ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02L715 · 1993-01-26 00:00:00 — Ekonomisk rådgivning i folkbildningsregi m.m. som arbetslösheten ökar, lågkonjunkturenfördjupas och allt fler får ekonomiska bekymmer tvingasmånga kommuner banta sin konsumentrådgivning.Under 80-talet lockade banker och andra långivare medgenerösa erbjudanden. Många skaffade sig bådekapitalvaror och högre konsumtion med lånade pengar.Sedan dess har som bekant bankernas med flerasgenerositet avtagit, konjunkturen svängt och räntornastigit. Men notan skall betalas, med i många fall en allttommare plånbok. Många är instängda i ett hörn.1987 hade ca 240 kommuner någon form avkonsumentverksamhet. 70 av dessa hade en politisktsammansatt konsumentnämnd. har både denpolitiska styrningen av verksamheten och de ekonomiskaanslagen reducerats kraftigt. De som önskar hjälp med sinekonomi hänvisas till kommunernas socialförvaltningar.Vi är övertygade om att en aktiv konsumentverksamhetkan förhindra att människor hamnar i till synes hopplösasituationer. Därmed inte sagt att kommunernanödvändigtvis måste svara för denna service. Det finnsmånga skäl som talar för ett ökat folkrörelseengagemang.Ett är att rådgivningen får mindre av myndighetskaraktär,ett annat är kommunernas ekonomiska bekymmer.Redan i dag görs betydande insatser. Mångaorganisationer, t.ex. fackliga, bedriver ekonomiskrådgivning för sina medlemmar, och ABF har utvecklat enegen konsumentskola. Utgångspunkten är att inomfolkbildningens ram öka människors möjligheter att planerasin egen ekonomi.Dessa insatser kan ingalunda kompenserakommunernas nedskärningar. Insatserna kan än mindrejämföras med de resurser i form av reklam, inte minst TV-reklam, som satsas för att få oss att köpa mer och tänka ochplanera mindre. I vårt land saknas en renodladkonsumentrörelse. Däremot finns det som bekant ettmycket starkt förenings- och organisationsliv. Med ett riktatstöd till ekonomisk rådgivning i folkbildningsregi kanmånga, som drabbats av ekonomiska problem ochförsämrad konsumentverksamhet, finna att detfinns vägar ut ur till synes hopplösa situationer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till ekonomisk rådgivning ifolkbildningsregi m.m.
mot · GG02L716 · 1993-01-26 00:00:00 — Obligatorisk märkning av miljöfarliga ämnen På marknaden finns fortfarande en stor mängd varor,som trots att de kan misstänkas innehålla miljöskadligaämnen inte är försedda med miljömärkning. finnsett stort miljöintresse hos enskilda personer i vårt land, ettintresse som tycks öka markant. Många vill väljamiljöriktiga varor, men finner det väldigt svårt att göra så,eftersom det saknas varudeklaration på alltför många avdessa. Vilka tvätt-, disk- och rengöringsmedel ska användasför att miljöutsläppen ska minska? Vilka hygienartiklar ochvilken kosmetika tål den allergikänslige konsumenten?Detta är frågor, som många vill ha svar på.Vissa förbättringar har skett vad gällerinformationsinsatser på området. Bl a finns ettnordiskt arbete med positiv miljömärkning. 200 produkterfördelat på sex olika produktgrupper har fått tillståndatt använda det nordiska miljömärket Svanen. Miljömärketanvänds mest på skriv- och kopieringspapper, mensvanmärket finns också på miljövänliga dagligvaror, och flerprodukter väntas få tillstånd att använda miljösvanen under1993. Dessutom har Miljömärkningsstyrelsen i lagtfast krav på miljömärkning på ett antal varor och fortsättermed ytterligare produkter.Det beslut om en frivillig, enhetlig och positivmiljömärkning som fattade har alltsåbörjat ge resultat. Miljömärkningen får också i åretsbudgetproposition engångsvis ett extra medel, så attmarknadsföring och kriteriearbetet kan utökas. Vi är ändåoroliga att detta är otillräckligt.Det är fortfarande så, att de allra flesta förpackningarmed ovannämnda varor och andra produkter inom handelnsaknar miljöinformation till konsumenterna om vadprodukterna innehåller. Trots detta kan man utgå från attdet i dessa varor finns ämnen med stora miljöpåverkandeegenskaper.Vi anser att målet måste vara att samtliga produkter fåren tydlig varudeklaration med miljöinformation, enobligatorisk miljöfarlighetsmärkning. anser vi attregeringen i EG-förhandlingarna bör driva kravet attSverige ska få ha egna föreskrifter på området. