ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02So242 · 1993-01-26 00:00:00 — Det finns mer än 5 000 hemlösa bara i ,ungefär 1 100 av dessa är kvinnor och över 500 är uteliggare.Av uteliggarna är drygt hälften från Finland.Hjälporganisationer som t.ex. ochFrälsningsarmén kan vittna om att allt fler människor sökerhjälp och tak över huvudet. skriver i sinaannonser om hur utsatta just kvinnorna är. ''Mot betalning''kan hon få någonstans att sova, eller två. blirhon misshandlad; tänder utslagna och ben brutna. Men dethör till. För hon är kvinna. Hemlös, övergiven och brutaltutnyttjad. Allt fler kvinnor i lever i misär ochfattigdom. Allt fler kvinnor förlorar hem och arbete ochtvingas att leva på gatan -- på männens villkor. Allt fler avdessa kvinnor dör innan de blir 35 år.Psykiskt sjuka som inte längre får vård och stöd är enannan mycket utsatt grupp. De är helt värnlösa, hamnar lätti drogmissbruk och utnyttjas av det ''hårda gänget'' t.o.m.till att begå brottsliga handlingar.Gatubarn är ett väl drastiskt ord när det gäller ungdomarsom driver runt utan en fast punkt. De har ett hem som deantingen frivilligt inte vill vara i eller så har de blivitutkörda. Även dessa ungdomar saknar ett värdigt liv.Enligt socialtjänstlagen skall alla ha rätt till ett värdigt livoch det är kommunerna som har det yttersta ansvaret fördet stöd och den hjälp bostadslösa och uteliggare behöver.I dag ställs kommunernas olika verksamheter motvarandra. De utslagna är människor som förlorat sittsjälvförtroende och som inte tror att det lönar sig att görasina röster hörda. I , och Malmösamlas hjälpbehövande även från andra kommuner runt omi och från våra grannländer.Det är en nationell angelägenhet att bostadslösa ochuteliggare inte skall vara utlämnade till och beroende avvälgörenhet. Våra hjälporganisationer behövs men som ettyttersta skyddsnät. Problemet med bostadslösa ochuteliggare är av den dimensionen att det bör lösas på sammasätt som flyktingfrågan där staten går in med medel. För attkunna åstadkomma en varaktig lösning måste eninventering av hjälpbehovet göras. I avvaktan på reslutatetav inventeringen bör ytterligare resurser anslås tillbostadslösa och uteliggare i första hand i ,och . Detta statliga bidrag kan lämpligastfördelas till de ideella organisationer som arbetar för densom lever på välfärdens skuggsida. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt en inventering bör göras när det gäller bostadslösa ochuteliggare i för att kunna beräkna hjälpbehovet,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt statliga medel bör anslås till hjälporganisationer sombistår (arbetar för) bostadslösa och uteliggare.
mot · GG02So243 · 1993-01-26 00:00:00 — Ett växande antal människor, i synnerhet istorstadsområdena, saknar varje form av bostad.Enbart i räknar man med flera tusen hemlösaoch ca 500 personer som står helt utan tillgång till bostad.Endast en mindre del av dessa kan få sängplats påhärbärgen av olika slag. På andra orter finns motsvarandeproblem.Situationen började bli allvarlig efter det att de s.k.ungkarlshotellen lades ner . Det var eni sig riktig åtgärd med hänsyn till de miljöförhållanden sområdde. Det oansvariga ligger i att man inte försäkrade sigom att alternativ fanns tillgängliga. Under 1980-taletförsvårades situationen ytterligare av den svårabostadsbristen. Även personer med i övrigt någorlundavälordnade förhållanden drabbades. Till de illa utsatta hörfrånskilda män som lämnade sin tidigare familjebostad utanatt kunna skaffa någon ny. I stället för att vara en följd avutslagning kom hemlösheten ofta att bli början till enutslagning. har visserligen tillgångentill bostäder förbättrats, men då är i stället kostnaderna etthinder. Många bostadsföretag har dessutom skärpt sinakrav på god ekonomi och allmän skötsamhet hoshyresgästerna.Att människor står helt utan bostadsmöjlighet ärovärdigt ett välfärdssamhälle. Det måste anses strida motsyftet i vår sociallagstiftning. När kommuner så uppenbartbryter mot sitt ansvar att sörja för sina invånaresgrundtrygghet måste statsmakterna ingripa.Eftersom den nuvarande lagstiftningen uppenbarligeninte är tillräcklig för att säkerställa allas rätt till bostad inågon form krävs förändringar. Regeringen bör därförföreslå sådana lagändringar att kommunernaotvetydigt åläggs att erbjuda var och en som har behovdärav tak över huvudet under acceptabla former. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär sådana lagändringaratt kommunerna åläggs att se till att ingen skall behöva ståutan tak över huvudet .
