ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02So467 · 1993-01-26 00:00:00 — Antalet aborter har sjunkitmed . Den största minskningen noteras glädjande nogbland tonåringarna. Det torde vara få områden därförebyggande åtgärder ger så goda resultat.Abortlagen (1974:595) säger att om en kvinna begär atthennes havandeskap ska avbrytas och om åtgärden kan skeföre utgången av havandeskapets tolfte vecka får abortutföras. Om det inte innebär allvarlig fara för kvinnans liveller hälsa får abort på hennes begäran företas intillutgången av artonde havandeskapsveckan.90 % av alla aborter görs före tolfte veckan. De abortersom görs senare än tolfte veckan beror oftast på att kvinnansent blivit klar över att hon är gravid och att aborten därförinte kunnat göras tidigare. Ofta gäller det kvinnor som ärsocialt missgynnade eller som p.g.a. drog- elleralkoholmissbruk inte är uppmärksamma på förändringar isina egna kroppar. Det är inte heller helt ovanligt att ungaflickor har oregelbunden menstruation och därför intesätter en eller två uteblivna menstruationer i samband meden eventuell graviditet. För sådana fall är det synnerligenangeläget att inte försvåra möjligheterna till abort även omtolfte havandeskapsveckan passerats.Antalet utförda aborter minskar . Det ärangeläget att samhället på olika sätt verkar för att få neraborttalen utan att inskränka på aborträtten.Det bästa sättet att minska antalet aborter är attförebygga oönskade graviditeter. Försök i bl.a. mederbjudande om gratis p-piller till kvinnor mellan 18 och 20år reducerade aborterna.Vi föreslår att staten erbjuder gratis p-piller eller annatpreventivmedel åt alla kvinnor . Kostnadernatorde till stor del uppvägas av uteblivna kostnader för deaborter som därigenom undviks. Upplysning och rådgivningär ett annat utomordentligt bra sätt att förebygga oönskadegraviditeter.Det är viktigt att det för alla ungdomar finns tillgång tillungdomsmottagningar som ger rådgivning om sex ochsamlevnad, preventivmedel och hur man skyddar sig motsexuellt överförda sjukdomar. Ungdomsmottagningarna ärsärskilt viktiga i det förebyggande arbetet mot ungakvinnors oönskade graviditeter.Tidigare har det funnits en enhet på somhaft ansvar för det abortförebyggande arbetet. Den är nubortrationaliserad. arbetar visserligenmed ett abortförebyggande program men har ingetövergripande samhällsansvar för detta.Vi föreslår att en enhet inrättas -- antingen underSocialstyrelsen eller -- som har ettkontinuerligt, nationellt och övergripande ansvar för detabortförebyggande arbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att förebygga oönskadegraviditeter,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om gratis p-piller till kvinnor mellan18 och ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ungdomsmottagningar,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en enhet med ett kontinuerligt,nationellt och övergripande ansvar för detabortförebyggande arbetet.
mot · GG02So469 · 1993-01-26 00:00:00 — Dödstestamenten ger möjlighet att ta ansvar för sitt egetliv.Vad händer mig om jag förlorar medvetandet eller bliroförmögen att fatta beslut om min vård och behandling?Detta är en fråga som många människor oroar sig för. Devill inte i onödan bli utsatta för ingrepp eller fruktlös vårdoch behandling.En möjlighet att undvika denna situation är att upprättasitt dödstestamente där man klart anger sina önskemål i ensådan situation. S.k. dödstestamenten har med framgångprövats såväl i som . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om dödstestamenten.
mot · GG02So470 · 1993-01-26 00:00:00 — har legitimering av naprapaterbehandlats i ett flertal gånger.Visserligen kan väl sägas att positionerna flyttats frammen beslut om legitimation av naprapater, utbildade vidSchool of Naprapathy i , har icke fattats.Mer än 200 000 patienter genomgår varje årnaprapatbehandling, vilket utan vidare motsvarar över enmiljon behandlingar. Motiveringen för att legitimation såihärdigt begärts är dels -- och främst -- att behandlingenbesparar patienten långa och smärtsamma sjukperioder,dels den besparing av statliga medel som en sådan skulleinnebära.Socialstyrelsens negativa ställningstagande är svårt attförstå. Faktum är ju att många läkare remitterarsina patienter till naprapatbehandling, att legitimeradeläkare och etablerade forskare undervisar pånaprapatskolan och att försäkringsbolagen är bereddaersätta kostnader för denna behandling om läkarremissföreligger.Ett tungt vägande argument är vidare att opartisk,juridisk expertis på hälso- och sjukvårdsområdet fastslagitatt de krav som ställdes på kiropraktorerna för erhållandeav legitimation också uppfylls av naprapaterna.Då naprapatbehandling även ärmomsbelagd har framför allt tusentals pensionärer ochlåginkomsttagare drabbats hårt.Avslutningsvis hävdar vi åter att naprapatbehandling gersnabb och effektiv lindring vid rörelseapparatenssjukdomar. Patienten kan snabbare återvinna hälsa ochrörlighet, snabbare återgå till arbete somsamhällets kostnader blir lägre genom kortarebehandlingsperiod och kortare sjukskrivning.Allmänhetens förtroende för denna behandlingsformökar ständigt. Legitimering måste än en gång övervägas.Med en sådan ställs verksamheten också under samhälletskontroll, vilket är en väsentlig säkerhetsaspekt förpatienten vid hans eller hennes val av terapeut. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av legitimation förnaprapater.
