mot · GG02Ub164 · 1993-04-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:230 Valfrihet i skolan InledningSkolan skall ge kunskaper som ökar alla människorsmöjligheter till ett bra och innehållsrikt liv. Den skall ocksåmedverka till vårt lands framtida utveckling och välstånd.Skolan skall därför leva upp till högt ställda kvalitets- ochkunskapskrav och ge en likvärdig utbildning oavsettindividens geografiska, sociala eller ekonomiska situation.Förhållandena och livsvillkoren skiftar mycket i vårtland och det måste också återspeglas i skolan.Elevernas intressen skiftar i ännu högre grad. I takt medväxande ålder och ökande möjligheter att ta ansvar för egnaavvägningar bör eleverna ges utrymme för egna beslut sompåverkar skoldagen.Eleverna skall ha rätt att välja skola. Deras önskemålskall tillgodoses så långt det är möjligt, utan att det går utöver andra elevers önskemål om så kort skolväg sommöjligt. Närhetsprincipen skall gälla här.Entreprenad på skolområdetGenom besluten i samband med propositionen ''Växamed kunskaper'' reformerades den svenskagymnasieskolan. Alla program blev treåriga och därmedhögskoleförberedande. Besluten innebar attkvaliteten och kompetensen ökades och att ungdomarnafick ett stärkt konkurrensläge på arbetsmarknaden.Sveriges konkurrenskraft mot omvärlden förstärktes.Den reformerade gymnasieskolan genomförs nu ilandets kommuner, ofta med stor entusiasm. Trots farhågorom motsatsen låg gymnasiereformen fast efter valet 1991.Inte ens de ''korrigeringar'' den nuvarande regeringen gjortkan ändra på detta huvudintryck. Den fördröjning avreformen med som skedde på regeringens förslag vardock onödig och olycklig.Nu kommer regeringen med nya förslag till förändringar.Som handlar dessa i huvudsak mer om organisationoch tekniska lösningar än om innehållet i barns ochungdomars skolvardag.Man föreslår nu att kommuner och landsting skall gesmöjlighet att sluta avtal med enskilda fysiska och juridiskapersoner om att bedriva undervisning i gymnasieskolan.Detta skall gälla ämnesblocken estetiska ämnen,ekonomiska ämnen, tekniska ämnen och yrkesämnen.Med andra ord skall mycket stora delar avgymnasieskolans verksamhet kunna läggas ut påentreprenad.För denna utlagda verksamhet saknas krav på reguljärlärarutbildning för lärarna.Även andra delar av verksamheten skall få läggas utefter särskilt regeringsbeslut.Vi finner det anmärkningsvärt att de partier som isamband med det så kallade kommunaliseringsbeslutet1990 hårt kritiserade den dåvarande regeringen för attriskera kvaliteten i skolan och krävde garantier för att destatliga kvalitetskraven inte skulle eftersättas nu är departier som går i spetsen för en gymnasieskola där det i storadelar inte ställs krav på lärarbehörighet.Alla har åtminstone fram till nu varit överens om attkravet på lärarbehörighet är ett av de främstakvalitetskraven som anges i skollagen. Lärarbehörighetenär en av de viktigaste förutsättningarna för att garantera enlikvärdig utbildningskvalitet. En stor del av lärararbetet harviktiga sociala inslag. För att klara utbildningen avungdomar med olika typer av svårigheter krävs att lärarenhar utbildning även för detta. Vi anser att det finns en klarrisk för ökad utslagning bland vissa av dessa ungdomar omkravet på lärarbehörighet slopas.Vad som gäller fortbildnings- ochutvecklingsverksamhet i en tudelad verksamhet berörs inte.Förändringen motiveras inte heller främst avkvalitetskrav utan mer av näringspolitiska skäl eftersom detgäller ''kommunernas och landstingens frihet att väljarationella produktionsmetoder'' och ''konkurrens mellanolika aktörer''.Därmed är också sagt att denna valfrihet inte riktar sigtill elever och föräldrar utan till kommuner och landsting.Att lämna ut stora delar på entreprenad är en mycketstor fråga och rymmer många såväl praktiska somprincipiella problem. Den innebär att den strävantill ökad integration mellan teoretiska och yrkesinriktadedelar av gymnasieskolan som pågått och somytterligare förstärktes genom besluten i ''Växa medkunskaper'' nu bryts. Någon egentlig analys avkonsekvenserna av förslaget görs inte i propositionen, mendet finns mycket lite som talar för attentreprenadverksamhet skulle fungera bättre än dentidigare