mot · GG02So244 · 1993-01-26 00:00:00 — trädde nya regler om bilstöd i kraft.Sedan de nya reglerna infördes har 14 000 personer erhållit stödet.I förordningen om bilstöd till handikappade stårföljande: ''Den som på grund av ett varaktigtfunktionshinder har stora svårigheter att förflytta sig påegen hand eller att anlita allmänna kommunikationer kan,enligt förordningen, få bilstöd. ''Denna skrivning, anser jag, skulle kunna tolkas utanstörre problem, men så är tyvärr inte fallet i praktiken,vilket belyses av följande exempel.En ung man som i en svår olycka, ,miste båda sina armar ansökte om bilstöd i mars månad1992. Efter många turer kom socialförsäkringsnämnden iUppsala med ett positivt beslut vilket senare överklagadesav . Motiveringen var att mannenkunde gå på egna ben men man glömde bort att för att åkabuss eller tåg måste man också ha armar för att klara sig.Det tog mannen med flera hela det resterande året att klaraut detta till synes självklara ärende.Så skall väl ingen som fått ett så svårt handikapp behövaplågas psykiskt genom att reglerna är svåra att tolka.Jag föreslår att en översyn av bilstödet företas omgåendeför att rätta till det som de fyra åren lärt oss är fel i dagensregler, bl.a. bör det skrivas in att personer med nedsattaarmfunktioner skall erhålla bilstöd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av översyn av bilstödettill handikappade.
mot · GG02So249 · 1993-01-26 00:00:00 — Antalet äldre ökar. kan vi räknamed ett stigande antal ålderspensionärer. Därmed ökarockså behovet av samhällelig service. Det handlar om ettökat behov av insatser inom , kommunernasservicehus, ålderdomshem samt sjukvården.De åldersdementa är en grupp som behöver speciellainsatser. Gruppboende är en av de boendeformer somanvänds för att stödja denna grupp av äldre. Den ärpersonalintensiv och i förhållande till platser i sjukhem,ålderdomshem och hjälp via hemtjänst förhållandeviskostsam.Gruppboendet är dock en bra vårdform. Fler platserbehöver tillskapas, och detta är inte enbart kommunernasansvar. Statsmakten bör stimulera tillkomsten avboendealternativ för senildementa och andra som behöverett mer kvalificerat boende, med starkt inslag av dygnet-runt-service, såväl medicinskt som socialt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett specialdestineratstatsbidrag inrättas, syftande till att stimulera tillkomsten av''kvalificerade'' boendealternativ för exempelvissenildementa och Alzheimersjuka.
mot · GG02So250 · 1993-01-26 00:00:00 — Rätten att överklaga serveringstillstånd Enligt nu gällande rättspraxis har rätten att överklaga ettbeslut om serveringstillstånd för alkoholdrycker starktbegränsats. Regeringsrätten har genom beslut i ettöverklagningsärende klarlagt att den nya lagen omservering av alkoholdrycker enbart kan överklagas enligt deregler som gäller i förvaltningslagen. Det medför att lokalapolitiska beslut om serveringstillstånd kanöverklagas av den vidare krets, som hade möjlighet attenligt tidigare lag påkalla prövning.Eftersom alkohollagstiftningens syfte är att begränsakonsumtionen och på det sättet medverka till att 25-procentsmålet kan nås är det rimligt att klagorätten gälleralla kommuninnevånare. Enligt lagen skall tillstånd beviljasendast om vissa kriterier är uppfyllda, bl.a. skall detföreligga ett allmänt behov. Det motiverar också att envidare krets än vad som följer av förvaltningslagen bör haklagorätt.Eftersom nuvarande lagstiftning har som intention, attbeslut skall påverkas på lägsta möjliga nivå bör frågan bliföremål för översyn i form av en utredning som syftar till attsäkerställa besvärsrätten för alla kommuninvånare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av rätten till besvär överbeslut om serveringstillstånd.
