mot · GG02A262 · 1993-01-26 00:00:00 — Särskilda insatser för kvinnor på arbetsmarknaden Jämställdheten mellan kvinnor och män är allvarligthotad av regeringens politik. Den viktigaste orsaken till attjämställdhetsarbetet kommit så långt som det gjort i Sverigeär att samhället aktivt underlättat kvinnornas inträde påarbetsmarknaden. Utifrån denna bas, ett förvärvsarbete,har jämställdheten mellan kvinnor och män nått framgånginom arbetslivet, politiken, organisationslivet och ihemmen. Den exeptionellt höga förvärvsfrekvensen förkvinnor i är ett mått på kvinnornas frigörelse.Den borgerliga regeringens politik hotar nu att raserafundamenten för jämställdhetsarbetet. Nedskärningarnainom den offentliga sektorn hotar kvinnosysselsättningen urtvå viktiga aspekter.Arbetsmarknaden för kvinnor är till stor del förknippadmed vård-, omsorgs- och utbildningsyrken somhuvudsakligen finns inom den offentliga sektorn. Närbarnomsorg, sjukvård, äldreomsorg skärs ned är detkvinnorna som får lämna sina arbetsplatser. De närmastetvå åren beräknas 50 000 arbetstillfällen försvinna inomkommun, landsting och stat, och de allra flesta av dessa ärtraditionella kvinnoyrken. De som blir kvar avkrävs högrearbetstakt och stress, vilket ofta går ut över innehållet iomsorgen, den mänskliga kontakten. När det inte längrefinns tid och utrymme för den mänskliga dimensionen ivård- och omsorgsarbetet minskar naturligtvisarbetstillfredsställelsen. De som blir kvar påklinikavdelningen eller dagiset när indragningar är gjordakänner klart att de inte kan upprätthålla kvalitén i arbetet.Regeringens enda svar till de friställda kvinnorna tycks varaatt starta eget företag. Strategin tycks vara att kvinnornasom avskedas ur den offentliga sektorn ska ta på sig rollenatt starta de privata alternativ regeringen pratar om.Erfarenheten är inte sådan. Det uppstår inga privataalternativ till att pensionären får färre timmar i hemtjänsteller att barnstugan stänger tidigare. De privataalternativ som finns vänder sig i allt väsentligt tillpriviligerade grupper i storstäderna. Därför är resultatet avregeringens politik endast sämre service och arbetslöshet.Samtidigt drabbas kvinnorna av att servicen försämras.Kvinnorna är i stor utsträckning beroende av attdaghemmen är öppna, att fungerar och attskolbarnen har omsorg efter skoldagen. Alla dessa tidigaresjälvklarheter utsätts nu för försämringar ochnedläggningar. Daghemmens öppethållande minskas ochhindrar många från heltidsarbete. När ens föräldrar intelängre får den vård och omsorg de behöver tvingas mångakvinnor välja bort eller minska förvärvsarbetet för att ta detansvar vi tidigare gemensamt delade.Därför är den absolut viktigaste frågan för kvinnorna iSverige att nedskärningarna inom den offentliga sektornstoppas. Det är inte rimligt att försämra servicen, avskedapersonal till arbetslöshet, framförallt inte i dennaarbetsmarknadssituation som råder.Kommunalskattestoppet, anser vi, ska slopas. Det måstevara upp till medborgarna i kommunerna att välja mellanprivat konsumtion eller vård och omsorg.Kvinnor som hamnat i arbetslöshet möter ofta flerhinder än män när de ska ta sig in på arbetsmarknaden igen.I många kommuner skrivs barnen ut från barnomsorgen vidarbetslöshet, och det är förknippat med stora problem att fåen ny plats om man erbjuds arbete. Därför är detnödvändigt att barnomsorgen byggs ut istället för minskasoch att också barn till arbetslösa garanteras plats.Kvinnor har ofta en yrkesutbildning som är inriktad påområden som utsätts för kraftiga rationaliseringar. Vitänker förutom på vård- och omsorgsyrkena också påkontoristarbeten som i stor utsträckning rationaliseras bortav datoriseringen. Yrken inom bank ochförsäkringsbranchen där kvinnorna dominerar utsätts ocksåför mycket hårda neddragningar. För att möta dennautslagning föreslår vi att särskildavidareutbildningsprogram tas fram för dessa yrkesgrupper.Utgångspunkten ska vara att utveckla de kunskaper och denkompetens arbetstagarna har för att kunna arbeta medmera kvalificerade och självständiga uppgifter. De allraflesta behöver t.ex. bättre språkkunskaper för att varaförberedda på ett mer integrerat . För delmåste kunskaperna i engelska men framförallt tyskaprioriteras.Arbetsmarknadspolitikens insatser inomberedskapsarbete och arbetsmarknadsutbildningen vändersig till stor del mot manliga yrken. Dessa satsningar är välmotiverade men vi anser att arbetsmarknadspolitiken måsteuppmärksamma alla de kvinnor som är arbetslösa ellerriskerar bli det . Därför måstearbetsmarknadspolitiken totalt sett få mera resurser så attarbetslinjen kan hävdas för både kvinnor och män.Länsarbetsnämnderna bör söka kontakt med kvinnornasorganisationer för att arbeta fram satsningar av detta slag.Målsättningen med jämställdhetsarbetet måste vara attarbetsmarknaden inte är uppdelad i en manlig och kvinnligdel. Därför måste insatserna ökas för att få kvinnor att sökatill traditionellt manliga utbildningar och vice versa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskilda insatser för kvinnor påarbetsmarknaden.