företagsförlagda gymnasieutbildningen.Genom entreprenadförslaget finns risken attyrkesutbildningen i huvudsak förläggs till företagen på ettsätt som gör den snävt företagsanpassad. Vi anser att detofta är till fördel att delar av skolans utbildning förläggs tillarbetsplatser utanför skolan. Ett sådant samarbete varinnebörden i ''Växa med kunskaper''. Men skolans ochkommunens totalansvar för utbildningen och en likvärdigutbildningsstandard måste garanteras. Ingen tjänar på engammaldags företagsanpassad utbildning. Med det lagdaförslaget är denna risk uppenbar. Samhälle och arbetslivförändras i så hög takt att en sådan utveckling allvarligtskulle äventyra framtida konkurrenskraft.För att kunna garantera eleverna kvalitativt godutbildning anser vi att kommunerna bör svara för tillsyn ochledning av all gymnasieutbildning.Det är värt att notera att förslaget kräver ökadeadministrativa resurser för att kunna kontrollera systemetmed entreprenad. Framförallt skolledningsresursenbehöver enligt propositionen utökas.Vi anser att bör avslå förslaget om generellrätt att lägga ut utbildning på entreprenad inom föreslagnaområden till enskild fysisk eller juridisk person. Riksdagenbör även avslå förslaget att regeringen skulle ges rätten attpå entreprenad lägga ut andra delar av skolverksamheten.Riksdagen bör således avslå hela förslaget till Lag omentreprenadförhållanden inom skolan.Fristående skolor på grundskolenivåSedan regeringen lade förslaget om ettnytt statsbidragssystem till fristående skolor har en i stortsett enig opinion framfört stark kritik mot denöverkompensation av privata skolor som blev resultatet.Det är i stort sett bara det särintresse som utgörs av deprivata skolorna, som hävdar att bidragsprocenten av kommunens genomsnittskostnad per elev ochstadium har motsvarighet i de verkliga kostnaderna förderas begränsade utbildningsuppdrag.Snart sagt alla, inklusive flera regeringsledamöter, harunder pekat på nödvändigheten att sänkaprocenttalet för att uppnå rättvisa gentemot de kommunalaskolorna med ett betydligt större uppdrag.Den utredning som presenterades efterregeringens proposition 1992 nämnde som enrimlig nivå ur rättvisesynpunkt. För detta talade en nästanenig remissopinion.Mot denna bakgrund finner vi det märkligt ochobegripligt att regeringen inte föreslår en förändring. Ävenden teknik för statsbidrag till privata skolor som riksdageninförde har kritiserats hårt då den inkräktar påden kommunala självbestämmanderätten. Detta kan gekommunerna stora utgifter som man inte kan påverka ochsom måste betalas genom den egna verksamheten skärsned. Barnen i kommunernas skolor får betalaöverkompensation och dyra, mycket små privata skolormed större klasser, färre speciallärare och andrastödinsatser, sämre lokaler m.m. Det är inte rättvist.Vi föreslår att beslutar att ändrabidragssystemet till fristående grundskolor så attkommunerna ges skyldighet att bedöma och tilldela defristående skolorna på grundskolenivå resurser efter sammaprinciper som gäller för kommunens egna grundskolor.ElevavgifterVarken med det nuvarande statsbidraget eller detstatsbidrag vi föreslår, finns det några skäl att medge privataskolor att ta ut elevavgifter för undervisningen eller sådantsom är nära förknippat med den. Det är segregerande ochkan bidra till att valfriheten i praktiken inskränks.Vi föreslår att beslutar att sådana skolor, pågrundskolenivå eller gymnasieskolenivå, som harstatsbidrag för sin verksamhet inte skall ha rätt att ta utelevavgifter för undervisning.Val av skolaVi socialdemokrater har slagit fast attelever och deras föräldrar skall ha rätt att välja skola, menatt skolorna inte skall ha rätt att välja elever.Vi anser att eleverna skall ha rätt att välja skola och attderas önskemål skall tillgodoses så långt det är möjligt utanatt tillbakavisa andra elevers berättigade krav på så kortskolväg som möjligt. Vi vill alltså hävda närhetsprincipen.Denna rätt finns och är inskriven i skollagen.Vi menar att valfriheten måste gälla alla barn. Det tilläggtill 4 kap. 6 § som regeringen föreslår får inte leda till attt.ex. handikappade barn, barn med sociala störningar ochbarn med språksvårigheter mot barnets och föräldrarnasönskan med hänvisning till kostnaderna