mot · GH02Ub1 · 1993-10-06 00:00:00 — Det finns också ettomistligt musikaliskt kulturarv som skolan måste medverkatill att föras vidare.Vi anser att varje elev ska garanteras undervisning iämnet musik med minst 230 timmar.SlöjdSlöjdämnet ska ge viktiga kunskaper som behövs i detvardagliga livet. Att kunna hantera olika slags material,verktyg och andra hjälpmedel är viktigt för alla. Dessafärdigheter är av stor ekonomisk nytta både för denenskilde och för samhället. Den allt större medvetenhetenom miljö och ekonomi ställer större krav på återanvändningoch en resurssnål livsstil.Slöjden ska också hjälpa till att utveckla varje elevs egetskapande i olika material och utveckla konstnärligaförmågor.Vi anser att varje elev ska garanteras undervisning iämnet slöjd i minst 330 timmar.Praktisk arbetslivsorienteringI regeringens förslag till timplan återfinns inte tid avsattför arbetslivsorientering. I nu gällande läroplan har denpraktiska arbetslivsorienteringen och skolans studie- ochyrkesorientering haft ett utrymme motsvarande 160 timmar.Regeringen föreslår att tid för dessa moment ska ingå iundervisningstiden i de olika ämnena. Om tid för denpraktiska arbetslivsorienteringen inte markeras särskilt itimplanen uppfattas detta som att skolan inte tillmäterdenna del av verksamheten särskilt stor vikt.Vi anser att minst ska avsättas i timplanenför den praktiska arbetslivsorienteringen. Det är viktigt attskolan på detta sätt kan öppnas mot arbetslivet. Genom denpraktiska arbetslivsorienteringen får ungdomarnakunskaper och färdigheter som de ej kan erhålla i skolansordinarie undervisning. Det är också viktigt attungdomarna därigenom får en kontakt med vuxenvärldenoch arbetslivet inte minst mot bakgrund av deras behov avkunskaper om arbetslivets villkor och möjligheter.Den praktiska arbetslivsorienteringen bör genomförastidigast i årskurs åtta och i årskurs nio.SpråkprogrammetGoda språkkunskaper är en nödvändighet både förutvecklingen av vårt land och för den enskildes möjlighetertill ett rikt kontaktnät. Man kan på goda grunder säga attvärlden krymper som våra horisonter vidgas. Vireser mer, vi har fler kontakter med människor i andraländer och vi får snabbare och rikligare information om vadsom händer i andra delar av världen. Allt detta utgör skälför att förstärka skolans språkundervisning.Propositionen följer i stort läroplanskommitténs förslag idetta avseende och vi har inga invändningar mot de förslagregeringen för fram. Vi anser dock att bör göraytterligare förstärkningar vad avser ämnet Svenska somandra språk.Svenska som andra språkSvenska som andra språk anses av regeringen inte habehov av en särskild kursplan. Undervisning i svenska somandra språk ges till elever som har ett annat modersmål änsvenska och är till sin karaktär helt skild frånmodersmålsundervisningen i svenska. Dessa elever måstetillägna sig svenskan som ett främmande språk. Det är avstor betydelse att svenska som andra språk ges som ett egetämne. En väl genomarbetad kursplan med en tydligbeskrivning av ämnets karaktär och inriktning måste liggatill grund för undervisningen i ämnet. Ämnet har sedan långtid tillbaka en egen metodik. Undervisningen måsteplaneras och genomföras på ett sådant sätt att eleverna intestannar på en låg språkförståelsenivå.HemspråkVi delar i mycket det regeringen skriver omhemspråksundervisningens syfte och också att det ska varamöjligt att använda utrymmet för elevens eget val och B-språk för att läsa hemspråk.Utgångspunkten för hemspråksundervisningen måsteutgå från varje elevs behov att vidmakthålla och utvecklakunskaperna i det språk han eller hon använder i sin dagligamiljö. Rätten till hemspråksundervisning måste i praktikenutformas så att eleverna har reella möjligheter att utnyttjaden. Oacceptabla restider och en förläggning under dygnetså att det i praktiken blir omöjligt för eleverna att delta,måste undvikas. Det är också viktigt att elever med