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en obligatorisk märkning avmiljöfarliga ämnen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om krav på svenskamiljömärkningsföreskrifter i EG-förhandlingarna.1
mot · GG02L801 · 1993-01-26 00:00:00 — Rätt till ersättning vid vidareförsäljning av konst (SOU 1990:30) föresloginförandet av droit de suite, dvs. att konstnärernaskulle få ersättning när deras verk säljs vidare i konsthandeleller på auktioner.Droit de suite innebär att en ersättning tillupphovsmännen om på all yrkesmässigvidareförsäljning av konst införs. Pengarna tillfallerkonstnären eller dennes arvtagare, i vanlig arvsordning.Efterlevande har rätten efter det att upphovsmannenavlidit, dvs. den normala skyddstiden i upphovsrättslagen.Avgiften inkasseras av en särskild organisation somgodkänns av regeringen.Utländska erfarenheter visar att rätten bör varaoöverlåtbar; man ska i lagstiftningen garantera attkonstnärerna erhåller ersättningen. En droit de suite skullemedföra en avsevärd förbättring av konstnärernas situation.Genom nationell reciprocitet tillerkänner man utländskakonstnärer ersättningen om motsvarande rättighet finns iden utländska konstnärens land. finns droitde suite i 33 länder, varav åtta EG-länder.En upphovsrättslig droit de suite bör dock kombinerasmed en lag om avgift på all vidareförsäljning av konst. Idenna bör stadgas att när konstverk säljs efter det attskyddstiden gått ut eller när t.ex. individuell fördelning intekan tillämpas ska pengarna tillfallakonstnärsorganisationen och användas till stipendier m.m.En sådan lag kombinerar den individuella rätten med detkollektiva behovet. Den ligger väl i linje såväl medinternationella åtaganden som med vår och EG:skulturpolitik. En sådan lag finns på , och i harförslag lagts fram om en liknande modell.I förslaget om droit de suite undantas konstnärens egenförsäljning och kommissionsförsäljning. Genom att delsgenomföra droit de suite enligt upphovsrättsutredningensförslag, dels utvidga ersättningen till att omfatta allförsäljning av konstnärliga verk som beskrivits ovan uppnårman att all konst, konsthantverk och brukskonst som inteomfattas av droit de suite blir ersättningspliktig vidyrkesmässig handel. Ersättningen i det utvidgade förslagetkan helt riktas efter de kulturpolitiska mål som ställs uppoch härigenom kan en ekonomisk bas skapas för stöd tillunga oetablerade konstnärer, stöd till verksamhet som inteär inkomstbringande och stöd till konstnä- rer som avandra skäl inte kan leva på sin verksamhet. Byggnader ochbrukskonst som framställs i flera identiska exemplar skaundantas från vidareförsäljningsavgift.Administration, inkassering och utbetalning av medelfrån vidareförsäljning bör handhas av en organisation somär representativ för konstnärerna, fotograferna,konsthantverkarna och andra som kan komma att berörasav förslaget. Organisationen bör utses av regeringen isamråd med befintliga konstnärsorganisationer, exempelvisefter liknande principer som är tillsatt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten till ersättning vidvidareförsäljning av konst,2. att beslutar om införande av en droit de suitei enlighet med förslag (SOU1990:30),3. att hos regeringen begär förslag om lag omavgift på all vidareförsäljning av konst enligt vad i motionenanförts.1