placeras i annanskola än den de själva valt, menar vi.En sådan ''sortering'' av barn skulle vara stötande och ståi strid med de grundläggande tankarna bakom grundskolan.Den förändring i lydelsen i skollagen 4 kap. 6 § somregeringen nu föreslår är rent kosmetisk och innebär ingenförändring i sak. Nuvarande förhållande kommer alltså attfortsätta gälla.Vad gäller rätten att välja skola är regeringen och vi heltöverens.Val av särskolaRätten att välja skola har betonats både i skollagen ochi den politiska debatten. Även om det för många barn ochföräldrar inte finns något realistiskt alternativ inomgeografiskt räckhåll, är det ändå en viktig markering avvalfrihet.Socialdemokraterna anser att det är mycket förvånandeatt regeringen lagt fram ytterligare en proposition omvalfrihet i skolan utan att ge föräldrarna tillutvecklingsstörda barn den självklara rätten att också väljaskolform för sina barn.I de flesta fall kommer man överens om vad som är braför barnet. Man lyckas skapa en trygg och harmoniskskolsituation för barnet. Men det förekommer dessvärreockså ett fåtal fall där man inte kan komma överens och därkommunen ensidigt beslutar om placering mot föräldrarnasvilja. Det bildar sällan en god grund för barnets skolgång,hur starka skäl än kommunen har för sitt beslut.Vi anser att alla föräldrar, även de utvecklingsstördabarnens föräldrar, skall ha rätt att påverka sina barnsskolgång. Självklart behöver varje beslut om skolformföregås av så god information som möjligt. Det är viktigt attbeslutet fattas på saklig grund och med god kunskap om vadolika skolformer kan ge.Vi betraktar val av skolform som en minst lika viktig rättsom valet av skola. Därför bör lagen ändras så attföräldrarna ges ett avgörande inflytande över valet avskolform. Kravet understryks av att alltmer begränsadekommunala resurser till skolan hotar att minska deras viljaatt integrera utvecklingsstörda barn i pårimliga villkor.Fristående skolor över grundskolenivåVi har inget att invända mot den uppdelning i friståendegymnasieskolor och kompletterande skolor som föreslås ipropositionen.När det gäller de privata gymnasieskolorna är detangeläget att samma regler för lärarbehörighet slås fast somidag gäller för offentliga gymnasieskolor. Detta för attgarantera en likvärdig utbildningskvalitet.Nyetablering av privata gymnasieskolor kommernaturligtvis i hög utsträckning att medverka till att deekonomiska resurserna till gymnasieutbildning splittras påså många skolor att kvaliteten kan bli lidande.Godkännandet av offentligt stöd till friståendegymnasieskolor måste ske med stor restriktivitet. Detta föratt inte äventyra möjligheten till ett allsidigtutbildningsutbud, något som skulle äventyra elevensvalmöjlighet. Skolorna bör också ha en sådan storlek att deerbjuder såväl personal som elever en stimulerandestudiemiljö.Kommunens/kommunernas yttrande över nyetableringmåste därför tillmätas avgörande betydelse när beslut skallfattas om offentligt stöd till nya skolor.Man skall i detta sammanhang komma ihåg attkommunen blir skyldig att betala ersättning tillutbildningsvägar som redan finns i egen regi.Om en privat gymnasieskola förklarats berättigad tillsamhällsstöd skall enligt vår mening inte rätt föreligga att taut elevavgifter för undervisningen eller sådant som är näraförknippat med den.Även förhållandevis låga elevavgifter har ensnedvridande effekt på urvalet av elever.När det gäller den ekonomiska regleringen frånkommunen till den fristående skolan kan schabloner inteanvändas enligt vår mening. Stor hänsyn måste tas till denutbildning som bedrivs. Kostnaderna varierar frånutbildning till utbildning.Kommunen har ansvar för att erbjuda alla under 20 åren utbildning av god kvalitet. Vi avstyrker förslaget om attregeringen skall fastställa nivån på det bidrag somkommunen skall betala till den privata gymnasieskolan.Enligt vår mening skall den enskilda kommunen habeslutanderätt över sin gymnasieplanering och då kan ocksåalternativa utbildningsformer ingå i kommunens planering.Sedan en fristående gymnasieskola godkänts av regeringenenligt den modell som föreslås i propositionen bör detankomma på kommuner att pröva resursbehovet på sammasätt som prövning sker till den