mot · GG02Ju817 · 1993-01-26 00:00:00 — InnehållSammanfattning 2Bakgrund 2De senaste årens utveckling 3Ekobrottens skadeverkningar 5Dagens resurser för ekobrottsbekämpning 6Polisen 7Åklagarna 8Bankakuten och finanskrisen 8Åtgärder inom skatteförvaltningens område 9Kronofogdemyndigheterna11Tullen11Samarbetet mellan myndigheterna11Lagstiftningen12En skiss till en ny organisation14Sammanfattande synpunkter15Sammanfattning av föreslagna resursökningar15Hemställan17SammanfattningI motionen föreslås en kraftig satsning på att bekämpaden ekonomiska brottsligheten. Genom attekobrottsbekämpningen tilldelas en ''egen budget'' inomramen för en ny organisation där landet indelas i sex olikaekobrottsregioner, kan en prioritering avekobrottsbekämpningen garanteras. Ekobrottsteam byggsupp med företrädare för berörda myndigheter. Åtgärderföreslås för att förbättra samarbetet mellan de inblandademyndigheterna.Totalt satsas på utbildning, på attförstärka kronofogdemyndigheternasspecialindrivningsenheter, fler ekoåklagare, flerskatterevisorer, fler ekonomer och fler ekopoliser. Medvåra förslag ökar såväl spanings-, utredningssomlagföringsresurserna väsentligt. Genom att nuvarandevakanser hos ekorotlarna besätts och med de nya resursernakan polisens ekobrottsbekämpning utökas väsentligt fråndagens ca 200 ekopoliser till uppemot 400 ekopoliser samtett utökat antal ekonomer när organisationen är fulltutbyggd. Teknisk utrustning måste utnyttjas i ökadomfattning. Genom denna satsning ökar både den juridiskaoch ekonomiska kompetensen i samband medekobrottsutredningar.I motionen ställs också krav på en rad lagändringar föratt komma åt ekonomisk brottslighet. Ytterligarelagändringar bör utredas.BakgrundSverige håller på att förlora kampen mot denekonomiska brottsligheten. Mot ekobrottslingarnas alltmerraffinerade metoder sätts samhällets minskande resurseroch i många fall omoderna metoder. Resurserna förutredning och lagföring av ekobrott är så otillräckliga attden här typen av brott av skrupellösa och kriminellapersoner upplevs som ''säkra''. Den ekonomiskabrottsligheten har nått en sådan omfattning att denhotar grundvalarna för en sund marknadsekonomi och detdemokratiska samhällsskicket.Budgetpropositionen 1992 innebar en ny inriktning förbrottsbekämpningen. Justitieministern uttalade då attkampen mot våldsbrott och narkotikabrott skulleprioriteras. Däremot nämndes inte den ekonomiskabrottsligheten som prioriterat verksamhetsområde förpolisen.Av statistik som bl.a. redovisades i Rikspolisstyrelsensfördjupade anslagsframställning framgick attantalet inkomna utredningsärenden rörande ekonomiskabrott ökat med 28 %.Samtidigt hade polisens mätbara prestationer gått ned.Andelen ärenden om ekonomiska brott som redovisats tillåklagare hade minskat från 1990 i förhållande till antalet inkomna ärenden.Trots att representanter för regeringspartierna harkommit till insikt om att den ekonomiska brottsligheten ärmycket allvarlig och fungerar som en motor för åtskilligannan brottslighet, har kampen mot den ekonomiskabrottsligheten nedprioriterats. Det är brott mot enskildasom ska prioriteras framför brott mot staten. Det är bl.a.denna inställning som medverkat till att samhället just nubefinner sig i ett prekärt underläge i kampen motekobrottslingarna.Vi socialdemokrater anser att den ekonomiskabrottsligheten måste prioriteras i brottsbekämpningen. Attpåstå att ekobrotten endast drabbar det offentliga och intede enskilda medborgarna är en grov missuppfattning.Ekobrottslighetens skadeverkningar är omfattande ochdrabbar enskilda såväl direkt som indirekt.Det är dessutom direkt lönsamt för samhället att satsaresurser på ekobrottsbekämpning. Samhällets resurser ökargenom att man får in skatter och avgifter i de fall manavslöjar brottslighet. Det har i samband medskatterevisioner av misstänkt omfattande brottslighet visatsig att man på varje insatt brottsbekämpningskrona har fåtttillbaka 3-4 gånger detta belopp till statskassan.För den