mot · GG02Jo29 · 1993-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:183 Vissa frågor rörande jordbruket och trädgårdsnäringen Jordbrukspolitiken saknar kontinuitetDet livsmedelspolitiska beslutet innebar attförutsättningarna för jordbruket radikalt förändrades.Bönderna ställdes inför en helt ny situation, men anpassadesig snabbt till avreglering och marknadsanpassning samtanmälde villigt mark till omställningsprogrammet. Redan1991 ändrades förutsättningarna igen på grund av densvenska ansökan till medlemskap i . Denna gånghandlade det om en återgång till en reglering som i storastycken liknade den som just övergett. Tiden sedandess har karakteriserats av ständiga lappkast ijordbrukspolitiken. Den enskilde bonden har inte vetat vadsom gäller från stund till annan.Uppdraget för den av regeringen var att ge förslag till en stegvisanpassning till EGs gemensamma jordbrukspolitik, CAP,vilket den också gjorde. Även jordbruksutskottet har i sinabetänkanden anfört att snabbare anpassning till CAP voreönskvärt. Regeringen har emellertid inte valt att följaförslagen utan har istället i alla propositioner avsett attåterkomma med viktiga besked vid annat tillfälle. Så ävendenna gång, propositionen innehåller flera sådana iavvaktan av, etc. Regeringen borde istället redan vidbeslutet om ändring av kursen på grund av EG-ansökan haangivit en långsiktig strategi hur anpassningen skall ske.Jordbrukarna kan inte planera sin verksamhet med så kortframförhållning som ofta varit fallet. Detta bör gesregeringen till känna.Ett konkurrenskraftigt jordbrukRegeringen anger att skall ha ett starkt ochkonkurrenskraftigt jordbruk vid EG-inträdet, men avstårfrån att definiera vad den härmed avser. Jag menar att detråder en begreppsförvirring bland jordbrukarna. En deltycks tro att konkurrenskraft avser stor volym medan andraatt det avser hög kvalitet på produkterna. Båda begreppenkan i vissa situationer ha relevans, men den heltöverskuggande tolkningen för hur de svenska jordbrukarnaskall klara sig i en öppen konkurrens i måste varakostnadseffektivitet. Regeringen bör klart ange om det ärdetta den avser, ty endast med kostnadseffektivitet kan mangarantera att svenska jordbrukare är konkurrenskraftiga,oberoende av hur CAP ser ut vid anslutningen till EG. Detär ju först då konkurrens kan ske på lika villkor.Lika kostnadsnivåerDen enskilde bonden kan inte som andra näringsidkaresjälv påverka priset för sina produkter. Han är helt ihänderna på inköpsmonopolets godtycke och de gränsersom utgörs av referenspriser och i förekommande fallpolitiskt fastställda inlösen- eller invägningspriser. Ombonden efter EG-inträdet skall kunna konkurrera på likavillkor, innebär detta att han även måste ha någorlunda likakostnadsnivåer som sina kolleger i . Regeringen haruppmärksammats om detta av remissinstanser, men har intevidtagit eller aviserat några åtgärder.Sänkta referenspriser på animaliesidan borde leda till attkonsumentpriset sjunker. I propositionen anges att så intesker, tillgänglig statistik visar tvärtom en höjning. Detta ärklart otillfredsställande! Jag delar jordbruksministerns oroför kostnadsnivån inom livsmedelsindustrin och handelninför EG-inträdet men vill påpeka att samma gäller förprimärproduktionen. Jag vill dessutom understryka attsänkta referenspriser inte får innebära att hela sänkningen ihuvudsak skall bäras av primärproduktionen. Sänkningarnamåste även kunna fungera som ett incitament förförädlingsindustrin att ifrågasätta sina egna kostnader. Ettexempel på detta fenomen sågs då ett mejeri intekunde höja utpriset på konsumtionsmjölk utan i stället lätsina leverantörer, dvs mjölkbönderna, ensamma bära helakostnaden.Regeringen avser att ge eller annat institut i uppdrag attundersöka om prissänkningsåtgärderna i det prisregleradeledet verkligen kommer konsumenterna till del. Jag anseratt uppdraget bör utvidgas till att även omfatta analys ochförslag till åtgärder som täcker hela kedjan från jordbrukettill butiksdisken. Det är väsentligt att svenska producenterfår ungefär lika villkor som sina kolleger i EG påkostnadsssidan.Skatter och avgifter bör harmoniseras. Enligt en rapportfrån består ett snitt av svenska matpriser av 60,9%skatter och avgifter medan motsvarande i är33,och i endast 32,. Dessutom har Sverigevissa regler inom till exempel djurskydd och miljö somgenererar extra kostnader för bonden. Uppdraget bör ävenomfatta förslag till lösningar på dessa problem. I annat fallkommer uttrycket konkurrens på lika villkor att bara varaen chimär.Export inom RÅK-systemetPropositionen föreslår en utvidgning av antaletprodukter inom RÅK- systemet. Vilka produkter dettaskall avse får fastställa. En anledning är attindustrin har visat benägenhet att föredra import då dettager upphov till restitution av inbetalda införselavgifter(gränsskydd) som i vissa fall är större än motsvarandeexportstöd vid köp av svenskproducerade varor. Systemethar därmed förfelat sitt ändamål och istället satt svenskproduktion i en prekär