mot · GG02Fö316 · 1993-01-26 00:00:00 — Försvaret kräver stabilare planeringI den första krisuppgörelsen mellan socialdemokraternaoch regeringspartierna överenskomsatt de årliga försvarsanslagen ska reduceras med 1,2miljarder. Detta ingick som en del av minskningen av detstrukturella budgetunderskottet, d.v.s. den del avunderskottet som beräknas kvarstå när konjunkturenvänder uppåt.Inför regeringens framläggande av krispropositionen(1992/93:50) överenskoms vidare att budgetneddragningenmed 1,2 miljarder skulle uppnås senast /97och att det konkreta innehållet i dessa minskningar skullebeslutas av vårriksdagen 1993. Efter diskussioner i denförsvarsberedning som tillsattes överenskomsatt anslagen under de återstående fyra åren avförsvarsbeslutsperioden ska minskas med 400, 600, 600respektive 1 200 miljoner. Den överenskomna besparingenfår alltså full effekt (5 gånger 1,2 miljarder) först undernästa försvarsbeslutsperiod.Försvarsministern begärde kompletterandebesparingsförslag från ÖB. Regeringens anvisningar till ÖBhar dock inte redovisats ens för försvarsberedningen. ÖBpresenterade sina sparförslag . Dessainarbetades snabbt, med några mindre ändringar, i denbudgetproposition som lades den 11 januari 1993.Krisuppgörelsen följs inteVår huvudinvändning mot det av ÖB presenteradesparförslaget, som blivit regeringens sparprogram, är attdet inte ger en permanent besparing på 1,2 mdr/år /97. I sina projektioner för femårsperiodenefter räknar ÖB exempelvis in miljardbelopp till följdav ''rationaliseringar'' för att klara sparbetinget. Allamöjliga rationaliseringar förutsätts naturligtvis bligenomförda även utan något sparbeting!De framlagda sparförslagen är otillräckliga. Regeringenfullföljer därmed inte den krisuppgörelse om försvaret somingicks . Den förutsatte en stabil,permanent årlig besparing med 1,2 miljarder. Det varförsvarssektorns bidrag till en minskning av det strukturellabudgetunderskottet.De hårdaste motsättningarna i försvarsdebatten har oftagällt förändringar i fredsorganisationen: nedläggningar avförband. Som ovan angetts har dessa i huvudsak motiveratsav en önskan att inom en given ekonomisk ram skapautrymme för att höja kvaliteten inom krigsorganisationen.När 1988 sålunda beslutade om nedläggningav I3 i , I11 i och I17 i röstade denuvarande regeringspartierna emot. När våren1992 beslutade om en rad ytterligare nedläggningar avfredsförband skedde det i huvudsak i enighet. Visocialdemokrater ville dock anpassa arméns organisation tilldet givna budgetutrymmet genom att lägga ned ytterligaretre regementen.Vill inte ha samförståndDetta är nu historia. Genom krisuppgörelsen den 20september skapades ett nytt politiskt läge. Det gällernu att med utgångspunkt försvarsbeslutpermanent sänka de årliga försvarskostnaderna med 1,2miljarder. Det var innebörden när de sänktaförsvarsanslagen lades i krisuppgörelsens tabell överstrukturella budgetminskningar.Det är bara att beklaga att försvarsministern, som viamedia upprepade gånger tagit avstånd från krisuppgörelseni den del den gällde hans eget revir, valt att redan den 11januari lägga ett i stor hast framtaget besparingsprogram.Det måste uppfattas som ett klart avsteg från andan ikrisuppgörelsen, och det strider mot vad som underårtionden varit brukligt vid större beslut i försvarsfrågor.Vi socialdemokrater föreslog, att ÖB:sbesparingsförslag av skullerealbehandlas av den sittande försvarsberedningen. Enproposition skulle då ha kunnat byggapå bredast möjliga parlamentariska samförstånd.Försvarsministern ville uppenbarligen inte ha något sådantsamförstånd.Denna vårdslösa handläggning av sparprogrammet harorsakat häftig sakkritik av exempelvis förslagen omomorganisation av luftvärnet i demonstrativa avgång inför sittandeförsvarsberedning berodde till en del på att försvaretsfrämste ansvarige för luftvärnsfrågor inte tillåtits delta iberedningen av de föreslagna förändringarna inom hanseget sakområde.Försvarsbeslutet 1992Anslagen till försvaret låg under en femtonårsperiodfrån 1972 till 1987 på i stort sett realt oförändrad nivå. Detbör noteras att de femåriga försvarsbesluten och 1982togs