mot · GG02So472 · 1993-01-26 00:00:00 — invigdes och ärspecialbyggt för rehabilitering och vård av reumatiker. Pågrund av den stora stab av specialiserade yrkeskategorier avläkare, sjukgymnaster, arbetsterapeuter m.fl. som finns vidsjukhuset och genom en mycket lång kunskapsuppbyggnadfyller en mycket stor funktion förreumatiker.Antalet remisser till ärstort och patienterna står i kö för behandling. Medanledning av landstingens besparingar får dock allt färrepatienter sin remiss godkänd av beslutande remissläkare.Det innebär att i förlängningen står sjukhusets fortsattaexistens på spel och därmed sker en stor förlust avkompetens på reumatikervårdens område.Den helt nödvändiga forskningen om reumatiskasjukdomar och utvecklingen av rehabiliteringen blir därmedeftersatt. Det finns endast ett sjukhus till i landet som harspecialiserat sig på reumatiska sjukdomar, Spenshultsreumatikersjukhus i . Utvecklingen vid dettasjukhus visar samma ogynnsamma tendenser som iÖstersund.Reumatiker är landets största handikappgrupp. De ärmycket beroende av återkommande rehabilitering för attkunna leva ett någorlunda normalt liv med sitt handikapp.Många får nu mycket sämre livskvalité och slås ut frånarbetslivet i förtid.Reumatikernas egna sjukhus har ett stort berättigandeoch måste bevaras. Den period av stor ekonomiskosäkerhet som råder får inte leda till att viktig kompetensgår förlorad.Ett sjukhus som patienterna själva väljer i första handoch som fyller alla krav på effektivitet och kompetens tillhörframtidens sjukhus. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder som kan tryggaverksamheten och bibehålla kompetensen vidreumatikersjukhusen i och Spenshult.
mot · GG02So473 · 1993-01-26 00:00:00 — är av regeringen, med stöd av § 37 isjukvårdslagen, indelat i sex sjukvårdsregioner inom vilkaberörda sjukvårdshuvudmän skall samverka i frågor om denhögspecialiserade vård vilken ej kan tillgodoses inom varjelandsting.Genom riksavtal och regionala avtal reglerassamverkansformerna. Avtalen innehåller bland annatregler om planering och samordning av regionvården samtbestämmelser om samarbetsorgan. Systemet är tänkt ochuppbyggt efter en planstyrningsmodell som utesluterkonkurrens och som kan möta de behov somsjukvården och patienterna har. I stället bidrar indelningentill att en stel, centraliserad organisation konserveras vilketleder till risk för att sjukvården inte utvecklas på ett sätt somär medicinskt motiverat som en effektivkostnadspress förhindras. Detta går ytterst ut överpatienterna.Utvecklingen av vård- och behandlingsområdet gårsnabbt. Det som är högspecialiserad vård kan i morgonvara rutinsjukvård inom varje län. Å andra sidan medförorganisationen att vård som av medicinska utvecklingsskäloch kvalitetsskäl borde koncentreras till enstaka enheter,införs inom enskilda landsting trots att de, om frikonkurrens gällde i stället för politisk styrning, ej skullekunna försvara sin plats i länssjukvården vare sig urkvalitets- eller kostnadsaspekt.Incitament till att bli billigare och bättre saknas istrukturen och friheten att söka vård där den är effektiv,snabb och av högsta kvalitet är starkt beskuren.Regionindelning innebär ett monopol som varken gagnarvårdkvaliteten eller bidrar till att begränsa kostnaderna.Om olika vårdgivare får konkurrera med kvalitet ochpris och patienten fritt får välja kan sjukvården utvecklasgynnsamt både vad gäller vårdkvalitet och effektivitet. Ettbidrag till en sådan konkurrens kan åstadkommas genom attregionerna avskaffas och ett friare val av högspecialiseradvård medges.Avskaffandet av sjukvårdsregionerna är ett viktigt led iatt stärka patientens ställning, värna kvaliteten i vården ochpressa kostnaderna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avskaffande avsjukvårdsregionerna.
