering av massmedierna utgör ett hot mot detfria ordet. Ökade inslag av åsiktsreklam hotar också attytterligare försämra obalansen i opinionsbildningen till deresursstarkas förmån.Under hösten 1992 har det för alla blivit uppenbart atten oreglerad valutahandel kan tvinga demokratiska organsom riksbank, regering och riksdag in i enutpressningsliknande situation. De värderingar somvalutahandlare i och utomlands har och de villkorde ställer visar sig verka kraftigt styrande på penningpolitikoch ekonomisk politik. Möjligheterna att införa någon nyform av politisk kontroll av valutahandel bör prövas.Det är vår övertygelse att det representativastyrelsesättet behöver förstärkas och kompletteras medbeslutsformer som ger ett mer direkt inflytande församhällsmedborgarna.Detta kan ske i form av folkomröstningar, ökat inslag avolika former av självförvaltning bland arbetande, boendeoch brukare och av förbättrad kontakt mellanförtroendevalda och väljare. De underprivilegieradespolitiska resurser måste stärkas. Det kommunala självstyretmåste värnas, det regionala samarbetet stärkas ochdemokratin byggas ut. Landsting och länsstyrelser bör slåssamman till ett länsparlament.Olika skikt i samhället upplever sig inte halikvärdiga möjligheter att i en demokratisk process påverkasamhällsutvecklingen. Det kan gälla t.ex. lågutbildade,ungdomar, invandrare och kvinnor. Därför är det avfundamental betydelse för folkstyret att vi även ifortsättningen ägnar demokratins problem mycketuppmärksamhet i all grundläggande utbildning. Skolanmåste också utveckla demokratiska arbetsformer där elevertillsammans med skolans anställda ges möjlighet attutveckla ett demokratiskt arbetssätt. De förändringar somskolan nu står för får inte innebära att demokratiskaarbetsformer trängs tillbaka. Elevens hela utveckling måstevara skolans mål.Det måste vara en central del av demokratin att skyddaminoriteters rätt. En politisk majoritet får aldrigundertrycka en etnisk minoritet. Rasism ochfrämlingsfientlighet måste bekämpas. Invandrare bör fårösträtt i riksdagsvalen enligt samma regler som ikommunaloch landstingsvalen.Kvinnors underordning i vårt samhälle framträdertydligt i arbetslivet. Men det är män som oftast har makteni de politiska och religiösa församlingarna. Kvinnorserfarenheter måste bättre tas tillvara.Glesbygdsmyndighetens försöksprojekt i fem kommuner påtemat ''Omsorgs- och demokratiprojektet'' är en viktig del iarbetet för att ändra maktförhållandena i de politiska ochparlamentariska församlingarna. Mansdominansen iriksdag, landsting och kommunala församlingar måstebrytas. Målet bör vara att valda församlingar till hälftenbestår av kvinnor. I senaste riksdagsvalet minskadekvinnornas andel av riksdagen.Ett demokratiskt samhälle präglas av mer än allmänrösträtt. Vi behöver alla självförtroende för att kunna höjavåra röster för de idéer vi tror på. Snabbasamhällsförändringar gör det viktigt att kunna tillägna sigkritisk information. Kunskaper kan vinnas med erfarenhetmen kunskap finns också att hämta på bibliotek, istudiecirklar, i fortbildning, på folkhögskolor och ikulturella erfarenheter. Konstnärliga upplevelser ochmöten med andra kulturer ger viktiga helhetsupplevelser.Verklig demokrati och jämlikhet förutsätter att vi vågarbyta en del av vår materiella tillväxt mot en kulturelltillväxt. Det är nödvändigt att vårt samhälle stärker deunderprivilegierades politiska resurser. Därför måstesamhället satsa resurser på att ge generös stimulans tillfolkbildning, folkrörelser och kultur -- därför måstesamhället också värna om demokratin i skolan, ibostadsområden och på arbetsplatser.Framsteg och bakslag för demokratinGenomförandet av den nya valordningen ochavskaffandet av ståndsriksdagen innebar attdet privata ägandet blev den viktigaste faktorn vidbestämmandet av rösträtten. Förmögenhet och inkomstblev avgörande för rösträtt och valbarhet. Obesuttnagrupper som arbetare, lägre tjänstemän och småföretagarevar fortfarande i stort sett utestängda från det politiskalivet. De båda kamrarna kom under det närmaste halvsekletatt domineras av hemmansägare, grosshandlare