av borgerliga riksdagsmajoriteter. Under denna tidkrympte flyget och flottan sin organisation för att inomgivna ekonomiska ramar kunna upprätthålla en hög tekniskkvalitet på krigsorganisationen. Armén däremot behöll organisation på bekostnad av den materiellaförnyelsen.Försvarsbeslutet togs under intryck av den kraftigamilitära upprustning som genomförts i vår omvärld underförsta och kom att innebära etttrendbrott. Försvarsanslagen räknades upp realt, och underfemårsperioden tillfördes försvaret ytterligare betydandeanslag utöver ramen. Trots dessa anslagshöjningar uppstoden besvärande brist på pengar inom olika delar av försvaret.Ett försök att förkorta försvarsbeslutsperioden till fyraår misslyckades till följd av partipolitisk oenighet. Det vardå uppenbart för alla att en oförändrat stor militärorganisation, främst betingad av att armén ålades att utbildaalla vapenföra värnpliktiga, krävde kraftigaanslagshöjningar för att uppnå en rimlig kvalitetsnivå.Samtidigt inträffade efter 1989 dramatiskaförändringar i det säkerhetspolitiska läget. Genom förstWarszawapaktens och sedan upplösningförsvann den öst-/västkonflikt som motiverat mycket betydandemilitära förberedelser. har i såväl östsom väst de militära utgifterna reducerats mycket kraftigt.På senare tid har även våra nordiska grannländer gjortbetydande minskningar i sina militäranslag.Den svenska utvecklingen har gått i andra banor. Införvalet utlovade kraftiga höjningarav militärutgifterna (27 miljarder). blev sedandet dominerande partiet i den nya regeringen med ettmarkerat eget ansvar för säkerhets- och försvarspolitiken. Idet försvarsbeslut som togs blev dock ökningen(drygt 7 miljarder) betydligt mindre än vallöftet. Detinnebar en mindre real ökning av anslagen än den som skettunder femårsperioden efter 1987.Försvarsbeslutet innebar ett fullföljande av dentidigare regeringens satsning på höjd kvalitet på bekostnadav kvantiteten. Utveckling och beställning av nyavapensystem fullföljdes i stort sett enligt tidigare planer föralla tre vapenslagen. Den för framtiden viktigasteförändringen var att slog fast att endastvärnpliktiga som behövs i krigsorganisationen ska genomgågrundutbildning. Övriga vapenföra värnpliktiga överförs s.k. utbildningsreserv, d.v.s. de kan om läget i framtidenkräver det inkallas för militär utbildning.Fjolårets försvarsbeslut innebar också en fortsattreduktion av såväl krigs- som fredsorganisationen. Tyvärrblev denna neddragning inte tillräckligt omfattande. Det ärexempelvis uppenbart att anslagen inte räcker till för atthöja kvaliteten till en godtagbar nivå inom alla de 16brigader som ska utgöra kärnan inom armén. Ett annatexempel är att flygvapnet i årets budgetproposition får ettspeciellt bemyndigande att ta lån i Riksgälden för attfinansiera vissa materielprojekt. Redan i mitten avseptember 1992, efter försvarsbeslutet, kundeÖB redovisa en brist på 1 500 miljoner i planeringen.Utgångspunkter för förändringsarbetetDet var vi socialdemokrater som under 1980-taletinledde den nu pågående satsningen på ökad kvalitet inomkrigsorganisationen. Det var också vi som först tog deekonomiska konsekvenserna av denna satsning och trotshårt motstånd genomdrev nödvändiga minskningar avorganisationen. Därför står vi nu också bakom de storadragen i den borgerliga regeringens fullföljande av dennaförsvarspolitik. Vi kritiserar dock regeringen för att den intetillräckligt konsekvent satsar på krigsorganisationenskvalitet framför dess kvantitet. Här redovisas någrautgångspunkter för framtida förändringar av försvaret:1. De mycket omvälvande säkerhetspolitiskaförändringarna i har resulterat ikraftiga minskningar i militärutgifterna såväl i de tidigareWarszawapaktsländerna som inom NATO. Även i de trenordiska länder som omger oss minskar man nuförsvarsutgifterna.2. Det är inte troligt att , oberoende av vilkapartier som bildar regering, kan gå mot denna alleuropeiskatrend och fortsätta att öka sina militära utgifter på det sättsom på moderat initiativ skedde genom försvarsbeslutetvåren . Det var därför speciellt olyckligt attregeringspartierna då byggde in en automatiskanslagsökning i form av en ''teknikfaktor''. Den ger underfemårsperioden utslag i höjningar avförsvarsanslagen med drygt 8 miljarder. Det är heller interimligt att försvaret ska kompenseras för effekterna avkronans devalvering medan andra samhällsektorer nu fårbära den fulla bördan av den ekonomiska krisen.Finansministern har f.