mot · GH02A8 · 1993-11-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:67 Ändringar i lagen om anställningsskydd och lagen om medbestämmande i arbetslivet ArbetsrättInnehållsförteckningInledning och sammanfattning10Regeringens övergripande strategi11Vår syn på arbetsrätten13Nya jobb och flexibilitet på arbetsmarknaden14Vi har hört det förut14Flexibilitet på arbetsmarknaden16Vår inställning till regeringens förslag17Arbetstoppar17Provanställningar17Ingrepp i gällande kollektivavtal18Undantag från turordningen18Möjlighet att åberopa gamla förseelser19Information efter anställning20Förhandlingsrätt och veto mot oseriösaentreprenader20Blockader mot enmansföretag som tillfälligt saknaranställda21Våra förslag22Företrädesrätt för deltidsanställda22Anställningsskydd och inflytande vidföretagsöverlåtelser22Hemställan23Bilagor25Inledning och sammanfattningI och med förslagen i denna proposition fortsätterregeringen sin strategi i syfte att försvaga den enskildelöntagarens ställning på arbetsmarknaden, minskalöntagarnas inflytande, försvaga de fackligaorganisationerna, men i gengäld stärka arbetsgivarnasställning.Alltsedan regeringen trädde till har detta varit enmedveten strategi. Kännetecknande har varit dels att manbestämt sig för vad som skall göras utan att först utredaeventuella problem och lösningar, dels att regeringensgenomförda förändringar nästan helt överensstämmer medde förslag som , , förtfram. Det fackligt politiska samarbetet mellan regeringenoch SAF har fungerat berömvärt. Många exempel finns pådetta.Den viktigaste politiska uppgiften under de närmasteåren är att bekämpa arbetslösheten och ta tillvaramänniskors vilja att arbeta och skapa nya resurser.En viktig förutsättning för att lyckas med detta är återskapar medborgarnas framtidstro så att de vågarsatsa för framtiden. Människor måste återfå den trygghetsom gör att de vågar investera i egna hem, i kapitalvaror ochi övrig konsumtion.En sådan framtidstro skapas inte genom ideologisktbetingade avregleringar och ökad otrygghet.Regeringens besked till svenska folket i när 600000 människor står utanför den ordinarie arbetsmarknadenär att det anställningsskydd som finns måste försämras.Dessa åtgärder ökar inte efterfrågan på företagens varoroch tjänster och leder följaktligen inte heller till ökadsysselsättning. Sämre anställningsskydd skapar fler otryggamänniskor, inte fler arbeten.När regeringen nu i öppen konfrontation medlöntagarorganisationer försöker utnyttjaarbetsmarknadsläget för att genomdriva försämringar avarbetsrätten, minskar framtidstron.Detta är en politik som vi socialdemokrater inte kanacceptera.Den svenska arbetsrättsliga modellen bygger pårikstäckande kollektivavtal och välorganiserade fackligaparter, som i förhandlingar löser de flesta tvister. Under1970-talet infördes en omfattande arbetsrättslig lagstiftningi syfte att demokratisera arbetslivet.När arbetslösheten och den bristande framtidstron nubreder ut sig, vill vi socialdemokrater ta tillvara densamförståndsanda som ligger i den svenska modellen. Dettaär inte minst viktigt med hänsyn till den ökadeinternationaliseringen.Målsättningen för svensk arbetarrörelse är att utveckla,inte avveckla ett demokratiskt arbetsliv. Detta måste skegenom ett verkligt inflytande för de enskilda löntagarna ochderas fackliga organisationer. Detta var också grunden förde direktiv till en arbetsrättslig utredning som densocialdemokratiska regeringen beslutade om den 15 augusti1991.Vi vill bygga vidare på den svenska modellen. Detinnebär att det i första hand är arbetsmarknadens partersom genom kollektivavtal skall ge de arbetsrättsligareglerna en sådan utformning att de fungerar väl ipraktiken, blir så enkla och effektiva som möjligt och läggerinflytande, ansvar och befogenheter så nära de berörda sommöjligt.Därför säger vi nej till de av regeringens förslag somkraftigt försämrar anställningstryggheten.Vi vill i stället stärka de deltidsanställdas ställning genomatt ge dem företrädesrätt till