ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Sf515 · 1993-01-26 00:00:00 — Sedan rätten till studielån för yngre elever i gymnasialutbildning slopades har svårigheter uppstått för vissaungdomar i denna grupp. Ungdomar som lämnatföräldrahemmet, kanske varit självförsörjande och/ellersammanboende kan komma i densituationen att de vid fortsatta eller återupptagna studierinte kan klara sin försörjning. I många kommuner är mantveksam eller negativ till att betala ut socialbidrag till dessaelever med hänvisning till att det är föräldrarnas ansvar attstå för ungdomarnas uppehälle. Det fungerar naturligtvisibland men i de fall där kontakten är mycket dålig ellerbruten kan dessa elever komma i kläm. Det finns iblandstarka skäl till att kontakten med föräldrarna är sådan attungdomarna inte ens vill försöka att få pengar till sittuppehälle den vägen. Det är särskilt allvarligt att deungdomar som drabbas kanske ännu mer än andra behöversin utbildning och har eller har haft svårigheter av ävenannat än ekonomiskt slag att möta under sin uppväxt.Särskilt i rådande arbetsmarknadsläge får det inte bli så attdessa ungdomar blir utan gymnasieutbildning avekonomiska skäl. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att möjligheten till studielån förungdomar i gymnasiet i vissa fall återinförs,2. att vid avslag på yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna att kommunernas ansvar för dessaungdomars gymnasieutbildning måste fastslås.1
mot · GG02Sf601 · 1993-01-26 00:00:00 — Formerna för meddelande av medborgarskap Jag kom till som flykting. Det skänkte mig stortrygghet när jag fick svenskt medborgarskap.Fortfarande minns jag att jag upplevde detta som ett stortförtroende från svenska samhällets sida, men också en vissbesvikelse när detta för mig så högtidliga tillfälle ägde rumi ett kallt kontor, där jag utan några som helst ceremonierhämtade ett meddelande mot erläggandet av en mindrestämpelavgift.Känner många flyktingar som har erhållit svensktmedborgarskap och som upplevt situationen på samma sätt.Vissa kommuner har infört en så kalladvälkomstceremoni för nya svenska medborgare, t.ex. iStockholms kommun i den 5:e juni1992. Detta uppmärksammades i media som rapporteradeom hur positivt nya svenska medborgare upplevt denhögtidliga ceremonin och bjudningen. I mediarapporterades också om den glädje och tacksamhet somkom till uttryck vid utfrågning av de inbjudna nyasvenskarna. Den personliga prägeln som framkommitmåste ha påverkat tidningsläsarnas inställning till flyktingarpå ett positivt sätt. De nyblivna svenska medborgarna måsteockså ha upplevt att de är välkomna i sitt nya hemland.Vill föreslå att ger regeringen tillkänna attriktlinjer bör utarbetas för att meddelande av svensktmedborgarskap ska ske under så värdiga former somhändelsen förtjänar. Alternativt vill jag föreslå att riksdagensjälv utarbetar sådana riktlinjer, och ger kommunernatillkänna som en rekommendation till för hela landetgällande gemensamma riktlinjer för formerna kringmeddelanden av svenskt medborgarskap. Utredningen böromfatta en översyn av formerna för meddelande avmedborgarskap i olika länder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av formerna förmeddelande av medborgarskap.
mot · GG02Sf602 · 1993-01-26 00:00:00 — Uppehållstillståndet för utlänningar med särskild yrkeskunskap m.m. skall ha en restriktiv invandrar- ochflyktingpolitik, men en sådan politik får inte gå så långt attden kan bli till skada för enskilda svenska företagare ellernäringslivet i övrigt. Svenska företagare måste ha rätt att vidbehov rekrytera arbetskraft med speciella kunskaperutomlands eller att anställa utlänningar med särskildayrkeskunskaper eller förutsättningar som redan finns iSverige.Det finns exempel på att utlänning med särskildyrkeskunskap, som inte finns eller med svårighet kanuppbringas inom landet, utvisas trots arbetsgivarensuttryckliga begäran om att personen skall få stanna ochfortsätta sitt arbete. Risken att en sådan person skulle taarbete från svenskar måste bedömas som minimal. Ettannat exempel är arbetsuppgifter som svenska ungdomareller svenskar i övrigt inte vill ta, t ex vissa typer avjordbruksarbete.Arbetslösheten i landet är mycket hög, men det får intetas till intäkt för en rigid utvisningspolitik. Utlänningar medspeciell kompetens, dvs en kompetens som inte återfinnsbland svenska medborgare eller ''naturaliserade svenskar'',vilken kan vara till nytta för svenska företag och för ,måste få en möjlighet att stanna permanent i landet eller ivart fall tillfälligt som det särskildaarbetskraftsbehovet inte kan tillgodoses på annat sätt.Okloka utvisningar måste alltså förhindras. För detta kankrävas ändringar i reglerna. Frågan måste handläggasskyndsamt, eftersom vissa redan beslutade utvisningarbefinner sig på verkställighetsstadiet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad möjlighet för utlänningmed speciell kompetens, yrkeskunskap, att få stanna iSverige permanent eller i vart fall tillfälligt under så lång tidsom det särskilda arbetskraftsbehovet föreligger och intekan tillgodoses på annat sätt.
