mot · GH02So14 · 1993-10-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:11 Utvidgad lagreglering på barnomsorgsområdet, m.m. Proposition 1993/94:11 innehåller förslag tillbarnomsorgslag. Dessutom aviseras förslag omvårdnadsbidrag.Propositionen innehållande förslag om ett beskattatvårdnadsbidrag på för barn mellan ett och skalllämnas . Vi vill emellertid redan nu göra klart att vihelt motsätter oss införande av vårdnadsbidrag. Viåterkommer med våra synpunkter på detta närpropositionen läggs.Regeringens förslag i proposition om utvidgadlagreglering på barnomsorgsområdet m.m. innebär attkommunerna förlorar möjligheten att planerabarnomsorgen och de kostnader denna medför.Kommunerna blir skyldiga att ''ge bidrag till enskildaförskolor och fritidshem med ett belopp per barn som inteoskäligt avviker från kommunens kostnad per barn i denegna verksamheten''. Kravet på kommunalbarnomsorgsplan slopas. Kommunerna tvingas att ge bidragtill enskilda barnstugor även om kommunen redan har fullbehovstäckning.Vi socialdemokrater har länge arbetat för alla barns rätttill barnomsorg. Vi anser att inordnandet av statsbidragettill barnomsorgen i det generella bidragssystemet skapar ettbehov av en utvidgad lagreglering av kommunernas ansvarpå detta område. Verkligheten har också visat att det nu ärett gap mellan de nationella målen på barnomsorgsområdetoch förhållandena ute i kommunerna.I proposition 1984/85:209 lades principen om alla barnsrätt till barnomsorg fast. Det är, som vi ser det, enkonsekvens av de överväganden som skedde i samband medbeslutet . Lika självklart som att vi har en allmängrundskola för alla barn i är det att vi har en brabarnomsorg för alla förskolebarn. Föräldrarna skallbestämma när barnen skall börja, men samhället skall ha ettansvar för att planera för alla förskolebarn.Därför säger vi socialdemokrater ja till regeringensförslag att i socialtjänstlagen införa en precisering och enklarare inskriven skyldighet för kommunen att se till attbarn som stadigvarande vistas i kommunen får denbarnomsorg de har behov av.Men vi kan inte acceptera att denna skyldighet förkommunerna att erbjuda alla barn barnomsorgsplats knytssamman med ett förslag som helt fråntar kommunernamöjligheten att planera och ansvara för omsorgen.Vi anser att det är självklart att kommunen skall ha rättoch möjlighet att planera barnomsorgen inom den egnakommunen. En första förutsättning är att nuvarande regel,som innebär att bidrag ges till verksamhet som finnsupptagen i kommunens barnomsorgsplan, finns kvar.Genom den regeln har kommunen både möjlighet ochskyldighet att se till att verksamheten håller bra kvalitet.Regeringen föreslår att det i lag om ändring i lagen(1987:442) om försöksverksamhet med kommunaltillståndsprövning för vissa hem för vård eller boende införsen ny paragraf, 2 a §, där det fastslås att lämplighet attbedriva verksamhet och ändamålsenligheten av lokalernaskall avgöra om tillstånd beviljas. Inget avseende skallfästas vid om det finns behov av förskolan. Detta finner vihelt oacceptabelt.I avsnitt 8 i propositionen redovisar regeringen deekonomiska konsekvenserna av den utökadelagregleringen. Vi anser att regeringen borde lämnat enutförligare redovisning.Regeringen lade fram en proposition omvalfrihet i barnomsorgen (1991/92:65). antogpropositionen som innebar att villkoren för statsbidrag tillkommunerna ändrades så att även privata företag fickbidrag för att driva daghem och fritidshem i vinstsyfte.Propositionen hade formen av en näringspolitiskproposition där fri etableringsrätt föreslogs. Det talades omföräldrarnas valfrihet och personalens valfrihet. Det taladesockså om effektivitet och vinst. Det talades inte om barnensbehov och villkor. Valfriheten skulle öka, mångfaldenblomma.Vi socialdemokrater pekade i vår partimotion på deuppenbara bristerna i förslaget. Rättssäkerheten var intetryggad när kommunerna lade ut verksamhet till andrahuvudmän. Regler för sekretess och lika behandling samtmöjlighet till insyn och kvalitetsbedömning avverksamheten saknades. Kvalitetskrav som skall gälla allbarnomsorg oavsett huvudman saknades. Det