anställningar hos arbetsgivarensom innehåller mer tid.Vi vill också i lag genomföra det EG-direktiv somstärker de anställdas ställning vid företagsöverlåtelserutöver nu gällande regler i anställningsskyddslagen (LAS).Ingen regering kan komma tillrätta med de problem somSverige nu har i konfrontation med landets löntagare. Detkrävs i stället nationell samling inför den svåra uppgiften attåtervinna den fulla sysselsättningen och åter få Sverigesekonomi i balans.Regeringens övergripande strategiAlltsedan regeringen trädde till har man haft enmedveten strategi gentemot löntagarna och deras fackligaorganisationer. Det har gällt att försvaga den enskildelöntagarens ställning på arbetsmarknaden, minskalöntagarnas inflytande och försvaga de fackligaorganisationerna. Syftet med detta har naturligtvis varit atti motsvarande grad stärka arbetsgivarnas ställning. Det hargällt att förändra balansen på arbetsmarknaden tillarbetsgivarnas fördel.I förlängningen av detta ligger att det skall bli lättare förarbetsgivarna att nå upp till sina målsättningar. Det gällerexempelvis de lönepolitiska målsättningar om ökadlönespridning, lägre ingångslöner och lönen somarbetsgivarnas redskap för att uppnå en rationellproduktion. Men det gäller också arbetsgivarnasmålsättningar att fritt få leda och fördela arbetet och fritt fåanställa och avskeda personal.Kännetecknande för regeringens handlande har varitdels att man bestämt sig för vad som skall göras utan attförst utreda eventuella problem och lösningar, dels attregeringens genomförda förändringar nästan heltöverensstämmer med de förslag som SAF fört fram. Detfackligt politiska samarbetet mellan regeringen och SAFhar fungerat berömvärt.Låt oss ge några exempel på detta.Regeringen vill minska de fackliga organisationernasinflytande i samhället. Man har därför tvingat bortlöntagarnas företrädare ur statliga styrelser, mendirektörerna finns kvar.Det är uppenbart att regeringen vill försvaga löntagarnasorganisationer ekonomiskt och försvåraorganisationsarbetet. Därför har regeringen bl a genomförtföljande. Avdraget för fackföreningsavgiften är slopat.Regeringen har helt slopat eller kraftigt minskat olikaformer av stöd för studier som tidigare givits för utbildninginom de fackliga organisationernas ram. Fackligastipendier har gjorts skattepliktiga, vilket kraftigt fördyratstudieverksamheten. Regeringen vill införa en statlig a-kassa som dessutom skall få väsentliga konkurrensfördelargentemot de privata. Men färre skall få rätt till ersättningän som har det nu.Regeringen ifrågasätter den fria förhandlingsrätten.Man säger sig först vilja införa särskilda ungdomslöner,vilket i praktiken innebär att man måste gå in ilönebildningen på arbetsmarknaden. Sedan lägger manfram ett förslag om ungdomspraktikplatser som innebär attarbetsförmedlingen skall hyra ut gratis arbetskraft tillföretagen. När det inte är juridiskt hållbart stiftar man enlag som undantar dessa ungdomar från det s karbetstagarbegreppet. En tvångslag alltså, riktad motungdomar som arbetar ute på arbetsplatserna. De skall intefå lön och andra rättigheter som löntagarna har rätt till inormala fall. Slutligen föreslår regeringen att arbetsgivarnaskall få betala för ungdomarna till AMS! Regeringenhotar med att införa ett internationellt sjöfartsregister ochbegränsa de ombordanställdas fria förhandlingsrätt, om intede ombordanställda går med på rationaliseringar. I dennu aktuella propositionen vill regeringen undanröjagällande kollektivavtal om anställning för viss tid.Helt i linje med gamla SAF-krav vill regeringen också slåvakt om enskilda intressen gentemot de fackligaorganisationerna och stärka organisationer utankollektivavtal. Regeringen satte genast igång enmeningslös utredning om möjligheten att skriva in den s knegativa föreningsrätten i grundlagen. Man vill gefackliga organisationer utan kollektivavtal sammarättigheter som organisationer med avtal. Regeringen villutveckla ett formellt inflytande för de anställda påbekostnad av