enskilde innebär också ekobrottsbekämpningenen direkt vinst. Genom att upptäcktsrisken ökar och genomatt utredning och lagföring av misstänkt brottslighet blireffektivare kan en sunt fungerande ekonomisk marknadbättre garanteras. Såväl anställda, leverantörer,banker/kreditgivare som konsumenter vinner på detta.Den ekonomiska brottsligheten innebär allvarligaskadeverkningar för såväl enskilda som för samhället i stort.För att säkerställa att bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten blir effektiv behövs särskilda styrmedel.Detta är särskilt viktigt eftersom ävenekobrottsbekämpningen vid andra myndigheter mer ellermindre kan lamslås av att polisen inte satsar tillräckligaresurser.Vid utformningen av detta styrsystem bör därför beaktasatt det skapas balans mellan vad de olika inblandademyndigheterna satsar på ekobrottsbekämpning. Garantiermåste också skapas för att de som arbetar med denverksamheten inte annat än i yttersta undantagsfallutnyttjas för andra arbetsuppgifter med hänsyn till de svåraföljder detta får för arbetet i stora ekobrottsutredningar.Som anges i det följande bör framför allt polisen fåutökade resurser totalt sett för att bekämpa denna typ avverksamhet.De senaste årens utvecklingMed ekonomisk brottslighet brukar man avsekriminalitet som har ekonomisk som direkt motiv,som har viss kontinuitet och bedrivs på ett systematiskt sättoch som bedrivs inom ramen för en näringsverksamhet somi sig inte är kriminaliserad men som utgör själva grundenför de kriminella handlingarna. Normalt rör det sig om brottsom har stor omfattning eller rör stora samhälleliga värden.Några exakta uppgifter om hur stor omfattning denekonomiska brottsligheten har är svåra att ta fram. För tioår sedan beräknade ett forskarlag i omfattningengenom ''den svarta ekonomin'' till ca 40 miljarder kronorper år. 1991 hade motsvarande uppskattning ökat till ca 90miljarder kronor. Enligt forskare vid BRÅ kan siffran i dagberäknas gott och väl överstiga 100 miljarder kronor.Mot denna bakgrund framstår det som självklart att denekonomiska brottsligheten måste betecknas som en typ avbrottslighet som i hög grad riktar sig mot enskilda individer.Vi drabbas av ekobrotten både som samhällsmedborgareoch skattebetalare som enskilda konsumenter, anställda ochnäringsidkare.Den ekonomiska brottsligheten har förändrats bl.a. pådet sättet att de mest kvalificerade brotten numera i storutsträckning riktar sig mot storföretag och finansinstitut,dvs. företag där betalningsströmmarna är stora och där detkan finnas möjligheter att snabbt komma åt stora belopp.Vid ett enda bedrägeri mot en bank gjordesförsök att få till stånd felaktig utbetalning av 295 miljonerkronor. I samband med finanskrisen finns i vissa fallmisstankar om omfattande ekonomisk brottslighet.Bolagsplundring och skalbolagsaffärer är andra inslag iden moderna kriminaliteten på detta område. Av de 5 000skalbolag som förekommer hos kronofogdemyndigheterna,och av vilka flertalet i någon form ingår i av mycketomfattande ekonomisk kriminalitet, är restförda för skatteroch avgifter m.m. med sammanlagt drygt sex miljarderkronor.I och med den finansiella krisen har den ekonomiskabrottslighet som byggde på hög och växande omsättning ifinanssektorn minskat. Det återstår dock, som tidigareredovisats, att utreda och lagföra den brottslighet somredan inträffat.Vi har i dess ställe fått ett kraftigt ökat antalmomsbedrägerier. Framför allt är det reglerna ommomsrestitution som utnyttjas för att snabbt komma åtstora penningbelopp via rena luftfakturor mellan en rad iregel nystartade bolag. Syftet med dessa bolag är oftast baraatt få ut momspengar.Ett annat av dagens stora problem då det gäller ekobrottär det kraftigt ökade antalet konkurser. Redan under 1991inträffade drygt 17 000 bolagskonkurser. Förlusterna förleverantörer, banker/långivare och skatteskulder var drygt10 miljarder kronor. Ca 50 000 anställda blev arbetslösa genom dessa konkurser.Drygt 2 miljarder kronor betalades ut frånlönegarantifonden.1992 beräknas antalet bolagskonkurser uppgå till ca 22 000. I flera fall gällde det mycket stora konkurser inomfastighetsbranschen och finanssektorn. De ekonomiskaförlusterna uppskattas till flera tiotal miljarder kronor,kanske rent av så mycket som . Ca 70 000 anställda har blivit arbetslösa vid dessa konkurser.Utbetalningarna från lönegarantifonden uppgick till under 1992.Enligt en tidigare undersökning hos BRÅ kan manräkna med att det förekommer brott i 3 av 4 konkurser.