rätt tillhemspråksundervisning inte tvingas avstå från annanvärdefull undervisning.Att uppfylla alla dessa krav, och dessutom kravet om attarrangera undervisningen så rationellt som möjligt, ställerstora krav på nytänkande och flexibilitet. Vi vill betona attelevens behov av gedigna kunskaper i sitt hemspråk ärnågot eftersträvansvärt både för individ och samhälle.EngelskaVi instämmer i regeringens uppfattning att det bör finnasen lokal frihet att besluta när den timplanebundnaundervisningen i engelska ska påbörjas. Det hade varitönskvärt att forskningen kring vad som är en lämpligtidpunkt hade kommit längre. Då hade man kunnat bedömahur undervisningstimmarna skulle kunna utnyttjas på ettoptimalt sätt.Konsekvenser för timplanenFör att göra det möjligt att förstärka den praktiskaarbetslivsorienteringen, barn- och ungdomskunskapen ochde praktisk-estetiska ämnena reduceras utrymmet förelevens val till minst 275 timmar.Internationell och kulturell förståelseArbetet för internationell och kulturell förståelse måstefå stort utrymme i skolan. Det internationella beroendetökar för alla nationer. Nationernas livsvillkor blir alltmersammanflätade. Det är inte längre möjligt att som nationisolera sig eller avstå från samverkan. Beroendet ökar påalla plan, politiskt, tekniskt och ekonomiskt.Nationella gränser får mindre betydelse. Genommoderna kommunikationer kan människor röra sig övergränser på ett helt annat sätt än tidigare.Befolkningsströmmar ökar inom och mellan länderna.Miljöpåverkan känner inga gränser. Idéer, nyheter ochinformation sprids sekundsnabbt över jorden. Dennasituation är en del av vår verklighet.Skolan får därför inte utelämna de globala frågorna. Förde unga är frågor om hur världsfattigdomen kan utrotas ochmiljöförödelsen hejdas avgörande. Insikt måste skapas omlivsvillkoren i . Trots att barnadödlighetenminskat, medellivslängden och skrivkunnigheten ökat, ökarantalet fattiga människor -- över en miljard människor leveri absolut fattigdom. Grundläggande mänskliga rättigheterkränks på många håll. Klyftan mellan de rikaste ochfattigaste länderna ökar. Det kommer att kräva enormainsatser att skapa goda levnadsvillkor för jordens ökandebefolkning och för att upprätthålla en balans mellanbefolkning, resurser och miljö. Utvecklingen är inteödesbunden -- vi kan styra den.Mot bakgrund av detta måste solidaritets- ochrättviseperspektivet mellan nationer, grupper ochmänniskor ägnas stort utrymme i skolans vardag. Sverigeslånga tradition av solidaritet med och bistånd till tredjevärlden måste återspeglas i skolans arbete.I dag breder främlingsfientligheten ut sig i Sverigeliksom i övriga delar av . Förenklade och förljugnabudskap sprids som skapar oro bland människor. Det är enviktig uppgift för skolan att genom debatt ochställningstaganden med kraft motverka främlingsfientlighetoch rasism.För att garantera och underlätta studier ominternationell och kulturell förståelse bör dettakunskapsområde få en egen beskrivning i läroplanen. Därska framgå hur studierna om dessa frågor bör läggas uppinom ämnen och ämnesområden.Vi beklagar att världen utanför och de stora förmänsklighetens framtid avgörande överlevnadsfrågorna hartonats ner av regeringen i förhållande till nu gällandeläroplan. Detta betonas bland annat i Hem och Skolasremissvar.MiljöfrågorMiljöfrågorna måste ägnas särskild uppmärksamhet igrundskolan. Miljöundervisningen måste belysa hur ettsamhälles utveckling systematiskt kan miljöanpassas ochhur vi långsiktigt ska kunna anpassa vårt sätt att arbeta ochleva, bruka marken och de förnyelsebara resurserna.Det är naturligt att detta sker brett ämnesövergripandebåde över de samhällsorienterande och naturorienterandeämnesområdena. För att garantera att studier avmiljöfrågor får ett stort utrymme och genomförs på ett brasätt är det lämpligt att även dessa frågor upptas i läroplaneni form av en beskrivning av kunskapsområdet där det visashur