ö. i slagit fast att ingen skatillåtas få kompensation för devalveringen.Planeringsramarna bör ändras på dessa två punkter.3. En realistisk långsiktig planering bör därför enligt vårmening utgå från oförändrade försvarsanslag under årenefter 1997. Det medför ett starkt ökat behov av att spara påkostnaderna för försvarets fredsorganisation så att utrymmeskapas för nödvändig materiell förnyelse. Våra fortsattaresonemang utgår från den krigsorganisation som riksdagenbeslutade våren 1992.4. Vi är naturligtvis inte främmande för attkrigsorganisationen kan komma att krympas ytterligare närnästa försvarsbeslut tas 1997. Enligt många bedömare ärexempelvis 16 brigader en större organisation än somlångsiktigt kan förnyas utan kraftigt höjda försvarsanslagkring . Eftersom längre politiskaförvarningstider förutses kan förmågan till återtagningkomma att prioriteras högre. Det kan också bli aktuellt attunder 90-talet omvandla en brigad till en frivillig ''FN-brigad'', som kan mobiliseras med kort varsel, när FN:ssäkerhetsråd begär det. Erfarenheterna av den verksamheti FN:s tjänst som utförs av civila myndigheter, t exRäddningsverket, är goda och kan ytterligare utvecklas.5. beslutade att arménshuvudstyrka ska bestå av 16 brigader som utbildas vid 16regementen. Det vore ekonomiskt rationellt att somhuvudregel utbilda två brigader vid varje regemente.Därmed skulle väsentligt mer pengar kunna användas föratt stärka krigsorganisationen. En sådan förändring avarméns fredsorganisation har också förordatsav ÖB i flera tidningsartiklar.6. Vi föreslår därför att inom armén under 1990-taletskapas åtta garnisoner där huvuddelen av den fredstidabrigadutbildningen genomförs. Inom dessa garnisoner kantvå brigader utbildas. Det är en självklarhet att brigadernamobiliseras utspritt och inte på garnisonsorterna.Regeringen bör förelägga förslag om vid vilkaåtta garnisoner huvuddelen av arméns brigadutbildning skabedrivas.7. För att skapa en säkrare ekonomi för ett flygvapen,vars kärna består av 16 divisioner, bör inriktningen under1990-talet vara att lokalisera den fredstida verksamheten tillfem storflottiljer. Det kan främst av miljöskäl vara lämpligtatt bedriva en del av den fredstida flygverksamheten viddetachement. Sålunda bör kunna bli ettdetachement till storflottiljen F7 i . Regeringen börförelägga förslag om lokaliseringen av femstorflottiljer för flygets fredstida verksamhet.8. Även inom marinen bör rationaliseringskraven ställasmycket högt. Koncentrationen av fredsverksamheten till deviktigaste basområdena fortsätter.Marinen är uppdelad på de två vapenslagen flottan ochkustartilleriet. Denna uppdelning leder ofrånkomligen tillbristande effektivitet och personliga lojalitetskonflikter.Risken är stor att interna motsättningar inom marinenlägger hinder i vägen för ett nödvändigt förändringsarbete.Vapenslagsuppdelningen är i grunden inte bra och måste nuåtgärdas. Frågan bör utredas snabbt så att beslut omstrukturförändring kan tas under 1994.9. Det finns nu anledning att ordentligt prövamöjligheterna att samordna marinen, ochsjöfartsverket. En ökad integrering mellan närbesläktadefunktioner ger långsiktiga kostnadsbesparingar. Vi föreslårdärför att en särskild utredning prövar möjligheten atteffektivisera den statliga maritima verksamheten genom enintegrerad ledningsstruktur med inriktning att beslut omförändringar skall kunna fattas 1994.10. Den omorganisering av fyra centrala staber till etthögkvarter, som genomförs, bör leda till attuppdelningen av landet i tre militärområden upphör. Det ärrealistiskt att i krigsplaneringen utgå från två invasionshot:ett via hav och luft i den södra hälften av landet, ett annatinvasionshot via land i övre . Planeringen ochledningen av det södra kriget kan med fördel skötas direktav högkvarteret. I