mot · GG02L802 · 1993-01-26 00:00:00 — Patent med dess immaterialrättsliga skydd ärinnovationsbefrämjande genom att stimulera till forskningoch utveckling.Patentskydd kan skapas enligt olika regelsystem ochmed varierande skyddsområde.Till en början finns nationell patentlagstiftning som gerpatentskydd endast i det aktuella landet, exempelvis densvenska patentlagen i . Däremot ger de s.k. Europa-patenten som beviljas av det europeiska patentverket iMünchen (EPO) enligt Europapatentkonventionen (EPC)skydd i samtliga konventionsländer i hela Europa.Dessutom aktualiseras numera ett särskilt EG-patent somalltså har EG/EU som sitt skyddsområde.Viktigt specialproblemLäkemedelspatent inrymmer ett specialproblem somhänför sig till begreppet ''medicinsk indikation'', d.v.s. enterapeutisk användning av en substans som leder tillbotande eller lindrande av viss sjukdom. Eftersom sammasubstans kan visa sig ha flera medicinska indikationeruppkommer frågan om patentskydd ska kunna erhållas barapå den första indikationen eller nytt skydd på varje därefterupptäckta indikationer.Det blir väsentliga skillnader om man väljer den enaeller den andra lösningen. Genom den bredaretillämpningen kan i princip uppkomma en oändligskyddstid. uppkommer viss blockering avtillgången till generiska läkemedel till lågpris påmarknaden. Däremot torde man inte kunna erhålla EGssärskilda tilläggsskydd.Rättsligt glappPatentskydd torde enligt ordalydelsen endast föreliggaför första medicinska indikationen enligt den svenskapatentlagen och Europapatentkonventionen. Men vidEPOs rättstillämpning beviljas patent även för den andraoch troligen dessutom följande indikationer.Resultatet har blivit ett glapp mellan det patenträttsligaregelsystemet och rättstillämpningen.Harmoniserat rättslägeDet är en angelägen uppgift att åstadkomma harmonimellan gällande regelsystem och tillämpad praxis. Dettakan ske genom en revision av artiklarna 52 (4) och 54 (5) iEuropapatentkonventionen. Därefter blir en ändring av 1 §3 st och 2 § 4 st i den svenska patentlagen nödvändig. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett förtydligande avpatentskyddet.
mot · GG02L803 · 1993-01-26 00:00:00 — Konstnärernas rätt till ersättning vid vidareförsäljning av konst Konstnärerna i har krävtatt i individuella och/ eller kollektiva former få rätt tillersättning när konstverk vidareförsäljs. ochCentern inlämnade 1987/88 partimotioner med detta krav.Vid behandlingen i ställde såväl kulturutskottetsom sig bakom detta principförslag och fråganöverlämnades till den sittande Upphovsrättsutredningen.Utredningen (SOU 1990:30) föreslog bl.a. införandet av endroit de suite, vilket innebär att en ersättning tillupphovsmännen om på all yrkesmässigvidareförsäljning av konst skulle införas.Konstnärens egen försäljning ochkommissionsförsäljning undantas. Pengarna tillfallerupphovsmannen eller dennes arvtagare. Efterlevande harrätten efter det att upphovsmannen avlidit, d.v.s. dennormala skyddstiden i upphovsrättslagen. Avgifteninkasseras av en organisation. Rätten kan inteöverlåtas/efterges.Någon proposition byggd på upphovsrättsutredningenhar ej ännu presenterats för riksdagen.Vi utgår ifrån att inom en snarframtid lägger fram denna proposition och förslag ges omhur man på lång sikt ska kunna lösa konstnärernas svåraekonomiska situation.Vårt förslag är att man föreslår en kombination av enavgift på all yrkesmässig vidareförsäljning av konst med enupphovsrättslig droit de suite. Konstnärsorganisationernahar presenterat ett sådant förslag. Konstnärer och derasefterlevande erhåller individuell ersättning när deraskonstverk säljs. bestämmelser följs vaddet gäller utländska rättighetsinnehavare genombestämmelser om nationell ömsesidighet.När konstverk säljs efter det att skyddstiden gått ut (50år efter konstnärens dödsår), när individuell fördelning intekan tillämpas och (ev) genom särskilt beslut kan pengarnatillfalla konstnärerna genom stipendier m.m. Ersättningen idenna del kan helt riktas efter de kulturpolitiska mål somställs upp. En ekonomisk bas skulle så kunna skapas ocksåför stöd till unga oetablerade