situation.Ett mål enligt beslutet var att svenskt jordbrukskulle producera vad svenska konsumenter efterfrågar. Påen isolerad marknad, som den svenska, förutsätter detta attimport måste balanseras mot motsvarande export, ommålet skall uppnås. Härmed avses således import utöverbilaterala avtal med EG. En anledning att utvidga RÅK-systemet kan vara att på ett smidigt sätt åstadkomma ensådan balans.Huvudanledningen måste dock vara att svenska böndermåste ges möjlighet att kunna exportera en volym sommotsvarar importen, ett naturligt krav om målet att svensktjordbruk skall producera en volym, som motsvarar svenskkonsumtion, skall uppnås. Det kan ju kvitta bönderna likaom produkten konsumeras i eller exporteras efterförädling. Det får däremot inte tas som intäkt för enohämmad export inom den totala anslagsramen. Volymernaför export bör ej överstiga motsvarande import, räknat perproduktslag. På så sätt balanserar införselavgifterna ochexportkostnaderna varandra.Jordbruksverket för inte någon statistik som visar hurstor inkomst statskassan får på grund av gränsskyddet förlivsmedel räknat per produktslag. Den totala summan är ca1,, varav branschorganisationerna uppskattaratt siffran bör vara för ost 250, kött 500 och fläsk ca 350miljoner kr.Enligt propositionen är avsatt 550 miljoner för export avkött och en ökning av medlen för export av förädladelivsmedel till . Jag anser att alla dessamedel bör i första hand användas för export av råvara samtkompensation till förädlingsindustrin för inköp av svenskaråvaror i samma grad som tillämpas för import inom denram som ovan angivits och först i andra hand användas somstöd för marknadsföring av förädlade livsmedel. Hurfördelningen kan ske bör delegeras till parterna attöverenskomma om.Stödet till jordbruket och livsmedelsindustrin i norraSverigeSverige lider under trycket av en djup finansiell kris.Antalet arbetslösa och antalet konkurser stigeroroväckande. Det drabbar alla i samhället. I propositionensägs: ''beslut slås fast att lönsamheten i jordbruketi norra inte skall tillåtas sjunka nämnvärt på grundav avregleringens effekter.'' Detta får inte tolkas till attNorrland har ett slags inflationsimmunitet eller lever i enskyddad värld, oberoende av vad som händer i förövrigt.Eftersom kopplingen till har släppts, finnsinte längre någon lönsamhetsjämförelse vid beräkning avstödets omfattning. Företagarna och jordbrukarna i norraSverige måste underkastas samma krav påeffektivitetsökning och rationalisering i syfte att uppnåhögre grad av kostnadseffektivitet som alla andra. Vi måstealla acceptera det faktiska läget.Stödet till norra får inte heller missbrukas genomatt till exempel frakta slaktdjur långa sträckor för att åtnjutabidrag, eller andra typer av tvivelaktigt nyttjande avNorrlandsstödet. Då får systemet förfelad effekt och tappartrovärdighet hos den breda massan.Lantbruksskolornas rollDet svenska lantbruket och därmed glesbygden befinnersig i en fas av omdaning. kommerframöver att i högre utsträckning bli beroende avsidoinkomster som till exempel turism, energi ochhantverk. Bondens roll kommer att ändras från renproduktion till en situation där den uttalade företagarrollenbetonas mer . Därför kommer nya krav att ställas påforskning och undervisning inom jordbruks-, hortonom-och landskapsutbildningen. Detta kan särskilt gälla småenheter som inte ger tillräcklig utkomst för enheltidssysselsatt och där det finns små möjligheter att varaså kallad fritidsbonde.Lantbruksskolorna bör utvidga sitt utbud till att omfattafrågor som här belysts. Det kan ske inom den befintligaläroplanen eller som valfria tillägg och bör kunna rymmasinom det stöd som övergångsvis utgår från statsmedel. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en långsiktig strategiför anpassning av jordbruket i till EG:sgemensamma jordbrukspolitik, CAP,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tolkningen av begreppetkonkurrenskraftigt jordbruk,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att svenskajordbrukare får någorlunda samma kostnader som sinakolleger vid anslutningen till Gemenskapen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om direktiven för en kommandeutredning om behovet av en anpassning av kostnadsnivånför hela livsmedelskedjan från jordbruket till butiksdiskenbeträffande såväl skatter och avgifter som högre miljö-,djurskydds- och djurhälsoregler,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att exportbidragen inom RÅK-systemet skall balansera motsvarande import och inte skallöverstiga motsvarande införselavgifter, räknat perproduktgrupp,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om principerna för användningen avanslaget för köttexport och bidrag till export av förädladelivsmedel (H6, RÅK),7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om principerna för beräkning avNorrlandsstödet och övervakning att det inte missbrukas,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utvidgadutbildning vid lantbruksskolorna.