mot · GG02Sf603 · 1993-01-26 00:00:00 — Reglerna om utvisning av utlänningar Statsmakterna har generellt en generös inställning tillflyktingar från krigsområden och från områden där etniskakonflikter leder till regelmässiga förföljelser av de utsattagrupperna.De stora flyktinggrupper som kommittill kommer från just sådana områden, nämligen dettidigare Jugoslavien.De flesta asylsökandena från de utsatta områdena får enfristad i , åtminstone tills vidare, så länge de svåraproblemen kvarstår på hemorten.I finns ett antal familjer från detforna . Människor som lagligen fått tillstånd attarbeta för något företag i som behövt deras speciellayrkeskunskaper i produktionen. i lågkonjunkturenbehövs de kanske inte längre på samma sätt som tidigare iproduktionen. De får då inte längre stanna i , utanska enligt reglerna åka tillbaka till ett numera krigsdrabbatområde och där gå en mycket osäker framtid till mötes.Det utgör generellt sett ingen grund för att få stanna atten av de vuxna eller båda fortfarande har jobb i ,eller att i familjen finns barn som gått i svensk skola i fleraår och att familjen som helhet anpassat sig till det svenskasamhällets levnadsmönster.Under 1992 har bl a två mycket uppmärksammade fallvarit aktuella i . Ett fall i och ett annatfall i . I det förstnämnda fallet fick familjen somalltså kommit från och arbetat i i fleraår stanna i . Detta skedde dock först efter mycketstarkt opinionstryck från allmänheten, organisationer,riksdagsmän, andra politiker och enskilda människor.Fallet gick till regeringen som tillät familjen att stanna avhumanitära skäl, eftersom barn i familjen enligtläkaruttalande inte klarade situationen på ett acceptabeltsätt.I det andra fallet som i mycket liknar det första stodinvandrarverkets beslut om utvisning kvar och familjenförvisades från Sverige.Det kan inte vara rimligt att vi i med vårgenerösa flyktingpolitik tar emot människor från ettkrigsdrabbat område, men sänder tillbaka andramänniskor dit -- människor som genom sitt arbetetjänat det svenska samhället. Har de varit välkomna iSverige då de behövdes för arbetets skull borde de också fåkvarstanna tills det blivit lugnt och stabilt i deras hemland.Något annat är i gemene mans tycke mycket stötande.Invandrarverkets anvisningar och regler bör ändras, såatt det blir en regel att ingen enskild eller familj som arbetatoch bott i mot sin vilja ska skickas tillbakatill sin hemort, om landet under vederbörandes boende iSverige råkat in i inbördeskrig eller liknande och hemortenligger i krigszon, eller om vederbörande p g a konflikten kanförväntas råka ut för livshotande svårigheter vidhemkomsten. Speciell hänsyn måste tas till familjer medbarn. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande utvisning av i svenskasamhället redan etablerade utlänningar till krigszon ihemlandet.
