mot · GG02A267 · 1993-01-26 00:00:00 — 1. Inledning och sammanfattningSocialdemokraterna presenterar med denna motion enhandlingsplan för att först förhindra att fler jobb försvinner,därefter stegvis öka sysselsättningen ochpressa ned arbetslösheten mot . Vi vill ta till vara den produktionskapacitet som finnsoch människors vilja till arbete och utbildning. Passivakontantstöd skall användas för viktiga investeringar. Istället för att öka skillnader mellan människor skall de gesökade möjligheter. På så vis skapas förutsättningar för attnå en årlig tillväxt om och bättre möjligheter att betala tillbaka statens lån.Allt sedan den borgerliga regeringen tillträdde har vivarnat för att den förda politiken leder till massarbetslöshet.Tyvärr besannas nu våra farhågor. Mer än var tionde personär nu antingen arbetslös, i aktiva åtgärder ellerundersysselsatt. kommer varje vardagytterligare 462 jobb att försvinna eller 120 000. kan var sjunde svensk stå utanför denordinarie arbetsmarknaden.Vi har förgäves vädjat till regeringenom att lägga fram åtgärder för att pressa ned den öppnaarbetslösheten. Då var 140 000 arbetslösa. ville vi satsa ca , utöver regeringens förslag, på att bekämpaarbetslösheten. Då var 180 000 arbetslösa. lade vi fram ett konkretinvesteringsprogram om samt satsningar på utbildning. Då var 200 000 arbetslösa. , då 220 000 var arbetslösa, vägrade de borgerliga ledamöterna iarbetsmarknadsutskottet att vidta några åtgärder för attbekämpa arbetslösheten.Men i den s.k. krisöverenskommelsen lyckades visocialdemokrater äntligen få till stånd satsningar påarbetsmarknadspolitik, utbildning och infrastruktur. Mendessa räcker inte, eftersom satsningen bara avser periodenfram till . Efter förra budgetpropositionenhar tack vare socialdemokratin ytterligare av arbetskraften engagerats i aktiva åtgärder.Nu måste alla krafter inriktas mot att bryta dendramatiska ökningen av arbetslösheten. Vi accepterar inteatt lämnar den fulla sysselsättningen och blir ettland med hög permanent arbetslöshet, sänkt tillväxt,minskad framtidstro, ökade sociala klyftor och ökadeskillnader mellan människor.Vi menar att har råd att arbeta, men klarardäremot inte minskad sysselsättning och högre arbetslöshet.Därför vill vi socialdemokrater föra en möjligheternaspolitik. Resurserna måste vridas mot mer investeringar iform av utbildning och infrastruktur, byggande inriktas mottillväxt, utgifter för passivt kontantstöd växlas till insatser idet reguljära utbildningssystemet. får genom bättrekommunikationer och högre utbildningsnivåer störreförutsättningar att klara konkurrensen från andra länderoch en utvecklad arbetsorganisation ochkompetensutveckling medför en ökad produktivitet.Människor skall få ökade möjligheter.Vår handlingsplan är långsiktig. Redan nästa budgetårinnebär den följande satsningar.Arbetsmarknadspolitik6 ytterligare till AMS för 32 000platser, främst utbildning och beredskapsarbeten till AMS för egen personalUtbildning50 000 fler elever i ett tredje gymnasieår 10 000 fler elever till högskolan 20 000 fler elever i KOMVUX 5 000 fler elever i folkbildningInfrastrukturVägar och järnvägar byggs för utöver nuvarande planer genomtidigareläggning av olika projekt. En räntekostnad uppstårom 1 miljard kronor.Byggande300 satsas på högskolebyggen satsas på ombyggnad av skolor180 satsas på ROT-program 135miljoner kronor satsas på bostadsförbättring 250miljoner kronor satsas på kultur och samlingslokaler125 satsas på kulturmiljövårdRegionalpolitik100 satsas på regionalpolitikÖvrigtDärutöver föreslår vi insatser för att ökajämställdheten i arbetslivet och förstärka kvinnornassituation förändringar av studiestöden för att stimulerautbildning i det reguljära utbildningssystemet insatser föratt fortsätta förnyelsen av arbetslivet insatser för aktivareregionalpolitik en ökning av avgiften tillArbetsmarknadsfonden för att förstärka finansieringen avarbetslöshetsförsäkringen.Vi säger nej till försämringar avarbetslöshetsförsäkringen.till