mot · GG02A601 · 1993-01-26 00:00:00 — S.k. personalsociala bokslut i statliga myndigheter och verk pågår ett långsiktigt syftandearbete med att förbättra effektiviteten i de offentligaverksamheterna. På det statliga området har detta arbeteutförts inom ramen för det s.k. treårsbudgetsystemet.Ett viktigt skäl bakom införandet av detta styrsystem ärbehovet av en bättre bild av de statliga verksamheternasproduktion samt effekterna i samhället av denna. Hittillshar dock resultaten av användandet avtreårsbudgetsystemet i stort sett inskränkt sig till olika typerav strukturbeslut, dvs. omläggningar av regelsystem,nedläggningar av viss verksamhet, nedskärningar av andraverksamheter osv.Dessa struktursbeslut har så gott som alltid varitkopplade till ansträngningarna att minska de offentligautgifterna, men däremot har de sällan upplevts somkvalitetshöjande.En viktig, inte minst för de statligt anställdatjänstemännen, men ibland förbisedd möjlighet tilleffektivisering är hela det område som brukarsammanfattas i begreppet vardagsrationalisering. Dethandlar då om alla de mer vardagligt präglade besluten omresursanvändningen i myndigheterna och verken. Sådanabeslut fattas och på alla nivåer frångeneraldirektören ner till varje enskild anställd.Amerikansk forskning visar att det här finns en mycketstor effektiviseringspotential, som främst tycks hänga ihopmed personalens motivation och arbetstillfredsställelse.Denna typ av effektivisering märks mest i form avkvalitetshöjning, dvs. på ''intäktssidan'', men positivaeffekter på kostnadssidan brukar också uppstå.Detta är inget nytt och varje chef/arbetsledare mednågra progressiva ambitioner försöker alltid åstadkommaolika typer av vardagsrationalisering.Problemet för dessa chefer/arbetsledare är dels bristenpå instrument för att åstadkomma en dialog med de berördaarbetstagarna om och samtycke kring olikaresursanvändningsproblem samt möjligaeffektiviseringsmetoder, dels bristen på egen beslutsrätt.Det sistnämnda problemet hänger oftast ihop med brist påändamålsenlig organisation av verksamheten.Ett alltmer uppmärksammat sätt att tackla dessaproblem är användandet av s.k. personalsociala bokslut.Ett sådant går helt enkelt ut på att spegla de anställdassubjektiva uppfattningar om organisation, ledning,arbetsuppgifter, resursanvändning, effekter i samhället,kompetens för uppgiften m.m. genom regelbundetanvändande av enkäter. Enkäten skall besvaras av allaanställda och möjliggöra analys av förhållandena ända nerpå arbetsplats/enhetsnivå, dock ej omarbetsplatsen/enheten är för liten för att garanteraanonymitetsskyddet för respondenterna.Denna metod uppmärksammas som sagt alltmer inomsåväl den privata som den offentliga sektorn ocherfarenheterna är mestadels positiva. Den storafördelen med metoden är att den skapar en gemensam bildav verkligheten inom myndigheten eller verket -- en bildsom på grund av allas deltagande i enkäten erhåller myckethög legitimitet och relevans. Denna bild, som kan brytasned ända till arbetsplatsnivån, kan därför användas somunderlag och ram för mycket konkreta och åtgärdsinriktadediskussioner om verksamheten, i vilka alla kan delta på ettkonstruktivt sätt. Rätt organiserade kan dessa dialoger, ikombination med senare förändringsåtgärder, bidra till ettbättre arbetsklimat, vilket i sin tur kan bidra till högrearbetstillfredsställelse och motivation samt därmed yttersttill högre effektivitet i verksamheten.Ett problem med metoden är att den kan skapa mycketdålig stämning om verksamhetsledningen på olika nivåerinte tar hänsyn till resultaten av enkäten och soparproblemen under mattan i stället för att försöka lösa dem idialog med de anställda. Detta problem medför att metodenockså lämpar sig mindre väl för verksamheter som kommeratt bli föremål för mer ingripande strukturbeslut.Verksamhetsledningen politiskt bestämdaförändringsmandat kan i detta fall komma att stå i olyckligmotsats till de anställdas förändringsbehov, som oftastförutsätter bibehållen verksamhetsinriktning.Denna metod lämpar sig enligt vår uppfattningsynnerligen väl för användande i offentlig verksamhet, somju ofta lider brist på korrigerande ''styrsignaler'' påmikronivå. Metoden passar dessutom väl in itreårsbudgetsystemets mönster, som bygger på fördjupaderesultatprövningar , inte minst för att geunderlag för den s.k. resursanalysen i myndigheternasfördjupade anslagsframställan.Vi anser därför att sociala bokslut försöksvis och underminst två treårsbudgetcyklar bör användas på någramyndigheter och verk som redan varit föremål för eller inteskall bli föremål för mer ingripande strukturåtgärder och atten utvärdering av metodens användbarhet i civilstatsförvaltning därefter görs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försöksvis användande av s.k.sociala bokslut inom statlig förvaltning.