konstnärer, stöd tillverksamhet som inte är inkomstbringande , och stödtill konstnärer som av andra skäl inte har möjlighet tillutkomst av sin verksamhet.Förslaget ligger väl i linje med internationellaåtaganden, EG:s kulturpolitik och upphovsrättsliga synsätt.Ett sådant system finns på , och finskaupphovsrättskommittén har lagt fram förslag om enliknande modell. Vårt förslag kombinerar den individuellarätten med det kollektiva behovet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införande av en upphovsrättslig''droit de suite'',2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konstnärernas rätt till ersättningvid yrkesmässig vidareförsäljning av konst när skyddstidenhar gått ut.1
mot · GG02L804 · 1993-01-26 00:00:00 — När den s.k. kassettskatten infördes var det i huvudsakden utbredda kopieringen av upphovsrättsligt skyddadeverk och prestationer som användes som argument.Kassettskatten har tagits bort. Det bör då vara rätttillfälle att införa en upphovsrättslig avgift.Två utredningar, upphovsrättsutredningen ochfilmstödsutredningen, har lagt förslag om en sådan avgift.Båda förslagen, som är ganska lika, har remissbehandlatsoch tillstyrkts av rättighetsinnehavarna.Tomkassettersättningssystem finns nu i de flesta samt i . Om ingen åtgärd vidtas kommerSverige att bli en attraktiv marknad för försök medmarknadsföring av teknisk apparatur med obegränsadekopieringsmöjligheter.Inom EG har man ännu inte fattat beslut om att läggafram något direktiv i frågan. Om man gör det kommer detatt ta kanske innan direktivet är klart. Ändå är EGdet argument som vid förfrågan framförs fråndepartementet.Ca går tillbandimportörerna på konstnärernas och producenternasbekostnad. Även om EG skulle fatta beslut om att börjaarbeta med ett direktiv skulle således ca 1,2miljarder kronor gå förlorade för kulturlivet.Det är ytterst beklagligt att EG används som argumentnär berört departement inte vill ta ställning. Tyvärr sker detalltför ofta. På det sättet undergräver man möjligheten tillatt skall se några positiva möjligheter med ettinträde i gemenskapen.Berörda organisationer har senast tillskrivitregeringen i frågan. De har också klargjort vilka insatser deär villiga att själva bidra med, för att få ett system enligtutredningsförslagen att fungera. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett ersättningssystem förtomkassetter.
mot · GG02L805 · 1993-01-26 00:00:00 — Stimulans för uppfinnare m.fl. Det är ett känt förhållande att bakom storföretag ochbakom kända säljande artiklar kan från början ligga en idéoch en produktion av en enda person. I dagens ärdet mer angeläget än någonsin att förslag och idéer tastillvara. Morgondagens storsäljare går omkring blandoss och bär på idéer som man inte kommer vidare med ellersom exploateras på sådant sätt att de inte ger sinaupphovsmän lust att fortsätta på den inslagna vägen.En del av dessa människor planerar också att starta eget,men på grund av svag ekonomi och tuffare lånemarknad blirdet inget av. Trygghetsfonden/Utvecklingsfonden ärrestriktiva i sina bedömningar och ofta saknas medel tillstarta-eget-bolag.Uppfinnare klagar vidare över att framförallt störreföretag tillämpar kärva principer gentemot denna grupp.Det sker en exploatering av idéer och projekt sommotverkar fortsatt idégivande.Ur skatte/ekonomisynpunkt bör ocksåpatentersättningar, royaltyer och förslagsbelöningarhanteras så att de bedöms som inkomst av kapital -- det ären rättviseåtgärd som kan få den dubbla effekten attstimulera till fortsatt verksamhet.Lämpligen bör en översyn göras över detproblemområde som berör uppfinnares juridiska skydd föridéer och produkter och att de prestationer som leder tillegen beskattas utifrån rimlighet och rättvisa. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn i syfte att geuppfinnare bättre skydd och utbyte för idéer/uppfinningar ifärdig produktion eller vid annan merkantil användning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ersättningar, royaltyer,förslagsbelöningar m.m. skall bedömas som inkomst avkapital.1