den fackliga organisationen. Alla som sysslatmed facklig verksamhet vet att detta innebär att det ärarbetsgivaren som kommer att bestämma. Facket skallinte alltid självt bestämma vem som ska företrädalöntagarna.Regeringen vill påverka lönebildningen påarbetsmarknaden. Ungdomspraktikplatser införs.Ersättningen i arbetslöshetskassan sänks. Det påverkarersättningen för alla arbetslösa och den lön man är tvungenatt acceptera i ett erbjudet arbete. Därmed undergrävs påsikt kollektivavtalens ställning. I förslaget till ändringar iarbetslöshetsförsäkringen som lagts till skallersättningen i a-kassan sänkas i takt med att den arbetslösefår sämre betalda arbeten eller kortare arbetstid.Slutligen vill regeringen försämra den arbetsrättsligalagstiftningen. De direktiv för en arbetsrättslig utredningsom den tidigare socialdemokratiska regeringen fattatbeslut om kastade regeringen raskt i papperskorgen.Nya skrevs som står helt i kontrast till de tidigare direktiven.I stället för att värna anställningsskyddet och utvecklamedbestämmandet vill regeringen minskaanställningsskyddet, försvaga den enskildes rättigheter,minska de fackliga rättigheterna och försämramedinflytandet.Förslagen i denna proposition är ett resultat av dessaambitioner.Förslagen bygger på förslag tillförändringar i LAS och medbestämmandelagen (MBL).Men regeringen har bara tagit upp en del av förslagen.Kommittén hade många långtgående förslag, somregeringen ännu inte behandlat. Regeringen lovar dock attsenare ta upp dessa förslag. Den föreliggande propositionenskall därför bara ses som ett steg mot en helt ny arbetsrätt.För det är vad kommitténs förslag innebär.Vår syn på arbetsrättenDen svenska arbetsrättsliga modellen bygger pårikstäckande kollektivavtal och välorganiserade fackligaparter, som i förhandlingar löser de flesta tvister.Kollektivavtalen är bindande ochsamtidigt råder fredsplikt. infördes enomfattande arbetsrättslig lagstiftning i syfte attdemokratisera arbetslivet. Kollektivavtalen har en viktiguppgift att fylla när det gäller att komplettera lagarna ochanpassa dem till de olika branschernas och företagensbehov.När arbetslösheten och den bristande framtidstron nubreder ut sig vill vi socialdemokrater ta tillvara densamförståndsanda som ligger i den svenska modellen. Dettaär inte minst viktigt med hänsyn till den ökadeinternationaliseringen.Målsättningen för svensk arbetarrörelse är att utveckla,inte avveckla ett demokratiskt arbetsliv. Detta måste skegenom ett verkligt inflytande för de enskilda löntagarna ochderas fackliga organisationer. Detta var också grunden förde direktiv till en arbetsrättslig utredning som densocialdemokratiska regeringen beslutade om den 15 augusti1991.Vi vill bygga vidare på den svenska modellen. Detinnebär att det i första hand är arbetsmarknadens partersom genom kollektivavtal skall ge de arbetsrättsligareglerna en sådan utformning att de fungerar väl ipraktiken, blir så enkla och effektiva som möjligt och läggerinflytande, ansvar och befogenheter så nära de berörda sommöjligt.Den svenska, för att inte säga den nordiska,arbetsrättsliga modellen väcker ett allt större intresse iövriga . Där talar man nu mycket om behovet avsamförstånd och samarbete, trepartssamarbete mellanregeringar och arbetsmarknadens parter samt betydelsen avlösningar i kollektivavtal.Riksdagen har inför det utvidgade Europasamarbetettidigare slagit fast hur angeläget det är att den svenskamodellen med kollektivavtal vinner en allmän acceptans.Mot den här bakgrunden är det närmast tragiskt att seden utveckling som sker i . SAF, som tidigarevärnat om kollektivavtalen, förespråkar nu lagstiftning istället för att göra ens ett försök att seriöst prövamöjligheten att lösa eventuella problem avtalsvägen. Närregeringen vill undanröja gällande avtal, är SAF tyst.Regeringens handlande är ännu mer klandervärt.Den massarbetslöshet vi nu har i pressar tillbakalöntagarna på en rad olika sätt. De arbetslösa kännervanmakt inför möjligheterna att på nytt få