mot · GG02U248 · 1993-01-26 00:00:00 — Biståndsprojekt för civil luftfart i de baltiska staterna är , och Litauensjälvständiga stater. Ett faktum som vi alla har goda skäl attkonstatera inför den frotsatta utvecklingen i vårt eget landoch de baltiska staterna. Men om denna positiva utvecklingskall fortsäta så måste våra och andras möjligheter attsamarbeta med de baltiska staterna underlättas. En av dessaförutsättningar är då att vi kan träffa varandra för att på ortoch ställe kunna informera och diskutera. Det är därförnödvändigt att våra kommunikationer fungerar.I ett biståndsprojekt, som Swedavia drivit sedan mittenav i de baltiska republikerna med finansieringfrån BITS, är huvudsyftet att stödja etableringen av denationella luftfartssystemen i , och Litauengenom utbildning, rådgivning och erfarenhetsövning.Projektets samarbetspartners på den baltiska sidan är detre transportministerierna och deras luftfartsmyndigheter.Projektet började planeras nästen innan ,och blev självständiga. Vid dentidpunkten var man inställd på att självständigheten var ettantal år avlägsen. Man trodde sig ha tid att systematisktförbereda sig för att ta över ansvaret för det civilaluftfartssystemet.När självständigheten plötsligt förverkligades ställdes detre länderna inför omedelbara och komplicerade problemför att hävda sin suveränitet inom ett luftfartssystem, somvar synnerligen hårt centralstyrt från . Dettaaccentuerade behovet av externa hjälpinsatser ochframtvingade en forcering av Swedavias insatser så långt detvar resursmässigt möjligt.Under det sovjetiska systemet har all civilluftfartsverksamhet i , omfattande flygföretag,flygplatser och flygtrafiktjänst, drivits av Aeroflotsregionala del i respektive , och Litauenunder ledning av de centrala organen /Aeroflot i . Myndighetsfunktionerna harlegat i , delvis integrerade med MoCA eller i andraorgan, såsom State Supervisory Commission for /-/-har haftomfattande stöd från , och ifråga om tyngre tekniskt underhåll, underhållsprogram ochluftvärdighetsdirektiv, grundutbildning ochvidareutbildning av flygande personal, tekniker ochflygledare. Verksamheten har legalt baserats på densovjetiska ''Air-Codex'' och därunder på centralt utgivnaskrifter, driftinstruktioner, underhållskrav, etc. Det lokalaoch regionala manöverutrymmet har varit ytterst begränsat.I luftrummet har de militära intressena haft absolutprioritet.De baltiska staterna har haft ambitionen att etablerakommunikationer och samverkan västerut och att snarastkomma ifrån alla de systemmässiga beroenden av tidigareSovjetunionen som hindrar en sådan utveckling ochfrigörelse. Man har varit inställd på att påaffärsmässiga grunder vidmakthålla de kontakter österut,som är nödvändiga och rationella för luftfartssystemetsfortsatta funktion.Frigörelsen måste ske i så ordnade former attflygverksamhet, flygtrafiktjänst och flygplatsverksamhet påett säkerhetsmässigt försvarligt sätt kan drivas vidare inationell regi och anpassas till de internationellaluftfartskonventionerna.För att lyckas med detta har man haft och har alltjämt enrad intrikata problem att lösa. Kompetens finns men antaletexperter är begränsat, och man saknar erfarenhet av attarbeta i det internationella systemet. Personalproblemenaccentueras av att luftfarten i det sovjetiska systemetbetraktades som strategiskt område och därför i mycket högutsträckning bemannades med rysk personal. gälleromvänt, att de baltiska staterna har motsvarande intresse avatt placera personer av estnisk, lettisk resp. litauisknationalitet i varje fall på ledande poster och på längre siktäven på lägre nivåer i systemet. Det politiska trycket ärmycket starkt på tjänstemännen att allting ska skeomedelbart och helst . Oklarheter i lagstiftning,ansvarsfördelning och organisation samt bristandeekonomiska resurser skapar ytterligare problem i denlöpande verksamheten. Behovet av externt stöd är därföroförändrat stort i den pågående omvandlingen.Det är därför nödvändigt att vi fortsätter med vårt stödnär det gäller utbildning, rådgivning ocherfarenhetsöverföring. Men i takt med att dessa områdenklaras av, måste vi också engagera oss i satsningar på dentekniska och strukturella delen. På grund av ekonomiskasvårigheter i de baltiska staterna så måste det bli fråga ombiståndsprojekt. skulle med sin industristruktur ochsina byggföretag kunna medverka när det gäller tillverkningoch byggnationer inom luftfarten. Detta skulle ge en bättreoch säkrare flygverksamhet i och över de baltiska staternasamtidigt som vi skulle få en ökad sysselsättning för svenskindustri och byggverksamhet.I de fall sådana projekt inte kan genomföras på vanligaffärsmässig grund, borde biståndsmedlen kunna användas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett engagemang i satsningar påden tekniska och strukturella delen för luftfarten i debaltiska staterna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om användningen av biståndsmedel.