miljöfrågorna kan struktureras och vilka krav påsamordning mellan olika ämnesområden som måstegenomföras.Kultur i skolanModern forskning har visat att det krävs ett bra samspelmellan teoretiska ämnen och praktisk-estetiska ämnen förett utvecklande skolarbete. Att ge kulturämnena en starkställning kan därför också motiveras med att de berikarövrigt skolarbete. Kulturämnena ger skoldagen liv och lust.De spelar en central roll för att skolan skall klara sinfostrande uppgift.Som vi tidigare framhållit vill vi inte gå med på så storaneddragningar av timtalen för de praktisk-estetiska ämnenasom regeringen föreslår. Vi föreslår tidspåslag på dessaämnen och att varje ämne får egen garanterad tid itimplanen.Vi vill vidare framhålla att arbetssättet i skolan börpräglas av att i alla ämnen eleverna ges möjligheter attuttrycka sig även i skapande/konstnärliga former. Likvälsom det teoretiska arbetssättet finns med i alla ämnen börskolan uppmuntra till att ett skapande arbetssätt präglar allaämnen.Kulturlivets tidigare lovande kontakter med skolan harförsvårats och på många håll mer eller mindre upphört. Nyakontaktnät behöver byggas upp mellan kulturlivet ochskolan.När ny läroplan fastställs bör skolans kulturmålytterligare preciseras.Demokratisk fostranDen svenska skolans främsta uppgift har varit att fostra demokratiska människor.Skolan har i sin strävan mot detta mål haft storaframgångar, men även mött betydande svårigheter. Trotssvårigheter och tillkortakommanden är skolan ändåsamhällets viktigaste kraft i arbetet på att utvidga ochfördjupa demokratin både genom att ge kunskap ochgenom att fostra till ett demokratiskt förhållningssätt.Denna skolans främsta uppgift består. Det innebär attskolan aktivt ska påverka barnen och ungdomarna attomfatta demokratins grundläggande värderingar och låtadessa komma till uttryck i praktisk vardaglig handling. Varoch en som verkar inom skolan ska främja aktning för varjemänniskas egenvärde och respekt för vår gemensammamiljö. Människolivets okränkbarhet, individens frihet,solidaritet med svaga och utsatta i alla delar av världen samtalla människors lika värde utgör kärnan i de värden skolanska gestalta och förmedla. Ingen i skolan får utsättas förmobbning eller trakasserier.En del värderingar som regeringen framför i avsnittetom skolans roll och uppgifter framstår som minst sagtanmärkningsvärda. Där ironiseras över att skolan enligt1946 års skolkommission skulle omformas till ett redskap,en spjutspets, i kampen för ''demokratins samhälle''.Skolan, slår regeringen fast, ''har ett större och mervaraktigt uppdrag än att effektuera den rådandekonjunkturens och tidsandans krav''.De värderingar som präglade skolkommissionens arbeteoch syn på den svenska skolans uppgifter hade sin grund imänsklighetens erfarenheter av de nazistiska ochkommunistiska diktaturernas terror och fasansfullaförbrytelser. Att mot denna bakgrund nedlåta sig tillformuleringar av ovanstående art är uppseendeväckande.Den moderata skolministerns konservativa åsikter i sin synpå skolan hakas på en trend i dagens tidsanda som inte villse skolan som en skapare utan något somframtiden släpar efter sig. Skolan ska med den synen intebidra till förändring. Den ska begränsa sig till att vårda ettarv.Vi anser att med kraft måste tillbakavisatolkningar med innebörden att demokratisk fostran i svenskskola ska utgöra en historisk parentes. måsteklargöra att demokratisk fostran förblir en huvuduppgift förskolan. Detta bör ges regeringen till känna.Personlig och social utvecklingDe arbetssätt och arbetsformer som väljs i skolan skavara sådana att eleven övas i att använda sina kunskapersom redskap för att formulera och pröva antaganden ochlösa problem, reflektera över erfarenheter, kritiskt granskaoch värdera påståenden och förhållanden. Skolarbetet skastimulera nyfikenhet och lust att lära, befästa en vana attsjälvständigt formulera ståndpunkter grundade på såvälkunskaper