ett jobb och sersin familjeekonomi rasa ihop. De som har ett arbete ärlivrädda för att mista det. Trycket ute på arbetsplatserna påde anställda hårdnar. Allt färre vågar utnyttja de rättigheterman har av rädsla för att hamna i onåd. Den ökandeövertiden är ett exempel på detta. Vid minskning avpersonalstyrkan är trycket att lämna företaget hårt mot deäldre, kvinnorna och de som inte betraktas som tillräckligtproduktiva.Regeringen spär nu på detta genom att lägga förslag somytterligare pressar tillbaka löntagarna och svänger överbalansen på arbetsmarknaden till arbetsgivarnas förmån.Redan träffade kollektivavtal undanröjs till förmån förlagregler.Enligt uppgift har regeringens beroende av SAF nu gåttså långt att man på på SAF:s uppdrag sitter och skriver på enborgerlig fyrpartimotion som ytterligare skall inskränkaverkningarna av redan träffade kollektivavtal.Vi anser att de arbetsrättsliga reglerna är så viktiga förlöntagarna och arbetsgivarna att de inte kan göras beroendeav tillfälliga majoriteter i . Viktiga förändringarsom direkt berör löntagarna kan inte heller ske ikonfrontation med dessa. Arbetsrätten handlar ytterst omindividens fri- och rättigheter på arbetsplatsen.Anställningstrygghet i lag är en viktig del av individensrättssäkerhet.Vi vill också slå vakt om de seriösa företagen och attkonkurrens mellan företag skall ske på lika villkor. Denborgerliga riksdagsmajoriteten har redan framtvingat att ut-och inhyrning av arbetskraft kan ske helt fritt. Och detskedde trots att regeringen själv ansåg att detta kommer attöka den ekonomiska brottsligheten och s k gråföretag. Nuvill regeringen dessutom att reglerna om fackligt inflytandevid anlitande av entreprenör och inhyrd arbetskraft skallslopas. Detta kommer att ytterligare försvåra för seriösaföretag att verka. Den osunda konkurrensen från företagsom smiter undan från sitt ansvar mot sina anställda ochsamhället är, vid sidan av den bristande efterfrågan, ett avde största hoten mot seriösa och hårt arbetandesmåföretagare.Nya jobb och flexibilitet på arbetsmarknadenI propositionen anger regeringen att det viktigaste syftetmed förslaget om ändringar i LAS och MBL är attunderlätta för arbetslösa och främst ungdomar att fåanställningar. Regeringens skäl måste naturligtvis noggrantprövas. Det är allvarligt om det skulle föreligga hinder motatt anställa arbetslösa.Vi har hört det förutVi kan då först konstatera att debatten omarbetslösheten och arbetsrätten inte är ny.I slutet av 1970-talet drev SAF en kampanj mot LAS.Lagen förhindrade nyanställningar, särskilt av ungdomar,10 000-tals jobb skulle skapas om lagen ändrades. Så skeddeockså 1982. Den dåvarande borgerliga riksdagsmajoritetenstiftade då en ny LAS. I denna ändrades bl.a. reglerna omatt anställa någon för begränsad tid. Bland annat infördesen generell rätt att provanställa och attanställa någon vid arbetstoppar i sex månader.Det innebär att arbetsgivarna nu har vidsträcktamöjligheter att anställa någon för begränsad tid: om detföranleds av arbetets särskilda beskaffenhet vikariat,praktikarbete eller feriearbete för arbetsanhopningunder högst provanställningunder högst ungdomar som väntar på attgöra värnpliktstjänstgöring tillåtet i kollektivavtalMen dessutom har arbetsgivaren alltid rätt att säga uppen arbetstagare på grund av arbetsbrist. För ungdomarunder gäller i sådant fall bara en månadsuppsägningstid, likaså för alla som varit anställda i kortaretid än sex månader.Trots detta påstås nu arbetsrätten på nytt förhindraanställningar och härigenom orsaka att 10 000-tals personerär arbetslösa i onödan. Därför skall möjligheterna attanställa ytterligare öka.Har regeringen rätt? Kommer dessa förslag att skapa nyajobb?Nej självfallet inte! Varför skulle en arbetsgivare som nuinte vill anställa någon göra det ? Det förklarar inte regeringen. Inte heller hur detkan bli fler jobb genom att det skall bli enklare att säga upparbetstagare. Det finns heller inte i Arbetsrättskommitténsförslag något stöd för tesen