försämringar avberedskapsarbeten.Med denna satsning räknar vi med att 190 000 personer skall få jobb eller utbildningsplats. Totaltkostar satsningen under nästa budgetår 14 000 miljonerkronor. minskar kostnaderna förArbetsmarknadsfonden med och skatter och avgifter ökar med 2 600 miljoner kronor.Den totala finansieringen redovisas i vår ekonomiskamotion. Ett förslag till en ny näringslivspolitik finns i enmotion. Mer detaljer om handlingsplanen finns också i olikautskottsmotioner.2. Läget på arbetsmarknadenArbetsmarknaden möter nu den värsta påfrestningensedan 1930-talet. Det är inte bara en ovanligt lång och djuplågkonjunktur. Det är en kris där ekonomin måsteställas om till lägre inflation. Det är utan tillväxt,vilket saknar internationell jämförelse och är något vi inteupplevt i . Det är ett fundamentaltmisslyckande för den ekonomiska politiken.Bruttonationalprodukten (BNP) utvecklas 10--långsammare --1993 än mednormal tillväxt. Det motsvarar ett produktionsbortfall på ca eller per vuxen svensk.Bristen på tillväxt leder till att antalet jobb sjunker irasande fart. Upp mot 400 000 arbetstillfällen beräknas med regeringens politikförsvinna . Det är fler än dearbetstillfällen som skapades . Nära enfemtedel av industrin har slagits ut.En dryg procent var arbetslösa , nås nivån7 %. Ca 50 000 var i aktiva åtgärder , blir det minst200 000. Som mest fanns det 90 000 kvarstående lediga platser på arbetsförmedlingen,nu ungefär 7 000.Denna utveckling leder till ett antal mycket allvarligasamhällsekonomiska konsekvenser. Färre sysselsattainnebär minskade inkomster och högre utgifter för staten.Därmed stiger också budgetunderskottet och staten måstelåna till konsumtion. En starkt ökad arbetslöshet riskerarenligt internationella erfarenheter att leda till en högpermanent arbetslöshet. Därmed ökar också riskerna föratt inflationen på nytt skall ta fart.Arbetsmarknadspolitiken överlastas, blir för passiv ochbidrar inte tillräckligt till ökad produktivitet.Att samhällets kostnader ökar när sysselsättningenminskar beror på två orsaker. Lägre sysselsättning minskarunderlaget för skatteintäkter. ökar statenskostnader för arbetslöshetsförsäkringen och aktivaåtgärder.Mellan 1990 och 1993 beräknas sysselsättningen minskamed upp mot 400 000 personer. Det innebär att 400 000 personer lämnar sin plats under strecket i ''bråket''nedan och många blir i stället helt ofrivilligt en utgift för statoch kommun. var det 2,25 försörjare per försörjd.År 1993 sjunker detta tal till 1,75. Denna rörelse frånförsörjande till försörjda måste vändas och fler med arbetebidra till att finansiera de offentliga utgifterna.Sysselsättning och försörjningsbörda19901993Ej aktiv befolkning2 000 0002 350 000Sysselsatta4 550 0004 150 000Enligt regeringens beräkningar kan minskningen isysselsättningen och ökningen av arbetslösheten förklaraupp mot av statens budgetunderskott. Dettaberor således till större delen på att vi arbetar för litet ochtill mindre del på att vi i lever över våragemensamma tillgångar. Men ökad tillväxt räcker inte föratt minska budgetunderskottet. Det är inte ens tillräckligtatt arbetslösheten minskar, om samtidigtförvärvsfrekvensen avtar. Helst skall tillväxten öka ocharbetslösheten minska, som vi behåller en högförvärvsfrekvens.De sociala kostnaderna av ökad arbetslöshet ärbetydande. Inte minst i storstäderna uppstårungdomsproblem med drogmissbruk, brottslighet och enungdomskultur som präglas av arbetslöshet ochbidragsberoende.Uppgiften är följande. Vid ingången av 1993 är av arbetskraften öppet arbetslös,i konjunkturberoende åtgärder eller latent arbetssökande.I slutet av året kan av arbetskraften ståutanför den ordinarie arbetsmarknaden. Behovet är enökning av sysselsättningen med 9--eller omkring 400 000 personer. Med den handlingsplan vi lägger är detmöjligt och rimligt att 1996 nå ned mot öppen arbetslöshet.3. Regeringens politikVi har gång på gång varnat regeringen för att den fördapolitiken skulle leda till den