mot · GG02A712 · 1993-01-26 00:00:00 — ''Arbetstiden -- hur länge vi arbetar och när vi arbetar --styr våra liv. Den påverkar vår hälsa, vår situation påarbetet, vår ekonomi och våra möjligheter till en rik fritidoch gemenskap med andra''. (Ur LOs . Detta citat anger grunden för att såenträget driver frågan om en omfördelning av arbetstidenoch en daglig arbetstidsförkortning. Det handlar omjämställdhet men också om förutsättningar för ett jämliktsamhälle.Arbetets roll och meningArbete har alltid varit nödvändigt för människansöverlevnad. Arbetets mening är att tillgodose mänskligabehov -- att skapa resurser och välfärd. I , som etthögt utvecklat industrisamhälle, deltar både män ochkvinnor i produktionen, dvs. och tidsförläggning har dock inte anpassats tilldenna verklighet.Fortfarande har kvinnorna huvudansvaret förreproduktionen, dvs. för barn och hemarbete, för vård ochomsorger. värderas kvinnors arbete lägre änmännens trots att det ofta är mycket tungt och krävande ochhelt oundgängligt för välfärden.Kvinnornas deltagande i förvärvsarbetet har ökatdramatiskt . avkvinnorna i åldrarna 25--var 1991.Motsvarande tal var ! Männensarbetskraftstal i samma åldersgrupp hade sjunkit något ochvar 1991 . Det kraftigt ökade förvärvsarbetetbland kvinnor innebär en helt omvälvande förändring. Detär ett helt nytt samhälle som håller på att skapas.Fortfarande har vi dock ett arbetsliv och enarbetsorganisation som till stora delar bygger på hursamhället var uppbyggt för en mansålder sedan.Kvinnorna som ökat sitt förvärvsarbete i samhället harkraftigt bidragit till välfärdsökningen under de senasteårtiondena. Kvinnorna har dock fått betala ett högt pris:Dubbla bördor, dvs. ansvar både för produktion och förbarn och hushåll. Som en konsekvens av denna situation harkvinnor en helt annan arbetstidsstruktur än männen. Någrafakta tagna ur LOs rapport om Barnomsorg och Arbetstider(), från vilken statistikuppgifterna ovan hämtades,kan belysa situationen. av LO-kvinnorna arbetardeltid men av männen inom LO gördetsamma. Ser vi på föräldrar inom LO med små barn blirskillnaden än större: kvinnor, men fortfarandebara män i deltidsarbete.Skillnaderna finns generellt mellan könen men densociala skiktningen spelar också en viktig roll. Därdeltidsarbetet för LO-kvinnorna är är det förkvinnor inom TCO 36 och inom . Ännustarkare framhävs skillnaderna om vi ser till andel kvinnormed små barn som arbetar på obekväm eller oregelbundenarbetstid. av LO-kvinnorna har tvingats till dettamedan av SACO-kvinnorna gördetsamma.Utvecklingen utmärks av att kvinnornautökat sin arbetstid, framför allt genom att gå från kortaretill längre deltid, men också i viss mån från deltid till heltid.Denna tendens speglar dels kvinnornas behov av att varasjälvförsörjande och ekonomiskt oberoende, dels attkvinnorna starkt bidragit till hushållens inkomstutveckling.Många kvinnor har drabbats hårt av det ökadeförvärvsarbetet. Dålig arbetsmiljö och förslitningsskadorhar lett till kraftig utslagning från arbetslivet. Flera typiskakvinnoyrken är tunga och jobbiga. Det gäller t.ex. vård,städning och monotont industrimontage inom ramen förden traditionella arbetsorganisationen. I kombination medden sneda arbetsfördelningen i hushållet och ansvaret förbarnen har utvecklingen i arbetslivet inneburit en kraftigbelastning för kvinnorna.Vänsterpartiet anser att det nu är hög tid att ändra pådenna situation och införa en arbetstid och enarbetsorganisation som är anpassad till dagens samhälle,med både män och kvinnor som förvärvsarbetande och medkrav på jämställdhet.Arbetstidsförkortning kräver omfördelningEn övergång till sex timmars arbetsdag ären strukturell reform, där arbetstiden skulle utjämnasmellan olika grupper i samhället. är den betaldaarbetstiden i genomsnitt något omman slår ut den på alla i förvärvsarbetande åldrar.Men såväl förvärvsarbetet som hemarbetet är skevtfördelat. I ''I tid och otid'' från hösten 1992finns ett digert statistiskt faktaunderlag redovisat somunderstryker den ojämlika tidsanvändningen för män ochkvinnor. Såväl hemarbete som förvärvsarbete är produktivaverksamheter som bidrar direkt eller indirekt tillförsörjningen. De