mot · GG02So251 · 1993-01-26 00:00:00 — Vid ett seminarium om ekonomisk brottslighet varföreträdaren för Hotell- och Restauranganställdas Förbundmycket kritisk beträffande beviljande, kontroll ochuppföljning av tillstånd för alkoholservering.Antalet tillstånd har ökatmycket kraftigt, liksom antalet konkurser. På många orterråder överetablering. går cirka 1 000 restaurangeri konkurs, företrädesvis i storstäderna. Vi bortser i dettasammanhang från de vidare aspekterna kring konkurser ochekonomisk brottslighet och nöjer oss med att behandla justserveringstillstånden. I de allra flesta fall är den endaverkliga tillgången i konkursen just serveringstillståndet.Därför är det också sällsynt att kroggästerna märker någotav konkursen -- verksamheten fortsätter i ettnytt företag med i huvudsak samma ledning. Det tycks inteske någon reell prövning av huruvida tillståndsinnehavarnaär lämpliga att fortsätta.Under de senaste åren, då antalet restauranger ökat för folkhälsan skadlig omfattning -- många restaurangervänder sig direkt till ungdom och satsar enbart påalkoholservering -- har många fall av lagöverträdelserrapporterats. Dock har många poliser och socialarbetaretröttnat på att utreda och rapportera överträdelser motlagstiftningen, då bristerna sällan leder till åtgärd i form avvarning eller indragning av tillstånd.Sammantaget kan konstateras att befogad kritikkommer från olika håll mot oseriös restaurangverksamhetmed serveringstillståndet som grund. Därför är detangeläget att noggrannare pröva sökandes och innehavaresvandel och lämplighet. Dessutom skulle en rejält tilltagenavgift för tillståndet verka återhållande som denskulle ge resurser för skärpt tillsyn. Även årliga avgifter börövervägas. I samband med konkurs bör tillståndetautomatiskt återkallas.Överetablering och oseriös verksamhet är till skada bådeför alkoholpolitiken och för en väl fungerande bransch.Därför borde regeringen vidta åtgärder för attsanera branschen. Det kan ske i icke obetydlig utsträckningredan inom ramen för nuvarande lagstiftning, men det ärockså angeläget att lägga fram förslag till ändradlagstiftning som ger bättre förutsättningar att förhindraoseriösa krögares verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av skärpt tillsyn ochkontroll av alkoholserveringstillstånd inom ramen förgällande lagstiftning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avgift för beslut om tillstånd föralkoholservering,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att föreslåerforderliga ändringar i lagstiftningen i syfte att förhindraoseriösa krögares verksamhet.