mot · GG02Sf607 · 1993-01-26 00:00:00 — Uppehållstillstånd för gästande missionärer tillämpar samma regler för hurlänge utomnordiska gästande missionärer längst får stannaoch verka i som för gästarbetare, nämligen . Förkategorin präster, munkar och nunnor tillämpas dockgenerösare regler, liksom också för gästforskare ochidrottsmän.Från har sänts missionärertill andra länder. I de flesta fall har dessa missionärer självafått bestämma hur länge de önskat bo och verka ivärdlandet.Numera förekommer allt oftare att missionärer kommerfrån andra länder till för att verka i ideellverksamhet i vårt land. Det borde då vara naturligt attSverige visar samma generositet i fråga om uppehållstidenslängd som våra missionärer visats av mångaandra länder.Det kan dessutom ifrågasättas om invandrarverket på ettobjektivt sätt kan skilja präster, munkar och nunnor frånandra missionärer i varje enskilt fall.En utgångspunkt för en mera generös bedömning kanvara att utländska missionärer ska ha någon form avanknytning till en arbetsgivare i , en församling, ettsamfund eller motsvarande. I samråd med arbetsgivarenskulle beslut om uppehållstillstånd kunna beslutas under enmer flexibel tidsperiod än den gällande tidsgränsen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tidsgräns för gästandemissionärers uppehållstillstånd.
mot · GG02Sf608 · 1993-01-26 00:00:00 — Förändring av anhörigbegreppet i utlänningslagen 1992 erhöll totalt ca 41 000 utländska medborgareuppehållstillstånd i . Av dessa utgjorde så kalladeanknytningsfall mer än hälften, eller ca 22 000 personer.Utlänningslagens 2 kap. 4 § reglerar vilka personer somkan räknas som anhöriga till utlänningar som redan haruppehållstillstånd. Enligt lagen har en utlänning som ärnära anhörig till en i bosatt person rätt tilluppehållstillstånd. I förarbetet till lagen definieras sedananhörigkretsen till att omfatta make/maka eller sambo,hemmavarande barn som är ensamstående,föräldrar och andra släktingar som är väsentligt beroendeav en i boende samt s.k. sista-länken-fall.Den svenska definitionen av anhörig är mycket vid i ettinternationellt perspektiv. Låt oss exemplifiera hur det kanse ut.Ett gift par får asyl i tillsammans med sina tvåbarn. Ett av barnen är förlovad men officielltensamstående. Hans fästmö får nu rätt tilluppehållstillstånd i . Vidare får parets föräldraruppehållstillstånd, eftersom de fyra personerna utgör ''sistalänken''-fall. Fästmöns föräldrar får också rätt till attkomma till , eftersom de också saknar nära relationtill någon i hemlandet. Genom fyra personer har såledesytterligare sju fått uppehållstillstånd.Det vi beskrivit ovan är inga undantag utan snarare regeloch helt godtagbart enligt den svenska lagstiftningen. Dockär det inte rimligt i längden.För det första betyder de svenska anhörigreglerna ettrejält avsteg från vad som gäller i övriga . För detandra faller anhöriginvandring utanför de ersättningsreglertill kommuner som gäller för flyktingar. Det innebär myckethöga socialbidragskostnader eftersom många av deanhöriga inte är i arbetsför ålder och inte har kvalificerat sigför svensk folkpension och ATP.Mycket talar för att andelen anhöriga kommer att stigaytterligare framöver mot bakgrund av den mycket högainvandringen . Därför är det viktigt attnuvarande regler snabbt ses över och ändras.Inom EG pågår sedan ett par års tid ett intensivt arbeteför att harmonisera medlemsländernas flyktinglagstiftning.Ett av de mer konkreta resultaten av detta arbete är den s.k.Dublin-konventionen . I konventionen fastläggsvilka som är att räkna som anhöriga och som har rätt att fåuppehållstillstånd. Dessa är flyktings maka eller make samthans eller hennes ogifta barn . Om flyktingensjälv är har hans eller hennes föräldrar rätt attfå uppehållstillstånd.Det är vår bestämda uppfattning att den svenskautlänningslagen vad avser definition av anhöriga måsteförändras och harmoniseras med Dublin-konventionensregler och det skyndsamt.Regeringen har den 14 januar1 1993 beslutat tillsätta enutredning för att bl.a. se över invandrings- ochasylpolitiken. Enligt direktiven skall utredningen redovisasina ställningtaganden !Vad gäller frågan om anhöriga anser vi, mot bakgrundav vad vi framfört ovan, att det inte går att vänta nära 2,5år. I stället bör regeringen återkomma till riksdagenmed förslag till förändringar i enlighet med vad som stadgasi . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en skyndsam förändring i 2 kap.4 § utlänningslagen.