Även om vi tar hänsyn till lågkonjunkturen, kan det betydaförekomst av brott i mer än 10 000 konkurser . har det samladeantalet anmälningar till landets ekorotlar uppgått till ca 5 000 . Någon beredskap för en kraftig ökning avantalet anmälningar om ekonomiska brott finns inte hospolisens ekorotlar. Utan nya resurser eller andra åtgärderinnebär detta att de redan mycket omfattandeärendebalanserna blir ännu större.Inslagen av modern teknik är också ett utmärkande dragi den ekonomiska brottsligheten av . Den erfarnebrottslingen kan med bärbar telefax och mobiltelefonmycket snabbt nå hela världen, vilket ger möjligheter attbl.a. snabbt flytta större penningsummor mellan konton.Persondatorer används exempelvis för att förenklaframställningen av stora mängder handlingar.Ett annat utmärkande drag är användandet av bulvaner.Den som står bakom allvarlig ekonomisk kriminalitetskyltar inte längre med sitt eget namn utan köper av andrapersoner -- inte sällan tidigare straffade -- den tjänsten attde formellt uppträder som företrädare för brottslingensbolag. utnyttjas helt ovetande personers identitet föratt dölja vem som står bakom ett företag.Det märks också en ökande internationaliseringåtminstone vid de mest kvalificerade brotten. i olika länder blir t.ex. allt vanligare. Intesällan krävs numera internationell rättshjälp för attgenomföra brottsutredningarna. Förhållandenakompliceras av att den nationella lagstiftningen rörandeekonomisk brottslighet varierar i andra länder och attförutsättningarna för att få rättshjälp därigenom växlar.Processabotage i form av åtgärder som förhindrar ochfördröjer brottmålsprocessen är ett annat inslag som blir alltvanligare i den ekonomiska brottsligheten. Det kan t.ex.gälla att ständigt påstå att det föreligger hinder motförhandling eller att kort innan en förhandling lämna innytt, omfattande material.Ekobrottens skadeverkningarDen ekonomiska brottsligheten orsakar storaskadeverkningar för såväl samhället som för enskildamedborgare. Särskilt allvarligt är att den allmännasamhällsmoralen undergrävs av denna brottslighet. Ommänniskor upplever att vissa personer kan undandra sig attbidra till att finansiera vår gemensamma sektor, så finns deten uppenbar risk att skattefiffel och svartarbete sprider sig.Det uppfattas då som moraliskt närmast oantastligt attåsidosätta samhällets lagar och normer. kan dettaleda till en utveckling liknande den vi kan se exempel på ivissa länder där kriminella grupper i organiserade formertillskansat sig ett stort inflytande i samhällslivet.Situationen är redan så allvarlig att det finnsskattemyndigheter och konkursförvaltare som uppger att deinte ens anser det mödan värt att anmäla misstanke omekonomisk brottslighet, därför att ärenden ändå bara blirliggande hos polisen utan åtgärd eller preskriberas.Vissa typer av ekonomiska brott utgör också ett hot motvår gemensamma miljö. Exempel på detta är företag somdumpar giftiga ämnen eller som systematiskt överträder degränsvärden som gäller.Ekobrottsligheten snedvrider konkurrensen och utgördärmed ett hot mot en sund marknadsekonomi. Seriösaföretagare får mycket svårt att klara sig mot rufflare ochkriminella som satt brottsligheten i system. Det blir inte debästa och mest livskraftiga företagen med de skickligasteföretagsledningarna och medarbetarna som växer och blirstora på marknaden, utan de som fuskar mest. Dennautveckling har redan gått ganska långt i vissa branscher. Detär stötande att de som