mot · GH02A30 · 1993-11-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:80 En allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring De genomförda förändringarna iarbetslöshetsförsäkringen innebär en mycket allvarligförsämring av den enskildes försörjningsmöjligheter. I denföreliggande propositionen föreslås kraftigaavgiftshöjningar till den nya försäkringen som kommer attdrabba såväl de arbetslösa som de som är iarbete på ett allt för kännbart sätt. Besparingseffekten förstaten beräknas till . Ikompletteringspropositionen anges regeringens sparmål förarbetslöshetsförsäkringen vara 10 miljarder; 4 miljarderåterstår alltså att finansiera. Regeringens fantasi räcker intetill för att inse att den enda verkningsfulla och humanavägen att minska kostnaderna för försäkringen är att sänkaarbetslösheten.Vår allvarligaste invändning emot regeringens förslag äratt det enligt preliminära beräkningar kommer att innebäraen utförsäkring av 189 000 av dem som enligt dagens reglerär ersättningsberättigade. Naturligtvis innebär detta enmycket stor besparing för staten, men ingen tanke tycksfinnas på de mänskliga och sociala konsekvenserna avförslaget. Denna effekt uppstår genom att s.k. jämställd tid(ungefär = deltagande i arbetsmarknadspolitiska åtgärder)endast kvalificerar till 150 dagars ersättning, vilket inte kanupprepas. Därefter återstår endast utförsäkring om denförsäkrade inte kan kvalificera sig genom nytt ''riktigt''arbete. Av propositionen framgår inte hur stor andel avbesparingen som kommer till stånd genom att ett stort antalförsäkrade utförsäkras och därmed kommer att belastakommunernas socialhjälpskostnader. Enligt våraberäkningar -- som grundar sig på och beräkningar -- innebär det ökadekostnader för socialhjälp med 503 miljoner i . innebär det 543 miljoner. Kommunvisdrabbar det så här:nDalarnaGävleborgVansbro18 miljonerOckelbo15 miljonerMalung31Hofors21Gagnef20Ovanåker34Leksand17Nordanstig30Rättvik20Ljusdal53Orsa22Gävle132Älvdalen26Sandviken52Smedjebacken23Söderhamn67Mora34Bollnäs64Falun66Hudiksvall73Borlänge73Säter17Hedemora29Avesta38Ludvika68503 543Denna genomgång visar med all önskvärd tydlighet attregeringsförslaget är omöjligt att genomföra. Dessutom kankommunerna drabbas av avdraget för finanseringsskattenvilket för våra två län skulle innebära 80 till 90 miljoner krför , och dubbelt så mycket andra året. Statenhar förbundit sig att täcka kostnader som staten förorsakarkommunerna men detta framgår inte av propositionen, somså mycket annat. När en stor andel av befolkningen skallleva på socialbidrag minskar skatteunderlaget också avdenna anledning.Enligt motionärernas uppfattning är regeringens val avlösning den sämsta tänkbara och motiverar i sig ett avslagpå hela propositionen. Ett rimligt och gällande krav på ettregeringsförslag är att förslagets konsekvenser ärredovisade; så är inte fallet med denna proposition. Denpräglas i stället av nonchalans och likgiltighet mot riksdagenoch de hundratusentals människor som berörs.Förslaget till nya regler för beräkningen avnormalarbetstid leder till kraftiga försämringar för dedeltidsarbetslösa -- och med omedelbar effekt -- och fördem som tagit lägre betalt arbete under enersättningsperiod. Det senare innebär ytterligare eninlåsningseffekt utöver dem som uppstår genomregeringens förslag till ändringar i LAS.Den tidigare regeln om rätt förförsäkrade vill regeringen ta bort. Grundar sigdetta på att regeringen anser att arbetsmarkaden har blivitavsevärt mycket bättre för denna åldersgrupp eller är det ettsätt att få dem förpassade till socialhjälp fortast möjligt föratt de därmed inte längre skall utgöra en belastning påstatsbudgeten? Detta vore ett exempel på strutspolitik somförutsätter att de internationella analytiker som bedömerSveriges utveckling -- och som fått alltför stor makt --bara orkar läsa av budgetsaldot och inte tar del av resultatetför den konsoliderade offentliga sektorn.Förutom de allvarliga mänskliga konsekvenserna avpropositionens förslag innehåller det också endiskriminering av de nuvarande A-kassorna. De nuvarandekassorna tvingas att även ta ut enadministrationsavgift av medlemmarna; så blir inte fallet förden nya statliga kassan. Detta ger varken valfrihet för deberörda eller konkurrensneutralitet. Men förslaget liggerväl i linje med regeringens fackföreningsfientliga politik.Genomförs förslaget är det vår bestämda uppfattning att denuvarande reglerna måste återställas av ensocialdemokratisk regering, i de delar som berörts imotionen.Vi motionärer anser att propositionens kvalité och desseffekter för de arbetslösa är av en sådan art och har sådanakonsekvenser att den inte kan ligga till grund förlagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att avslå proposition 1993/94:80.