och högreämbetsmän. Men kraven på allmän och lika rösträtt börjadeväxa. Det socialdemokratiska partiet var den första störrepolitiska organisation som ställde sig bakom detta krav.Den allmänna och lika rösträtten lyftes fram som detfrämsta kravet i partiprogrammet. Liberaler ochsocialdemokrater blev de pådrivande krafterna för denallmänna rösträtten.Det socialdemokratiska , som bildades1917, satte i sitt första program den allmänna och likarösträtten för män och kvinnor som första punkt. Dettaparti krävde också i sitt program fullständig yttrande-,tryck-, församlings- och demonstrationsfrihet. Man höllstrikt på religionsfriheten och skolans ideologiska ochreligiösa opartiskhet. Man värnade rättsstaten, freden,frihandeln, ''världsspråket'' och den internationellasolidariteten. Det nuvarande kan med vissrätt sägas knyta an till det ursprungliga vänsterpartietsideologiska hållning i och med efterkrigstidens uppgörelsermed kominterntraditionen.Den dåtida högern utvecklade ett påtagligt motståndmot den allmänna och lika rösträtten. Under trycket från detyska och ryska revolutionerna och rädsla för generalstrejkinsåg emellertid även högern att ytterligare steg motförstärkt demokrati måste tas. Vid den urtima riksdagen1918 förklarade dåvarande högerledaren tror inte på demokratins förmåga att lyckliggöra ettfolk, allra minst den sortens demokrati, som det här blirfrågan om och som sannolikt ganska fort kommer att ledatill massvälde.-- -- -- Det beslut som nu står i begrepp attfatta, innebär att makten lägges i deras hand som är minstkompetenta att hantera den.De nuvarande högerpolitiska krafterna kan också i vissmening sägas söka sig tillbaka till gamla positioner. Under1980-talet har det politiska klimatet ändrats. Högljuddakrav på omfattande överföring av samhällelig egendom ochverksamhet till privat ägande och kontroll kommer att flyttamakten från folkvalda organ till skikt med störrekapitalresurser i samhället. Ökade inslag avmarknadsstyrning i ekonomin kombinerad med störreojämlikhet vad gäller inkomster och förmögenhet bidrarockså till att makten över samhällsutvecklingen blir merojämnt fördelad.En väl fungerande marknad fungerar bäst i ett jämliktsamhälle. Minskad arbetslöshet och inkomstutjämningstärker demokratin. Stora ekonomiska klyftor och högarbetslöshet bildar också grogrund för invandrarfientligaoch rasistiska strömningar. Även i har vi bevittnatsådana tendenser.Vänsterpartiet lägger en rad motioner som syftar tillinkomstutjämning, minskad arbetslöshet och försvar föroffentlig verksamhet. Dessa motioner syftar också till attstärka demokratin. En särskild motion om ekonomiskdemokrati läggs också.Invandrarnas rösträttAtt ge invandrare rösträtt i riksdagsval enligt sammaprinciper som vid kommunalval är nödvändigt för att stärkademokratin i vårt land.Vi har den situationen att människor som arbetarpå samma arbetsplats och med gemensamma ekonomiskaoch sociala intressen har olika politiska rättigheter. De sominte är svenska medborgare men som leveroch verkar i vårt land har inte rösträtt i riksdagsval.Vänsterpartiet har under en lång följd av år ställt krav på attrösträtt för invandrare i riksdagsval skall införas. Vi står fastvid detta krav.Europakonventionen i svensk rättI håller domstolarna fast vid ståndpunkten attinternationella överenskommelser som tillträtt intedärigenom direkt blir tillämplig rätt i . Detta gällerockså överenskommelser som ingåtts om skydd för demänskliga rättigheterna. Den europeiska konventionen omde mänskliga rättigheterna ger den enskilde möjlighet attuppnå resultat som inte kan nås med hjälp avbestämmelserna till skydd för de grundläggande mänskligarättigheterna i 2 kap. regeringsformen. Dessa rättigheterhar ett starkt skydd på det internationella planet.För ett par år sedan fick en felaktigt utvisad palestinierskadestånd av svenska staten efter en förlikning hoskommissionen för mänskliga rättigheter i Strasbourg.Skadeståndet utgick därför att kränktkonventionen. I en svensk domstol hade knappast funnitsnågon möjlighet att få skadestånd.Den officiella svenska