mot · GG02So252 · 1993-01-26 00:00:00 — De äldre är en resurs i samhället som det borde finnasmöjlighet att tillvarata bättre än vad som görs . Denstora och snabbt växande gruppen äldre människor är interepresenterade tillnärmelsevis i lika hög grad som andragrupper i politiskt valda organ och församlingar. Var fjärderöstberättigad innevånare är pensionär.I många andra länder ser man vederbörligt de äldre somen ovärderlig källa för ömsesidigt utbyte av kunskaper ochlivserfarenhet, som rådgivare eller beslutsfattare. Av någonanledning har de äldre i i modern tid inte fått sammauppmärksamhet och inflytande.Till skillnad från ungdomar, idrottare och arbetstagare,finns det ingen i regeringen som har det övergripandeansvaret för pensionärernas situation.Med tanke på den stora betydelse pensionärerna har förhela samhället vore det emellertid rimligt om gruppen äldremänniskor fick en speciell tales- och kontaktperson iregeringen. De äldre utgör en synnerligen värdefull resurs.Om den utnyttjas rätt och fick komma till tals påregeringsnivå skulle de äldre ha större möjligheter attpositivt påverka samhällsutvecklingen.En äldreminister i regeringen kunde föra pensionärernastalan i de övergripande frågor som främst berör dem.Liksom andra ministrar rör sig ute i samhället och fångarupp stämningar bland väljarna kunde en äldreminister påliknande sätt skaffa sig speciell insikt om vad som är viktigtför denna åldersgrupp. Och de äldre hade en speciellregeringsmedlem att vända sig till när de vill påverka. Dettaskulle kunna leda till exempelvis bättre planering aväldrevården.Uppdraget som äldreminister kunde, liktungdomsministern, tillfogas en annan ministerbefattning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättandet av en särskildäldreminister.
mot · GG02So253 · 1993-01-26 00:00:00 — Legitimation och höjd åldersgräns vid inköp av alkohol m.m. Ungdomens alkoholkonsumtion ökar, främst blandungdomar i åldern 18--. Detta inger stor oro. Dennakonsumtionsökning underlättas dels av etableringen avmånga ungdomsinriktade serveringsställen, dels avbristande ålderskontroll både på restauranger och isystembolagets butiker. Systembolagetslegitimationskampanjer är ett tecken på problemetsomfattning.Det är svårt att avgöra människors ålder. Många drar sigför att begära legitimering av rädsla att kränka personen.Av bland annat dessa skäl vore det rimligt att man skapadeett system i vilket alla gäster och kunder uppmanas visalegitimation. Legitimation finns ju t.ex. vid bank- ochposthantering samt vid köp med kontokort.Eftersom det nu kommer positiva rapporter från USAom effekterna av en konsekvent 21-årsgräns för såväl köpsom utskänkning, borde ett liknande system kunna införasi . Dessa ungdomsgrupper har även ålderfortsatt att visa stor återhållsamhet i konsumtionen.I ter sig dock en 20-årsgräns som en mer naturligregel i samband med alkoholinköp. Åldersgränsen för köpav alkohol på Systembolaget borde kunna gälla generellt vidallt alkoholinköp. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om obligatorisk legitimation vidrestaurangbesök och inköp av alkoholdrycker påSystembolaget,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en åldersgräns vid inköpoch servering av alkohol.
mot · GG02So255 · 1993-01-26 00:00:00 — Kampen mot narkotikamissbruket ochnarkotikabrottsligheten är både socialpolitiskt ochkriminalpolitiskt mycket viktiga uppgifter. Redan iregeringens första regeringsförklaring 1 oktober 1991angavs att ''regeringen kommer att tillmäta allbrottsbekämpning stor betydelse men den inriktas i ökadutsträckning mot vålds- och narkotikabrott.Narkotikamissbruk kan aldrig accepteras. ''I regeringsförklaringen upprepas dennainriktning som det föreslås kommandestraffskärpningar för ringa narkotikabrott.Detta visar att regeringen ser allvarligt pånarkotikamissbruket och vidhängande brottslighet. Enligtden totalundersökning som genomfördes avUtredningen om narkotikamissbrukets omfattninguppskattades antalet tunga narkotikamissbrukare tillmellan 10 000 och 14 000. ochnarkotikaupplysning (CAN) uppskattar antaletmissbrukare till cirka 15 000. Blandmissbruket har ökatmedan antalet injektionsmissbrukare har minskat.Vägen in i narkotikamissbruk går viaalkoholen. Regeringen har tillsatt en alkoholpolitiskkommission som ska utvärdera dagens politik och forma enstrategi för framtiden. Vi anser att det nu även är dags atttillsätta en liknande kommission vad gällernarkotikamissbruket. Flera frågor kan ställas: Vad får denya narkotiska preparaten för följder i vårt land? Betyderde öppnade gränserna i nya smuggelsätt ochsmuggelvägar? Hur ska vi fortsätta att bekämpa narkotikanefter en eventuell anslutning till EG?För att stå väl rustade behöver ennoggrann och bred kartläggning av narkotikamissbruketsomfattning och konsekvenser för vårt moderna samhälleske. har alla möjligheter att bli ett föregångsland idet nya vad gäller narkotikabekämpning. En''svensk modell'' kan inte minst i ett EG-perspektiv vara tillhjälp för att sätta press på s.k. knarkliberala länder.Ju mer vi kan tvinga tillbaka narkotikan desto mindremänskligt lidande åstadkoms som trycket på denoffentliga sektorn minskar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en .