mot · GG02L806 · 1993-01-26 00:00:00 — Det finns enligt vår mening anledning att införa entomkassettersättning till rättighetsinnehavarna, dvsupphovsmännen, musikerna, artisterna och producenterna.Eftersom den statliga kassettskatten upphörde den 1januari 1993 har utrymme uppstått för ersättningen. Tvåstatliga utredningar, upphovsrättsutredningen ochfilmstödsutredningen , har presenterat förslag till sådanersättning. Förslagen har också tillstyrkts avrättighetsinnehavarna.Tomkassettersättningar finns i övervägande delenav EG, EFTA och . Två nya ljudbärarsystem gör nusitt intåg i hela världen, nämligen DCC (Digital CompactCassette) och MD (Mini-Disc). Den digitala tekniken göratt kopian inte längre kvalitetsmässigt är en kopia utansnarare ett nytt original.Vi anser det skäligt att rättighetsinnehavarna får enersättning för hemkopieringen. Rättighetsinnehavarna ärsedan tidigare överens om att anförtro inkasseringen av enkassettersättning åt COPYSWEDE. bör geregeringen i uppdrag att återkomma till medförslag om en tomkassettavgift som ersättning tillupphovsmännen för de skadeverkningar somhemkopieringen åsamkar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att införa en upphovsrättsligtomkassettersättning.
mot · GG02L901 · 1993-01-26 00:00:00 — I vårt land förekommer en omfattandetillgreppsbrottslighet och det handlar om synnerligen storavärden. Orsakerna till denna brottslighet varierar men imånga fall begår tjuven brotten för att sedan kunna säljastöldgodset och därigenom tjäna pengar som därefter intesällan används till narkotika.Det är ett känt faktum att en omfattandestöldbrottslighet till stor del förutsätter en fungerandehälerimarknad. Det kända ordspråket ''hälaren är så godsom stjälaren'' bygger just på detta fenomen. Härav följeratt insatser mot den växande hälerimarknaden kan vara ettverksamt medel för att minska tillgreppsbrottsligheten.Ett sätt är då att skärpa strafflagstiftningen. Degenomförda reformerna beträffande reglerna omhäleribrottslighet har också inneburit skärpta krav påköparen av stöldgods; allt i avsikt att försöka stävja dennakriminalitet. Åtgärderna har dock fått otillräcklig effektenligt såväl polisens som allmänhetens uppfattning.Ett annat sätt att försöka minimera häleribrottslighetenär att förbättra de civilrättsliga reglerna om godtrosförvärvav lös egendom. Dessa regler skärptes genom ensärskild lag. Men inte heller denna skärpning tycks haerhållit åsyftad effekt. har justitiedepartementetbeslutat att genomföra en utvärdering av denna lagstiftningför att klarlägga rättstillämpningen. Beklagligtvis talar dåmycket för att nämnda uppfattning om ineffektivlagstiftning blir bestyrkt.I samband med att regeringen överväger förbättringar idet rättsliga regelsystemet bör även övervägas en ändring avbevisbördereglerna för dessa godtrosförvärv. Den senastelagändringen av reglerna om godtrosförvärv föregicks avsärskild utredning av hovrättsrådet . Däriföreslogs att det skulle införas omvänd bevisbörda d.v.s.köparen måste kunna bevisa lagligheten i sitt köp för attgodtrosförvärv ska kunna uppkomma. Lagstiftaren valdedock en annan lösning. är det att ånyo övervägaförslaget om omvänd bevisbörda. Detta innebär visserligenett principskifte men den reella förändringen bör inteöverdrivas. Däremot torde en sådan reform få en dramatiskpedagogisk effekt på allmänheten. Lagstiftarens signal blirtydlig och man upplever plötsligt att det är riskfullt att köpastöldgods.Avslutningsvis torde en skärpt syn på godtrosförvärvenindirekt kunna verkningsfullt medverka till förebyggandeav häleribrottslighet och därmed ytterst ävenstöldkriminaliteten. Allt detta är ju även ett angelägetkriminalpolitiskt mål. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om godtrosförvärv.