förutsätter varandra. Av kvinnors veckatar förvärvsarbetet i genomsnitt och hemarbetetdrygt . För männens del är motsvarande siffror 41resp. 20 timmar.Båda könen arbetar således ungefär lika mycket totaltsett, men ansvaret och ersättningen är helt olikartad. Det ärockså uppenbart att småbarnsföräldrar är den mesttidspressade gruppen. Här räcker inte tiden till, vilketdrabbar såväl barnen som de vuxna.Teknologisk förändring kommer att medföra engenomsnittlig lägre arbetstid i främst varuproduktion ochdelar av tjänstesektor. Produktivitetsökningar måsteframöver till stor del utnyttjas för välfärdstillväxt som inteinnebär ökad materiell privat konsumtion. Arbetet måsteutvecklas kvalitativt så att ökad kompetens och effektivitetmedför en breddad produktiv bas som ger grunden förvälfärdssamhället. Satsningarna på utbildning ochfortbildning måste forma del av strategin att förkortaarbetstiden.Arbetslösheten drabbar nu rekordmånga. Enförkortning av arbetstiden skulle bidra till att bidrag och a-kassa kunde bytas mot arbete och lön. Dagens arbetslöshetkombineras med att andra arbetar omfattande övertid.Även här är en omfördelning nödvändig.Arbetstidsförkortning är ingen patentlösning för attbringa ned arbetslösheten. Det är inte sant att det finns enfixerad volym arbete att dela på. Däremot är det i mångafall möjligt att bevara och öka sysselsättningen genom attförkorta arbetstiden, vilket har visats i konkreta fall. Imånga tunga och bundna arbeten inom vård och industriskulle produktiviteten höjas med kortare arbetstid.Dessutom minskar kostnader för sjukdom, arbetsskadoroch personalomsättning.I många fall kan sex timmars skiftgång ge bättreeffektivitet och bättre utnyttjande av investerade resurser.För låginkomsttagare kan en minskning av arbetstidenförenas med bibehållen inkomst. Detta kan ske genom attta i anspråk uppkomna lönsamhetseffekter i kombinationmed solidarisk lönepolitik.Inom ramen för rätten till kortare daglig arbetstidkommer det alltid att finnas arbeten och människor för vilkadet är praktiskt att finna annan arbetsförläggning. Härmåste det finnas utrymme för individuella variationer ochfackligt förhandlade lösningar. Det viktiga är attnormalarbetstiden skall vara sex timmars arbetsdag.En mängd olikartade skäl talar således för attarbetstiden bör omfördelas och spridas mer jämnt mellanolika grupper. Det handlar om livskvalitet för barnen ochföräldrarna. Det handlar om att angripa roten till mångaorättvisor som drabbar kvinnorna. Det handlar om attförnya samhällsstrukturen och hävda kultur och socialvälfärd med människors aktiva deltagande ochmedborgaransvar. Det handlar om att förnya arbetslivet ocharbetsorganisationen och därmed skapa en vitalproduktionsapparat. Det handlar dessutom inte minst omatt omfördela mellan betalt och obetalt arbete och därmeduppnå större ekonomisk rättvisa.Arbetstidsförkortning kräver begränsad övertidEn förkortning av arbetstiden måste kombineras med enkraftig begränsning av övertiden. Även av arbetslöshetsskälär det motiverat att förhindra dagens överutnyttjande avviss arbetskraft.Kortare arbetsdag kräver beslut nuUtvecklingen har lett till alltmermarknadsanpassade arbetstider. De målsättningar somVänsterpartiet fört fram ovan har alltmer förts åt sidan. Detär en del av en negativ samhällsutveckling som givit upphovtill större sociala klyftor. Det har aviserats förslag om nyarbetstidslagstiftning som vore en ensidig anpassning tillSAFs drömmar om konjunkturanpassade arbetstider ochmindre hänsyn till människors behov.Det är därför av yttersta vikt att ett samlat greppomedelbart tas för att förändra arbetstidsstrukturen. Vibehöver en realistisk strategi för ett stegvist utjämnande avarbetstiden. kräver därför att en tidsplanupprättas för nedtrappning av arbetstiden och förinförandet av sex timmars arbetsdag inom en tioårsperiod.Arbetande i de tyngsta yrkena prioriteras ochgenomförandet kan ske både genom fackliga avtal ochpolitiska beslut. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en plan förminskning av normalarbetstiden inom entioårsperiod,2. att hos regeringen begär förslag till kraftigbegränsning av övertidsuttaget.