gällde bl.a.krav på verksamhetens innehåll, personalens utbildning,tillgänglighet, intagningsregler, avgifter. Avgifter ochintagningsregler kan inte få användas somsorteringsinstrument om alla barns valfrihet och rätt tillbarnomsorg skall garanteras. Vi pekade också pånödvändigheten att fastslå att verksamhet som läggs ut påentreprenad skall bedrivas på sådant sätt attlikställighetsprincipen kan upprätthållas.Vi ansåg att dessa frågor, principerna för rättvisa,kvalitet och valfrihet och rättssäkerheten för barnen måstetryggas innan man tog beslut om att lämna överbarnomsorgsverksamhet till andra huvudmän.Det har visat sig, vilket vi befarade och pekade på,att de avtal kommunerna slutit med enskilda entreprenörervarit otillräckliga. Regeringen har tagit till sig delar av dessafakta och föreslår nu en del preciserade kvalitetskrav, vilketvi anser vara ett steg i rätt riktning.Vi har dock svårt att förstå varför regeringenskvalitetskrav när det gäller barnomsorgspersonalenbegränsas till utbildning eller erfarenhet. Vi anser detsjälvklart att barnomsorgspersonalen skall ha sådanutbildning och erfarenhet att barnens behov av omsorg ochen god pedagogisk verksamhet kan tillgodoses.Utvecklingen av barnomsorgen ute i kommunerna sedanpropositionen om valfrihet i barnomsorgen togs är djuptoroande.All verksamhet tvingas till besparingar. Detgäller också barnomsorgen. Men i barnomsorgen sker ocksåstora strukturella förändringar.Vi socialdemokrater har undersökt utvecklingen i några''systemskifteskommuner''. De kommuner som undersöktsär , , , , ,, , , , ,och Norrköping.Vår undersökning bekräftar att det sker storaförändringar inom barnomsorgen. I samtliga kommuner harbarngrupperna ökat som personalen har minskat.I vissa kommuner finns nu extremt stora barngrupper. Detär inte ovanligt med s.k. syskongrupper med över 20 barn(t.ex. ). Det finns exempel på småbarnsgruppermed 22 barn. Från rapporteras att en grupp startatsdär 12 barn var nyinskrivna 18 månaders småbarn.Den allvarligaste och mest genomgående förändringenär dock att möjligheterna att ta hand om barn med särskildabehov minskar. har det varit vanligt attbarnomsorgen har fått extra resurser eller fått minskaantalet barn i grupperna när man haft barn som krävtsärskilda insatser. Dessa insatser minskar i flertalet av deundersökta kommunerna. En majoritet av kommunernaminskar stödinsatserna till barn med särskilda behov.I många kommuner återkommer begreppet''gråzonsbarn'', barn som man tidigare klarat inom denordinarie verksamheten -- med individuella anpassningar. uttrycks en oro för vad som skall hända med dessa barn.Risken är stor att de blir problembarn som är svåra att klarainom ordinarie verksamhet, att kostnaderna drivs i höjdenför att det krävs extra insatser när de blir äldre och att detidigt slås ut.Flera kommuner rapporterar att kön till barnomsorgökar. Det beror ofta på att barnomsorgen minskat ochdaghem lagts ner. För att minska den synliga efterfråganhöjs åldersgränsen för rätt att stå i barnomsorgskö. 18månader blir en allt vanligare gräns. Förutom deekonomiska konsekvenser det kan få för barnfamiljerna såinnebär det att föräldraförsäkringen inte kan användas såflexibelt som det är tänkt.Antalet privata alternativ i barnomsorgen ökar. Framförallt är det kooperativ, alternativ pedagogik -- Montessorioch Waldorf -- som ökar. Även daghem med religiösinriktning ökar. De renodlade privata alternativen -- i t.ex.aktiebolagsform -- är ännu inte så vanliga. Fler privataalternativ har ansetts vara en metod att effektivisera ochspara pengar. Men det är svårt att hitta exempel därprivatiseringar haft den effekten. Snarare är man beredd attlåta det kosta pengar att få fram privata alternativ. Frånflera kommuner menar man att alternativen inte växer framav sig själv. I andra kommuner menar man attprivatiseringen kommer att komma igång när avgifterna iden kommunala omsorgen blivit tillräckligt höga.I flertalet av de undersökta kommunerna harbarnomsorgstaxorna förändrats eller så finns planer på attde skall förändras -- från inkomstrelaterade, progressivataxor till tidsrelaterade taxor där inkomsternas