mot · GG02N201 · 1993-01-26 00:00:00 — har svensk handel genomgåttstora strukturella förändringar. Starkt bidragande till dessastrukturförändringar har självbetjäningssystemetsgenombrott och affärstidslagens avskaffande varit.Sedan 1960-talets början har drygt 20 000 butikerförsvunnit i . har drygt 4 000nya butiker etablerats. Nyetableringstakten har varitbetydligt lägre än nedläggningstakten men avsett störreenheter.Den typ av butiker som ökat mest iomfattning är service- och trafikbutiker samtstormarknader. Den omstrukturering som handelngenomgått har inte till alla delar gagnat vare sigkonsumenterna, handelns företagare eller de anställda.På många håll i vårt land har det skett en förskjutning avhandeln från stadskärnor till externt belägnastormarknader. Förutom att denna utveckling utarmarcityhandeln och stadskärnorna leder den till en försämradservice för kommuninvånarna, vilket i det kort perspektivetfrämst drabbar de konsumentsvaga grupperna, men i detlängre perspektivet oss alla.För att komma tillrätta med dessa problem krävsbetydligt bättre planering av handel och annan service ikommunerna. Genom de senaste förändringarna i plan- ochbygglagen har dock kommunernas möjligheter att styrabl.a. handelsetableringar försvagats, vilket är att beklagaeftersom syftet med den kommunala styrningen av handelju är att skapa en ändamålsenlig och geografisk fördelningav butikerna inom kommunen.Ett betydelsefullt hjälpmedel för kommunerna och derasbeslutsfattare i planeringen av handelsetableringar ärkommunala varuförsörjningsplaner.Varuförsörjningsplanerna gör det lätt att överblickahandelns struktur i kommunen och lättare att bedöma vilkaåtgärder som behöver sättas in. Det är kommunernasansvar att i den fysiska planeringen göra en sådan avvägningav handeln att den tillgodoser olika konsumenters behovoch intressen.En av de uppgifter som därför bör åläggaskommunerna är att de upprättar obligatoriskavaruförsörjningsplaner med riktlinjer för handelns strukturi kommunen. För att uppnå en så hög effektivitet sommöjligt bör kommunerna upprätta varuförsörjningsplanermed viss regelbundenhet, och dessa bör inarbetas i en totalserviceplanering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kommunalavaruförsörjningsplaner inom ramen för en totalserviceplanering.
mot · GG02N204 · 1993-01-26 00:00:00 — Den svenska industrin bygger huvudsakligen påuppfinningar från . Bilar, telefoner,kylskåp, papper, etc är exempel härpå. Trots att den förstafungerande datamaskinen (BESK) och den plattabildskärmen utvecklades i , är vi inte nämnvärtproducerande på dessa områden. Den svenskacivilingenjörsutbildningen är också påfallande kort iförhållande till våra konkurrentländers.Den högre utbildningen har spritts till ett stort antal småhögskolor, medan man internationellt anser att ettframgångsrikt universitet behöver ett omland på minst enmiljon invånare för att kunna rekrytera en tillräcklig kreativmassa. Japanska företag bedriver dessutom en effektiv''head-hunting'' via de stora databaserna för att rekryterabegåvningar från skilda länder, vilket leder till motsvarandekompetensförluster på andra håll. Svensk industri befinnersig till största delen inom den priskonkurrerandesektorn, d.v.s vi konkurrerar främst genom låga löner.Detta är inte bra.Enligt ekonomer kommer den sjätte innebära utveckling inom datakommunikation, optik,solar- och miljöteknik, gen- och bioteknik. På dessaområden där den produktkonkurrerande sektorn kommeratt finnas, och därmed de höga priserna och lönerna, ärSverige påtagligt svagt.Det finns all anledning att utreda hur skall ökasin kompetens och stimulera en omstrukturering avindustrin. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en omstruktureringav svensk industri.