mot · GG02So476 · 1993-01-26 00:00:00 — har på regeringens uppdrag tagit fram enavvecklingsplan för amalgam av miljöskäl. Bakgrunden ärriksdagens beslut om en allmän avvecklingsplan förkvicksilver.Ett stopp för all amalgamanvändning bedöms kunnagälla men då behövs enligt enförnyad prövning när ytterligare bedömningsunderlag tagitsfram.Socialstyrelsen föreslår att amalgam inte får användasför fyllningar i mjölktänder från 1 juli 1993.Från föreslås amalgamstopp för fyllningari permanenta tänder hos barn och ungdomar under 19 årsålder.För amalgamfyllningar hos vuxna bedöms att ett stoppär möjligt . Nuvarande alternativatandlagningsmaterial kan enligt inte till alladelar ersätta amalgam. Helt nya alternativ bedöms intekomma fram under de närmaste fem till tio åren.Att avvecklingen av amalgamanvändningen inte kan skesnabbare beror enligt på kostnaderna. Entotal avveckling skulle ge en kostnadsökningom 1--1,. En avveckling omedelbartskulle också kräva 700 fler heltidsarbetande tandläkare föratt upprätthålla vårdnivån. Vidare krävs utbildning av alltandvårdspersonal.Skärp avfallskraven!Kraven på omhändertagande av amalgamavfall börenligt skärpas i avvaktan på en totalavveckling av amalgam. Nya bestämmelser föramalgamavskiljare och deras skötsel krävs.Naturvårdsverket har bedömt att detta är det snabbastesättet att minska tandvårdens kvicksilverutsläpp till miljön.Helt nyligen har en hälsovårdsnämnd uttalat att åtgärdermåste vidtagas i anledning av att krematorierna släpper uttonvis med kvicksilver till våra vattendrag. Dettakvicksilver kommer från de avlidnas tandfyllningar.Fortsatt forskning nödvändigI har inletts ett tvärvetenskapligt samarbetemellan tretton olika forskningsinstitutioner med inriktningpå miljö- och giftforskning, Metallbiologiskt centrum.Samarbete sker bl.a. mellan ,samt Statens veterinärmedicinskaanstalt.Det är angeläget att denna forskning ges tillräckligaanslag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avveckling av amalgam,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avfallskraven bör skärpas vadgäller kvicksilverutsläpp,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om forskningen vid Metallbiologisktcentrum.1
mot · GG02So478 · 1993-01-26 00:00:00 — har frågan om behörighet och legitimation förarbetsterapeuter utretts och diskuterats. att frågan skulle få sin lösning. Därefter har en nyberedningsrunda ägt rum med bl a remissbehandling ochnya motioner med krav på legitimation. beslöt att hos regeringen begära enöversyn av hela legitimationsfrågan bl a förarbetsterapeuter. Naprapater behandlades däremot medförtur.Vi anser att legitimation för arbetsterapeuter också börbehandlas med förtur. Det finns fullgottutredningsunderlag. Arbetsterapeuterna har ettsjälvständigt ansvar över sin verksamhet både när det gällerutredning och behandling av patienter.Arbetsterapeuternas insatser har stor betydelse förmänniskors liv och hälsa. Detta kräver en hög kompetenshos dem som skall utöva yrket. Patienternas säkerhet ochvikten av en kvalitetsgaranti när det gällerarbetsterapeutiska insatser måste omgående garanteras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om legitimation förarbetsterapeuter.
