mot · GG02Sf609 · 1993-01-26 00:00:00 — Förtroendeläkarnas roll i asylärenden Statens invandrarverks system med s.k.förtroendeläkare har allt oftareuppmärksammats och kritiserats.Förtroendeläkarnas huvuduppgift är att granska de intygsom andra läkare utfärdat i samband medutvisningsärenden. åberoparutvisningshotade flyktingar hälsoskäl eller skador somuppges vara resultatet av övergrepp och tortyr i hemlandetsom argument för att utvisning ej skall ske. Det finnsnaturligtvis en risk att sådana läkarintyg ibland ärtvivelaktiga. Förtroendeläkaren skall då granska intygenoch avge ett eget omdöme.Men ett stort antal rapporter tyder på attsystemet inte fungerar på det sätt som avses. I flera fall harförtroendeläkaren funnit att även mycket svårt sjukaflyktingar i verkligheten är ganska friska och mycket väl kanavvisas. I ett fall underkände SIV:s förtroendeläkare intygfrån tio andra läkare -- efter endast ett kortsammanträffande med den berörda personen, en 23-åringfrån som vårdades vid iUppsala. Redogörelser för en rad incidenter av detta slaghar återfunnits i bl.a. , Dagen, och Aftonbladet.Exemplen är så många att de förefaller bilda ett mönster.Advokater, flyktingorganisationer, Röda korset m.fl. --liksom också många läkare, däribland Läkarförbundetsordförande -- har gett uttryck för förvåning och kritik medanledning av de uppgifter som framkommit. Sjukhusläkarefrån ett flertal sjukhus i landet har begärt att systemet medförtroendeläkare avskaffas och att de berörda personernasläkarlegitimationer om nödvändigt dras in. Vidlänssjukhuset i har sjukhuspersonalen försöktgöra motstånd när polisen, efter beslut i grundat på enförtroendeläkares bedömning, försökt ta sig in för att avvisaen sjuk flykting. Andra läkare har i debatten uttrycktuppfattningen att många förtroendeläkare bryter motläkaretiken.Grundproblemen förefaller vara två:För det första skall förtroendeläkaren normalt intesammanträffa med den asylsökande. Hans eller hennesuppgift är endast att bedöma andra läkares intyg. Därförkan inte heller hälso- och sjukvårdens ansvarsnämndgranska förtroendeläkarens beslut, eftersom han eller honendast gjort en administrativ bedömning och inte enmedicinsk.För det andra säger anvisningar att deträcker att en person är i transportabelt skick, dvs. överleversjälva transporten, för att avvisning skall kunna ske. Meddagens teknik är det naturligtvis möjligt att transporteraäven personer med mycket allvarliga sjukdomar ellerskador. Den bedömning av möjligheten att ge en avvisadsjuk person adekvat vård efter hemkomsten som enligtegen uppgift försöker göra är naturligtvis i många fall högstosäker. Den blir knappast mindre osäker om grunden förbedömningen är ett utlåtande om vederbörandeshälsotillstånd från en läkare som aldrig sett flyktingen ifråga.Detta torde också innebära att de läkare som faktisktundersökt flyktingen och förtroendeläkaren i praktiken oftauttalar sig om helt olika saker -- det faktiskahälsotillståndet, respektive möjligheten att trots dettagenomföra en avvisning. Den avsedda granskningen avläkarintyg får alltså vika för en allmän bedömning avflyktingens utsikter att överleva en förflyttning.Det är inte orimligt att har ettsystem för att granska läkarintyg. Men de regler som styrdagens system måste skyndsamt ses över för att förtroendetför verksamheten skall kunna återupprättas. Som särskiltviktigt framstår att förtroendeläkarna måste träffa depersoner de uttalar sig om och att de, som en konsekvens avdetta, kan ställas till ansvar för sina bedömningar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förtroendeläkarnas roll.