mot · GG02Sf610 · 1993-01-26 00:00:00 — Invandrare och kostnadsansvaret mellan stat och kommun De ökade socialbidragskostnaderna för gruppen äldreinvandrare utan svensk pension samt för vissa andragrupper flyktinganhöriga är en icke oväsentlig kostnad i enför kommunerna i övrigt svår ekonomisk situation.För denna grupp s.k. anknytningsärenden (under 1991utgjorde dessa 21 230 personer) får kommunerna, i stort sett, ingenersättning från staten vad gäller kostnader för utgivetsocialbidrag.Visserligen infördes den s.k. 2-årsregeln i samband medgeneralschablonens införande 1991. Denna innebär att enkommun får statsbidrag för anknytningar som ansöker omtillstånd från den dag huvudmannen mottogs ikommunen.Det måste dock påpekas att denna regeländring ejändrat tidigare förhållande. Ett exempel på detta är att av151 anhöriga utanför kärnfamiljen som kommittill endast ett 10-tal uppfyllt 2-årsregeln.I en undersökning av mottagna flyktingar ochinvandrare i en avkommundelarna i konstaterades att man i endasthälften av fallen erhållit någon ersättning från staten.Samtidigt kunde också konstateras attanknytningsärendena i det långa loppet är de mestkostsamma ur socialbidragssynpunkt på grund av att deuppvisar den längsta bidragstiden. Skälen till detta är att deaktuella personerna har en relativt hög ålder och/eller haren låg teoretisk utbildning.I dagens arbetsmarknadssituation och även i ett längreperspektiv får man kallt räkna med att denna grupplågutbildade och äldre invandrare kommer att varaberoende av socialbidrag under mycket långa tider.Troligen, i många fall, livslångt med tanke på de nyareglerna om rätten till folkpension.I den minst sagt bistra kommunalekonomiskaverkligheten är statens bristande ansvarstagande förgruppen anknytningsärenden mycket olycklig. Denekonomiska belastningen för kommunerna blir dessutomojämn eftersom vissa kommuner med hög invandrartäthetbär en större börda än andra.De ökade kostnaderna är speciellt kännbara i ensituation då stora besparingar måste göras inom denkommunala sektorn. Därmed kan konstateras att andrasektorer som t.ex. barnomsorg, skola och äldrevårddrabbas ekonomiskt.I flera kommuner blir vissa redan hårt slitnabostadsområden med en kombination av höginvandrartäthet och omfattande social problematik specielltberörda av de ökade kostnaderna.I sammanhanget måste också nämnas att det, precis somDaniel Tarschys påpekat i en tidigare motion om rätten tillfolkpension, finns en tydlig tendens att ökade kommunalautgifter för invandrare underblåser utlänningsfientligaströmningar.Av detta skäl är det särskilt viktigt att svenskflyktingpolitik, i så stor utsträckning som möjligt, bygger påen gemensam, statlig finansiering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att denparlamentariska kommitté som skall se överinvandrarpolitiken utreder frågan om ansvarsförhållandetmellan staten och kommunen vad gälleranhöriginvandringen.
mot · GG02Sf611 · 1993-01-26 00:00:00 — har en regional organisationomfattande fyra regioner.Den norra regionen omfattar de sju nordligaste länen,från i söder till och med längst inorr. Den verksamhet som invandrarverket bedriver i norraregionen leds från ett regionkontor i . Därsamordnas det första mottagandet på mottagningscenteroch förläggningar med det kommunalaflyktingmottagandet.Invandrarverkets avgående generaldirektör, , beslöt att regiondirektören förRegion skulle placeras i Karlslund, som ligger iUpplands-Väsby norr om . Dels skulleregiondirektören verka från en ort utanför sin egen regionoch dels skulle regionkontoret vara lokaliserat tillSundsvall. I Karlslund tar man emot de asylsökande, somanländer till , men inströmningen därifråntill den norra regionen svarar för blott en tredjedel av dettotala antalet invandrare, som placeras ut i Region verkar egendomligt att placera regiondirektörenlångt söderut utanför den egna regionen, som sträcker sig130 mil norrut från . En lång radadministrativa och inte minst ledningsproblem måste blikonsekvensen av en sådan organisation. Möjligen kan manförstå det hela, om avsikten är att också överföraregionkontoret i övrigt till Karlslund. Men detta äruppenbarligen inte meningen.Det finns dock utifrån de västernorrländska intressen jagsom riksdagsledamot från har att bevakaanledning att känna en viss oro över att invandrarverketsRegion överförs till . Rimligtvisborde två tredjedelar av yta, som Region för, ha ett regionkontor, som ligger någorlunda vällokaliserat inom sitt verksamhetsområde. är idessa avseenden ytterst väl lämpat med tanke på de godakommunikationer, som finns mellan och andraplatser i och övriga Sverige.Mot bakgrund av att invandrarverket nu får en ny chefoch hela invandrarverksamheten skall granskas, finns detanledning ompröva regiondirektörens placering inomRegion . En ny organisationsutredning bör tillsättas,som ser över invandrarverkets nuvarande organisation,verkets arbetsrutiner och kostnadsstruktur. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionalaorganisation.