norr bör en armékårsstab anförtros dennauppgift. I konsekvens härmed bör flyget ledas via tvåflygkommandon, inte via tre. Betydande besparingar kangöras genom dessa förändringar av ledningsorganisationen.Andra förändringar i fredsorganisationenVi delar regeringens uppfattning attluftvärnsregementena Lv6 i och Lv4 i kanslås samman. Vid dessa två regementen genomförs i dagmer än hälften av försvarets luftvärnsutbildning. Luftvärnetär en del av det luftförsvar som högprioriterades i detsenaste försvarsbeslutet. Regeringen föreslår atthuvuddelen av dessa båda regementen flyttas till Halmstadsamtidigt som vissa delar flyttas till och Boden.En viss planering bedrivs för att flytta andra delar tillSkövde och . Enligt riksdagsbeslutet våren 1992ska truppslagets tekniska skola, LvTS, flyttas frånGöteborg till Östersund.Enligt en samstämmig luftvärnsexpertis innebär denföreslagna och delvis redan beslutade omflyttningen, attlandets samlade luftvärnskompetens sänks drastiskt understörre delen av 90-talet. Det sker främst genom att ett stortantal högkvalificerade luftvärnsofficerare lämnarorganisationen i samband med flyttningarna. Det taråtskilliga år och kostar många tiotals (kanske hundratals)miljoner att utbilda ersättare för dessa. Sålunda bedöms detexempelvis , ett drygt halvår efter beslutet att flyttaLvTS till , att endast ca 15 av drygt 50högkvalificerade lärare kommer att flytta med.Flyttningen till kräver stora investeringar (ca130 miljoner). I syfte att nå största möjliga ekonomiskaeffektivitet och att bibehålla värdefull kompetens är ensammanslagning av nödvändig. Vilken ort avde tre alternativen , eller som ärlämpligast kommer att utredas ytterligare, och resultatetbör avvaktas innan ställning tas till lokaliseringsfrågan. Vitar här inte heller ställning till behovet avluftvärnsutbildning i och Linköping.Regeringen föreslår i propositionen en minskning avutbildningen av 1 000 värnpliktiga för att därmed uppnå enengångsbesparing. Det är enligt vår mening möjligt att avståfrån att utbilda ännu fler värnpliktiga ochändå ha tillräckligt många som är utbildade förkrigsorganisationens 16 brigader. Detta är en effekt av denkrympning ned till 16 brigader som pågår. Vi föreslår attarmén i besparingssyfte utnyttjar hela denna reserv.Regeringen bör återkomma till med förslag idenna fråga.ÖB har regeringens uppdrag att efter genomfördamiljökoncessionsprövningar 1995 lägga fram förslag omflygets fredsorganisation. Det innebär att då fårmöjlighet att ta ställning till lokaliseringen av de femstorflottiljer som torde vara den ur ekonomisk synpunktmest gynnsamma lösningen. Redan nu kan utredas ochförslag läggas om lokaliseringen av flygets skolor samt avmål- och transportflyget. Planeringen bör inriktas mot ensamlokalisering med storflottiljerna. Regeringen böråterkomma med förslag i denna fråga.Regeringen föreslår att Muskövarvet överlåts till ettstatligt eller privat företag. Vi motsätter oss inte enförändring av ägarförhållandena, men anser att de speciellaomständigheterna motiverar att Muskövarvet förblir en avstaten kontrollerad verksamhet.Enligt de ungefärliga beräkningar vi kunnat göra utifråndet siffermaterial som redovisats i försvarsberedningen,skulle det efter ett genomförande av de förslag, somframlagts i denna motion, krävas ytterligare beståendebesparingar med ca för attuppfylla krisuppgörelsens sparbeting på 1 200 miljoner/år. Regeringens ofullständiga förslagbehöver arbetas om, och kompletteras.För att fullfölja den beslutade satsningen på kvalitet ikrigsorganisationen är det nödvändigt att göra dessabesparingar i fredsorganisationen. Regeringen bör därföråterkomma till med förslag om beståendebesparingar i fredsorganisationen med 150 miljoner kronorper år, så att beslut kan fattas under 1994.Investeringsprojekt i närtid som skulle kunna binda denframtida handlingsfriheten beträffandefredsorganisationens struktur bör uppskjutas till dessriksdagen tagit ställning i frågan.Förslagens sysselsättningseffekterSysselsättningseffekterna av regeringens förslag är inärtid att ca 1 500 personer friställs, främst civilanställd personal. 