egnagymnasieverksamheten.Kompletterande skolorNär det gäller de kompletterande skolorna fyller dessamånga gånger ett viktigt behov för såväl den enskilde elevensom för samhället som helhet.Det är därför angeläget att dessa skolor ges möjlighet attverka. Vi anser i likhet med regeringen att dessa skolor skallkunna erhålla samhällsstöd.Fristående särskolorRegeringen aviserar att de fristående särskolornassärskilda bidrag bör avvecklas med utgången av år 1995.Den 1 januari är den tidpunkt då kommunerna senast skallha övertagit särskolan från landstingen. Elevenshemkommun skall då bli skyldig att utge ersättning förelever i fristående särskolor.Vi anser att medel till fristående särskolor frånkommunerna skall fördelas så att kommunerna gesskyldighet att pröva deras resursbehov på samma sätt somman fördelar resurser till kommunala särskolor.Skola -- fristående skolaStatistiken över godkända skolor visar att många privataskolor är mycket små. Det finns flera skolor med enbart 6--8 elever.När det gäller helt nystartade skolor, som vill växa in isin slutliga form, är det självklart acceptabelt med en visssådan ''växtperiod''. Däremot kan vi inte acceptera attskolor med bara ett litet fåtal elever i längden skall kunnaerhålla stöd. Det kan ifrågasättas både av ekonomiska ochpedogogiska skäl.Det är ingen tvekan om att mycket små skolor fördyrarskolväsendet på ett sätt som är oförsvarligt. I flerakommuner försvårar den frikostiga tilldelningen av resursertill privata skolor för kommunerna att ta ansvar för att allabarn erbjuds en bra undervisning. Någon sådan skyldighetär inte förknippad med bidragen till de privata skolorna. Vianser därför att det finns starka skäl att överväga en nedregräns för elevantalet för att en skola skall få stöd frånkommunen.För detta talar också att mycket små skolor, med bara ettfåtal elever, riskerar att inte kunna erbjuda den kreativa ochallsidiga miljö som bör prägla en skola.Vi anser därför att regeringen bör återkomma tillriksdagen med ett förslag om en nedre gräns för antaletelever i privata skolor som får kommunala bidrag och hursådana skall anpassas för nystartade skolor.TillsynRegeringens förslag om att upphäva kommunernasansvar för tillsyn av de fristående skolorna hotar attallvarligt försvåra en effektiv kontroll. Vi anser att också defristående skolorna både på grundskole- och gymnasienivåbör ingå i och påverkas av målen i kommunens skolplan.Därför är det också naturligt att de ingår i kommunensuppföljning, utvärdering och tillsyn av skolorna. Dettapåverkar inte tillsynsansvar som gäller allskolverksamhet, såväl som privat. Med hänvisning till den anförda hemställs1. att beslutar avslå förslaget till lag omentreprenadförhållanden inom skolan,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att ändrabidragssystemet till fristående grundskolor så attkommunerna får skyldighet att bedöma och tilldela dessaresurser efter samma principer som gäller för kommunensegna grundskolor,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fristående skolor ej skall harätt att ta ut elevavgifter,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ändra berörd lag så attföräldrar till utvecklingsstörda barn ges ett avgörandeinflytande över valet av skolform,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fristående gymnasieskolorskall följa samma behörighetsregler för lärare som gäller föroffentliga gymnasieskolor,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den ej skall fastställa nivån pådet bidrag som kommun skall betala till friståendegymnasieskola,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kommunernas bidragssystemtill fristående särskolor skall utformas så att kommunernages skyldighet att pröva och tilldela resurser till dessa eftersamma principer som gäller för kommunens egna särskolor,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett förslag om ennedre gräns för elevantal för att fristående skolor skallkunna tilldelas bidrag från kommun,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fristående skolor både pågrundskole- och gymnasienivå skall ingå i kommunensskolplan och därmed även ingå i den skolverksamhet övervilken kommunen har ett ansvar för uppföljning,utvärdering och tillsyn.