katastrofala situation som nuråder på arbetsmarknaden. Men tyvärr har regeringen intelyssnat, utan fortsatt sin politik som förvärratsituationen. var arbetslösheten i genomsnitt. I budgetpropositionen 1992 varregeringens prognos att arbetslösheten 1993 skulle bli . Men regeringens prognos för arbetslösheten 1993uppnåddes . sägerregeringen att arbetslösheten 1993 kommer att bli 6,2 %.Men tyvärr är risken betydande att regeringen återunderskattar arbetslöshetens utveckling som en följd av denförda politiken. Med ledning av statistik från Statistiskacentralbyrån (SCB) kan man dra slutsaten att den öppnaarbetslösheten passerar . räknarregeringen med att 120 000 jobb försvinner. Trots detta räknar regeringen meden arbetslöshet på . Enligt AMS är dessa siffror redan passerade. Förriksdagens beslut är det djupt allvarligt att regeringenspropositioner inte utgör en betryggande grund förbeslutsfattandet. Det rubbar medborgarnas tilltro tilldemokratins institutioner. Till detta skall läggas bristen påuppgifter i budgeten när det gällerarbetsmarknadspolitikens innehåll.På mindre än en sida i Arbetsmarknadsdepartementetsbilaga anges att skall fördelas på sex olika områden ochsammanlagt omfatta 268 000 personer. Det finns exempelvis inte någraredovisningar av avvägning mellan olika insatser, kostnaderi relation till kvalitet, utbildningens innehåll, fördelningenmellan upphandlad och reguljär utbildning eller någraekonomiska kalkyler som ger underlag för att bedömaeffekten av de insatta åtgärderna. Inte heller görs en rimliganalys av underskottets utveckling iArbetsmarknadsfonden och hur det kan motverkas.Regeringen har inget grepp om arbetsmarknadspolitikenskostnader eller konsekvenserna för budgeten av denminskade sysselsättningen.Enligt vår uppfattning är regeringens förslag så illaunderbyggda, att får svårt att göra en tillräckligtseriös prövning av insatserna inomarbetsmarknadspolitiken.Förslagen nuTrots att 150 000 jobb enligt regeringen kommer att försvinna ochnästa år, sker ingen som helst satsning för att bekämpaarbetslösheten. AMS får inga ytterligare medel jämförtmed innevarande budgetår, inte heller sker någon nysatsning inom andra politikområden.Regeringen verkar utgå ifrån, att arbetslöshetenkommer att minska och sysselsättningen öka på samma sättsom skedde devalvering. Men det är en långväg till full sysselsättning. Även om industrinskonkurrenskraft förbättrats avsevärt, räcker det långtifrånför att klara 1990-talets sysselsättningsbehov. vararbetskraftsreserven 100 000, nu är den 400 000--500 000. Då var den reala räntan låg, nu är den hög. Då varvärldskonjunkturen god, nu växer den svagt. Då börjadeden offentliga sektorn expandera. befinner sig denoffentliga sektorn mitt inne i en kraftfull neddragning avsysselsättningen, som beräknas fortsätta . Då hadehushåll och företag inte förlorat en stor del av sittförmögenhetsvärde till följd av fallande inflation och högränta. I ett avseende är situationen dock likartad. Då somnu har staten ett stort budgetunderskott.u1,3o1,1Diagram sysselsättningen eRegeringen hävdar i budgeten att den håller fast vidarbetslinjen. Men i praktiken har regeringen lämnat denaktiva arbetsmarknadspolitiken och arbetslinjen harupphört. Trots att arbetslösheten enligt regeringen ökarmed anslås inga nya medel till aktiva insatser. Det innebäratt kontantersättningen nästa budgetår klart kommer attdominera arbetsmarknadspolitiken.Regeringens huvudsakliga förslag inomarbetsmarknadspolitiken är att spara genom att sänka ersättningsnivån från90 % till i arbetslöshetsförsäkringen, införa fem karensdagaroch sänka det högsta ersättningsbeloppet till nivå.Vidare får de som har beredskapsarbete bara arbeta av tiden.Det är i stället en helt ny arbetsmarknadspolitikregeringen föreslår. Den skall göra det ''privatekonomisktlönsamt att acceptera ett marknadsmässsigt arbete'' till enväsentligt lägre betalning. Att med ökade ekonomiskaskillnader bromsa arbetslösheten har dock inte lyckats iövriga