mot · GH02So11 · 1993-10-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:4 Familjerådgivning Det är mycket tillfredsställande att man äntligenkommer till avgörande och föreslår ett enhetligthuvudmannaskap för familjerådgivning. Frågan har utrettsett antal gånger och stupat på finansieringen,då lagstiftning kräver en utbyggd verksamhet som täckerhela landet. Som det varit , då både landsting,kommun och församlingar bedrivit familjerådgivning, haringen känt sig skyldig att bygga ut verksamheten så att helabehovet täckts. Genom att nu reglera i lag vem som ska varahuvudman för familjerådgivningen, kan man räkna med attverksamheten utvecklas positivt.I propositionen föreslås att kommunerna ska varahuvudman för verksamheten. Motiveringen är attfamiljerådgivningen skulle vara tämligen artfrämmandejämfört med den övriga verksamhet som landstingenbedriver. Det är emellertid inte helt naturligt attfamiljerådgivningen skall tillhöra . Bl.a. såskiljer sig sekretesslagstiftning åt mellan familjerådgivningoch socialtjänst.Det framgår vidare att familjerådgivningen är en förliten verksamhet för att varje enskild kommun ska kunnadriva den i egen regi. Regeringens förslag till lösning avdetta problem är att påpeka att den faktiska verksamhetenkan ligga kvar hos eller skötas av lämpligaprivata vårdgivare och att kommunerna kan köpa tjänsterav dem. Det är svårt att förstå att man å ena sidan säger attfamiljerådgivningen kan ligga kvar hos då man åandra sidan hävdar att verksamheten är artfrämmande frånannan landstingsverksamhet.En grundförutsättning för att familjerådgivningen skakunna fungera som den är tänkt är att den enskilde skakunna känna trygghet och att lämnade uppgifter inte spridsvidare. Sekretesslagstiftningen är sådan attfamiljerådgivning som drivs i regi är omgärdadav särskilt stränga sekretessregler som innebär en i principfullständig tystnadsplikt.Dessa stränga sekretessregler gäller inte förfamiljerådgivning som drivs i privat regi. För att denenskilde ska kunna ha fullt förtroende förfamiljerådgivningen måste dessa stränga regler även gällaför familjerådgivningen som drivs i privat regi.Så länge de stränga sekretessreglerna, som gäller förkommunalt driven familjerådgivning, inte även gäller privatdriven verksamhet ska inte verksamheten övergå till privatdrift.Det är lätt att anta att förslaget bygger på attfamiljerådgivningen ska drivas av privatavårdgivare. Det har dock inte på något sätt visats att dettaskulle vara till gagn för verksamheten. Det är svårt att troatt familjerådgivningen blir bättre av att man t.ex. iStockholms län delar upp de fyrafamiljerådgivningsbyråerna i fyra privata bolag.Det föreslås också i propositionen att kommunerna skateckna avtal med vederbörande rådgivare. Huvudmännenhar dock mycket större möjlighet till insyn ochkvalitetskontroll om rådgivningen drivs i offentlig regi.Slutsatsen av det förda resonemanget är attfamiljerådgivning i offentlig regi är att föredra. Vi har ingetemot privat driven verksamhet då sekretesslagen ändratsoch kvaliteten i verksamheten kan garanteras ochkontrolleras, men huvuddelen ska vara offentligt driven.Regeringen vänder ''på steken'' och menar att det privataalternativet är det enda saliggörande och att verksamhetenpå marginalen kan drivas i offentlig regi.I propositionen framgår att familjerådgivningen är ensådan verksamhet som man ska kunna ta ut avgift för menatt avgiften inte ska vara av sådan storlek att den avhållerenskilda från att vända sig till familjerådgivningen. Om manser på hur kommunerna tar ut avgifter för olikaverksamheter kan man konstatera att det varierar mycketfrån kommun till kommun. Om man nu menar att avgiftenska vara på en nivå så att ingen enskild avhåller sig från attvända sig till familjerådgivningen borde man fastställaregler om avgiftens storlek på samma sätt som sjukvårdenhar högkostnadsskydd.Det finns också anledning att betona familjerådgivarnasyrkesroll som måste vara inriktad på att ge stöd i olikakrissituationer och att objektiva bedömningar då måstegöras från fall till fall. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om familjerådgivning.