mot · GG02Kr215 · 1993-01-26 00:00:00 — roll vid restaurering av kyrkor () är ett av våra mer anrikaämbetsverk, i sitt slag ett av de äldsta i . Ämbetetdriver sina frågor med stor medvetenhet och sakkunskap.Ansvaret är stort och maktpåliggande. Många positivaresultat har uppnåtts genom ställningstaganden och initiativfrån . Detta har medverkat till denallt starkare medvetenhet som gör sig gällande hos alltfler svenskar om vikten av att bevara kulturhistorisktvärdefulla miljöer och byggnader.Konsekvenserna av RAÄs handlande, som utgår från en''bevarandeinställning'', är dock inte positiva i allahänseenden. Tyvärr har effekten blivit att ämbetets attitydsamtidigt blivit negativ också till goda förändringar.Riksantikvarieämbetet har bland sina ''traditionellaåligganden'' det kulturhistoriska ansvaret för flertaletkyrkor tillhörande och dessas vård. Detgäller kyrkor från tiden . När församlingarnaoch pastoraten framställer önskemål om att få sinagudstjänstrum funktionellt disponerade och utrustade mötsde oftast av ett nej från ämbetet. I många fall tas inga ellermycket litet hänsyn till församlingens rättmätiga krav,särskilt vad gäller liturgisk disposition och krav påfunktionella förändringar, speciellt kring högaltaret.I och med att vad gäller byggnadsvårdej har egen sakkunskap i byggnadsfrågor, blir RAÄsbedömningar och värderingar oemotsagda på dettabeslutsplan, vilket innebär att en dialog i dessa frågor aldriguppstår på riksnivå. Varje tid har olika behov och anspråk,något som också i rimlig mån måste tillgodoses, omförsamlingarnas möjligheter att verka inte avsevärt skallförsvåras.Att, som diskuteras, decentralisera RAÄsbeslutsfunktion till länsplanet är ingen god lösning avproblemet. Vare sig riksantikvareämbetets lokalombud(länsstyrelserna och länsmuseerna) eller stiften har nutillräcklig sakkunskap för att göra de bedömningar somkrävs.Förutom att utöva kontroll och tillsyn bedriverRiksantikvarieämbetet också forskning och utveckling aväldre byggtekniker och metoder. Man meddelar ocksåanvisningar gällande kyrkornas och andra kulturhistoriskabyggnaders skötsel och vård. Emellertid har det med årenvisat sig att man tyvärr har mycket svårt att föra ut sinaerfarenheter och kunskaper. Alltför mycket akademisktvärnande om egna landvinningar präglar det internaagerandet. Bristerna när det gäller att sprida informationkring forskningsprojekt och erfarenheter är uppenbara,vilket naturligtvis är till förfång för vården av aktuellabyggnader ute i landet. De personer och företag somutanför RAÄ arbetar med byggnadsminnesvård saknarkontakter och möjlighet att med RAÄs forskare diskuterade många problem som finns. Så har det t ex varit myckettyst kring den gestaltningsmässiga återuppbyggnaden avKatarina kyrka och de diskussioner som lett fram till denabsoluta rekonstruktion som genomförs utan störrehänsyn till dagens gudstjänstliv.En övergripande målsättning för RAÄs framtidaverksamhet borde vara, att med en öppnare attitydsamarbeta med lokala krafter samt att på ett frimodigaresätt sprida kunskaper och ta initiativ till diskussioner ochkompetenshöjning bland dem som arbetar medkulturhistorisk bebyggelse och miljö.Regeringen bör därför ges i uppdrag att i samråd medSvenska kyrkan utreda hur en bättre ordning för samrådoch beslut vid kyrkorestaureringar skall uppnås, så att ettmodernt gudstjänstliv inte onödigt försvåras. Likaså börsäkerställas att RAÄs forskning samt teknik- ochmetodutveckling sprids till den krets av engageradearkitekter och konsulter som runt om i landet arbetar medbyggnadsminnesvård.Vidare tycks nu ha för avsikt attbygga upp en egen projekteringsavdelning med uppgift attgenomföra restaureringsprojekt på konsultliknande basis.Om denna ambition gällde enbart ruiner och enstakamusealt bevarade byggnadsverk vore tanken rimlig.Emellertid avser man uppenbarligen nu att utveckla en egenprojekterande byrå för att ta hand om restaureringsprojektav större volym och mängd. En sådan ordning hotarrättssäkerheten då RAÄ som granskande myndighet i så fallsamtidigt skulle konkurrera med fristående konsulter, varslevebröd utgörs av de projekt som genereras av och över vilka RAÄ utövar tillsyn och kontroll.Med anledning härav bör som sin mening geregeringen till känna att intesamtidigt och i konkurrens med enskilda konsulter kanagera projektbyrå parallellt med att utöva tillsyn ochkontroll av samma projekt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att den i samrådmed utreder hur en bättre ordning församråd vid kyrkorestaureringar skall uppnås,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättssäkerheten omRiksantikvarieämbetet agerar utförare ochgranskare av byggnadsprojekt.