mot · GG02Bo32 · 1993-03-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:115 Ändringar i jordabalkens hyresregler I regeringens proposition 1992/93:115 om förslag tilländring i jordabalken, d.v.s. hyreslagen, pekas psykisksjukdom ut som den enda sjukdom där förslaget omskyndsammare uppsägning av hyresavtal skall varatillämpligt. Om lagen kommer att få denna utformningkommer en redan hårt drabbad grupp att bli ännu mer utsattoch stigmatiserad. Den parlamentariskaPsykiatriutredningen, vars huvudbetänkande Välfärd ochvalfrihet (SOU 1992:73) varit varit ute på remiss, harkonstaterat att de svårt och långvarigt psykiskt störda är destörsta förlorarna i vårt land beträffande välfärdsutveckling.Utredningen har också konstaterat att 20 000 svårt psykisktstörda har behov av insatser och stöd i sitt beroende för attklara sitt vardagsliv.Allvarlig psykisk störning är ett folkhälsoproblem.Tiotusentals människor lider av svåra psykiska störningarsom gör det omöjligt för dem att försörja sig på denordinarie arbetsmarknaden. Många är hänvisade till att bopå sjukhus eller någon annan liknande institution eller attbo i olika former av skyddat boende och många bor ocksåkvar hemma hos föräldrarna. Bland dem som bor i egenlägenhet är många svårt isolerade. Följden av detta blir justatt problemen förvärras och rundgången fortsätter.En av orsakerna till att de psykiskt störda hamnat påundantag är att man inte sett de psykiskt störda som enhandikappgrupp och heller inte anpassat samhällets insatsertill detta perspektiv. Man har sett på de svårt psykiskt stördasom psykiskt sjuka och som föremål för psykiatriskbehandling och vård. Det har förhindrat att kommunernagått in och tagit det ansvar för boende, sysselsättning ocharbete som lagstiftningen syftat till. Det är uppenbart attkommunerna i allmänhet inte svarat mot de behov somfinns. En viktig anledning är att kommunerna inte hafttillräckliga incitament att göra detta och man har heller intehaft ekonomiska resurser för det, utan dessa har legat kvarinom landstinget.De som har egen bostad måste ha ett helt annat stöd änvad som ges . Risken är stor att de åter hamnar i slutenpsykiatrisk vård. Det blir en slags passiv rundgång som blirmycket dyr för samhället. Därför har vi föreslagit en radinsatser som bidrar till att dessa människor får ett boendesom är anpassat till deras behov och till deras omgivning.Dessutom föreslår utredningen en rätt för den som är svårtpsykiskt störd till ett personligt ombud. Syftet med detta äratt underlätta för den enskilde att klara kontakterna medvårdgivarna. Ombudet skall ta ansvar för helheten och setill att myndigheter och vårdgivare inte springer ifrån sittansvar.Fungerar inte vardagen och de sociala insatsernafungerar heller inte medicinerna eller terapin. Insatsernamåste samordnas och de sociala myndigheterna måstesamverka med den psykiatriska vården.Ansvaret för detta åvilar i första hand kommunen somredan i dag enligt socialtjänstlagen har det yttersta ansvaretför alla medborgare i kommunen. Detta ansvar delas ocksåav psykiatrin som efter utskrivning från slutenvård inteförmår att ge tillräckligt stöd och uppföljning.Därför är det angeläget att komplettera den aktuellamotivtexten i propositionen i den del som avser störningar iboendet. Det är tveksamt om psykisk sjukdomöverhuvudtaget skall nämnas som en speciellsjukdomsgrupp där omedelbar uppsägning av hyresavtalkan bli aktuellt.Om man finner att skrivningen trots detta skall stå kvarmåste det klart framgå att har det ytterstaansvaret vad avser boendet och stödinsatser i boendet förden psykiskt störde. Det måste stå klart att en enskildperson som drabbas av psykiska störningar av svår art intefår riskera att förlora sitt hyreskontrakt för att vård, stödoch service i samhällets regi i övrigt inte fungerar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppsägning av hyresavtal vidpsykisk sjukdom.