anmäls för ekonomisk brottslighetkan fortsätta sin verksamhet utan att myndigheternaingriper, medan de som följer lagstiftningen slås ut frånmarknaden.Den ekonomiska brottsligheten leder också till att detblir svårare att genomföra en rättvis fördelningspolitik.Hederliga medborgare får betala högre skatter och avgifterän vad som annars hade varit nödvändigt. Härigenom hotassamhällssolidariteten.I en studie i ekonomisk brottslighet av BRÅ (BRÅ-PM1992:2 Skatterevision i sju branscher) redovisas att detförekom misstanke om ekonomisk brottslighet i nästanhälften av de studerade företagen. De branscher som hadestuderats i denna BRÅ-studie var bilreparationsbranschen,städbranschen, måleribranschen,fastighetsförvaltningsbranschen ROT-sektorn,restaurangbranschen (i och på ),taxibranschen (i -- svarttaxi, och )samt åkeribranschen.I flera branscher har brottsligheten blivit en del avförutsättningarna för näringsverksamhetens bedrivande.Särskilt utsatta är bland andra taxiverksamheten ochrestaurangbranschen. Inom dessa verksamheterförekommer också rena maffiametoderna ochbeskyddarverksamhet.Konkursinstrumentet har blivit ett allt vanligare och''billigt'' sätt att avsluta verksamheten i ett företag.Konkursen har också i många fall blivit ett sätt att drivaverksamheten inom restaurang- och taxibranscherna. Etttaxiföretag i har kunnat hålla på i fyra årutan att betala skatt eller avgifter. Upprepade konkurser iett omfattande bolagssystem har möjliggjort enkontinuerlig drift av verksamheten.Det finns hundratals finurliga system för att kringgågällande redovisningsregler. Genom attskattemyndigheterna inte har tillräckliga revisionsresurserbreder de ekonomiska oegentligheterna ut sig, såväl istorstäderna som övriga delar av . ''Krogen har blivitlaglöst land'', sägs allt oftare från dem som harbranschkännedom.Seriösa företag tvingas konkurrera med företagare somfortfarande använder dubbla bokföringssystem ochmanipulativt programmerade data/kassaapparater(exempelvis registrera endast varannan eller var tredjeinslagen post).Den nu allt vanligare plundringen av bolag är ett annatexempel på en modern form av ekobrottslighet. I dessa fallbryr sig brottslingarna inte ens om att försöka döljakriminaliteten. Man tar ut så mycket egendom ochbolagstillgångar man kan . Rättsvårdandemyndigheter hinner inte med att ingripa förrän det är försent.Den alltmer omfattande ekobrottsligheten visar ocksåhur affärsmoralen håller på att luckras upp på ett sätt sombara för ett knappt decennium sedan var otänkbart.Dagens resurser för ekobrottsbekämpningAtt utreda ekonomisk brottslighet ställer stora krav påadekvat utbildning och personlig kompetens hos berördpersonal. Ingen annan typ av brottslighet kräver så mycketkunskaper i bolagsrätt, konkursrätt, redovisning ochskattelagstiftning. Även goda kunskaper i ADB är numeranödvändiga. Även ur den aspekten att utredningarna oftaär mycket omfattande och tar , är det angeläget får behålla personalen och attdenna inte används för andra arbetsuppgifter.Problemen kan delas upp i organisatoriska problem ochlagstiftningsproblem. Enligt vår uppfattning är det deorganisatoriska problemen i vid bemärkelse som utgör detstörsta problemet. Vissa delar av lagstiftningen behöverockså ses över.Under 1980-talet byggdes organisationen för attbekämpa ekobrott ut. Genom den s.k.ekobrottskommissionen, som tillsattes av densocialdemokratiska regeringen och vars resultatpresenterades 1984, blev ekobrotten ett prioriterat områdei brottsbekämpningen.Inom polisen byggdes upp s.k. ekorotlar som skullesvara för utredning av ekobrotten. Ekoåklagare tillkom.Härigenom fick samhället efter hand en kompetent resursför bekämpningen av den grövre ekonomiskabrottsligheten. fanns det drygt 300särskilt utbildade ekopoliser på ekorotlarna. Närmare ett80-tal åklagare fick särskildekobrottsutbildning.Naturligtvis finns det ett samband mellan vilka resursersamhället satsar på denna brottsbekämpning och resultatet.Problemet är att