mot · GG02So479 · 1993-01-26 00:00:00 — Enligt 2 och 3 §§ socialtjänstlagen är det den kommundär en person vistas som har att svara för att han/honerhåller den hjälp han/hon enligt 6 § samma lag kan varaberättigad till. Detta är en sund och riktig regel till stöd förden enskilde medborgaren. Men i en dom i Kammarrätteni 246-1990 har en person som vistats underbegränsad tid på ett privat vårdhem i en annan kommun änhemkommunen funnits berättigad till hemtjänst inne i detprivata vårdhemmet. Konsekvenserna av denna dom ärsvåröverskådliga men det torde stå klart att kommuner medprivata vårdhem och sjukvårdsinrättningar inom sinagränser riskerar hamna i en mycket egendomlig situation.Det förefaller naturligt och rationellt att vårdhem ochsjukvårdsinrättningar ger den omvårdnad som den enskildepatienten behöver, inte kommunen. I annat fall kan manbefara att den kommunala skyldigheten utvecklas till enaffärsidé i den här typen av företag.För enligt ovanstående kammarrättsdom kan ett privatföretag dimensionera sin personalstyrka på ett sådant sätt,att om det kan göras gällande att behovet av hjälp inte kantillgodoses på annat sätt än genom bistånd, så återstår ingetannat för kommunen än att gå in och bedrivahemhjälpsverksamhet i en institution med annanhuvudman.Det är vår uppfattning att denna situation genomprecisering i lagstiftningen eller på annat lämpligt sättelimineras. Vid vistelse på vårdhem ellersjukvårdsinrättning skall ägaren ansvara för helaomvårdnadsbehovet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kommunerna inte skall varaskyldiga att utföra hemtjänst i institutioner med annanhuvudman.
mot · GG02So480 · 1993-01-26 00:00:00 — Behov av utbyggd kvalitetsgranskning ochkvalitetssäkring i sjukvården blir alltmera uppenbar.Orsakerna är flera. Nämnas kan den medicinsk-tekniskavårdens tilltagande komplexitet och patienternas liksomanhörigas berättigade krav på perfektionism. Vidarevårdapparatens organisatoriska uppbyggnad,arbetsorganisationen och många anställdas fragmenteradetjänstgöring som ofta ger dålig patient-personal-läkar-kontinuitet. Slutligen skall nämnas de många olikaadministrativa och organisatoriska förändringarna, därÄDEL-reformen är den största, som bland annat inneburitatt patienter, sängar, personal och kompetens flyttats ut frånsjukhusen till primärvårdens och kommunernassjukvårdsansvar, samt införande av olika former av köp-sälj-system.Gamla inbyggda kontrollsystem har därigenom brutitsner, och dessa måste ersättas med för de nya förhållandenaanpassade moderna metoder för kvalitetskontroll ochkvalitetssäkring för att minska risken att patienter kommeri kläm. Det bör nämnas att ligger efter flera andraländer i tillämpande av kvalitetssäkring.Initiativ för att utveckla och pröva metoder förkvalitetskontroll har tagits på många håll i vårt land, vilketbland annat framgår av betänkanden. I dentill mängden helt dominerande ''vardagssjukvården'' hardock det som gjorts sannolikt haft föga praktiskbetydelse framför allt därför att kontinuerligtkvalitetskontrollarbete ännu inte fått allmänt genomslag.Ett speciellt skäl till att stora insatser bör göras snarastär den snabba förändringen av sjukhusen med neddragningav vårdplatser. Därigenom vårdas allt fler framför allt äldremed även stora medicinska vårdbehov på lägreprofessionell vårdnivå. Vi vill peka på behovet avkvalitetssäkringssystem av befolkningsansvarsmodell, sominnebär ansvar för hela befolkningen, således även för demsom hamnar mellan vårdens sängar eller inte når fram tillacceptabel nivå inom vårdsystemet exempelvis på grund avresursbrist.Tidigare motioner i samma och liknande ärenden har avsocialutskottet och avslagits vanligen medmotivering att arbete är förestående eller pågår. Vi ser detsom angeläget att ger till känna att det ärbrådskande att kvalitetskontroll- ochkvalitetssäkringssystem börjar tillämpas allmänt i vården.Särskilt bör pekas på behovet av tillgänglighetsanalyser ochkvalitetsgranskning av befolkningsansvarsmodell.Socialstyrelsen bör ha det övergripande ansvaret förutfärdande av riktlinjer och för utvärdering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att kvalitetskontroll-och kvalitetssäkringssystem, omfattande äventillgänglighetsanalyser av befolkningsansvarsmodell,införs allmänt i vården.