mot · GG02So257 · 1993-01-26 00:00:00 — Särskilt EG-kontor i för handikapprörelsen Den generella välfärdspolitiken är grunden i den svenskahandikappolitiken. I arbetet med att utforma denna politikhar den svenska handikapprörelsen spelat en viktig roll.Sverige har ansökt om medlemskap i i den europeiska gemenskapepen kommer attpåverka förutsättningarna för att bedriva dengenerella välfärdspolitiken. Förutsättningarna för vårafolkrörelsers arbete kommer också att förändras. Alltflerviktiga beslut kommer att fattas i Bryssel.För att handikapprörelsen skall kunna bedriva eneffektiv bevakning av det som händer på det socialaområdet inom EG erfordras resurser på plats i påsamma sätt som den svenska fackföreningsrörelsen har ettEG-kontor i . Det vore värdefullt för svensktvidkommande att EG:s sociala dimension utvecklades. Härskulle svensk handikapprörelse kunna spela en betydelse.I det fortsatta integrationsarbetet är det inte bara viktigtatt den svenska handikapprörelsen bevakar vad som händerinom EG. Genom att delta aktivt i arbetet har svenskhandikapprörelse mycket att tillföra av erfarenheter ochkunskaper till gagn för en framtida handikappolitik iEuropa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett särskilt EG-kontor i för handikapprörelsen.
mot · GG02So258 · 1993-01-26 00:00:00 — Bilstödet är en viktig handikappolitisk stödform av storbetydelse för många handikappade. Men den utvecklingsom skett av praxis beträffande bilstöd har gjort att gruppenbidragsberättigade till bilstöd har blivit alltför snäv.Den snäva tolkningen av begreppet''förflyttningssvårigheter'' innebär att en grupp människormed uppenbara förflyttningssvårigheter t.ex. armskadadeinte anses berättigade till bilstöd.Det finns fall där sökande har fått avslag trotsbehovsintyg från läkare, arbetsterapeut m.fl., även ombilstöd utgått till samma person enligt de tidigare reglerna.Enligt 2 § i förordningen om bilstöd till handikappade avseshandikappad ''den som på grund av varaktigtfunktionshinder har väsentliga svårigheter att förflytta sigpå egen hand eller att anlita allmänna kommunikationer''.Den som t.ex. helt saknar armar eller har nedsattarmfunktion och som därmed har betydande och beståndefunktionsnedsättning, kan inte färdas med allmännakommunikationer. Den gruppen blir i många fall hänvisadetill färdtjänsten, som inte är ett bra alternativ för t.ex. enung förflyttningshandikappad med barn.Även om man ekonomiskt skulle klara inköpet av bil såär ombyggnaden av bilen en oöverstiglig kostnad. Den somsaknar armfunktioner kör sin bil med fötterna. Det krävsdärmed en omfattande ombyggnad av bilen, kostnaden fören ombyggnad/anpassning kan bli hög vilket gör detekonomiskt omöjligt för en enskild att klara av. Enbartanpassningsbidrag beviljas inte utan förutsätter att man harfått beviljat bilstöd.Den tolkning av lag och förordning som skett utesluteren grupp människor med uppenbaraförflyttningssvårigheter från att få bilstöd. Vidare menar jagatt bedömningen av svårigheten att anlita allmännakommunikationer gjorts utifrån brist på insikt omindividens handikapp.Jag anser därför att en översyn av bilstödet bör göras såatt även denna grupp får rätt till bilstöd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bilstödet.