de resurser som byggdes upp ipolisdistrikten för att bekämpa ekobrottsligheten, under desenaste åren har fått vidkännas en successiv och betydandeneddragning. återstår endast två tredjedelar av denorganisation som fanns i mitten av 1980-talet.I såväl årets budgetproposition som förra årets nämnsinte längre ekobrottsligheten som ett prioriterat område.Inte heller har några nya resurser föreslagits av regeringen.Vi menar att betydande resurser bör tillföras dennaverksamhet, vilket underlättas av att den i huvudsakfinansierar sig själv.PolisenDet är uppenbart att man framför allt inom polisen haftstora svårigheter att utbilda och behålla kompetentpersonal. Enligt vår mening synes rekrytering ochkarriärgång hos polisen inte främja ett effektivt utnyttjandeav kompetent personal. De utredare man rekryterar harnormalt traditionell polisbakgrund och saknar oftastekonomisk utbildning. För att bli en duktigekobrottsutredare fordras dessutom att man har erfarenhetav dessa typer av utredningar. Det är därför olyckligt attkarriärsystemet inom polisen är sådant att kompetentpersonal måste söka andra tjänster för att komma vidare ikarriären.Utöver väl kvalificerade och kompetenta ekopoliserkrävs därför att polisen i ökad utsträckning rekryterarpersonal med adekvat ekonomisk och juridisk utbildningsom får ges en särskilt anpassad polisutbildning. Det måsteockså vara möjligt att utforma karriärsystem och annat såatt personalen stannar under en längre tid.Numera har de regionala och lokala polismyndigheternastor frihet att bestämma över den egna organisationen.Flera av de tidigare ekorotlarna har omorganiserats ochslagits samman med andra rotlar, varvid polispersonal haromfördelats och arbetsuppgifter har förts över. Kvar påekorotlarna finns endast ca 200 ekopoliser. I den nyaorganisationen finns det i princip inte längre kvar tjänstersom är specialinriktade enbart på bekämpning av vissbrottslighet.Behovet av ekonomer/revisorer är också större äntillgången. Som exempel kan nämnas att det finns endast enekonom för att ge expertstöd till 19 utredare/poliser pårikskriminalens ekorotel.De personella resurserna är helt otillräckliga. Polisenhinner bara utreda ett fåtal av de misstänkta brott somkommer till polisens kännedom och i stort sett bara sådanasom anmäls av konkursförvaltare och skattemyndigheter.Förspaning för att avslöja den mest kvalificeradeekonomiska brottsligheten hinns normalt inte med.För att klara av att utreda ekobrott är det heltnödvändigt att polisen har tillgång till och behärskarmodern teknisk utrustning. Det gäller persondatorer,bärbara telefax och mobiltelefoner m.m. Det kan i dettasammanhang vara värt att notera att polisen numera harendast en utredare (i hela landet) som har tillräckligdatakompetens för att utreda databrott eller brott därdatateknik utnyttjas. fanns 8 st utredare medsärskilda datakunskaper.Med hänsyn till den, framför allt i storstäderna,katastrofala situationen inom polisensekobrottsbekämpande verksamhet, föreslår vi attrikspolisstyrelsen får totalt utöver vad regeringen föreslagit. Dessaresurser bör tillföras polisens befintligaorganisation. Det innebär alltså att dessa nya resurser förekobrottsbekämpning tillkommer utöver återbesättning avde vakanser som finns inom ekorotlarna.Den nedan skisserade nya organisationen förekobrottsbekämpning bör, efter utredning, kunna träda ikraft senast /94.