mot · GG02So481 · 1993-01-26 00:00:00 — Stamning hos barn i tidig ålder av alla barn stammar i en ellerannan form. Stamning debuterar oftast i 3--5-årsåldern. I deflesta fall, , sker spontanläkning. Av den vuxnapopulationen beräknas stamma.Stamning kan i det enskilda fallet uppträda så ofta ochintensivt att de i sig visar sig vara ett hinder vidmellanmänskliga kontakter. Detta i sin tur kan leda till attstamningen ytterligare förvärras.Stamning behöver emellertid inte med nödvändighetleda till så allvarliga problem för den enskilda individen.Generaliserande kan detta förklaras med att stamning kanutvecklas till ett handikapp om inte vederbörande fårbehandling.Av detta följer att förebyggande åtgärder i ett tidigtskede skulle bespara många människor stort psykisktlidande. På samma gång står det klart att samhället genomlämpliga insatser kan försäkra sig omavsevärda ekonomiska vinster tack vare minskat framtidavårdbehov m.m. Många barn som stammar får dock idaginte den behandling inom barnhälsovården och förskolan deskulle behöva och det professionella bemötande som krävsi skolan, för att förebygga att stamning utvecklas. Kunskapom stamning måste därför spridas och behandlingsmetoderutvecklas inom verksamheter som möter barn ochungdomar. Det finns också risk att nedskärningar innebäratt dessa barn inte får den hjälp de har rätt till. Detta måsteförhindras.Eftersom vi numera förfogar över tillräcklig kunskap föratt i många fall kunna eliminera risken för att stamning skallfå handikappande konsekvenser, är det viktigt att åtgärdervidtas för att förebygga stamning hos barn i tidig ålder. Detmåste också bevakas att dessa barns rätt till behandling intekommer i kläm vid nedskärningar i kommunernasverksamhet. Regeringen bör ta initiativ till åtgärder meddetta syfte. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande åtgärder för attförebygga stamning hos barn.
mot · GG02So482 · 1993-01-26 00:00:00 — I budgetpropositionen föreslås attRättsmedicinalverkets i Uppsalaskall avvecklas senast den 1 januari 1994.Det Rättsmedicinska institutet i erhöll för någotår sedan nya lokaler som iordningställts för verksamheten.Dessa lokaler ställs till förfogande för staten till år 2010genom ett avtal med läns landsting. Ennedläggning av verksamheten i skulle innebära kapitalförstöring med hänsyn till de specifikt förverksamheten iordningställda lokalerna och torde inteinnebära någon minskad kostnad för staten då det gällerlokalkostnaderna.Den kostnadsbesparing som en avveckling i Uppsalaskulle medföra torde uppgå till högst några få miljonerkronor. En nedläggning skulle däremot vara mycket negativför rättssäkerheten. är den snabbastväxande i landet och brottsligheten ökar. Det är därför avstor betydelse för polisen att ha tillgång till enrättsmedicinsk närservice. Även för de övriga regionernasom tillhör upptagningsområdet, ,, och län, skulle ennedläggning medföra negativa konsekvenser.Kostnaderna för jourverksamheten skulle inte minska dåseparat jourverksamhet är nödvändig såväl i Stockholmsom inom Uppsala-distriktet.En nedläggning av Institutet i skulle vara tillstor skada för forskning och undervisning i ämneträttsmedicin i . Den rättsmedicinska institutionenvid har den största vetenskapligaverksamheten i landet. erbjuder en synnerligenattraktiv miljö för rättsmedicinsk forskning med hänsyn tillden höga standarden på forskningsverksamheten vidUppsala universitet inom t.ex. genetik, kemi, immunologioch mikrobiologi. Exempel på verksamhet som bedrivs isamarbete med dessa institutioner och som även har storpraktisk betydelse är identifiering av misstänktagärningsmän i brottmål med hjälp av DNA-teknik ochutredning av hastiga dödsfall bland idrottsutövare (t.ex. dens.k. Närheten till ,och innebär också enmycket fruktbar miljö för den rättsmedicinskaverksamheten.En rad skäl synes således starkt tala emot en nedläggningav Uppsala-institutet.Den rättsmedicinska obduktionsverksamheten i landethar minskat beroende på vissaförändringar i bestämmelserna beträffande obduktioner.Denna nedgång i verksamheten borde kunna medföra enminskning av resurserna till . Hurdenna neddragning i resurserna skall fördelas bör bliföremål för en särskild utredning. Emellertid kan redan nupåpekas att en viss överkapacitet torde föreligga vidsamtliga sex rättsmedicinska institut i landet och även vidrättskemiska och rättsserologiska laboratorierna iLinköping. Vidare har trots nedgången i verksamheten enkraftig ökning av kostnaderna för administrationtillkommmit vid det centrala kansliet vidRättsmedicinalverket i Stockholm.En mera generell neddragning av kostnaderna inom helaverket med hänsyn till den minskadeobduktionsverksamheten skulle kunna ge sammakostnadsbesparing som det hastigt tillkomna förslaget omen nedläggning av verksamheten i och få mindrenegativa konsekvenser. Det bör ankomma påRättsmedicinalverkets styrelse att göra de besparingar somär nödvändiga för att hålla den av regeringen föreslagnakostnadsramen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om iUppsala.