mot · GG02Ju810 · 1993-01-26 00:00:00 — Till förra väckte vi en motion med krav på enöversyn av gällande regler i ochrättegångsbalken mot bakgrund av det s k Lindomefallet.En person hade blivit mördad, men ingen av de två somvarit på mordplatsen kunde fällas för gärningen eftersom deskyllde på varandra och det inte kunde bevisas vilken av detvå som mördat. En av de åtalade beviljades efterfrikännandet t o m skadestånd.Nu har ytterligare ett liknande fall inträffat. En norskmedborgare misshandlades till döds av fyra ynglingar. Ingenav dessa kunde fällas för gärningen. Krav på ersättning tillde åtalade men frikända förövarna är enligt uppgift ipressen även nu aktuellt.Det är enligt vår bestämda uppfattning helt klart, att såhär får det inte gå till om man som vi anser att brottslingarsom begått grova brott skall straffas. Direkt motbjudandeär det att de som medverkat till grova brott kan tillerkännasskadestånd för häktning och åtal.Om de nuvarande reglerna och tillämpningen av dessaupprätthålls kan man förutse att allt fler brottslingar i falldär flera medverkat kommer att skylla påvarandra. Därmed kan samtliga undgå att straffas och t o mräkna med en rundlig ersättning om en åklagare skulle vågaatt väcka åtal. Rättssamhället har därmed kapitulerat.Brottslingarna skyddas även om det begångna brottet ärhelt uppenbart och bevisat. Detta strider motgrundläggande rättsuppfattningar och måste innebära attallmänhetens tilltro till rättssystemet allvarligt sviktar.Det är således mycket viktigt att gällande regler ändras.I de fall som berörts i denna motion är det helt uppenbart,att ingen av de inblandade borde kunna frias frånmedverkan till mord. Reglerna om medverkandeansvarmåste således skärpas. Den som står bredvid och utan attingripa bevittnar hur en människa misshandlas till döds ärmedskyldig till brottet och bör fällas för detta.Medverkandeansvaret bör även gälla vid medverkan vidlindrigare brott.Det får inte vara så i ett samhälle som anser sig slå vaktom rättsskydd för den enskilde, att man låter brottslingar gåhelt fria enbart av det skälet att det inte helt klart kanbevisas vem som rent konkret utdelade det dödande slageteller plockade familjesilvret ur schatullet. Att den sommedverkat men inte kunnat bindas till den avgörandehandlingen dessutom kan tillerkännas skadestånd för åtaloch häktning är en utmaning mot all elementär rättskänsla.I vår motion till förra föreslog vi vad gällerersättningskrav en återgång till de regler som gällde före1974. Enligt dessa fick den frikände inte någon ersättningom misstanke om brott kvarstod även efter frikännandet. Vividhåller detta förslag.Vårt samlade krav är att översynen av ochrättegångsbalken resulterar i regler som i framtidenomöjliggör att de som bevisligen är inblandade i brott kangå fria genom att de skyller på varandra. I dessa fall måstedet vara möjligt för domstol att döma på grund av medhjälpvid brottet och för medhjälp vid anstiftan av brottet. Viförväntar oss att regeringen och justitieministern, som harsärskilt ansvar för dessa frågor, snabbt tar initiativ så att deprinciper vi angett utan onödigt dröjsmål kan omsättas iverksamma lagregler. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av ochrättegångsbalken.