att fler jobb skapas genomsämre anställningstrygghet. Den forskning somfinns går emot denna uppfattning. Inte heller får man någotstöd för denna uppfattning genom att titta på utvecklingeni andra länder. , som har en mycket litenreglerad arbetsmarknad, har en av högstaarbetslöshetssiffror. I däremot, som har en starktreglerad arbetsmarknad, är arbetslösheten en av de lägsta iEuropa.Att redan dagens regler ger stora möjligheter att anställanågon framgår med all önskvärd tydlighet avsiffror från AMS. Av de jobb som anmäldes som ledigatill förmedlingen var cirka 55 procenttillsvidareanställningar. har siffran sjunkit till drygt 30procent. Det innebär att två av tre lediga jobb är föranställning . Det är illa nog. Vill regeringen attalla lediga jobb ska vara ?Dessutom kan arbetsgivarna i många fall få ekonomiskastöd, exempelvis rekryteringsstöd, om de anställer någon.Men inte ens detta kan förmå arbetsgivarna att anställa itillräcklig utsträckning. Och det beror naturligtvis inte påarbetsrätten utan på att efterfrågan på varor och tjänster ärså låg att man inte behöver så många anställda. Det är judetta som ligger bakom att 400 000 personer har förloratjobben under de senaste två åren.Regeringens förslag är därför ideologiskt betingade ochinte sakligt motiverade.Vad det handlar om är att minska de anställdasanställningstrygghet och återföra till arbetsgivarna maktenatt bestämma över hur anställningar skall ske, vilka somskall sluta och när detta skall ske. Då blir det enklare förföretagaren. Men vad händer med företaget och denenskildes rättstrygghet?Regeringens förslag innebär flexibilitet påarbetsgivarnas villkor, att ingen skall ha någonanställningstrygghet innan man har varit anställd ,ökad otrygghet för de anställda och större möjligheter förarbetsgivarna att sparka folk. Men några fler jobb ger detinte!Flexibilitet på arbetsmarknadenDet är viktigt att ha en flexibilitet på arbetsmarknadenför att den skall fungera bra. Det betyder att arbetstagarnaskall vara positiva till tekniska förändringar och strukturellaförändringar och vara beredda att byta både arbetsgivareoch yrke, när så krävs beroende på utvecklingen. För attuppnå detta måste arbetstagaren känna trygghet iförändringen och att utvecklingen är något så närförutsägbar och rättvis. Det är då viktigt att det finns klararegler om turordning vid uppsägning på grund avarbetsbrist, att de som får sluta får en hög ersättning frånarbetslöshetsersättningen, att man får aktiv hjälp medomskolning och vidareutbildning och att man så snart sommöjligt skolas in på en ny arbetsplats.I har vi kunnat genomföra mycket storastrukturella förändringar tack vare att vi haft väl avvägdaarbetsrättsliga regler och en aktiv arbetsmarknadspolitiksamt en bra arbetslöshetsförsäkring. Allt detta hotas nugenom den politik som den borgerliga regeringen för.Effekterna av detta kommer att bli ökade motsättningar påarbetsplatserna och mellan dem som har jobb och dearbetslösa, ovilja till förändring, och motstånd motstrukturella åtgärder.Flexibilitet för arbetsgivarna och för den nuvaranderegeringen betyder bara att det skall bli lättare att göra sigav med anställda.Den filosofi som gäller bland arbetsgivarna , ochsom regeringen ställer sig bakom, är följande.Först och främst skall bemanningen i företagen vara sålåg som möjligt, beräknad på en normal produktion somförlöper utan problem. Det är det som kallas för leanproduction. När det blir problem eller man får tillfälligaorder, förutsätts de anställda arbeta övertid. Därför stigerockså nu övertiden ute i industrin. Det överensstämmermed utvecklingen i Europa.Först när övertidsuttaget blir oacceptabelt stort kanarbetsgivarna tänka sig att ta in ny personal. Men då bara ha tillfällig arbetskraft och helst sådan man intehar något ansvar för. Därför vill man anlita inhyrdarbetskraft om sådan finns. Det är möjligt genom attriksdagens borgerliga majoritet beslutat att fritt tillåta in-och uthyrning av arbetskraft. anlita s k egenföretagare,self