mot · GG02So299 · 1993-01-26 00:00:00 — av lågkonjunktur har det blivitalltmer nödvändigt att göra olika neddragningar ochbesparingar inom den kommunala sektorn. Detta har fleraolika orsaker. En är lågkonjunkturen, med allt vad detinnebär i form av både minskade skatteintäkter och ökadeutgifter. En annan orsak är de av , på regeringensförslag, beslutade indragningarna på uppemot 10 miljarderkronor för 1993.Den sämre ekonomiska ställningen har tvingat fram intebara besparingskrav inom olika sektorer utan ävenindragningar på hela sektorer. Det handlar inte längre baraom att plocka lite från alla utgifter. Kraven är nu så stora attibland hela verksamheter måste plockas bort ur denskattefinansierade verksamheten.De flesta prognoser som finns tyder på ett än sämrekommunalekonomiskt läge 1994. Då kommerbesparingsbehovet att bli än större. Det är nuneddragningar av ett sådant slag att det finns rikspolitisktintresse av att studera var neddragningarna görs samt vemdet drabbar.Under året har en besparingsåtgärd visat sig särskiltpopulär. Det handlar om att lägga nivån på socialbidragenklart under den i socialtjänstlagen utpekade skäligalevnadsnivån. är det i och för sig så att kommunernasbidragsgivning ofta korrigeras av rättsliga instanser. För atterhålla detta högre bidrag så krävs dock att individenöverklagar. Det är naturligtvis tveksamt med ett system därdet krävs att varje individ för att få rätt bidrag måsteutnyttja det rättsliga systemet.Systemet är orättvist då det dels drabbar dem som intehar kunskap, ork och mod nog att ge sig in i en rättsligprocess, dels gör att belastningen på det rättsliga systemetblir orimlig.Tyvärr verkar det som en del kommuner kallt kalkylerarmed att man alltid tjänar någon slant, då det alltid finns folksom inte kommer att ha styrka nog att hävda sin rätt.Lämpligen borde det vara så att en kommun som i sinbidragsgivning av rättslig instans bedömts ligga på en för lågersättningsnivå åläggs att generellt lägga sig på en högrenivå. Den individuella prövningen måste begränsas ochkommunernas fortsatta brott mot socialtjänstlagen beivras.Det har förekommit diskussion omvad skälig levnadsnivå i realiteten innebär. RSV ochsocialstyrelsen har gjort olika bedömningar kring vad somär existensminimum. är det i praktikendomstolarna som avgör vad som är skälig levnadsnivå.Detta bör upphöra och en större tydlighet kring vadbegreppet skälig levnadsnivå innebär bör skapas.Ett flertal kommuner har dessutom förvägrat ungdomaröver socialbidrag då dessa velat bosätta sig utanförhemmet. Enligt vårt synsätt bör personer över 18 årbetraktas som fullvärdiga medborgare. Enligt lagstiftningenoch enligt de rådande värderingarna i samhället skaungdomar också av myndigheterna betraktassåsom självständiga individer med allt vad det innebär irättigheter. Därmed har ungdomar rätt till ett eget boende.Detta bör kommunerna beakta. För att åstadkomma dettabör lagstiftningen inom berörda område konkretiseras så atträttigheten till ett eget boende för ungdomar klartframgår. Med hänvisning till det anförda hemställs1.att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av rättvisaresocialbidragsgivande,2.att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ungdomars rätt till egen bostad,3.att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av förtydligande avbegreppet skälig levnadsnivå.