800--900 civilanställda inom arméns kök och förråd förlorar sinajobb och ska ersättas av värnpliktiga. Pliktutredningenifrågasatte i sitt utlåtande om detta leder tillnågon besparing. Huvuddelen av dessa friställda går direktut i arbetslöshet. Vidare friställs några hundratalcivilanställda till följd av nedläggningen av i ochF6 i Karlsborg.På innebär regeringens förslag dessutom attmånga fler arbetstillfällen hotas, främst inomförsvarsindustrin. Genom att slå vakt om en alltför storresursslukande fredsorganisation kommer anslagen inte atträcka till för planerade materielköp. De senastemånadernas oro kring och därmed helaBofors framtid illustrerar väl denna problematik. Orter somi detta sammanhang hotas av friställningar kan bliLinköping, , , och Karlskrona.Vi socialdemokrater kräver i en särskildutskottsgruppsmotion att avskedandena vid arméns kök ochförråd stoppas. Vi anvisar också lösningar för detsammanslagna luftvärnsregementet som leder till att en storgrupp civilanställda inte behöver avskedas. I fråga omKarlsborg föreslår vi främst av miljöskäl en detachering ditav delar av flygverksamheten vid storflottiljen F7 ,vilket skulle rädda en del arbetstillfällen kvar i Karlsborg.Den socialdemokratiska motionens långsiktigainriktning på minskad fredsorganisation och hög kvalitet påkrigsorganisationen underlättar finansieringen avmaterielanskaffningen och säkrar därmed arbetsplatserinom försvarsindustrin.De förslag till ytterligare besparingar inomfredsorganisationen som vi beställer av regeringen kankomma att leda till att några hundratal personer, främstcivilanställda, måste lämna försvaret under 1996.Den nu bedömbara nettoeffekten av desocialdemokratiska förslagen är alltså att drygt tusentaletarbetsplatser räddas under och att försvarsindustrins framtid blirsäkrare.Spareffekterna dröjerDe konkreta organisationsförändringar vi här föreslårbedöms som mest lämpliga under innevarandeförsvarsbeslutsperiod. Det tar innan spareffekteruppnås genom krympningar av fredsorganisationen.Flyttning av verksamhet medför ofta initialt ökadekostnader. Det finns dock inga alternativ till minskadfredsorganisation, när uppgiften är, att inom en givenekonomisk ram förbättra kvaliteten på krigsorganisationen.Med de riktlinjer för förändringar i fredsorganisationensom här redovisats har vi sökt skapa största möjligaöppenhet i den demokratiska debatt som bör föras omförsvarets framtida organisation. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att någon särskild uppräkning avanslagen för anskaffning av materiel med ''teknikfaktorn''1,inte skall ske i försvarsplaneringen för tiden efter1997,2. att beslutar att försvarsprisindex skalljusteras så att ingen kompensation utgår till försvaret föreffekterna av nedskrivningen av kronans värde ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtta garnisoner för huvuddelenav arméns fredstida brigadutbildning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fem storflottiljer inomflygvapnet,5. att hos regeringen begär att frågan omsammanslagning av flottan och kustartilleriet utreds så attbeslut om en sådan strukturförändring kan fattas under1994,6. att hos regeringen begär en utredning avmöjligheterna att effektivisera den statliga maritimaverksamheten -- marinen, ochSjöfartsverket -- genom en integrerad ledningsstruktur såatt beslut om förändringar kan fattas ,7. att beslutar att försvarets uppdelning i tremilitärområden skall upphöra enligt vad som anförts imotionen,8. att beslutar att flygvapnet bör ledas via tvåflygkommandon,9. att hos regeringen begär förslag omsamlokalisering med storflottiljerna av flygets skolor samtav mål- och transportflyget,10. att beslutar att Lv4 i och Lv6 i slås samman och att frågan om lokaliseringavgörs först sedan allt utredningsmaterial från den nysstillsatta utredningen om luftvärnet har redovisats,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utnyttjande av arméns hela reservav brigadutbildade värnpliktiga,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att arbeta om ochkomplettera regeringens förslag för att uppnåkrisuppgörelsens besparingsmål.