som förnuftsmässiga och etiska övervägandenoch lära sig arbeta både självständigt och tillsammans medandra.Skolverkets utvärdering visar som tidigare framhållitsbristande måluppfyllelse i dessa avseenden. Den talar ombrister i att analysera och lösa problem, i att argumenteraför en uppfattning, i förmågan att se samband och förståbegrepp eller att använda kunskaper på ettämnesövergripande sätt.Traditionella arbetssätt dominerar elevernas bild av hurarbetet i skolan är. På högstadiet är fortfarande den vanligaarbetsformen att lärarna håller föredrag för eleverna ochleder deras arbete genom att ställa frågor och ge demarbetsuppgifter som de får lösa enskilt. Genom detta sätt attarbeta får inte eleverna stora möjligheter att träna sinförmåga till självständigt arbete. finns det läraresom i allt högre grad tillämpar arbetsformer och arbetssättsom bygger på samarbete, självständighet, kritiskttänkande och undersökande aktiviteter.Både arbetsliv och det omkringliggande samhället harrätt att förvänta sig att skolans inre arbete moderniseras.För att i arbetslivet förverkliga idéerna om det goda arbeteti en allt mer kunskapsintensiv produktion krävs att elevernai skolarbetet tillämpar arbetsformer som ger dem vana vidatt ta ansvar, ha inflytande, utveckla ett självständigt ochkreativt tänkande samt lösa problem självständigt och igemenskap med andra.Aktuell forskning från bland annat visar att iskolor där man verkligen har arbetat för att stärkasjälvständighet, kreativitet, kommunikationsförmåga,kritiskt omdöme och demokratisk hållning ökarbenägenheten i arbetslivet att intressera sig fördemokratifrågor, arbeta för jämställdhet mellan könen,förhålla sig självständigt och kritiskt i samhällsfrågor.Detta ställer krav på att lärarrollen kraftigt förändrasfrån rollen som i första hand föreläsare till en aktiverande,planerande och stödjande handledare med ansvar förelevernas personliga utveckling och utbildning.Arbetsformerna är mycket viktiga i skolan.Undervisningen måste i helt annan omfattning än vad somnu sker utgå ifrån elevernas egna erfarenheter och frågor.Lärandet i skolan måste som utgångspunkt ha vad somupplevs som angeläget av eleverna och successivt vidgaderas intressen. Bara då finns förutsättningar att de nårfram till bestående kunskaper och insikter.Staten ska inte för en målstyrd skola föreskriva vilkaarbetssätt, metoder och arbetsformer som ska användas föratt nå målen. Det ska lärare och rektorer i samråd medeleverna ta ett ansvar för. Vi ogillar dock att regeringen idenna proposition tonat ned betydelsen av att utvecklaarbetsformerna. Utvärderingsresultaten visar tvärtom atthär krävs det förstärkta insatser för att uppnå skolans mål.Det är i första hand en fråga för att ägna särskilduppmärksamhet för att med stöd av forskning inrikta sittutvecklingsarbete och informationsverksamhet mot enförnyelse av arbetssätt och arbetsformer i skolan. Dennafråga måste alltså alltfort ha högsta prioritet i denutvärdering av skolan som sker på skolnivå, lokal ochnationell nivå. Det är naturligt att dessa frågor också följsupp på lokal och central politisk nivå. Vi anser att riksdagenstarkt bör framhålla betydelsen av ändrade arbetssätt ocharbetsformer för att uppnå målen om personlig och socialutveckling.Ansvar och inflytande i skolanElevernas och personalens inflytandeSkolan är till för eleverna och deras utbildning. Det ärdärför alltid deras intressen och behov som måste stå icentrum för verksamheten.Skolans arbete ska utformas i ett samspel mellan eleveroch lärare som tillsammans ska ha det avgörandeinflytandet över de arbetsformer som ska användas för attnå skolans mål. Läroplanen måste därför för dem vara ettvälkänt och levande dokument. Till stöd i detta arbete skafinnas skolans övriga personal med rektor som ytterstansvarig.För att på ett övertygande sätt kunna förmedlademokratiska värderingar är det nödvändigt att skolananvänder ett demokratiskt