mot · GG02So49 · 1993-04-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:185 Tobakslag Den proposition med förslag till ny tobakslag som nuligger på bord innebär inga större förändringar ipraktiken. Den lagfäster det som redan blivit praxis inomsjukvård, skola och vissa miljöer, där barn vistas. I dessamiljöer skall rökfrihet råda utom i speciella rökrum.Man befäster också rådande praxis när det gälleroffentliga miljöer. Där skall finnas utrymmen, där rökninginte får förekomma. I arbetslivet förutsätter man att fråganskall kunna lösas mellan berörda parter. Målsättningen äratt ingen skall utsättas för rök ofrivilligt.Det finns fortfarande en hel del arbetsplatser, där mandagligen mot sin vilja utsätts för rök. Att en fromförhoppning om att parterna nu skall komma överens skallåstadkomma en plötslig förändring, är knappast attförvänta. Inte minst med tanke på allergiker är dettamycket otillfredsställande.Även om en del kan fördra tobaksrök utan alltför stortobehag, vet vi nu att passiv rökning innebär mycket storahälsorisker. Vi vet också att tobaksrök innehåller ett 50-talcancerframkallande ämnen, varav ett par i så höga halter attde egentligen är totalförbjudna i arbetsmiljön. Enligtarbetsmiljölagen skulle förekomsten av dessa båda ämnenmedföra böter eller fängelse i högst . När deförekommer i tobaksrök, tycks arbetsgivaren av någonanledning inte behöva ta sitt vanliga ansvar -- att se till attdessa ämnen försvinner ur arbetsmiljön. Det enda rimligahade varit att följa tobaksutredningens förslag om totalrökfrihet i arbetslokaler, där flera än en arbetar.Vid offentliga tillställningar borde rökfrihet vara ensjälvklarhet, inte minst med tanke på att allergierna ökar ivårt samhälle. Även om det i propositionen uttrycks enförhoppning att utvecklingen mot ett mera rökfritt samhälleskall fortsätta, är det otillräckligt att tala om att det skallfinnas områden där rökning är förbjuden. Rök har sombekant en förmåga att sprida sig i öppna lokaler. Detkommer fortfarande att vara svårt för allergiker eller förden som vill undvika rök att gå på offentliga tillställningar ilokaler där bara vissa utrymmen eller områden är rökfria.Det är angelägnare att tillgodose det allmänna intresset avrökfrihet än rökarnas frihet, vilket får betraktas som ettsärintresse.I regeringens proposition uppger man två syften medlagförslaget: att skydda allmänheten från att ofrivilligtutsättas för tobaksrök och att skydda barn och ungdom frånatt börja bruka tobak.Enligt vad vi redan tidigare påpekat, innebärpropositionen förmodligen mycket små framsteg när detgäller det första målet, om ens några. Detta är allvarligtmed tanke på den hälsorisk den passiva rökningen innebär.Den totala avsaknaden av förslag till effektiva åtgärder föratt uppnå det andra målet är ännu mer anmärkningsvärd.Propositionen påpekar att () slagit fast att ingen annan enskild förebyggandeåtgärd i i-länderna kan bidra mera till en förbättradfolkhälsa än minskad tobaksrökning. Rökningens skadligaeffekter för hälsan är mycket väldokumenterade.Rökningen medför ökad risk för bl.a. sjukdomar i hjärtatskranskärl, hjärtinfarkt, lungcancer, och flera andracancerformer, kronisk bronkit och lungemfysem. Rökninginverkar på fostret under graviditeten. Barn med rökandeföräldrar drabbas av luftrörskatarr, förkylningar ochastmatiska problem. Enligt cancerkommitténs beräkningardör 10 000--12 000 människor i av sjukdomarorsakade av rökning.I propositionen framhåller man att trots att informationom tobakens skadeverkningar förekommit , röker ca en fjärdedel av den vuxna befolkningenvanemässigt. Till detta kommer som röker tillfälligt.Under slutet av 1980-talet har rökningen åter ökat blandbarn och ungdomar efter att ha minskat sedan 1970-talet.Det är vanligare att elever på de yrkesinriktadegymnasielinjerna röker än att eleverna på de merateoretiskt inriktade linjerna gör det. uppgav 19%av pojkarna och av flickorna att de var rökare iårskurs 9. Flickor är alltså en mycket utsatt grupp när detgäller rökning numera. Detta gäller också unga kvinnor.Det finns studier som visar att av unga ensamståendemödrar röker . Snusningen har dock ökat blandpojkar och unga män.Information och en aktiv prispolitik är bra metoder föratt motverka tobaksbruk, som bör användas mer offensivt.Erfarenheten har dock visat att det räcker inte. Det krävsmer aktiva åtgärder för att begränsa bruket och i synnerhetför att hindra ungdomar från att börja röka.Det finns många skäl för att försöka hindra en tidigtobaksdebut. I dagens samhälle etableras tobaksbrukvanligen i tonåren. De allra flesta börjar när de är 