mot · GG02T221 · 1993-01-26 00:00:00 — De utgör en tillgång för näringslivetdär, som de kan avlasta viss trafik. Dessaflygplatser ligger dock för långt från såväl för attpåverka den regionala utvecklingen som för att ge övrigalandet godtagbara förbindelser till huvudstaden.Levnadsvillkor i länDet finns myter om hur man lever i och hurman lever i landsorten. Nordbanken har gjort en intressantstudie som tydligt belyser hur ovederhäftiga de gängsepåståendena är som går ut på, att de boende iStockholmsregionen har det så mycket bättre än andra.Studien visar klart att stockholmaren har det väsentligtsämre än invånare i andra delar av landet.Stockholmsfamiljen har mindre pengar kvar än familjermed motsvarande inkomster och boendestandard i ,och när alla basutgifter betalats. Dettatrots lägre kommunalskatt i . Främst beror dettapå de högre boendekostnaderna i Stockholm.Småhusboendet kostar mer i p g a att priser,taxeringsvärden och nettoutgifter är högre.Hyreskostnaderna är högre och överlåtelsepriser ochnettoutgifter för bostadsrättsboende är även de högre.Vid en jämförelse av underskottsavdragen för boendet1989, visar det sig att dubbelt så många inkomsttagare i dejämförda kommunerna gör avdrag för boendet jämfört medStockholm.Undersökningen visar också, att en barnfamilj medgenomsnittsinkomster som bor i jämförbara småhus har i boendekostnad i , medanboendekostnaden för motsvarande småhus i är10 . Samma familj har egentligen interåd att bo i småhus i . Underskottet blir -9 108kronor , medan familjen i har 80 000kronor kvar när boendekostnader, barnomsorg ochhushållskostnader är betalda 1991!Endast 10 % av stockholmarna bor i småhus, medanhälften av invånarna i och gör det.Boendetätheten är högre än på landsorten och andelentrångbodda hushåll är fyra gånger så många i Stockholmsom i t ex Växjö.Den sociala utslagningen är större i ännågon annanstans. Andelen missbrukare är högre,merparten av landets HIV- och AIDS-patienter finns iStockholm och kostnaden per invånare för individ- ochfamiljeomsorgen är så hög som i ochLjusdal. Andelen socialbidragstagare är också störst iStockholm.Stockholms läns andel av statens skatteintäkter är ,länet genererar av landets BNP, länet har avlandets befolkning, men får av statsbidragen.År 1991 låg den genomsnittliga inkomsten förstockholmaren på över riksgenomsnittet. Om denpågående utvecklingen fortsätter kommer inkomsten 1995att ligga under riksgenomsnittet.Främst är det de höga boendekostnaderna somundergräver ekonomin för invånarna i regionen.Regeringen bör finna former för beräkningsmodeller vidresursfördelning av anslag till regionen som tar hänsyn tilldetta förhållande. Detta bör som sin mening geregeringen tillkänna.Det borde vara en naturlig strategi från riksdag ochregering att utveckla huvudstadsregionens möjligheter tillgagn för hela landet. (Sou 1990:36)understödjer denna slutsats.Mot bakgrund av de ovan redovisade uppgifterna är detuppenbart att huvudstadsregionen dräneras på resurser ochatt stockholmaren kraftigt missgynnas vid fördelningen avde resurser som finns. Den missgynnas när det gällertilldelning av statsbidrag, väganslag, högskoleplatser, olikaformer av företagsstöd, företagsbeskattning, fastighetsskattm m. introducerades t o msärskilda straffavgifter mot i form avinvesteringsavgift och fastighetsskatt på kommersiellalokaler.AvslutningDet är nödvändigt att riksdag och regering intar en merpositiv hållning till . Det skulle gagnahela landet, motverka utflyttningen av företag från ,stärka vår konkurrenskraft i den alltmerinternationaliserade ekonomin och bidra till ökade impulseroch innovationer till övriga landet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om länets arbetsmarknad,12. att hos regeringen begär attRiksskatteverket får i uppdrag att presentera en ändradfördelningsmodell av resurserna för granskning avdeklarationer,23. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av samordning av statligverksamhet,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökad teoretiskgymnasieutbildning i län,35. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av regionalpolitiskahänsyn vid utbyggnad av universitets- ochhögskoleutbildningen i ,36. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppföljning av den s.k.Dennisuppgörelsen vad gäller anslag till trafikinvesteringari och nödvändiga förändringar ilagstiftningen,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att andelav ordinarie anslag till väg- och kollektivtrafikinvesteringarinte får minska,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om indexuppräkning av medel enligtDennisöverenskommelsen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om moms på vägavgifter,210. att som sin mening ger regeringen till kännaatt länsstyrelserna bör ges rätt att överklaga Vägverketslänsramar för länstrafikanläggningsanslagen till regeringen,11. att hos regeringen begär att den skallklargöra behovet av ytterligare kapacitet för flygtrafiken iStockholmsregionen,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av fortsatt utbyggnad avspårbunden trafik i , även efter det att nupåbörjade och beslutade projekt är färdiga,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de medel som regeringen nusatsar på transportapparaten i storstäderna skall användasför utveckling eller introduktion av ny miljövänlig, snabb,resurssnål och säker automatisk kollektivtrafik,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av modeller förfördelning av statsbidrag som tar hänsyn till de högaboendekostnaderna i ,415. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen i övrigt anförts om nödvändigheten av enmer positiv syn på huvudstadsregionen.1