under de senaste decennierna.Regeringen hävdar i budgetpropositionen att den istatsbudgeten sparar på dessa försämringar. Men budgeteffekten är isjälva verket lika med noll. Av beloppet belöper på Arbetsmarknadsfonden och inte påstatsbudgeten. Resterande belöper på budgeten, men någonfaktisk minskning har inte skett på anslaget till AMS.Vi säger nej till regeringens förslag att försämraarbetslöshetsförsäkringen och att beredskapsarbete skall bliett deltidsarbete.4. Vår politik för full sysselsättningProblemenDe allvarligaste problemen är att tillväxten minskarliksom sysselsättningen, medan arbetslösheten ökar.Nyckelorden för 1990-talet måste därför bli tillväxt ocharbete. Dessa är också avgörande för att få nerbudgetunderskottet.Men den höga arbetslösheten skapar också allvarligaproblem för en effektiv och aktiv arbetsmarknadspolitik.Dels blir trycket på arbetsmarknadspolitiken totalt sett förstort, dels går en för stor del av resurserna till passivaåtgärder. Resultatet är att arbetsmarknadspolitikenöverlastas och att resurserna används felaktigt.En satsning inom andra politikområden för att avlastatrycket på arbetsmarknadspolitiken är därför nödvändig.Det gäller inte minst inom utbildningsområdet.Av 5 450 000 personer i åldern 16--64år var 4 000 000 sysselsatta . Men var 230 000 arbetslösa. Och hela 200 000 befann sig i konjunkturberoendearbetsmarknadspolitiska åtgärder. Därtill kan man räkna inen mycket stor grupp undersysselsatta.För ungdomar är relationen mellan sysselsättning ocharbetslöshet/åtgärder än mer anmärkningsvärd. Av totalt enmiljon ungdomar i åldern 16--var ca 480 000 sysselsatta. Men fler än 150 000 ungdomar var arbetslösa eller i åtgärder.Om tre ungdomar är sysselsatta finns alltså ytterligare ensom inte kan få jobb.Samtidigt var 280 000 ungdomar i reguljär utbildning. Det kan jämförasmed ca 90 000 i arbetsmarknadspolitiska utbildningsåtgärder. Detär inte en rimlig fördelning mellan statens olika''utbildningsinsatser''. En annan fördelning av statensinsatser kommer att stimulera tillväxten.300 000 öppet arbetslösa och omfattande subventionerade''jobb'', typ ungdomspraktik, innebär att marknadernaallvarligt störs. Det försvårar särskilt för ungdomar att få ettarbete utan stöd från AMS.Kostnaderna för arbetsmarknadspolitiska åtgärder ärhöga, inte bara totalt utan också per individ. Det är billigaremed insatser i exempelvis det reguljärautbildningssystemet. Det finns också här en betydandesparmöjlighet för staten. Staten sparar för varje ungdom som får plats i gymnasieskolani stället för att vara i ungdomspraktik. Effekterna påtillväxten och inte minst på människors möjlighet att öka sinlön är vida mer positiva i utbildningsalternativet.Genom den ökning av det reguljära utbildningssystemetsom vi föreslår, upp mot 85 000 platser, kan fler ungdomar få en bra utbildning. Detinnebär att arbetsmarknadsutbildningen avlastas.De dyrare utbildningarna inom arbetsmarknadspolitikenbör i första hand gå till dem med längre yrkeserfarenhet. har kön för en sådan åtgärd ökat, men med flerungdomar i reguljär utbildning ökar möjligheterna för demsom har längre yrkeserfarenhet att fåarbetsmarknadsutbildning.Ungdomar bör så långt som möjligt finansiera sinastudier genom de vanliga studiestödssystemen. Men ensådan omläggning kräver att genomföra ochstyrmedlen är svåra och känsliga. Vi vill dock inleda dennautveckling.Kontantstödet beräknas uppgå till ca under /94. Medlen tillkontantstöden kommer från Arbetsmarknadsfonden, somnu går med ett stort underskott. Det innebär att för en avde tyngsta statliga utgiftsposterna anvisas medlen efterprincipen löpande räkning. Det är nödvändigt att så sker,men problemet är att de aktiva åtgärderna ''ransoneras'' enligt sedvanlig budgetstyrning. De räckerinte till, utan kön till effektiva åtgärder är lång.Det finns två principiellt olika vägar isysselsättningspolitiken. De återspeglar både olikamänniskosyn och olika produktivitetsstrategier. Vår syn äratt samhällets