14--15 år.De flesta vuxna rökare har grundlagt vanan att röka före18--. Vi skulle med all sannolikhet få mycket fårökare om vi kunde hindra så många som möjligt från attdebutera före ålder.Risken för ohälsa och för tidig död är kraftigt förhöjd omman börjat röka tidigt i livet jämfört med om rökdebutensker . Att bryta beroendet senare i livet blir svårareju tidigare man börjat röka.600 ungdomar börjar röka i . Det blirmer än 30 000 . Med kännedom om detta och defakta vi redogjort för är det häpnadsväckande attregeringen lagt ansvaret för vårt viktigastefolkhälsoproblem på tonåringarna. De förväntas varamogna nog att motstå reklam och stå emot trycket frånandra ungdomar. Reklamen är ofta strategiskt placerad pånöjesetablissemang, på inneställen, på tuffa kläder ochklockor, i film- och musiktidningar. Det är åter på modet attanvända bilder där folk röker.För ungdomar är talet om sjukdom och för tidig dödnågot som inte rör dem. Det är något akademiskt somkommer att inträffa när man ändå skall dö.I propositionen föreslås varken ett reklamförbud eller enåldersgräns trots att förordat bådadessa åtgärder. En lång rad tunga remissinstansertillstyrker. Vissa avstyrker en åldersgräns med hänvisningtill svårigheterna att kontrollera efterlevnaden, ochprotester kommer från tobaksbranschens och handelnssida.När det gäller reklamförbud finns det ingen anledningatt invänta EG. Flera , , ,och har redan förbud mot tobaksreklam, endel även mots.k. , och Islandhar också förbud mot tobaksreklam. Detta gäller ävenCanada, och . Vi skulle ha allt attvinna på att följa dessa länders exempel. Undersökningar iflera av länderna visar på en nedgång i konsumtionen på 4--9%.Tobaksutredningen föreslog en åldersgräns förinköp av tobaksvaror. Vi har samma åldersgräns för inköpav öl (klass II). Ingen har föreslagit att den skall avskaffasäven om vi vet att den inte efterlevs till 100%.En del har menat att en åldersgräns skulle verkalockande snarare än avskräckande. Undersökningar pekari rakt motsatt riktning. När det gäller alkohol ochåldersgränsers positiva inverkan på ett minskat drickande ärdetta mycket väl belagt. Den begränsade alkoholtillgångeninnan man uppnått åldersgränsen medför heller inte att mandricker mer när man väl uppnått åldersgränsen. Detminskade drickandet tycks i stället finnas kvar även närungdomarna blir äldre. All internationell forskning visarockså att åldersgräns när det gäller inköp av tobaksvarorleder till minskad rökning. Amerikanska studier visar att enfungerande åldersgräns för inköp av tobaksvaror leder tillminskad konsumtion och minskat experimenterande medrökning bland minderåriga.Åldersgräns för tobaksförsäljning finns i många länder, iNorge, , , i flera somStorbritannien, och , dessutom ochde flesta delstaterna i . I är gränsen ofta ,i är den vanligaste gränsen och i har manbeslutat höja från 16 till . Vi skulle vilja förorda engräns . Ensådan gräns skulle göra det betydligtsvårare för högstadieungdomar att köpa tobaksvaror.Det finns ytterligare ett viktigt skäl att göra allt vi kanför att förhindra en rökdebut bland barn och ungdomar. Vihar tilltagande problem med narkotika, även tunga drogersom LSD, exstacy och heroin. Heroin tas nu inte bara isprutform utan man kan också röka heroin. Det är klartbelagt att detfinns ett samband mellan rökning ochnarkotika. Praktiskt taget ingen börjar med narkotika utanatt tidigare vara rökare. Benägenheten att pröva narkotikaär betydligt större hos rökande ungdomar än hos ickerökande.Ingen av de föreslagna åtgärderna kan ensamåstadkomma den förbättring vi alla borde vara överens omatt vi vill uppnå. Det handlar om att förstärkahälsoupplysningen genom en konsekvent hållning frånsamhällets sida. Den bör gå ut på att visa att vi är bereddaatt skapa rökfrihet i arbetsmiljöer och offentliga miljöer. Vibör också ge barn och ungdomar klara signaler om att vi intevill fritt tillhandahålla gifter som medför så stora risker förderas hälsa och överlevnad.Att föreslå så marginella åtgärder, som propositionengör, är inte ansvarsfullt med tanke på att rökningen kanbetecknas som ett av våra största hälso- och miljöproblem.Eftersom inte regeringen tagit konsekvenserna av denforskning som finns på området, bör göra det. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tobaksvaror inte får säljas tillden som är ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om reklamförbud för tobaksvaror,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rökfrihet i offentliga lokaler,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rökfrihet i arbetsmiljöer somanvänds av mer än en person.