arbetssätt. Dessutom ärelevernas engagemang i och ansvar för skolarbetetavgörande för ett framgångsrikt lärande. Elevernasinflytande är garanterat dem i lag. De har således rätt till ettreellt inflytande på arbetssätt, arbetsformer ochundervisningens innehåll samt deltagande i demokratiskaprocesser under utbildningstiden.Såväl läroplaner, och andra styrdokument, som ett stortantal uttalanden i politiska beslut i kommuner, riksdag ochregering har under understrukitvikten av att skolan arbetar demokratiskt och att elevernahar inflytande över såväl sin arbetsdag som skolansangelägenheter i övrigt.Var och en som har kontakt med skolan inser attbristerna är stora när det gäller att leva upp tillelevinflytande i skolvardagen. Därmed kan rimligen intemålen att fostra demokratiska människor i skolan ansesuppfyllda.Det mest grundläggande hindret är de dominerandeattityderna bland stora personalgrupper, men också hosmånga elever. Målen i läroplanerna har inte tagits på allvarpå denna punkt. Det råder föreställningar om ettmotsatsförhållande mellan kunskapsinhämtande ochdemokratiska arbetsformer. I själva verket är kunskaperoch inflytande ömsesidigt beroende av varandra ochförstärker varandra.Den nationella utvärderingen av somnyligen presenterades av visar att de yngreelevernas inflytande över skolarbetet är relativt stort.Dessvärre minskar inflytandet därefter ju högre upp iårskurserna eleverna kommer. Utvärderingen visade ocksåtydligt att arbetet med att utveckla elevinflytandet inte hargjort nämnvärda framsteg de senaste decennierna.Det saknas således varken lagligt eller annat stöd för enkraftfull utveckling av elevdemokratin. Hindren finns påannat håll -- i skolans traditioner och i bristandeerfarenheter av och kunskaper om ett elevaktivt arbetssätti skolan.Vi anser att det är oacceptabelt att skolan visar bristandetilltro till sina elevers förmåga att ta ansvar. I ett läge dåarbetslivet liksom samhället i stort så starkt framhållerbehovet av att individen ska kunna ta eget ansvar, kunnasamarbeta, vara kreativ liksom kritiskt granskande måstedet vara en stor uppgift för skolan att bättre leva upp till sinasedan länge fastställda mål om demokratiskt ochaktiverande arbetssätt, om elevdemokrati, om samarbeteoch ansvar.Formerna för detta elevinflytande kan inte fastläggascentralt. Det är genom ett lokalt utvecklingsarbete som dedemokratiska idéerna kan få fotfäste och växa sig starkaockså i skolan. Självfallet måste skolans organisationunderlätta detta arbete. Inom lärarutbildning ochlärarfortbildning liksom skolledarutbildning måste frågorom elevinflytande och demokratiska arbetssätt få denframskjutna plats läroplanen och de politiska besluten givitdetta område.Tiden anges ofta som ett hinder för demokratin. Det ärsant att det är en lång process att förankra demokratiskaidéer, men det finns inget som tyder på att ett demokratisktförhållningssätt i skolarbetet tar tid frånkunskapsinhämtandet. I den dagliga undervisningen tordedet därför inte krävas ytterligare tid för att stärka elevernasinflytande över sitt arbete.Däremot kräver elevernas inflytande över skolansallmänna angelägenheter tid. I den timplan som regeringenföreslagit finns ingen sådan tid reserverad. Därför bör detuttalas klart att det ankommer på rektor att planera arbeteti skolan så att tid ges för att eleverna ska kunna utöva sittinflytande.Den dagliga verksamheten i klassen måste ävengenomsyras av ett klimat där det förväntas att eleverna tarmedansvar och agerar självständigt. Det vilar ett stortansvar på de vuxna i skolan att organisera och genomföraarbetet på ett för eleverna demokratiutvecklande sätt. Detär viktigt att det inom skolan och andra miljöer där barn ochungdomar finns utvecklas idéer och modeller för inflytandeoch delaktighet. Detta bör ges regeringen till känna.Föräldrarnas ansvar och inflytandeFormerna för samarbetet mellan hem och skola måsteutvecklas ytterligare. Även