uppfattningen att svensk rättöverensstämmer med våra åtaganden enligt konventionenhar visat sig inte hålla. Tillämpningen av den europeiskakonventionen om mänskliga rättigheter ändras undan förundan genom domstolens avgöranden, som inte enkelt kanförutses. I de flesta stater som tillträtt Europakonventionenär den direkt tillämplig på intern rätt och måste tillämpas avdomstolar och myndigheter. Om denna Europakonventiondirekt blir tillämplig i svensk rätt minskar behovet av attprocessa i , vilket är besvärligt, tidsödande ochdyrt. Därmed skulle också människor med mindreinkomster och mindre processvana i viss mån få ökad chansatt hävda sin rätt.Regeringen har givit direktiv till utredningen omutvidgat skydd för grundläggande fri- och rättigheter att taställning till frågan om införlivandet avEuropakonventionen med svensk rätt i samband med ettsvenskt EG-medlemskap. Det finns ingen anledning attkoppla ihop dessa frågor. Dels innebär inte ett EG-medlemskap att konventionen i sin helhet införlivas medsvensk rätt, dels kan EG-medlemskapet visa sig politisktogenomförbart.Stärkt yttranderätt och meddelarskyddRiksdagen uttalade i samband med behandlingen avyttrandefrihetsgrundlagen att det är angeläget att ökainsynen i det privata näringslivet och de storaorganisationerna. Man insåg att det var en kompliceradfråga om vilken väg man skulle gå och ansåg att fråganborde ägnas ökad uppmärksamhet. En av de negativakonsekvenserna av ökad arbetslöshet är att människor blirrädda för att öppet uttala sin mening och berätta ommissförhållanden, maktmissbruk och olagligheter. Dettagäller också på de stora massmediaföretagen där dessutomkoncentrationen till färre och kapitalstarka ägare förvärrarsituationen.Nära samband med frågan om meddelarskyddet harlagen till skydd för företagshemligheter. ärkritiskt till denna munkavlelag. Självklart finns det ettbehov av företagshemligheter. Men lagen inskränker på ettorimligt sätt de anställdas rätt att sprida kännedom om olikamissförhållanden i företagen. Lagen utgör också ett hinderför att förstärka och utvidga meddelarskyddet.Lagen om skydd för företagshemligheter bör omarbetasför att tillgodose rimliga krav på rätt för anställda att röjamissförhållanden i företaget. I anslutning härtill börreglerna för meddelarskydd ses över för att åstadkomma ettutvidgat sådant skydd.När det gäller EG-anpassningen av svensk lagstiftningoch dess tillämpning till finns avsevärdaproblem. Dessa bearbetas nu av grundlagsutredningen införEG-medlemskapet.EG och dess medlemmar saknar meddelarskydd avsvensk typ. Inte heller har EG ännu någonoffentlighetsprincip. Tystnadsplikten för gemenskapenstjänstemän och andra befattningshavare finns reglerad iRomfördragets artikel 214. Även om en handling i EG-systemet inte omfattas av sekretess föreligger ingenskyldighet att lämna ut handlingen. Redan EES-avtaletinnebär att en viss försämring av meddelarskyddet redanhar beslutats av . bör nu slå fast attnågon försämring av offentlighetsprincipen och någonytterligare försvagning av meddelarskyddet inte får ske somett led i EG-anpassningen.StrejkrättenI regeringsformen 2 kap. 18 § sägs att ''varje medborgarevilkens egendom tages i anspråk genom expropriation ellerannat sådant förfogande skall tillförsäkras ersättning förförlusten enligt grunder som bestämmes i lag''. Dennaformulering ger enligt vår mening ett fullt tillräckligt skyddför äganderätten till pengar och fast egendom.Däremot skulle äganderätten till den egna arbetskraftenbehöva förstärkas. Regeringens proposition 1989/90:95 omlönestopp innehöll förbud mot fackliga stridsåtgärder ilönefrågor . Som lagrådet påpekadei sitt yttrande över propositionen har skyddet för att vidtafackliga stridsåtgärder svagt stöd i regeringsformen ochskulle inte ha hindrat genomförandet av den föreslagnalagstiftningen. Inskränkningen av strejkrätten är en viktigbegränsning av de arbetandes yttersta vapen för värnandetom sin värdighet och bestämmandet över den egnaarbetskraften. Rätten till fackliga stridsåtgärder är en sågrundläggande fri- och rättighet att möjligheten attförstärka skyddet