insatser skall leda till att öka människorsproduktionsförmåga och om möjligt minska skillnadermellan människors förmåga att producera. Statens insatsermåste därför inriktas mot att ge människor möjligheter attskaffa sig ökade kunskaper eller förnya sina kunskaper.Genom väl utbyggd barnomsorg ges småbarnsföräldrarmöjlighet att arbeta, och genom fungerandekommunikationer kan man ta arbete på en vidarbetsmarknad.Regeringens huvudstrategi är att ordna arbete åtungdomar genom kraftiga subventioner till arbetsgivarna.Regeringens syn är också att de ekonomiska skillnadernabehöver öka. Den vill använda vad man tror är en produktivorättvisa.Enligt undersökning ärarbetsgivarna beredda att anställa över 300 000 ungdomar på dessa villkor. Antalet iungdomspraktik var uppe i ca 75 000. Ungdomspraktik har inte utvärderats, menrapporter från arbetsförmedlare och arbetsplatser säger attinslaget av utbildning i det närmaste är obefintligt. Enutvärdering kommer att visa att regeringens åtgärder ärinslag i en lågproduktivitetsstrategi. Regeringen gynnar istor skala framväxten av sysselsättning med låga krav påeffektivitet. Vår politik syftar i stället till att ge människormöjligheter att via utbildning öka produktionsförmågan ochsin framtida lön.Utöver dessa problem är det fortfarande mångaarbetstagare som riskerar sin hälsa i arbetet.Produktiviteten måste också höjas ute på arbetsplatserna.Förnyelsen av arbetslivet måste därför fortsätta. Riskernaär också uppenbara för att jämställdhetsarbetet avstannar.De långsiktiga regionala effekterna i av dennuvarande situationen kommer att bli allvarliga. Därförökar kraven på en fungerande regionalpolitik och en bättresamordnad sektorspolitik.Vår inriktningStaten måste ansvara för den grundläggande uppgiftenatt föra en ekonomisk politik så att alla får arbete. Iregeringsformens l kap 2 § sägs att det åligger särskilt ''detallmänna att trygga rätten till arbete''.Det övergripande målet för oss socialdemokrater är attåterskapa den fulla sysselsättningen. Att ha ett arbete ärgrunden för frihet, oberoende och jämställdhet. Godtillgång på lediga arbeten ger den enskilde frihet att väljaarbetsuppgifter och möjlighet att balansera arbetsgivarnasmakt. Full sysselsättning är en förutsättning för attfinansiera statens utgifter för välfärdssystemen och för enrättvis fördelning.Vi socialdemokrater har ambitionen att till 1996 pressaarbetslösheten ned mot . Dessutom bör andelen av den aktiva befolkningensom är i arbetskraften överstiga . (I arbetskraften inräknas inte de ungdomar som är iutbildning. Den ökade utbildning vi föreslår sänker därförandelen i arbetskraften, men det är egentligen en positivutveckling. )För att detta sammantaget skall vara möjligt, behövsarbeten eller utbildningsplatser för 400 000--450 000 personer. Men förutsättningarna att få 400 000 fler i arbete och utbildning är dels beroende påvilken ekonomisk politik som förs, dels på deinternationella villkoren i form av världskonjunktur ochEG-ländernas ekonomiska politik. kommer atttvingas till i stort sett samma inflationstakt som i de ländermed vilka vi har mest ekonomiskt utbyte. Förutsättningenför att nå arbetslöshet är att inflationen i den svenska ekonominkan bemästras.Vi föreslår åtgärder som stärker arbetslinjen. Det gör vigenom en bred handlingsplan för sysselsättning som väverin en rad politikområden som utbildning, investeringar,byggande och kommunikationer, vilka tillsammans avlastararbetsmarknadspolitiken. Vi föreslår också åtgärder somgör arbetsmarknadspolitiken mer effektiv.Politikens uppgifterFör att klara uppgiften behöver en pragmatiskregering som inte är låst vid en föråldrad kartbild öververkligheten. I annat fall blir ett land medmassarbetslöshet.Vi socialdemokrater formulerar följande uppgifter försysselsättningspolitiken under de närmaste åren.Pressaner arbetslösheten mot (om vi kan nå beror på benägenheten för inflation). Andelen av befolkningen som är iarbetskraften bör vara . Effektivare arbetsmarknad och lönebildning förlåg inflation. Öka andelen aktiva åtgärder och växla överinsatserna från passivt kontantstöd till långsiktigaproduktivitetshöjande insatser som utbildning ochinfrastruktur. Öka produktiviteten genom att skapa detgoda arbetet. Öka jämställdheten i arbetslivet.Regionalt rättvis fördelning av sysselsättningen. Utnyttjabefintlig produktionskapacitet.