employed. Det är vanligt på kontinenten, men går intei , eftersom vi anser att det oftast är fråga ompersoner som har en sådan osjälvständig ställning att deskall betraktas som arbetstagare. villdock införa ett sådant system i och regeringenfunderar nu på detta. anställa personal på viss bestämdtid och gärna på deltid. Det går utmärkt bra att göra iSverige och går regeringens förslag igenom kommerLAS i praktiken bara att gälla för dem som varit anställda iöver . göra det lättare för arbetsgivaren attsäga upp arbetstagare på grund av personliga skäl och självfå bestämma vilka som skall få sluta när orsaken ärarbetsbrist. föreslår här dramatiskaförändringar, av vilka regeringen accepterat några.Resten funderar man på.Denna flexibilitet kommer att leda till att antalettillsvidareanställda i företagen minskar dramatiskt. Inte ,inte , men . I harman gått exakt denna väg sedan den konservativaregeringen kom till makten . Resultatetsedan dess är att av de anställda har gått fråntillsvidareanställningar till otrygga tillfälliga anställningar,ofta på deltid. Dessa har dessutom de sämstaanställningsvillkoren och de sämsta sociala förmånerna.Medan reallönerna har ökat kraftigt för de bäst avlönade,har de sjunkit kraftigt för de sämst avlönade.Förlorarna på arbetsmarknaden blir kvinnorna,invandrarna, många unga med dålig utbildning, dearbetsskadade och handikappade. De får ingen chans att fåett rejält fotfäste på arbetsmarknaden.Vi socialdemokrater säger nej till denna typ avflexibilitet på arbetsgivarnas villkor. Den är oacceptabel urmänsklig synpunkt och om vi vill bygga ett jämlikt ochrättvist samhälle. En sådan politik kommer också att ledatill hög långtidsarbetslöshet, stor utslagning frånarbetsmarknaden samt drastiskt ökade kostnader förförtidspensioner och socialbidrag.Vår inställning till regeringens förslagRegeringen föreslår olika förändringar i LAS och MBLsom vi nu skall redovisa vår inställning till och analysera meri detalj.ArbetstopparEnligt LAS kan man anställa någon för en s karbetsanhopning (arbetstopp) inom enramtid av . Regeringen vill utöka till 12månader.Enligt LAS är arbetsbrist saklig grund för uppsägning.Uppsägningstiden är en månad för den som är under 25 åreller den som varit anställd mindre än sex månader.Vi kan inte förstå hur dessa regler kan lägga något hinderi vägen för att klara av en ökning av produktionen, även omdenna tid överstiger . Dessutom står detparterna fritt att avtala om andra regler.ProvanställningarEnligt dagens regler är det tillåtet att provanställaarbetstagare . En arbetsgivare somvill undersöka om en ung arbetstagare passar påarbetsplatsen kan dessutom göra det utan kostnad genomen ungdomspraktikplats.Dagens höga arbetslöshet leder dessutom till att varjeledigt arbete samlar mängder av sökande. Arbetsgivarnahar därför större möjligheter än att väljaarbetstagare som har förutsättningar att passa för det ledigaarbetet.Att i den situationen på det sätt som regeringen föreslårutöka provanställningstiden kommer inteatt medföra en ökning av antalet arbetstillfällen. Denkommer bara att öka otryggheten för flera arbetstagare.Sverige blir för övrigt med regeringens förslag det land ihela som har den längsta provanställningstiden förarbetstagare, som inte har ledande befattningar.Vi noterar också att regeringen på denna punkt gåravsevärt längre än vad föreslagit.Enligt uppgift grundar sig regeringens förslag på enöverenskommelse med Ny demokrati.Ingrepp i gällande kollektivavtalI övergångsbestämmelserna föreslås att de kollektivavtalsom träffats mellan arbetsmarknadens parter skall ansesogiltiga i den del de strider mot de nya tidsgränserna förarbetstopps- och provanställningar.Detta strider, på det sätt som lagrådet anfört, motnormala principer för lagstiftningen i . Det innebärockså att man rubbar förutsättningarna som rådde näravtalen slöts. Arbetstagarsidan har tveklöst fått avstå frånandra förmåner vid förhandlingarna för att införa ellerbibehålla de regler som gäller.