mot · GG02Sf612 · 1993-01-26 00:00:00 — Skärpta straff för människosmuggling Den typ av människosmuggling som tar sig uttryck i attflyktingar luras att betala höga priser för att på ettomänskligt och förnedrande sätt transporteras till etttilltänkt asylland måste stoppas. De fall som inträffat ärupprörande ur många synpunkter. Människor som uppleversituationen ohållbar i sitt eget land, luras in i en verksamhetsom de själva inte kunnat se konsekvenserna av.Internationella brottssyndikat misstänks ligga bakomverksamheten. Utifrån den senaste händelsen av denna artdå 391 flyktingar transporterats från till påGotland har framkommit att flyktingarna fått leva underomänskliga och riskabla förhållanden. Bl.a. fick gravidakvinnor och barn genomleva rena skräckdygn undertransporten.Denna form av människosmuggling kan komma att fåmycket omfattande konsekvenser om man inte omedelbartvidtar kraftåtgärder för att stoppa verksamheten.Vi anser att ett led i denna brottsbekämpning är enkraftig skärpning av straffen för dem som bedriver dennaform av människosmuggling. Fängelsestraffen bör skärpaskraftigt och båtarna konfiskeras eller tas i beslag somsäkerhet för mycket höga straffavgifter, som bör utdömasparallellt med fängelsestraffen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagändringar i syfte att hindramänniskosmuggling.
mot · GG02Sf614 · 1993-01-26 00:00:00 — Rätten att få stanna i Utgångspunkten för svensk flyktingpolitik är att depersoner som är i behov av skydd undan förtryck ochförföljelse ska garanteras en här i landet. För oss ärdetta en självklar hållning som vi inte ska tumma på. Vi ärockså övertygade om att denna flyktingpolitik har en godförankring hos det svenska folket.Under de senaste åren har nästan all utomnordiskinvandring till bestått av flyktingar och anhöriga tillpersoner som redan finns här i landet. Endast iundantagsfall beviljas personer uppehållstillstånd i Sverigeav arbetsmarknadsskäl. Dessa uppehållstillstånd ärtidsbegränsade, men kan förlängas. Vid bedömningen omtillståndet ska förlängas, synes det inte ha någon avgörandebetydelse, om familjen i fråga har sin försörjning tryggadeller inte. Kort sagt -- även familjer där bägge makarna harfast arbete i kan få nej på begäran om förlängtuppehållstillstånd.I många fall återvänder de som kommer till föratt arbeta av fri vilja till sitt hemland, näruppehållstillståndet går ut. I andra fall har familjerna blivitså integrerade i det svenska samhället att det känns svårt attåtervända. En sådan situation kan inträda, även omfamiljerna, när de kom till , var inställda på attåtervända till hemlandet efter tillståndstidens slut. Barnengår i svensk skola och har svenska kamrater. Föräldrarnahar ett arbete som de trivs med och familjerna har fåttsvenska vänner.När dessa personer mot sin vilja tvingas återvända till sitthemland reagerar många människor i deras omgivning.Under det senaste året har vi i kunnatfölja -- och varit engagerade i -- ett par uppmärksammadefall, familjerna i och Gal i . Viddessa tillfällen har hela bygden ställt upp för familjerna.Alla har varmt känt för dem och ingen har riktigt kunnatförstå varför dessa familjer -- som fungerat väl i samhället --inte har fått stanna i Sverige.För oss som riksdagsledamöter är det viktigt att vi --förutom att fatta beslut -- kan förklara för väljare ochuppdragsgivare varför svensk lagstiftning tillämpas på ettvisst sätt. Alla behöver inte instämma iriksdagsmajoritetens beslut, men så många som möjligt börkunna förstå motiven för dem.Enligt vår uppfattning är det orimligt att personer sompå ett legalt sätt kommit till , som länge klarat av sinegen försörjning och som rotat sig här inte ska få stanna ilandet. Denna uppfattning tror vi delas av de flestasvenskar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten att få stanna i .