för denna rätt i regeringsformen börutredas. Det bör övervägas om skyddet kan utformas enligtmönster av 2 kap 12 § regeringsformen.Förstärk folkomröstningarnas ställningI samband med debatten om folkomröstning om EG-medlemskap har det blivit tydligt att inget alternativ somgrundlagen erbjuder är tillfredsställande. Omfolkomröstningen hålls separat från riksdagsval kan denbara vara rådgivande. Erfarenheten från tidigarerådgivande folkomröstningar säger då att mycketväl kan fatta ett annat beslut än utslaget i folkomröstningenvisade. Ska folkomröstningen vara beslutande måste dengälla vilande grundlagsförslag. Ska förslaget förkastasmåste fler än hälften av de som avgivit godkända röster iriksdagsvalet rösta mot förslaget. Det kan alltså mycket välinträffa att trots att flertalet av de som röstar igrundlagsfrågan röstar emot förslaget så beslutar riksdagensenare att anta förslaget.En möjlighet vore att genomföra beslutandefolkomröstningar skilda från riksdagsvalet och utan direktkoppling till valdeltagandet i närmast föregåenderiksdagsval. Någon spärr för att folkomröstningen ej blirbeslutande vid alltför lågt deltagande torde behövas.Möjligheten att förstärka folkomröstningsinstitutet börutredas.MedborgarmotionMånga medborgare vill vara med och ta ett politisktansvar men kan inte alltid identifiera sig tillräckligt mednågot parti för att vilja arbeta inom partisystemet. En delupplever också att partierna sviker de program ochvalplattformar de gått till val på och att besluten i riksdagenblir annorlunda än vad man trott när man röstat på ett visstparti. En del förtroendevalda ändrar också politiskuppfattning och byter parti eller blirpartilösa. Som vi inledningsvis påpekat påverkas ocksåbesluten av påtryckningar från starka ekonomiska intresseni samhället. Därmed undergrävs också förtroendet för dendemokratiska processen, och viljan att delta i de allmännavalen och det partipolitiska livet hotar att sjunka.I syfte att stärka parlamentet som instrument förfolkviljan bör ytterligare en möjlighet för medborgare att fåen fråga väckt i kunna öppnas. En medborgaresom inte vill gå via något parti för att få en fråga behandladskulle t.ex. kunna begära att någon av talmännen beslutaruppta frågan som sin egen under benämningenmedborgarmotion. Man kan också tänka sig att det finnsandra möjligheter att göra en av partierna någorlundaoberoende politisk bedömning om ett förslag är värt attväckas. I en del kommunfullmäktigeförsamlingar tillämpasmodellen att fullmäktiges ordförande kan väcka en frågasom sin egen om inget parti vill väcka frågan. Frågan ommedborgarmotion i bör utredas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten att stärka deunderprivilegierades politiska resurser,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hur arbetslöshet, ökadeekonomiska klyftor i samhället och privatiseringar påverkardemokratin,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om politisk kontroll avvalutahandeln,14. att hos regeringen begär att ett förslag omrösträtt för invandrare i riksdagsval, oberoende avmedborgarskap, föreläggs ,5. att hos regeringen begär lagförslag ominförlivande av den europeiska konventionen om mänskligarättigheter med svensk rätt,6. att hos regeringen begär förslag till stärktgrundlagsskydd enligt vad i motionen anförts ommeddelarfriheten,7. att hos regeringen begär förslag till ny lag omskydd för företagshemligheter enligt vad i motionen anförtsom uppluckring av den ''munkavlelag'' som finns,28. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om offentlighetsprincipen ochmeddelarskyddet i samband med EG-anpassning,9. att hos regeringen begär förslag till stärktgrundlagsskydd för strejkrätten enligt vad i motionenanförts om rätten att vidta fackliga stridsåtgärder,10. att hos regeringen begär att frågan omförstärkning av folkomröstningsinstitutet utreds enligt vad imotionen anförts om beslutande folkomröstningar,11. att hos regeringen begär att frågan ommedborgarmotion utreds enligt vad i motionen anförts omtalmannens möjlighet att utifrån ta emot motionsförslag ochgöra dem till egna.