mot · GG02K408 · 1993-01-26 00:00:00 — Till de centrala värdena i en demokrati hörtryckfriheten. kan berömma sig av att vara detförsta landet i världen som fick en lagstadgad tryckfrihet,genom tryckfrihetsförordningen av . Det kan ocksåframhållas att nu gällande tryckfrihetsförordning är denmest liberala i världen och att den till medborgarnasfromma ger en mycket vidsträckt frihet till opinionsbildningoch information.Men till frihet hör också ansvar. För pressens del innebärdet att publiciteten måste utövas med hänsynstagande tillpersoner vilkas angelägenheter behandlas i tidningarna.Den svenska pressen visade också tidigt att den varmedveten om detta då den som första land i världeninrättade en Pressens Opinionsnämnd.Statsmakterna har fäst vikt vid den självsanerandeverksamhet som bedrivits genom opinionsnämnden ochgenom de etiska regler som pressens organisationer antagit.Förslag om skärpta lagregler har tidigare avvisats medhänvisning till att självsaneringen borde vara ett tillräckligtkorrektiv mot publicitetsskador. Men har ocksåifrågasatt om de åtgärder som vidtagits från pressens sidaär tillräckliga för att åstadkomma en god ordning på dettaområde (KU 1970:41). Uttalandet gjordes med anledningav motioner som påtalade brister i pressetiken och begärdeatt åtgärder från statens sida skulle övervägas. Vid dentidpunkten hade pressens organisationer vidtagit vissaåtgärder för att effektivisera självsaneringen, bl.a. hade enAllmänhetens () inrättats.Under tycks de pressetiskafrågorna inte ha behandlats i . Det innebär dockinte att allt varit väl beställt på detta område. Enskildamänniskor utsätts fortfarande för kränkande och skadandepublicitet. PO har med tiden blivit en alltmer anonym figuroch hans betydelse som talesman för enskilda personer kanifrågasättas. Antalet anmälningar till PO tycks också haminskat. F.ö. saknar befattningen sedan en längre tidtillbaka ordinarie innehavare. Den senaste PO avgick efteren schism med Opinionsnämnden.Pressens Opinionsnämnds verksamhet tilldrar sig inteheller någon större uppmärksamhet. Ett antal frånpressetisk synpunkt uppseendeväckande ''affärer'' harförekommit utan att reagerat. Nämndentycks inta ståndpunkten att pressetiken inte gäller s.k.offentliga personer. Därmed begränsar nämnden i hög gradsin egen roll eftersom publicitetsskador ofta drabbar justpersoner som är intressanta i allmänhetens ögon.Det skydd som kan beredajuridiska personer såsom företag och organisationer hargenom ändring av de egna stadgarna kraftigt begränsats.Tidigare kunde anmälan mot en tidning göras av ett litetföretag som utsatts för oriktig och skadande publicitet, ochanmälan kunde leda till från Opinionsnämndenssida. tar endast upp klagomålsom gäller rätt till genmäle. Detta är särskilt allvarligteftersom juridiska personer inte har laglig möjlighet att föratalan vid domstol om ekonomiskt förtal.Vi lever i med stor arbetslöshet. Antaletkonkurser närmar sig nu 20 000 på årsbasis och ett stortantal företag kämpar för sin överlevnad. Alla äridag överens om att det är de små företagen som skall räddavårt land från en allmän depression och åter få tillväxt ochsysselsättning att öka.Att i en sådan situation tillåta att tidningar utan någonsom helst risk för korrektiv från samhällets sida ellerskadeståndsansvar utsätter små företag för oriktig ochskadande publicitet hämmar utvecklingen. Det är att gevissa personer en total frihet utan något krav på ansvarvilket är mycket ovanligt i vårt land.Till detta kommer att som ovan redovisats pressens egensjälvsanerande verksamhet har försämrats -- något som förövrigt f.d. pressombudsmannen påtalat i enartikel i 20/11--92 -- och att respektenför pressetiska regler nu i snabb takt även minskar hosjournalisterna på ''gamla hederliga'' landsortstidningar.Jag har blivit uppmärksam pårådande förhållanden i samband med en anmälan till av en landsortstidning -- -- för ett osakligt påhopp på ett företag somkämpar för sin överlevnad. Erfarenheten från detta ärendebekräftar den brist på aktivitet från PO:s ochOpinionsnämndens sida när det gäller självsanering somLennart Groll framhåller i sin artikel.Enligt min uppfattning måste vi nu få en lagstiftning somger små företag och organisationer möjlighet att få åtalväckt och skadestånd utdömt för förtal. Jag föreslår därföratt en utredning tillsätts för detta ändamål.Denna utredning bör också följa upp utvecklingen somovan angivits vad avser pressens självsanerandeverksamhet. Jag tror inte att det går att undvika en lagligreglering även på detta område och att en statligpressombudsman tillsätts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av utredning och eventuelllagstiftning på pressetikens område.