betydelseför avgiftens storlek minskar. Det innebär ofta att personermed låga inkomster och långa arbetsdagar, t.ex.ensamstående mammor, fått höjda taxor.Höginkomsttagarnas avgifter har minskat. I t.ex.Sollentuna har höginkomsttagarna fått minskade avgiftermed . Normalinkomsttagare har fått enhöjning på ibland . har de totalainkomsterna från barnomsorgsavgifter minskat med sexmiljoner kronor. Det enda man uppnått är enomfördelning -- från låginkomsttagare tillhöginkomsttagare.Barnomsorg som en självklar service och med engenomtänkt pedagogisk verksamhet kommer att upphöraom utvecklingen fortsätter. Kvaliteten på barns omsorg blirberoende av föräldrarnas betalningsförmåga.Förvärvsarbetande med låga inkomster kan komma atttvingas söka billigare alternativ eller avstå från barnomsorg.De som har råd att efterfråga hög kvalitet kan skydda sinabarn genom att flytta till bättre -- och dyrare -- omsorg.Är det detta regeringen menar med en bra barnomsorgför alla barn?Den borgerliga regeringen har haft det övergripandeansvaret för barnomsorgen . Vikten av valfrihet ochen barnomsorg med god kvalitet för alla barn har hela tidenframhållits. Dagens situation på barnomsorgsområdet visaratt det inte är tillräckligt med välvilliga uttalanden.Kvaliteten i barnomsorgen skulle förbättras, valfrihetenskulle öka, barnomsorgsköerna skulle byggas bort.Sanningen är att kvaliteten i barnomsorgen har försämrats,valfriheten har minskat och barnomsorgsköerna finns kvaroch har på vissa håll ökat. Utvecklingen är, som tidigareframhållits, djupt oroande.Vi socialdemokrater vill gå vidare i arbetet för en godbarnomsorg för alla barn. Det vill vi bl.a. göra genom attskapa garantier både för kvalitet, rättvis fördelning,rättssäkerhet och rätt till plats.Vi anser att barnens behov och rättigheter skall ställas ifrämsta rummet. Barnomsorgen skall vara bra för barnen.Dess viktigaste uppgift är att ge alla barn grundläggandekunskaper och erfarenheter inför vuxenlivet. Våra barnmåste få bästa möjliga förutsättningar att växa upp. Det ärockså barnomsorgens uppgift att ge en trygg och godomsorg till barn vars föräldrar förvärvsarbetar ellerstuderar. Tidig gruppsamvaro och pedagogiskutvecklingsstimulans påverkar barns utveckling i positivriktning.För att tillgodose kraven på god barnomsorg måstekvaliteten i verksamheten vara hög. Sociala ochpedagogiska mål med utgångspunkt i 1 § socialtjänstlagenskall styra innehållet i all barnomsorg. Den personal somarbetar med barnen måste ha sådan utbildning ocherfarenhet att barnens behov av omsorg och god pedagogiskverksamhet kan tillgodoses. Lokalstandarden ochutemiljön måste vara bra. Barngruppernas sammansättningoch storlek måste vara väl avvägd.Barnomsorgen bör finnas tillgänglig i det område därman bor. Intagning till förskola bör ske från denkommunala barnomsorgskön.Föräldraavgifterna i de alternativa verksamheternamåste ligga i nivå med de avgifter som gäller i denkommunala barnomsorgen. Ett system med friavgiftssättning innebär en begränsning i valfriheten och enrisk för segregation.Förskolan är en viktig del av en välfärdspolitik somomfattar alla, men ger mest till den som bäst behöver.Under socialdemokratisk ledning utvecklades förskolan.Behoven var i det närmaste täckta, kvaliteten var hög ochvalfriheten ökade, såväl genom mångfald i den kommunalabarnomsorgen som genom andra driftsformer.Nu håller den svenska barnomsorgen på att brytas neroch regeringens familjepolitik påskyndar denna negativautveckling.En barnomsorgslag som preciserar kommunernasskyldighet att bedriva barnomsorg är bra. Men det räckerinte. Menar regeringen allvar med uttalanden om ökadvalfrihet och god barnomsorg för alla barn kan den intesamtidigt frånta kommunerna möjligheterna att planera fördetta. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår den i proposition 1993/94:11föreslagna nya 2 a § i lag om ändring i lagen (1987:442) omförsöksverksamhet med tillståndsprövning förvissa hem för vård eller boende,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om barnomsorgen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vårdnadsbidraget.