Ökning av pensionsåldern och kortare semester bidrartill ett ökat utbud arbetstimmar. Vi vill undvika attförvärvsfrekvensen minskar genom att fler blirförtidspensionerade och kvinnor avstår från att arbeta.Genom att minska möjligheten till förtidspension avarbetsmarknadsskäl och höja pensionsåldern harsocialdemokratin tydligt markerat arbetslinjen i denekonomiska politiken.Slutsatsen är att förvärvsfrekvensen måste hållas hög förekonomins och jämställdhetens skull.Våra förslagDet behövs nu en fundamental omläggning avsysselsättningspolitiken. Vi föreslår en omläggning i tvåsteg. För det första måste arbetsmarknadspolitiken bli meraktiv. Andelen aktiva insatser riskerar att sjunka . De borde i stället öka kraftigt. För det andra måstearbetsmarknadspolitiken avlastas och arbetslösasysselsättas genom investeringar och utbildning.Med alla till buds stående medel måste denarbetslöshetsökning stoppas som regeringen förutspår. Viaccepterar inte någon ytterligare ökning av den öppnaarbetslösheten. I avvaktan på att den omläggning avsysselsättningspolitiken vi föreslår har skett, måste AMS hamer resurser.u2,3o2,1Diagram eÖkade investeringar i infrastruktur och utbildning skallunder 1994 och 1995 sedan avlösa en del av dearbetsmarknadspolitiska insatserna. I den ekonomiskamotionen visar vi hur arbetslösheten kan begränsas till 5 %1993 och 1994. Vår politik innebär att arbetslösheten minskar 2procentenheter under nästa budgetår jämfört medregeringens prognos.Ett första steg i handlingsplanen är en massiv satsning påutbildning . Denna satsning minskararbetslösheten och skapar en mycket produktiv aktivitet förmotsvarande av arbetskraften. Ett andra steg är byggande förtillväxt genom satsningar på infrastruktur och ombyggnad.Våra förslag innebär 85 000 nya utbildningsplatser /94,fördelade på 50 000 i gymnasieskolan, 20 000 i vuxenutbildning, 5 000 i folkbildning samt 10 000 i högskolan. Dessutom vill vi att enkompetenssatsning för vuxna i arbetslivet skall ske.Därtill sker en satsning på investeringar i byggen med och i infrastruktur med . Det senare är en tidigareläggning ochräntekostnaden för denna uppgår till 1 000 miljoner kronor.Dessa satsningar beräknas sammanlagt sysselsätta 64 000personer.Inkluderas sysselsättning till följd avutbildningssatsningen är den sammanlagda sysselsättningsom skapas av våra förslag 73 000. Vi har då inte räknat medså kallade multiplikativa effekter. Resurserna till AMSutökas kraftigt med , som ger ytterligare 32 000 personermöjlighet till aktiva åtgärder.Totalt innebär detta utbildning, arbete ochberedskapsarbete för 190 000 personer fler under kommande budgetår än vadregeringen föreslår.Har vi råd med denna satsningSom vi redovisat tidigare kostar arbetslöshet storasummor. En tumregel är att varje procent öppet arbetslösakostar i kontantstöd och i minskade skatter och avgifter. Om del av arbetskraften är sysslolös och uppbär kontantarbetsmarknadsstöd, är det ''billigt'' att investera. Statenhar ändå kostnaden för de arbetslösa. Flera oberoendekalkyler visar därför att staten över budgeten behöverbetala av kostnaderna för en investering, när arbetslöshetenär hög.Detta är inte någon ny upptäckt. Det insåg visocialdemokrater liksom någraekonomer, som , sedermera folkpartiledare.Jämför man insikten bakom citatet av nedan meddagens politik, så tycks kunskapsarvet förtvina alltför fort:''Om oanvända produktionsmöjligheter tagas i anspråk, såutgöra de allmänna arbetena ett rent nettotillskott. Dekosta då landet icke någonting. Ty kostnaden för en sak ärde andra saker landet måste avstå från, om denna sak skallframställas.