mot · GG02U506 · 1993-01-26 00:00:00 — Rätten till arbete åt alla i ett europeiskt perspektiv De länder som deltagit i integrationen i sommedlemmar av EG eller EFTA har kunnat glädja sig åtmånga och stora framgångar. Men i ett avseende harframstegen varit långt ifrån tillräckliga. Trots en betydandeekonomisk utveckling har arbetslösheten förblivitoacceptabelt hög även i gynnsamma konjunkturlägen.Sverige och har varit undantag som bekräftatregeln. I fall gäller dock att man regleratarbetsutbudet med hjälp av s.k.gästarbetare frångrannländerna -- gästarbetare som skickats hem närkonjunkturen dalat.I lyckades vi länge hålla arbetslösheten stången.Förutsättningarna för detta var en framgångsrikexportindustri, en (alltför) snabbt växande offentlig sektor,ett omfattande husbyggnadsprogram, en aktivarbetsförmedling, statligt stöd till (ofta misslyckade)industrietableringar och till omflyttning av arbetssökandesamt en framsynt satsning på utbildning och omskolning avdem som friställts. Flera av dessa förutsättningar har gåttförlorade och därför är nu arbetslösheten i på vägatt växa till ''europeisk nivå. ''Statliga storsatsningar på utbildning, vägar, järnvägar,nybyggen och reparationer fyller uppgiften attdämpa den öppna arbetslösheten och ökarförutsättningarna för ekonomisk återhämtning . Mende pengar som behövs för verksamheten måste lånas upp påen kapitalmarknad där staten redan, p g a underskottet istatsbudgeten, är en stor låntagare. Det pressar uppräntorna vilket i sin tur gör det svårare att starta och drivaföretag med vinst.Den efterfrågan som staten kan skapa ökarimportbehovet. I den delen blir satsningen med lånadestatliga pengar till glädje för andra länder. Inget fel i det. Påsamma sätt tjänar vi i på när svenska industri- ochtjänsteföretag vinner exportorder till följd av satsningarsom görs av regeringar i andra länder.Utlandsberoendet sätter ändå gränser för vad ländersom kan kosta på sig i form av statligastimulanspaket. Vill man i en nedgåendekonjunkturcykel söka vända trenden med hjälp av statligastimulanser bör insatserna därför samordnas med de andraländer som befinner sig på ungefär samma nivå ikonjunkturcykeln. Det tjänar alla på.För del är det EG, och egentligen endast EG,som kan vara instrument för en sådan samordning. VidEG:s toppmöte i fattades beslut som visar attviljan finns. Men ännu återstår mycket att göra innan EGoch de stater som vill ingå i EG skaffat sig underlag,beslutsmekanismer och medel för en samordnadkonjunkturpolitik.Redan under det förhandlingsskede om svenskt EG-medlemskap som förestår bör verka för attGemenskapen skall bli bättre för att föra ensamordnad och aktiv konjunkturpolitik i syfte att hållaarbetslösheten nere.Men det räcker inte med detta.Ekonomisk tillväxt -- en följd av en uppgåendekonjunktur -- framställs ofta som det enda egentligabotemedlet mot hög arbetslöshet. Och visst ökararbetstillfällena när ekonomin går uppåt.Inte ens på toppen av konjunkturvågorna har dockarbetstillgången i EG/EFTA som helhet svarat motmänniskors efterfrågan på arbete. Vi måste därförkonstatera att tillväxt visserligen är eftersträvansvärd -- ochdet av många skäl -- men att den inte i sig räcker till att skapaen god balans mellan utbud och efterfrågan på deneuropeiska arbetsmarknaden.Det förefaller mig inte heller som om alla de berördaländerna, och inte heller organ som t.ex. , ser kampen mot arbetslösheten som en avsina allra främsta uppgifter. Det mycket omfattande stödsom EG lämnat till ekonomiskt eftersatta regioner i bl.a.Grekland, , , och har säkertbidragit till att där dämpa den höga arbetslösheten. I övrigtverkar man främst ha satt sin lit till den ekonomiskatillväxten.För bör det vara en viktig uppgift att inom deneuropeiska gemenskap vi vill tillhöra ta initiativ till enomfattande och fördjupad diskussion om arbetslivets rolloch om hur den europeiska arbetsmarknaden skall utformasför att medborgarna skall kunna finna arbete iden utsträckning de önskar och inte behöva oroas av tankenpå arbetslöshet och de ekonomiska, sociala ochpsykologiska problem som följer i arbetslösheten spår. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den redan under förhandlingsskedet om medlemskap iEG bör verka för att Gemenskapen blir bättre attföra en samordnad och aktiv konjunkturpolitik i syfte atthålla arbetslösheten nere,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den bör ta initiativ till en omfattande och fördjupaddiskussion inom det integrerade om arbetslivets rolloch om hur den europeiska arbetsmarknaden skall utformasför att medborgarna skall kunna finna arbete iden utsträckning de önskar.