mot · GG02So259 · 1993-01-26 00:00:00 — Lagen om vård av unga I 3 § lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU, SFS 1990:52) sägs att vård skall beslutas om denunge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig riskatt skadas genom missbruk av beroendeframkallandemedel, brottslig verksamhet eller annat socialt nedbrytandebeteende. Det är med denna lydelse tveksamt ombestämmelsen kan tillämpas vid missbruk av medel som ärreglerade i lagen om förbud mot vissa dopningsmedel (SFS1991:1969). De dopningsmedel som regleras i den lagen ärinte beroendeframkallande, och det är f.n. inte straffbart attolovligen bruka (konsumera) medlen.Dopningsmissbruk kan knappast heller sägas vara ettsocialt nedbrytande beteende, då dess skadeverkningar ärfrämst kroppsliga och psykiska.En omfattande vetenskaplig, klinisk och socialdokumentation har visat att missbruk av dopningsmedelkan kraftigt störa unga människors hälsa och utveckling.Erfarenheter visar också att unga missbrukare inte förstårriskerna med dopning och ej heller är beredda att avhålla sigfrån sådant intag. finns rättsliga möjligheter att ingripamot dopningsmissbruk endast om den unge ägnar sig åtolovligt innehav eller annat straffbart beteende.Eftersom det torde vara ytterst osäkert ifall ettprejudikat skulle innebära att lagen om vård av unga kundetillämpas för ett ingripande mot en ung människa somskadar sin utveckling genom att missbruka dopningsmedelär det angeläget att genom ett tillägg till 3 § LVUbeslutar att lagen skall vara tillämplig även vid sådantmissbruk.Då ingripanden mot dopningsmissbruk huvudsakligen ären fråga om kontroll av avhållsamheten, kan många av deinsatser som brukas för att avhålla unganarkotikamissbrukare från fortsatt drogintag nyttjas ävenmot unga dopningsmissbrukare. Så torde det i de flesta fallinte vara nödvändigt med medicinsk eller psykiatrisk vård,utan snarare med urinprov och liknande undersökningar.Samhällsingripande skulle därigenom kunna bli ett viktigtstöd för den unge att komma bort från dopandet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att i lagen med särskildabestämmelser om vård av unga (LVU, SFS 1990:52) efterorden ''genom missbruk av beroendeframkallande medel''införa tillägget ''eller dopningsmedel''.
mot · GG02So260 · 1993-01-26 00:00:00 — Allmänna synpunkterSituationen på narkotikaområdet är nu så allvarlig, attdet framkommit seriösa förslag, främst från ,och , om avskaffande avnarkotikakontrollen, avkriminalisering av innehav avmindre kvantitet för ''eget bruk'', legalförskrivning avnarkotika eller fullständigt frisläppande och beskattninggenom t.ex. regeringsmonopol på försäljningen avnarkotika.Ett genomförande av något av dessa förslag innebär, attsamhället helt ger upp. Erfarenheterna i från mittenav 60-talet med den s.k. legalförskrivningen av narkotikavisar, att legalisering, i vilken form det än vara må, leder tillökat missbruk. Det finns därför ingen anledning attförtröttas i ansträngningarna att förhindranarkotikakonsumtionen. Det är missbrukarna, som drarihop de pengar, som pumpas in i narkotikahanteringen.Följande åtgärder föreslås som ett led i kampen motnarkotikan:1. En genomgripande kartläggning avnarkotikamissbrukets omfattning och karaktär.2. En utredning om förändring av helabehandlingslagstiftningen så att unga missbrukare kan tas ini tid, få stanna i behandlingen den tid som krävs och attvården inte bara blir en tillfällig andhämtning förmissbrukaren.3. En utredning om ändring av sekretessbestämmelsernaså att polis, socialvård, skola m.fl. kan samarbeta på lokalnivå utan byråkratiska och formella hinder.4. En utredning som skall kunna utmynna i konkretaåtgärder för att få bort all narkotika från våra fängelser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot narkotika.