mot · GG02Ub673 · 1993-01-26 00:00:00 — sker stora förändringar inom den sociala omsorgen.Omsorgen har sin egen rationalitet och behöver utvecklasutifrån sina behov. Brister i den sociala omsorgen kan fåkatastrofala följder som vi har sett via massmediasbevakning av utvecklingen i , men också viabilder från och där fenomen som ''grannydumping'' uppstått till följd av en dåligt utbyggd omsorg.Antalet grupper som i något sammanhang kommer ikontakt med social omsorg ökar. Ädelreformen haröverfört stora resurser från landsting till kommun.Omsorgen om psykiskt utvecklingsstörda blir alltmer enuppgift för den sociala omsorgen. Handikapputredningenoch psykiatriutredningen kommer att innebära ytterligareuppgifter. Inom behandlingsområdet blirsocialpedagogiken en alltmer etablerad kompetens.Förändringen innefattar också nya organisationsformer ochuppgifter för den sociala omsorgen.En förändring av inriktningen och en rationalisering avomsorgsverksamheten är i full gång, för att så effektivt sommöjligt kunna möta nya krav. Det är då viktigt att depersoner som skall utföra huvuddelen av detta arbete har enkunskap och en kompetens som till fullo kan matcha dehöga kraven. Inom andra områden av utbildningsväsendetoch speciellt inom har man aviseratförlängning av vissa utbildningar för att möta nya krav påkvalitet och jämförbarhet med utbildning också i andraländer.Vad vore mer naturligt än att utbildningen inom socialomsorg med ännu större förändringar inom sittverksamhetsområde också får denna möjlighet. Denkompetens inom social omsorg som finns i är imånga fall unik för och i övriga världen och bordeses som en nationell resurs väl värd att bevara och utvecklasamt dela med sig av. Intresset för vår typ av social omsorgär stort ute i världen.Idag finns en social omsorgsutbildning (100poäng) vid ett 20-tal av landets vårdhögskolor.Utbildningen har två inriktningar. Dels inriktning motäldre, handikappade och utvecklingsstörda. Dels motsocialpedagogiskt behandlingsarbete.Utbildningarna har nöjda studerande och avnämare.Men dagens snabba utveckling fordrar att utbildningenförändras, för att studerande skall kunna svara mot de kravsom ställs i ett föränderligt samhälle och för att utbildningenskall vara konkurrenskraftig i utbildningsutbudet.I den pågående huvudmannaskapsutredningen harSvenska kommunförbundet med skärpa hävdat att densociala omsorgsutbildningen behöver vara minst 120 poängoch ge möjlighet till forskarutbildning. Kommunerna är i enöverskådlig framtid fortfarande den största avnämaren förhögskolekompetent personal inom socialomsorgen.Social omsorgsexamen skall, som yrkesexamen,jämföras med sjuksköterske-, socionom-, ocharbetsterapeutexamen. Dessa kommer alla att omfatta120--140 poäng. Samhället har här ett stort ansvar för att detkunskaps- och erfarenhetskapital som byggts upp inomsocial omsorg i högskolan skall fortsätta att utvecklas.Högskolans sociala omsorgslinje eller omsorgsprogramhar utvecklats och har möjlighet atterbjuda kurser omfattande 120 poäng. Det finnspåbyggnadsutbildning om 40 poäng och forskarutbildning.För den fortsatta utvecklingen av omsorgerna måste densociala omsorgsutbildningen omfatta minst 120 poäng. Desocial omsorgerna måste få konkurrera om studenterna pålika villkor som de ovan nämnda utbildningarna.Den sociala omsorgen står som fält-, utbildnings-och forskningsområde på ''egna ben'' i lika hög grad somomvårdnad och socialt arbete. Det är därför viktigt att dettasyns i examensbeskrivningen. Det är viktigt att utbildningenomfattar 120 poäng, att socialpedagogerna kan få enyrkesexamen i social omsorg och att utbildningen har enförankring i forskning och utveckling i likhet med andrautbildningar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om social omsorgsexamen.