om rektor ska ha det samladeansvaret för att detta sker måste alla anställda i skolantillsammans med eleverna lägga ner kraft och fantasi för attföräldrar ska känna sig välkomna i skolan. De skauppmuntras att följa och stödja sina barns och ungdomarsarbete där.Alltför många föräldrar upplever fortfarande skolan somen främmande miljö inför vilken de känner sig mycketosäkra. En majoritet av föräldrarna upplever utrymmet förinflytande i skolan som nästan eller helt obefintligt.Högstadieföräldrarna är mer kritiska till skolan än de andrastadiernas föräldrar, t.ex. till skolansinformationsverksamhet. Föräldrar med lång egenutbildning är mer kritiska till skolan än föräldrar medkortare utbildning.Den pedagogiska forskningen är entydig om betydelsenav föräldrarnas inställning och tilltro till skolan för barnensmöjlighet till förkovran i skolarbetet. Vi är oroade övertendenserna till att föräldrar som känner sig främmande förskolan ställer sig vid sidan av sitt barns skolarbete. Det ärvår övertygelse att varje förälder har ett starkt engagemangi sitt barn, men att många föräldrar känner osäkerhet ochotillräcklighet inför skolan och därmed får svårt att stödjabarnen i skolarbetet. Det är därför av yttersta vikt att skolangör ytterligare insatser för att åstadkomma en fungerandesamverkan med hemmen och tillsammans med den enskildeföräldern finner former, där hemmet bäst kan stödja detenskilda barnet.Kulturkonflikter mellan hem och skola drabbar särskiltbarn med svårigheter i skolarbetet. Den kraftiga ökningenav invandrarbarn i skolan ställer nya krav på utveckling avföräldrasamverkan. Bland föräldrarna till invandrarbarnfinns ett stort engagemang för barnens skolgång, mensvårigheter att känna igen metodik och kunskaper från denegna skolgången gör att många invandrarföräldrarsengagemang inte tas tillvara. Rätten att välja skola skrevsin i skollagen 1991. Den är viktig även om det visat sig varaett fåtal elever och föräldrar som väljer en annan skola änden närmaste.Att enbart välja skola är dock en mycket begränsad ochpassiv form av demokrati om man verkligen vill fördjupaföräldrainflytandet över barnens skolgång. Det är iställetvardagen i klassrummet, i den skola där barnen går, somborde mobilisera föräldraengagemanget och leda tillangelägna förbättringar. Vi menar att den kontakten mellanhem och skola kan förstärkas avsevärt. Lärare och föräldrarbehöver ha en kontinuerlig dialog om eleven. Skolan fårinte ''gömma sig'' bakom skriftliga meddelanden i form avsiffror eller bokstäver i ett betygsdokument. I stället börkontakter finnas som innebär ömsesidiga åtaganden. Viåterkommer senare i motionen till utvecklingssamtaletsbetydelse.Alla vet att bristerna i hem--skola-kontakten tilltar näreleven börjar dagens högstadium. Ämnessplittringen, medmånga ämneslärare som följd, försvårar möjligheten tillnaturliga kontakter. Både för elevers och föräldrarsmöjlighet till inflytande i skolan krävs att elever och lärarehar så mycket tid tillsammans att de lär känna varandra.Vid sidan av föräldrarnas delaktighet på klassnivå ochnära det egna barnet måste föräldrarna ges ett demokratisktinflytande på skolenhetsnivå.Det är inte möjligt att med centrala beslut lägga fastformerna för föräldrainflytande som passar överallt.Tvärtom måste formerna utvecklas med hänsyn till varjeskolas speciella förutsättningar.Det förekommer i flera kommuner ett intressantutvecklingsarbete i syfte att vidga föräldrarnas inflytande iskolan. Det inrättas olika former av brukarråd ellerstyrelser där föräldrarna är representerade i varjeskolenhet. Vi anser att detta arbete bör stimuleras för att geerfarenheter för att bedöma vilka ytterligare åtgärder somkrävs för att öka föräldrarnas inflytande i skolan.I debatten har nämnts att en lagstadgad rätt förföräldrarna till inflytande i skolan bör införas för att stärkaderas ställning. Frågan har inte belysts närmare iregeringens proposition.