ÅklagarnaÅklagarväsendet spelar en central roll ibrottsbekämpningen, inte minst gäller dettaekobrottsligheten. Det är av största vikt att åklagarna gesbästa möjliga arbetsförutsättningar inom ramen för knapparesurser.I budgetpropositionen avvisar justitieministern om medel för kompetenshöjande åtgärder. Medtanke på den ekonomiskt betingade neddragningen avutbildningsinsatserna som genomförs är det angeläget att debegärda medlen, , beviljas.Förutom grundläggande utbildning krävs att resurserfinns för vidareutbildning inom ekobrottsområdet. Detta ärsärskilt viktigt eftersom brotten och förutsättningarna fördessa förändras genom såväl förändradlagstiftning, nya ekonomiska förhållanden som''metodutveckling'' hos ekobrottslingarna. Vårt krav från ijanuari 1992 (mot 91/92:Ju832) om ekobrottsutbildning avåklagare är än mer angeläget . Vi föreslår därför att 2,2miljoner kronor anslås för detta ändamål, utöver de tidigareomnämnda för vidareutbildning av åklagare.För att klara de stora ärendebalanserna och för attkunna öka insatserna när det gäller den omfattandekonkursbrottsligheten, momsbedrägerierna och andrastörre ekonomiska brottshärvor bör personalresursernabyggas ut med ytterligare ekoåklagare. 3 miljoner kronorbör anslås för detta ändamål. Totalt föreslår vi således att6,mer anslås till åklagarverksamheten äni regeringens budgetproposition.Bankakuten och finanskrisenEn första studie från den speciella arbetsgruppen förutredning av eventuella oegentligheter inom bank- ochkreditväsendet visar att det har förekommit avanceradekonomisk brottslighet. Det finns anledning att tro att brottkan ligga bakom av de pengarbankerna förlorat i samband med finanskrisen.De krisdrabbade banker som får stöd av den s.k.bankakuten måste mot denna bakgrund avkrävas enordentlig utredning om orsaken till kreditförlusterna. Omoegentligheter har förekommit är det för allmänhetensförtroende viktigt att dessa kommer upp till ytan. Innanstöd beviljas bör en sådan utredning ha gjorts och bedömtsav den nedan omtalade särskilda arbetsgruppen. Det ärlångtifrån självklart att skattebetalarna ska stå för sådanaförluster som uppkommit genom brott.Genom RÅs initiativ kommer en särskildutredningsgrupp, bestående av några högt kvalificeradeåklagare, att tillsättas. Utredningsgruppen ska ha som enda uppgift att ta sig anundersökningar i ärenden som rör kvalificerad brottslighetriktad mot banker och finansinstitut. Gruppen ska varaverksam under två år.Åtgärder inom skatteförvaltningens områdeDet är ett faktum att många skatterevisorer underlåteratt anmäla misstänkta skattebrott därför att man alltför oftahar fått uppleva att en anmälan, på grund av polisensbristande utredningsresurser, inte leder till något.Genom dessa brister i övervaknings- ochlagföringssystemet gynnas skattesmitarna och riskerarhederliga näringsidkare att slås ut från marknaden. Debristande polisresurserna kan också leda till att endastekonomiskt omfattande, komplicerade och svårutreddaskattebrottsärenden blir anmälda. Härigenom kan helaskattebrottsverksamheten felaktigt komma att uppfattassom extremt tungarbetad och hopplös.För att öka effektiviteten i skattebrottsbekämpningenbehövs ett omfattande samarbete med andra berördamyndigheter. Det är viktigt att skapa smidiga och effektivavardagsrutiner för detta samarbete. All personal på deinblandade myndigheterna måste få klart för sig vilkaupplysningar respektive myndighet har tillgång till, likavälsom vilken de saknar. För att öka dessa möjligheter behöverde restriktioner som datalagen innehåller gällandespaningsregister, samkörning av olika register o.d. ses överi syfte att underlätta sådant samarbete övermyndighetsgränser. I detta sammanhang är det också viktigtatt integritetsaspekterna vägs in.Genom samarbetsklausuler i de ca 60dubbelbeskattningsavtal som har med andra länderfinns vissa rättsliga förutsättningar för ett intensifieratsamarbete med andra länders fiskala och exekutivamyndigheter för utredning och indrivning. I praktiken finnsdock stora brister, också i samarbetet med de nordiskaländerna.Riksskatteverket bör här intensifiera sitt arbete med attbygga upp ett faktiskt fungerande kontaktnät och effektivarutiner för informationsutbyte med andra länder.Riksdagens beslut att slopa den s.k.betalningslagen och ersätta den med vissa andra regler lederenligt vår bedömning till en försämrad effektivitet iskattekontrollen.När börjar fungera innebär detta enbetydande ökning av antalet verksamheter ellertransaktioner som ska föranleda beskattning i , mensom inte kan kontrolleras med interna medel.